natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In human clinical studies, a 10 mg oral dose of tenofovir alafenamide given with emtricitabine, cobicistat and elvitegravir resulted in tenofovir diphosphate concentrations &gt; 4-fold higher in PBMCs and &gt; 90% lower concentrations of tenofovir in plasma as compared to a 245 mg oral dose of tenofovir disoproxil (as fumarate) given with emtricitabine, cobicistat and elvitegravir.
I kliniska studier på människa resulterade en oral dos på 10 mg tenofoviralafenamid given med emtricitabin, kobicistat och elvitegravir i tenofovirdifosfatkoncentrationer som var mer än 4-faldigt högre i PBMC och i &gt; 90 % lägre koncentrationer av tenofovir i plasma jämfört med en oral dos på 245 mg tenofovirdisoproxil (som fumarat) given med emtricitabin, kobicistat och elvitegravir.
In human clinical studies, a 10 mg oral dose of tenofovir alafenamide in Genvoya resulted in tenofovir diphosphate concentrations &gt; 4-fold higher in PBMCs and &gt; 90% lower concentrations of tenofovir in plasma as compared to a 245 mg oral dose of tenofovir disoproxil (as fumarate) in E/C/F/TDF.
I kliniska studier på människa gav en oral dos på 10 mg tenofoviralafenamid i Genvoya tenofovirdifosfatkoncentrationer &gt; 4-faldigt högre i PBMC och &gt; 90 % lägre koncentrationer av tenofovir i plasma jämfört med en oral dos på 245 mg tenofovirdisoproxil (som fumarat) i E/C/F/TDF.
In humans, safinamide is almost exclusively eliminated via metabolism (urinary excretion of unchanged safinamide was &lt; 10%) mediated principally through high capacity amidases, that have not yet been characterized.
Hos människor elimineras safinamid nästan uteslutande via metabolism (urinutsöndringen av oförändrat safinamid var &lt; 10 %) som huvudsakligen sker genom högkapacitetsamidaser som inte ännu har karakteriserats.
In humans, the protein binding of pramipexole is very low ( &lt; 20 %) and the volume of distribution is large (400 l).
Hos människa är proteinbindningen av pramipexol mycket låg ( &lt; 20 %) och distributionsvolymen stor (400 l).
In humans, the protein binding of pramipexole is very low ( &lt; 20%) and the volume of distribution is large (400 l).
Hos människa är proteinbindningen av pramipexol mycket låg ( &lt; 20 %) och distributionsvolymen stor (400 l).
In humans, the protein binding of pramipexole is very low ( &lt; 20%) and the volume of distribution is large (400 l).
Hos människa är proteinbindningen av pramipexol mycket låg ( &lt; 20%) och distributionsvolymen stor (400 l).
In male rats, anagrelide at oral doses up to 240 mg/kg/day ( &gt; 1000 times a 2mg/day dose, based on body surface area) was found to have no effect on fertility and reproductive performance.
Hos hanråttor fann man att orala doser upp till 240 mg/kg/dag ( &gt; 1 000 gånger en dos på 2 mg/dag, baserat på kroppsyta) inte har någon effekt på fertilitet och reproduktionsförmåga.
In MDS-003, a large proportion of patients with myelodysplastic syndromes achieved transfusion independence ( &gt; 182 days) on lenalidomide 10 mg (58.1%).
I MDS-003 nådde en stor andel patienter med meylodysplastiskt syndrom transfusionsoberoende ( &gt; 182 dagar) på lenalidomid 10 mg (58,1 %).
In mice, a 2-year carcinogenicity study with pravastatin demonstrates at doses of 250 and 500 mg/kg/day ( &gt; 310 times the maximum human mg/kg dose), statistically significant increases in the incidence of hepatocellular carcinomas in males and females, and lung adenomas in females only.
I en 2-årig karcinogenicitetsstudie med pravastatin på möss visas att doser på 250 och 500 mg/kg/dag ( &gt; 310 gånger maximal dos till människa i mg/kg) ger statistiskt signifikant ökning av incidensen av hepatocellulära karcinom hos han- och honmöss och lungadenom endast hos honor.
In monotherapy studies with axitinib (N = 850), haemoptysis was reported in 3.9% of patients; Grade &gt; 3 haemoptysis was reported in 0.5% of patients.
I studier av axitinib som monoterapi (n = 850) rapporterades hemoptys hos 3,9 % av patienterna, hemoptys av grad &gt; 3 rapporterades hos 0,5 % av patienterna.
In most cases of severe liver injury, liver dysfunction had an onset within the first 2 months of therapy, and was characterized by a hepatocellular pattern of injury with transaminase elevations &gt; 20xULN, followed by bilirubin increase.
Hos de flesta patienter drabbade med allvarlig leverskada debuterade leverdysfunktionen inom de två första behandlingsmåndaderna, och karakteriserades av ett hepatocellulärt skademönster med transaminashöjning &gt; 20xULN följt av förhöjt bilirubin.
In most of these studies the percentages of patients achieving HbA1c &lt; 7.0% were higher for patients using a regimen including EXUBERA compared to patients on oral agents alone.
Andelen patienter som uppnådde HbA1c &lt; 7,0 % (detta värde motsvarar 5,9% enligt svensk standardmetod för HbA1c-mätning) var högre hos patienter som fick behandling där EXUBERA ingick än hos patienter som enbart fick perorala antidiabetika.
In naltrexone / bupropion completed clinical studies, where naltrexone hydrochloride daily doses ranged from 16 mg to 48 mg, there were no cases of elevated transaminases &gt; 3x ULN in conjunction with an increase in bilirubin &gt; 2x ULN.
I fullbordade kliniska studier av naltrexon/bupropion, med dagliga doser naltrexonhydroklorid mellan 16 mg och 48 mg, rapporterades inga fall av förhöjda transaminaser &gt; 3 gånger den övre normala gränsen (ULN) tillsammans med förhöjt bilirubin &gt; 2 gånger den övre normala gränsen.
In neonates and infants ( &lt; 3 months) receiving caspofungin at 25 mg/m2 daily (corresponding mean daily dose of 2.1 mg/kg), caspofungin peak concentration (C1 hr) and caspofungin trough concentration (C24 hr) after multiple doses were comparable to that seen in adults receiving caspofungin at 50 mg daily.
Hos nyfödda barn och spädbarn ( &lt; 3 månader) som behandlades med kaspofungin 25 mg/m2 dagligen (motsvarande en daglig genomsnittsdos om 2,1 mg/kg) var kaspofungin peak-koncentration (C1 hr) och kaspofungin dalvärdeskoncentration (C24 hr) efter flera doser jämförbara med de som observerades hos vuxna som behandlades med kaspofungin 50 mg dagligen.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC &lt; 0.5 x 109/l) and thrombocytopenia (platelet count &lt; 10 x 109/l) were observed in 3.6 % and &lt; 1 % of patients, respectively.
Hos patienter med nyligen diagnostiserad KML i kronisk fas observerades neutropeni av grad 4 (ANC &lt; 0,5 x 109/l) och trombocytopeni (trombocyter &lt; 10 x 109/l) hos 3,6 % respektive &lt; 1 % av patienterna.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC &lt; 0.5 x 109/l) and thrombocytopenia (platelet count &lt; 10 x 109/l) were observed in 3.6% and &lt; 1% of patients, respectively.
Hos patienter med nyligen diagnostiserad KML i kronisk fas observerades neutropeni av grad 4 (ANC &lt; 0,5 x 109/l) och trombocytopeni (trombocyter &lt; 10 x 109/l) hos 3,6 % respektive &lt; 1 % av patienterna.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4neutropenia (ANC &lt; 0.5x109/1) and thrombocytopenia (platelet count &lt; 10x109/1) were observed in 3.6% and &lt; 1% of patients, respectively.
Hos patienter med nyligen diagnostiserad KML i kronisk fas observerades neutropeni av grad 4 (ANC &lt; 0,5 x 109/l) och trombocytopeni (trombocyter &lt; 10 x 109/l) hos 3,6 % respektive &lt; 1 % av patienterna.
In non- smoking individuals with mild (creatinine clearance 80-50 mL/min), moderate (creatinine clearance &lt; 50-30 mL/min) or severe (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) renal impairment, riociguat plasma concentrations (AUC) were increased by 53%, 139% or 54%, respectively.
Hos icke-rökande personer med lätt (kreatininclearance 80–50 ml/min), måttligt (kreatininclearance &lt; 50–30 ml/min) eller gravt (kreatininclearance &lt; 30 ml/min) nedsatt njurfunktion ökade plasmakoncentrationerna (AUC) för riociguat med 53 %, 139 % respektive 54 %.
In non-HCV-infected subjects with severe renal impairment (eGFR &lt; 30 mL/min/1.73 m2) who were not on dialysis, elbasvir and grazoprevir AUC values were increased by 86 % and 65 %, respectively, compared to non-HCV-infected subjects with normal renal function (eGFR &gt; 80 mL/min/1.73 m2).
Hos icke-HCV-infekterade patienter med gravt nedsatt njurfunktion (eGFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2) som inte genomgick dialys ökade AUC-värden för elbasvir och grazoprevir med 86 % respektive 65 % jämfört med icke-HCV-infekterade patienter med normal njurfunktion (eGFR &gt; 80 ml/min/1,73 m2).
In non-responder patients re-treated for 48 or 72 weeks, viral suppression at week 12 (undetectable HCV RNA defined as &lt; 50 IU/ml) has been shown to be predictive for sustained virological response.
Hos patienter som inte svarade på återbehandling under 48 eller 72 veckor, visade det sig att odekterbart HCV RNA i vecka 12 definierat som &lt; 50 IE/ml var predikterbart för kvarstående virologiskt svar.
In one clinical study of women with hypogonadotrophic hypogonadism and an endogenous serum LH concentration below 1.2 IU/l the appropriate dose of r-hLH (lutropin alfa) was investigated.
I en klinisk studie hos kvinnor med hypogonadotrop hypogonadism och en endogen serumnivå av LH &lt; 1,2 IE/l undersöktes den lämpliga dosen av rekombinant hLH (r-hLH, lutropin alfa).
In one clinical trial, the incidence of hypertension of grade ≥ 3 was two fold higher in patients aged &gt; 65 years than in the younger age group ( &lt; 65 years).
I en klinisk studie var incidensen av hypertension grad  3 dubbelt så hög hos patienter &gt; 65 år än i den yngre åldersgruppen ( &lt; 65 år).
In one published study, 20 HIV-infected patients with undetectable plasma viral load ( &lt; 200 copies/mL) receiving indinavir 800 mg every 8 hours were switched in an open, cross-over design to indinavir/ritonavir 400/100 mg every 12 hours.
I en publicerad studie fick 20 hiv-infekterade patienter, vars mängd viralt plasma-RNA var under detekterbar gräns ( &lt; 200 kopior/ml), byta behandling i en öppen cross-over design från indinavir 800 mg var 8:e timme till indinavir/ritonavir 400/100 mg var 12:e timme.
In paediatric patients &gt; 7 yrs of age, 1/16 male patients tested positive for IgG anti-agalsidase alfa antibodies during the study.
Hos pediatriska patienter &gt; 7 års ålder var 1/16 manliga patienter positiva för IgG-antikroppar mot agalsidas alfa under studien.
In paediatric population, absolute neutrophil counts &lt; 0.5x109/l at a median of 3 days post transplant occurred in 100% of patients and lasted 5 and 18.5 days in autologous and allogeneic transplant respectively.
Pediatrisk population: absolut neutrofilantal &lt; 0,5x109/l vid i mediantal 3 dagar efter transplantationen observerades hos 100% av patienterna och varade i 5 och 18,5 dagar efter autolog respektive allogen transplanation.
In paediatric population, absolute neutrophil counts &lt; 0.5x109/l at a median of 3 days post transplant occurred in 100% of patients and lasted 5 and 18.5 days in autologous and allogeneic transplant respectively.
Pediatrisk population: absolut neutrofilantal &lt; 0,5×109/l vid i mediantal 3 dagar efter transplantationen observerades hos 100% av patienterna och varade i 5 och 18,5 dagar efter autolog respektive allogen transplanation.
In PARADIGM-HF, hyperkalaemia and serum potassium concentrations &gt; 5.4 mmol/l were reported in 11.6% and 19.7% of Entresto-treated patients and 14.0% and 21.1% of enalapril-treated patients, respectively.
I PARADIGM-HF rapporterades hyperkalemi och serumkoncentrationen av kalium &gt; 5,4 mmol/l hos 11,6 % respektive 19,7 % av Entresto-behandlade patienter och 14,0 % respektive 21,1 % av enalaprilbehandlade patienter.
In PARADIGM-HF, hyperkalaemia and serum potassium concentrations &gt; 5.4 mmol/l were reported in 11.6% and 19.7% of Neparvis-treated patients and 14.0% and 21.1% of enalapril-treated patients, respectively.
I PARADIGM-HF rapporterades hyperkalemi och serumkoncentrationen av kalium &gt; 5,4 mmol/l hos 11,6 % respektive 19,7 % av Neparvis-behandlade patienter och 14,0 % respektive 21,1 % av enalaprilbehandlade patienter.
In PARADIGM-HF, hypotension and clinically relevant low systolic blood pressure ( &lt; 90 mmHg and decrease from baseline of &gt; 20 mmHg) were reported in 17.6% and 4.76% of Entresto-treated patients compared with 11.9% and 2.67% of enalapril-treated patients, respectively.
I PARADIGM HF rapporterades hypotension och kliniskt relevant lågt systoliskt blodtryck ( &lt; 90 mmHg och minskning från baslinjen av &gt; 20 mmHg) hos 17,6 % respektive 4,76 % av Entresto- behandlade patienter jämfört med 11,9 % respektive 2,67 % av enalaprilbehandlade patienter.
In PARADIGM-HF, hypotension and clinically relevant low systolic blood pressure ( &lt; 90 mmHg and decrease from baseline of &gt; 20 mmHg) were reported in 17.6% and 4.76% of Neparvis-treated patients compared with 11.9% and 2.67% of enalapril-treated patients, respectively.
I PARADIGM HF rapporterades hypotension och kliniskt relevant lågt systoliskt blodtryck ( &lt; 90 mmHg och minskning från baslinjen av &gt; 20 mmHg) hos 17,6 % respektive 4,76 % av Neparvis- behandlade patienter jämfört med 11,9 % respektive 2,67 % av enalaprilbehandlade patienter.
In particular, if convulsions, seizures, necrotising enterocolitis, symptoms and signs of caffeine withdrawal, medically abnormal decrease in infant weight gain or interactions with other medicines are suspected as being associated with the use of caffeine citrate, these should be reported to &lt; insert local name and address of Chiesi Farmaceutici S.p.A. &gt;
I synnerhet om konvulsioner, kramper, nekrotiserande enterokolit, symtom och tecken på koffeinabstinens, medicinskt onormal minskning av spädbarnets vikttillväxt eller interaktioner med andra läkemedel misstänks vara förknippade med användningen av koffeincitrat, skall dessa rapporteras till &lt; infoga lokalt namn och adress till Chiesi Farmaceutici S.p.A. &gt; .
In patients &lt; 5 years of age, the overall safety profile of Vimizim at 2 mg/kg/week was consistent with the safety profile of Vimizim observed in older children.
Hos patienter &lt; 5 år ligger den övergripande säkerhetsprofilen för Vimizim vid 2 mg/kg/vecka i linje med den säkerhetsprofil som observerats för äldre barn.
In patients &gt; 75 years undergoing orthopaedic surgery and receiving fondaparinux 2.5 mg once daily, the estimated plasma clearance was 1.2 to 1.4 times lower than in patients &lt; 65 years.
Hos patienter &gt; 75 år som genomgått ortopedisk kirurgi och erhållit fondaparinux 2,5 mg en gång dagligen var beräknat plasmaclearance 1,2 till 1,4 gånger lägre än hos patienter &lt; 65 år.
In patients &gt; 75 years undergoing orthopaedic surgery and receiving fondaparinux 2.5 mg once daily, the estimated plasma clearance was 1.2 to 1.4 times lower than in patients &lt; 65 years.
Hos patienter &gt; 75 år som genomgått ortopedisk kirurgi och erhållit fondaparinux 2,5 mg en gång dagligen var beräknat plasmaclearance 1,2 till 1,4 gånger lägre än hos patienter yngre än &lt; 65 år.
In patients &gt; 75 years undergoing orthopaedic surgery, the estimated plasma clearance was 1.2 to 1.4 times lower than in patients &lt; 65 years.
Hos patienter som är äldre än 75 år och som genomgått ortopedisk kirurgi, var beräknat plasmaclearance 1,2 till 1,4 gånger lägre än hos patienter yngre än 65 år.
In patients aged &gt; 45 years, dyspnoea was reported in 16.4% of simeprevir-treated patients compared to 9.1% in placebo-treated patients (all grades; pooled phase 3).
Hos patienter &gt; 45 år rapporterades dyspné hos 16,4 % av de patienter som behandlades med simeprevir jämfört med hos 9,1 % av de patienter som behandlades med placebo (alla grader, poolade fas 3).
In patients assessed for anti-abatacept antibodies after discontinuation of abatacept ( &gt; 42 days after last dose), 103 of 1,888 (5.5%) were seropositive.
Bland de patienter där förekomsten av anti- abatacept antikroppar undersöktes och där behandling med abatacept avbrutits ( &gt; 42 dagar efter sista dos), var 103 av 1 888 (5,5%) seropositiva.
In patients receiving Herceptin after completion of adjuvant chemotherapy, the risk of cardiac dysfunction was associated with a higher cumulative dose of anthracycline given prior to initiation of Herceptin and a body mass index (BMI) &gt; 25 kg/m2.
För de patienter som fick Herceptin efter avslutad adjuvant kemoterapibehandling, var risken för hjärtdysfunktion kopplad till en högre kumulativ dos av antracyklin som givits före insättning av Herceptin samt med ett Body Mass Index (BMI) &gt; 25 kg/m2.
In patients susceptible to greater reductions in intravascular volume as described above, larger decreases in eGFR ( &gt; 30%) were sometimes seen, which subsequently improved, and infrequently required interruption of treatment with canagliflozin (see section 4.8).
Hos de ovan beskrivna patienterna med benägenhet för större minskningar av intravaskulär volym sågs ibland större minskningar av eGFR ( &gt; 30 %), som därefter förbättrades, och endast i sällsynta fall krävde utsättning av behandling med kanagliflozin (se avsnitt 4.8).
In patients treated with Genvoya, 92% (46/50) achieved HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL.
Av patienterna behandlade med Genvoya uppnådde 92 % (46/50) hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml.
In patients undergoing surgery, timing of the first fondaparinux injection requires strict adherence in patients ≥75 years, and/or with body weight &lt; 50 kg and/or with renal impairment with creatinine clearance ranging between 20 to 50 ml/min.
Hos patienter som genomgår kirurgi bör den rekommenderade tidpunkten för den första injektionen fondaparinux strikt följas hos patienter 75 år och/eller med en kroppsvikt &lt; 50 kg och/eller med nedsatt njurfunktion med kreatininclearance mellan 20 och 50 ml/min.
In patients who become neutropenic (ANC &lt; 1.5 x 109/l) the ANC should be monitored closely and Kineret treatment should be discontinued.
Hos patienter som blir neutropena (antal neutrofila granulocyter &lt; 1,5 x 109/l) bör antalet neutrofila granulocyter kontrolleras noggrant och behandlingen med Kineret avbrytas.
In patients who develop an ANC &lt; 0.5 x 109/ l or a platelet count &lt; 50 x 103/μl, continued treatment is not recommended.
Hos patienter som får ett ANC &lt; 0,5 x 109/l eller ett trombocytantal &lt; 50 x 103/μl rekommenderas inte fortsatt behandling.
In patients who develop an ANC &lt; 0.5 x 109/ l or a platelet count &lt; 50 x 103/μl, continued treatment is not recommended.
Hos patienter som utvecklar ett ANC &lt; 0,5 x 109/l eller ett trombocytantal &lt; 50 x 103/μl rekommenderas inte fortsatt behandling.
In patients whose creatinine clearance is  30 mL/min/1.73 m2, no dosage adjustment is necessary.
Hos patienter med kreatininclearance &gt; 30 ml/min/1,73 m2 är ingen dosjustering nödvändig.
In patients with &lt; 3 months disease duration an increase in visual acuity of 13.3 and 10.0 letters was seen at Month 1; and 17.7 and 13.2 letters at Month 24 in BRIGHTER and CRYSTAL, respectively.
Hos patienter med mindre än 3 månaders sjukdom observerades en ökning av synskärpan med 13,3 och 10,0 bokstäver under månad 1; och 17,7 och 13,2 bokstäver vid månad 24 i BRIGHTER och CRYSTAL, respektive.
In patients with a baseline 6MWD &lt; 350 meters, the mean change in observed 6MWD from baseline to Week 48 was 68 meters better in the ataluren 10-, 10-, 20-mg/kg arm than in the placebo arm (p=0.0053).
Hos patienter med en 6MWD som var &lt; 350 meter vid baslinjen var den genomsnittliga förändringen 68 meter bättre i ataluren 10-, 10-, 20- mg/kg-armen än i placeboarmen (p = 0,0053) i observerad 6MWD från baslinjen till vecka 48.
In patients with a baseline haemoglobin of &gt; 13 g/dl, the possibility that Retacrit treatment may be associated with an increased risk of postoperative thrombotic/vascular events cannot be excluded.
Hos patienter med ett utgångsvärde av hemoglobin på &gt; 13 g/dl kan möjligheten att Retacrit- behandingen kan vara förknippad med en ökad risk för postoperativa trombotiska/vaskulära händelser inte uteslutas.
In patients with a cardiovascular history/risk factors, fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms resulted in a significantly lower annual rate of moderate/severe COPD exacerbations compared with vilanterol (adjusted mean annual rates of 0.83 and 1.18 respectively, 30% reduction (95% CI 16, 42%, p &lt; 0.001)).
Hos patienter med kardiovaskulär anamnes/riskfaktorer gav flutikasonfuroat/vilanterol 92/22 mikrogram en signifikant lägre årlig frekvens av måttliga/svåra KOL-exacerbationer jämfört med vilanterol (justerad genomsnittlig årlig frekvens 0,83 respektive 1,18, 30 % reduktion (95 % KI 16,42 %, p &lt; 0,001).
In patients with a creatinine clearance of &lt; 80 mL/min, who are also receiving potent CYP3A4 inhibitors, the dose interval of maraviroc should be adjusted to 150 mg once daily (see sections 4.4 and 4.5).
Hos patienter med kreatininclearance &lt; 80 ml/min, som också får potenta CYP3A4-hämmare bör dosintervallet av maravirok justeras till 150 mg en gång dagligen (se avsnitt 4.4 och 4.5).
In patients with advanced myeloma the severity of thrombocytopenia was related to pre-treatment platelet count: for baseline platelet counts &lt; 75,000/l, 90% of 21 patients had a count
Hos patienter med långt framskridet myelom var trombocytopenins svårighetsgrad relaterad till trombocyttalet före behandlingen.
In patients with an eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl 45 mL/min to
Hos patienter med eGFR 45 ml/min/1,73 m2 till
In patients with an eGFR &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl &lt; 60 mL/min, a higher incidence of adverse reactions associated with volume depletion (e.g., postural dizziness, orthostatic hypotension, hypotension) was reported, particularly with the 300 mg dose.
Hos patienter med eGFR &lt; 60 ml/min/1,73 m2 eller CrCl &lt; 60 ml/min rapporterades en högre incidens av biverkningar förknippade med volymförlust (t.ex. postural yrsel, ortostatisk hypotension, hypotension), speciellt med 300 mg dosen.
In patients with baseline ALT or AST &gt; 5 x ULN, treatment is not recommended.
Hos patienter med ALAT eller ASAT &gt; 5 x ULN innan behandlingen inleds, rekommenderas inte att inleda behandling.
In patients with baseline ALT or AST &gt; 5 x ULN, treatment is not recommended.
Hos patienter med ALAT eller ASAT &gt; 5 x ULN, rekommenderas inte att inleda behandling.
In patients with childhood-onset isolated growth hormone deficiency (no evidence of hypothalamic-pituitary disease or cranial irradiation), two dynamic tests should be recommended, except for those having low insulin-like growth factor-1 (IGF-1) concentrations ( &lt; 2 standard deviation score (SDS)), who may be considered for one test.
För patienter med isolerad tillväxthormonbrist sedan barndomen (inga tecken på sjukdom i hypotalamus/hypofysen eller strålbehandling av kraniet) rekommenderas två dynamiska tester, med undantag av dem som har låg halt av insulinliknande tillväxtfaktor-1 (IGF-1) ( &lt; 2 standardavvikelsepoäng (SDS)), för vilka det kan räcka med ett test.
In patients with chronic renal impairment whose creatinine clearance is &lt; 30 ml/min and who are not receiving regularly scheduled haemodialysis, the recommended dose is reduced to either 1000 mg administered as a single infusion or 750 mg followed one week later by 375 mg (see section 5.2).
Hos patienter med kronisk njurinsufficiens vilkas kreatininclearance är &lt; 30 ml/min och som inte får regelbunden hemodialys, bör den rekommenderade dosen av dalbavancin minskas till 1 000 mg administrerat som en enstaka infusion eller 750 mg följt av 375 mg en vecka senare (se avsnitt 5.2).
In patients with creatinine clearance &lt; 15 mL/min, or in patients undergoing dialysis, there is no clinical experience therefore apixaban is not recommended (see sections 4.2 and 5.2).
Apixaban rekommenderas inte till patienter med kreatininclearance &lt; 15 ml/min eller till patienter som genomgår dialys eftersom klinisk erfarenhet hos sådana patienter saknas (se avsnitt 4.2 och 5.2).
In patients with creatinine clearance &lt; 15 mL/min, or in patients undergoing dialysis, there is no clinical experience therefore apixaban is not recommended (see sections 4.2 and 5.2).
Apixaban rekommenderas inte till patienter med kreatininclearance &lt; 15 ml/min eller till patienter som genomgår dialys eftersom klinisk erfarenhet saknas (se avsnitt 4.2 och 5.2).