natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All 28 patients (100%) treated after withdrawal of THST and all 32 patients (100%) treated after Thyrogen administration had either no visible uptake of radioiodine in the thyroid bed or, if visible, thyroid bed uptake &lt; 0.1% of the administered activity of radioiodine.
Samtliga 28 patienter (100%) som behandlats efter utsättning av THST och samtliga 32 patienter (100%) som behandlats efter Thyrogen-administrering hade antingen inget synligt upptag av radiojod i den tyreoida bädden eller, om synligt, var upptaget i den tyreoida bädden &lt; 0,1% av den administrerade dosen av radiojod.
All 5 patients had maximum ALT or AST levels &gt; 8 x ULN, which returned to baseline levels following interruption of dosing with ivacaftor granules.
Alla 5 patienter hade maximala nivåer av ALAT eller ASAT &gt; 8 gånger den övre gränsen för normalvärdet, som återgick till nivåer vid studiens början efter avbruten dosering med ivacaftorgranulat.
All 61 patients had HBsAg loss post-transplantation, and 2 of these later became HBsAg positive despite maintaining undetectable HBV DNA ( &lt; 6 IU/ml).
Samtliga 61 patienter hade HBsAG-förlust efter transplantationen och 2 av dessa blev senare HBsAG-positiva trots upprätthållande av odetekterbara nivåer av HBV-DNA ( &lt; 6 IU/ml).
All adolescents received doses &gt; 50 mg daily, and, in fact, 6 of 8 received the maximum dose of 70 mg/day.
Alla ungdomar fick doser &gt; 50 mg dagligen och faktum är att 6 av 8 fick den maximala dosen om 70 mg dagligen.
All ADRs are listed by system organ class and frequency; very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Alla biverkningar är listade enligt organsystemklass och frekvens: mycket vanliga (≥1/10), vanliga (≥1/100, &lt; 1/10), mindre vanliga (≥1/1 000, &lt; 1/100), sällsynta (≥1/10 000, &lt; 1/1 000), mycket sällsynta ( &lt; 1/10 000) och ingen känd frekvens (kan inte beräknas från tillgängliga data).
All adverse reactions are listed by System Organ Class and frequency: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); and rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Alla biverkningar anges efter organsystem och frekvens: mycket vanliga (≥1/10), vanliga (≥1/100, &lt; 1/10), mindre vanliga (≥1/1 000, &lt; 1/100) och sällsynta (≥1/10 000, &lt; 1/1 000).
All adverse reactions are listed by system organ class and frequency; very common ( 1/10), common ( 1/100 to &lt; 1/10), uncommon ( 1/1,000 to &lt; 1/100) and rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Alla biverkningar är listade enligt organklass och frekvens; mycket vanliga ( &gt; 1/10), vanliga ( &gt; 1/100, &lt; 1/10), mindre vanliga ( &gt; 1/1 000, &lt; 1/100) och sällsynta ( &gt; 1/10 000, &lt; 1/1 000).
All bleeding events ≥ grade 2 occurred at platelet counts &lt; 50 x 109/l.
Alla blödningar ( grad 2) skedde vid trombocytantal &lt; 50 x 109/l.
All efficacy comparisons vs Placebo + MTX. ***p≤0.0001; **p &lt; 0.001; *p &lt; 0.05;
Samtliga effektresultat i jämförelse med placebo + metotrexat. ***p≤0,0001; **p &lt; 0,001; *p &lt; 0,05;
All p-values &lt; 0.001 for all comparisons between Xiapex and placebo, except for PIP joints in Study CORD II which was not eligible for statistical testing due to a hierarchical testing procedure.
Alla p-värden var &lt; 0,001 för alla jämförelser mellan Xiapex och placebo, förutom för PIP-leder i studien CORD II som inte var kvalificerade för statistisk analys på grund av en hierarkisk testprocedur.
All patients had baseline testosterone levels &lt; 50 ng/mL.
Alla patienter hade vid baslinjen testosteronnivåer &lt; 50 ng/mL.
All patients had ≥ 20% reduction in spleen volume after 18 months, and the vast majority (16/18) of patients achieved &gt; 30% reduction in spleen volume.
Alla patienter hade ≥ 20 % reduktion i mjältvolym efter 18 månader, och de allra flesta (16/18) av patienterna uppnådde &gt; 30% minskning av mjältvolym.
All patients met Rome III criteria for IBS and were required to meet the following criteria: an average of worst abdominal pain (WAP) scores in the past 24 hours of &gt; 3.0 on a 0 to 10 scale over the week prior to randomization. an average daily stool consistency score (BSS) of ≥5.5 and at least 5 days with a BSS score ≥5
Alla patienter uppfyllde Rome III-kriterierna för IBS och måste uppfylla följande kriterier: genomsnittspoäng av Worst Abdominal Pain (WAP) under de senaste 24 timmarna på &gt; 3,0 på en skala 0 till 10 under veckan före randomisering. genomsnittspoäng för daglig avföringskonsistens (BSS, Bristol Stool Score) på ≥ 5,5 och minst 5 dagar med BSS-poäng ≥ 5 på en skala 1 till 7 under veckan före randomisering.
All PRs achieved; p &lt; 0.0001 for ORR.
Alla PR uppnåddes, p &lt; 0,0001 för ORR.
All six fatal hypersensitivity cases were reported in the US and involved elderly patients ( &gt; 65 years of age) with co-morbidities.
Alla sex fall av överkänslighetsreaktioner med dödlig utgång rapporterades i USA och gällde äldre patienter ( &gt; 65 år) med co-morbiditeter.
All subjects had severe (factor IX level &lt; 1%) or moderately severe (factor IX level ≤2%) haemophilia B. All 23 subjects received prophylactic treatment with RIXUBIS for a minimum of 3 months and were included in the efficacy evaluation for prophylaxis.
Samtliga försökspersoner hade allvarlig (faktor IX-nivå &lt; 1 %) eller måttlig (faktor IX-nivå ≤2 %) hemofili B. Alla 23 försökspersonerna fick profylaktisk behandling med RIXUBIS i minst 3 månader och ingick i effektutvärderingen av profylax.
All subjects had severe (factor IX level &lt; 1%) or moderately severe (factor IX level ≤2%) haemophilia B. Fifty-nine PTPs received RIXUBIS for prophylaxis.
Samtliga försökspersoner hade svår (faktor IX-nivå &lt; 1 %) eller måttlig (faktor IX-nivå ≤2 %) hemofili B.
All subjects received open-label induction therapy at a dose based on their Baseline body weight: 160 mg at Week 0 and 80 mg at Week 2 for subjects ≥ 40 kg, and 80 mg and 40 mg, respectively, for subjects &lt; 40 kg.
Alla patienter fick öppen induktionsbehandling med dosering baserad på deras kroppsvikt vid baslinjen; 160 mg vid vecka 0 och 80 mg vid vecka 2 för patienter &gt; 40 kg och 80 mg och 40 mg vid respektive tillfälle för patienter &lt; 40 kg.
All tested doses of INVEGA separated from placebo on day 4 (p &lt; 0.05).
Alla prövade doser av INVEGA skilde sig från placebo på dag 4 (p &lt; 0,05).
All three strengths of Instanyl showed statistically significant (p &lt; 0.001) higher pain intensity difference at 10 minutes (PID10) compared with placebo.
Alla tre styrkor av Instanyl visade statistiskt signifikant (p0,001) större skillnad i smärtintensitet efter 10 minuter (PID10) jämfört med placebo.
Allergic reaction
&lt; 1/10)
Almost all fevers after primary and booster doses were mild or moderate ( &lt; 39.5°C) and transient (duration of ≤2 days).
Nästan samtliga fall av feber efter primärvaccination och boosterdosen var lindrig till måttlig ( &lt; 39,5 °C) och övergående (varade ≤2 dagar).
Almost all fevers were mild or moderate ( &lt; 39.5°C) and transient (duration of ≤2 days). (See section 4.8).
Nästan samtliga fall av feber var lindriga eller måttliga ( &lt; 39,5 °C) och övergående (varade ≤2 dagar). (Se avsnitt 4.8).
Almost half (45.8 %) of the RE-LY patients had a CrCL &gt; 50- &lt; 80 mL/min.
Nära hälften (45,8%) av patienterna i RE- LY hade CrCL &gt; 50- &lt; 80 ml/min.
Almost half (45.8 %) of the RE-LY patients had a CrCL &gt; 50- &lt; 80 mL/min.
Nära hälften (45,8%) av patienterna i RE- LY hade kreatininclearance &gt; 50- &lt; 80 ml/min.
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2 and 5.2).
Alogliptin har inte studerats hos patienter med kraftigt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh-poäng &gt; 9) och rekommenderas därför inte till sådana patienter (se avsnitt 4.2 och 5.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.4 and 5.2).
Alogliptin har inte studerats hos patienter med kraftigt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh-poäng &gt; 9) och rekommenderas därför inte till sådana patienter (se avsnitt 4.4 och 5.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9).
Alogliptin har inte studerats hos patienter med kraftigt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh-poäng &gt; 9).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9, see section 4.2).
Alogliptin har inte studerats hos patienter med kraftigt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh-poäng &gt; 9, se avsnitt 4.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2, 4.3 and 5.2).
Alogliptin har inte studerats hos patienter med kraftigt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh poäng &gt; 9) och rekommenderas därför inte till denna patientgrupp (se avsnitt 4.2, 4.3 och 5.2).
Alogliptin is a potent and highly selective inhibitor of DPP-4, &gt; 10,000-fold more selective for DPP-4 than other related enzymes including DPP-8 and DPP-9.
Alogliptin är en kraftfull och mycket selektiv DPP-4-hämmare, mer än 10 000 ggr mer selektivt för DPP-4 än för andra besläktade enzymer, däribland DPP-8 och DPP-9.
Alogliptin is a potent and highly selective inhibitor of DPP-4, &gt; 10,000-fold more selective for DPP-4 than other related enzymes including DPP-8 and DPP-9.
Alogliptin är en kraftfull och mycket selektiv DPP-4-hämmaremer än 10 000 ggr mer selektivt för DPP-4 än för andra besläktade enzymer, däribland DPP-8 och DPP-9.
Alopecia ( persisting: &lt; 3%); Skin disorder (G3/4: 0.6%);
Alopeci (kvarstående: &lt; 3%); Hudåkommor (G3/4: 0,6%);
Alopecia (G3/4: &lt; 0.1%);
Alopeci (G3/4: &lt; 0,1%);
Alopecia was observed in &gt; 80% of the patients treated with Abraxane.
Alopeci observerades hos &gt; 80 % av patienterna som behandlades med Abraxane.
Alopecia(G3/4: &lt; 0.1%);
Alopeci (G3/4: &lt; 0,1%);
Alopecia, muscle spasms, decreased appetite, arthralgia, abdominal pain, bone pain, peripheral oedema, asthenia, upper abdominal pain, dry skin, erythema and pain in extremity were observed less commonly ( &lt; 10% and ≥5%) and have been of mild to moderate severity (Grade 1 or 2).
Alopeci, muskelspasm, minskad aptit, anorexi, artralgi, buksmärta, skelettsmärta, perifert ödem, asteni, smärta i övre delen av buken, torr hud, erytem och värk i extremiteterna var mindre vanligt förekommande ( &lt; 10 % och ≥5 %) och lätta till måttligt svåra (Grad 1 eller 2).
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA &lt; 104 log10 copies/ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n= 50] versus 60.5% [n= 135], respectively).
Dessutom hade lamivudinrefraktära patienter som uppnådde HBV DNA &lt; 104 log10 kopior /ml med PCR vid vecka 24 en lägre frekvens av resistens än hos de som inte gjorde det (5års kumulativ sannolikhet 17,6% [n=50] jämfört med 60,5% [n=135]).
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA &lt; 104 log10 copies/ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n=50] versus 60.5% [n=135], respectively).
Dessutom hade lamivudinrefraktära patienter som uppnådde HBV DNA &lt; 104 log10 kopior /ml med PCR vid vecka 24 en lägre frekvens av resistens än hos de som inte gjorde det (5års kumulativ sannolikhet 17,6% [n=50] jämfört med 60,5% [n=135]).
ALT &gt; 3 ULN and TBILI &gt; 2 ULN
ALT &gt; 3 ULN och TBILI &gt; 2 ULN
ALT elevation &gt; 2x baseline and
ALAT-ökning &gt; 2x baseline och
ALT elevation &gt; 2x baseline and &gt; 10x ULN
ALAT-ökning &gt; 2x baseline och &gt; 10x ULN
ALT normalisation assessed only in patients with ALT &gt; ULN at baseline.
Normalisering av ALAT-värdena undersöktes endast hos patienter med ALAT &gt; ULN vid baseline.
ALT or AST &lt; 3 X upper normal limit
ALAT eller ASAT &lt; 3 gånger övre gränsen för normalvärdet
ALT or AST &gt; 3-times ULN with persistent symptoms of hepatic injury noted above.
ALAT eller ASAT &gt; 3 gånger ULN med kvarstående symtom på leverskada som anges ovan.
ALT or AST &gt; 5-times ULN for more than 2 weeks
ALAT eller ASAT &gt; 5 gånger ULN i mer än 2 veckor
ALT or AST &gt; 8-times ULN
ALAT eller ASAT &gt; 8 gånger ULN
ALT ≥ 2 x baseline value and absolute ALT &gt; 500 IU/l
ALAT ≥ 2 x utgångsvärdet och absolut ALAT &gt; 500 IU/l
ALT ≥2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and ≥2 x baseline value
ALAT ≥ 2 x utgångsvärdet och bilirubin &gt; 2 x ULN och ≥ 2 x utgångsvärdet
ALT  2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and  2 x baseline value
ALAT 2 x utgångsvärdet och bilirubin &gt; 2 x ULN och 2 x utgångsvärdet
ALT 2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and 2 x baseline value
ALAT 2 x utgångsvärdet och bilirubin &gt; 2 x ULN och 2 x utgångsvärdet
Alternatively, 90 mg may be used in patients with a body weight &gt; 100 kg.
Alternativt kan 90 mg ges till patienter med en kroppsvikt på &gt; 100 kg.
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load ( 400 copies/ml; intention to treat analysis (ITT), 47 % versus 49 %; as treated analysis (AT), 86 % versus 94 % for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load ( &gt; 100,000 copies/ml at baseline; ITT, 46 % versus 55 %; AT, 84 % versus 93 % for abacavir and indinavir respectively).
Fastän en likartad antiviral effekt observerades mellan de abakavir- och indinavirinnehållande regimerna vad gäller andel patienter med ej detekterbar virusnivå ( 400 kopior/ml; intention to treat analys (ITT), 47 % versus 49 %; as treated analys (AT), 86 % versus 94 % för abakavir- respektive indinavirkombinationen), var resultatet bättre för indinavirkombinationen särskilt i gruppen patienter med höga initiala virustal ( &gt; 100 000 kopior /ml före behandlingen; ITT, 46 % versus 55 %; AT, 84 % versus 93 % för abakavir respektive indinavir).
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load (400 copies/ml; intention to treat analysis (ITT), 47% versus 49%; as treated analysis (AT), 86% versus 94% for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load ( &gt; 100,000 copies/ml at baseline; ITT, 46% versus 55%; AT, 84% versus 93% for abacavir and indinavir respectively).
Fastän en likartad antiviral effekt observerades mellan de abakavir- och indinavirinnehållande regimerna vad gäller andel patienter med ej detekterbar virusnivå ( 400 kopior/ml; intention to treat analys (ITT), 47% versus 49%; as treated analys (AT), 86% versus 94% för abakavir- respektive indinavirkombinationen), var resultatet bättre för indinavirkombinationen, särskilt i gruppen patienter med höga initiala virustal ( &gt; 100.000 kopior/ml före behandlingen; ITT, 46% versus 55%; AT, 84% versus 93% för abakavir respektive indinavir).
Although COCs may have an effect on peripheral insulin resistance and glucose tolerance, there is no evidence for a need to alter the therapeutic regimen in diabetics using low-dose COCs (containing  0.05 mg ethinylestradiol).
Även om kombinerade p-piller kan ha en effekt på perifer insulinresistens och glukostolerans, finns inga bevis för att den terapeutiska regimen hos diabetiker som använder kombinerade p-piller i lågdos (innehållande &lt; 0,05 mg etinylestradiol) behöver ändras.
Although data are limited, patients with bilirubin &gt; 1.5 x ULN also have a higher incidence of Grade 4 neutropenia and febrile neutropenia (see also sections 4.2 and 5.2).
Även om det bara finns begränsade uppgifter har patienter med bilirubin &gt; 1,5 x ULN också en högre incidens av neutropeni och febril neutropeni av grad 4 (se även avsnitt 4.2 och 5.2).
Although data are limited, patients with bilirubin &gt; 1.5 x ULN also have a higher incidence of Grade 4 neutropenia and febrile neutropenia.
Även om det bara finns begränsade uppgifter har patienter med bilirubin &gt; 1,5 x ULN också en högre incidens av neutropeni och febril neutropeni av grad 4.
Although limited by the small number of female subjects in study GS-US-183-0145, subgroup analysis by gender showed that the rates of virologic success in female subjects at weeks 48 and 96 (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) were numerically lower in the elvitegravir treatment arm than in the raltegravir treatment arm.
Även om resultatet begränsas av det lilla antalet kvinnliga patienter i studie GS-US-183-0145, visade subgruppsanalys per kön att frekvenserna för virologisk respons vecka 48 och 96 (HIV-1 RNA
Although MabThera is not myelosuppressive in monotherapy, caution should be exercised when considering treatment of patients with neutrophils &lt; 1.5 x 109/L and/or platelet counts &lt; 75 x 109/L as clinical experience in this population is limited.
Även om MabThera i monoterapi inte är myelosuppressiv, ska försiktighet iakttas när behandling av patienter med neutrofiler &lt; 1,5 x 109/l och/eller trombocyter &lt; 75 x 109/l övervägs eftersom klinisk erfarenhet från denna patientgrupp är begränsad.
Although MabThera is not myelosuppressive in monotherapy, caution should be exercised when considering treatment of patients with neutrophils &lt; 1.5 x 109/L and/or platelet counts &lt; 75 x 109/L as clinical experience in this population is limited.
Även om MabThera i monoterapi inte är myelosuppressiv, skall försiktighet iakttas då behandling av patienter med neutrofiler &lt; 1,5 x 109/l och/eller trombocyter &lt; 75 x 109/l övervägs, eftersom klinisk erfarenhet från denna patientgrupp är begränsad.
Although proteinuria ( &gt; 2 g/day) increased belimumab clearance and decreases in creatinine clearance decreased belimumab clearance, these effects were within the expected range of variability.
Även om proteinuri ( &gt; 2 g/dag) ökade clearance av belimumab och minskningar av kreatininclearance minskade clearence av belimumab var dessa effekter inom det förväntade variationsintervallet.
Although the effect on disability progression was mainly seen in patients with baseline EDSS &lt; 3.5, evidence of efficacy was shown in patients with relapsing secondary progressive MS (SPMS) as defined by baseline EDSS ≥ 3.5 and at least one of the three: confirmed 24 week worsening of EDSS, or ≥ 20% decline on Timed 25-foot Walk (T25FW), or, ≥ 20% decline on 9-Hole Peg Test (9- HPT).
Även om effekten på försämring av funktionsnedsättning i huvudsak observerades hos patienter med ett EDSS-utgångsvärde &lt; 3,5, påvisades effekt hos patienter med skovvis sekundärprogressiv MS (SPMS) enligt definitionen ett EDSS-utgångsvärde ≥ 3,5 och minst ett av följande tre kännetecken: försämrat EDSS som bekräftas efter 24 veckor, ≥ 20 % minskning av Timed 25-fots Walk (T25FW) eller ≥ 20 % minskning av 9-håls Peg Test (9-HPT).
Ambulant patients while driving vehicles or operating machinery should take into account that acute dizziness may uncommonly (≥1/1,000 to &lt; 1/100) occur (see section 4.8).
Ambulanta patienter ska vid framförande av fordon och vid användning av maskiner ta hänsyn till att akut yrsel kan förekomma i mindre vanliga fall ((≥1/1 000, &lt; 1/100) (se avsnitt 4.8).
Amitraz degrades on the haircoat of the dog into N-methyl-N’-(2,4-xylyl) formamidine ( &lt; 5 % of amitraz concentrations).
Amitraz bryts ner i pälsen till N-metyl-N’-(2,4-xylyl)formamidin ( &lt; 5 % av amitrazkoncentrationen).
AML with &gt; 30% marrow blasts according to the WHO classification.
AML med &gt; 30 % benmärgsblaster enligt WHO:s klassificering.
Amlodipine/valsartan was also studied in an active-controlled study of 130 hypertensive patients with mean sitting diastolic blood pressure ≥110 mmHg and &lt; 120 mmHg.
Amlodipin/valsartan undersöktes också i en aktivt kontrollerad studie på 130 hypertoniker med ett genomsnittligt diastoliskt blodtryck i sittande ≥110 mmHg och &lt; 120 mmHg.
Among 480 patients with &gt; 2 log viral reduction but detectable virus at week 12, altogether 188 patients continued therapy.
Av 480 patienter med &gt; 2-log minskning i virusmängd men påvisbar virusmängd vecka 12, fortsatte totalt 188 patienter behandlingen.
Among 480 patients with &gt; 2 log viral reduction but detectable virus at week 12, altogether 188 patients continued therapy.
Av 480 patienter med &gt; 2 log minskning i virusmängd men påvisbar virusmängd vecka 12, fortsatte totalt 188 patienter behandlingen.
Among 49 patients who received at least one dose of Eviplera, 100% of patients remained suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) at week 12 and week 24.
Bland 49 patienter som fick minst en dos Eviplera var 100 % av patienterna fortsatt hämmade (hiv-1 RNA &lt; 50 kopior/ml) vecka 12 och vecka 24.
Among 9 boys with left ventricular mass (LVMI) indexed to height2.7 within the normal range for children ( &lt; 39 g/m2.7 in boys) at baseline, LVMI remained stable at levels below the left ventricular hypertrophy (LVH) threshold throughout the 6.5 years of treatment.
Hos 9 pojkar med vänsterkammarmassa (LVMI) indexerad efter längd2,7 inom normalområdet för barn ( &lt; 39 g/m2,7 hos pojkar) före behandling förblev LVMI stabil på nivåer som låg under tröskelvärdet för vänsterkammarhypertrofi (LVH) under de 6,5 årens behandling.
Among all randomised patients analysed according to ITT, primary events occurred in 269 on rivaroxaban (2.12% per year) and 306 on warfarin (2.42% per year) (HR 0.88; 95% CI, 0.74 – 1.03; P &lt; 0.001 for non-inferiority; P=0.117 for superiority).
Bland alla randomiserade patienter som analyserats enligt ’intention-to-treat’- principen, förekom detta hos 269 patienter som fått rivaroxaban (2,12% per år) respektive 306 patienter som fått warfarin (2,42% per år) (riskkvot 0,88; 95% konfidensintervall 0,74-1,03; p-värde &lt; 0,001 för ’non- inferiority’, p-värde =0,117 för ’superiority’).
Among HBeAg-negative patients, differences in therapeutic response (78% vs 66%) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.00 vs -4.17, and HBV DNA undetectability: 82% vs 57%; p &lt; 0.0001) were higher for telbivudine up to week 104.
Hos HBeAg-negativa patienter var skillnaderna för terapeutiskt svar (78 % mot 66 %) och sekundära endpoints (genomsnittlig HBV DNA-reduktion log10: -5,00 mot -4,17 och andelen icke påvisbart HBV-DNA: 82 % mot 57 %; p &lt; 0,0001) högre för telbivudin upp till vecka 104.
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p &lt; 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p &lt; 0.0001, HBV DNA undetectability: 56% vs 39%; p &lt; 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
Hos HBeAg-positiva patienter uppvisades allt större skillnader mellan telbivudin och lamivudin vid vecka 104 avseende terapeutiskt svar (63 % mot 48 %; p &lt; 0,0001) och sekundära endpoints (genomsnittlig HBV DNA-reduktion log10: -5,74 mot -4,42; p &lt; 0,0001, icke påvisbart HBV-DNA: 56 % mot 39 %; p &lt; 0,0001 och ALAT-normalisering 70 % mot 62 %).
Among lamivudine-refractory patients with baseline HBV DNA &lt; 107 log10 copies/ml, 64% (9/14) achieved HBV DNA &lt; 300 copies/ml at Week 48.
Bland lamivudinrefraktära patienter med baseline på HBV DNA &lt; 107 log10 kopior/ml, uppnådde 64% (9/14) HBV DNA &lt; 300 kopior/ml vid vecka 48.
Among patients ( &gt; 50 % on protease inhibitors) with normal baseline liver function, 28 %, 43 % and 44 % had elevations in bilirubin, alkaline phosphatase and AST (SGOT), respectively.
Bland patienter ( &gt; 50 % erhöll behandling med proteashämmare) som hade normal leverfunktion vid behandlingsstart hade 28 % av patienterna ökningar i bilirubin, 43 % av patienterna hade ökning av alkaliskt fosfatas och 44 % av patienterna hade ökning av ASAT (SGOT).