natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Haemodynamic effects: Minimal decreases in mean heart rate ( &lt; 2 beats per minute) and mean systolic blood pressure ( &lt; 3 mm Hg) were observed in patients treated with ranolazine either alone or in combination with other antianginal medicinal products in controlled studies.
Hemodynamiska effekter: Minimala sänkningar av genomsnittlig hjärtfrekvens ( &lt; 2 slag per minut) och genomsnittligt systoliskt blodtryck ( &lt; 3 mm Hg) iakttogs hos patienter som behandlades med ranolazin antingen ensamt eller tillsammans med läkemedel mot angina i kontrollerade studier.
Haemoglobin increase &gt; 15 g/L (0.9 mmol/L) at Week 13/haemoglobin response-evaluable population
Ökat hemoglobin &gt; 15 g/l (0,9 mmol/l) vid vecka 13/ population med utvärderingsbart hemoglobinsvar
Haemoglobin values of &lt; 10 g/dl were observed in 34% of patients who received INCIVO combination treatment and in 14% of patients who received peginterferon alfa and ribavirin.
Hemoglobinvärden på &lt; 10 g/dl observerades hos 34% av patienterna som fick kombinationsbehandling med INCIVO och hos 14% av patienterna som fick peginterferon alfa och ribavirin.
Haemoglobin values of &lt; 8.5 g/dl were observed in 8% of INCIVO combination treatment compared to 2% of patients receiving peginterferon alfa and ribavirin.
Hemoglobinvärden på &lt; 8,5 g/dl observerades hos 8% av patienterna som fick kombinationsbehandling med INCIVO jämfört med 2% av patienterna som fick peginterferon alfa och ribavirin.
Haemolysis: A decrease in haemoglobin levels to &lt; 10 g/dl was observed in up to 14 % of adult patients and 7 % of children and adolescents treated with ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b in clinical trials.
Hemolys: En minskning av hemoglobinnivåerna till &lt; 10 g/dl observerades hos upp till 14 % av vuxna patienter och hos 7 % av barn och ungdomar behandlade med ribavirin i kombination med peginterferon alfa-2b eller interferon alfa-2b i kliniska studier.
Haemophilus influenzae: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 0.5 mg/L
Haemophilus influenzae: S ≤0,5 mg/l och R &gt; 0,5 mg/l
Haemorrhage (gastrointestinal, genito-urinary, pulmonary with platelets &lt; 25,000/µL or any central nervous system haemorrhage)
Blödning (gastrointestinal, urogenital, pulmonell med blodplättar &lt; 25 x109/l eller någon blödning i det centrala nervsystemet).
HAQ = Health Assessment Questionnaire; greater values indicate less disability. p = 0.030 and &lt; 0.001 for the 3 mg/kg and 6 mg/kg treatment groups respectively vs. placebo + MTX.
HAQ = Health Assessment Questionnaire; högre värden anger mindre funktionsnedsättning. p = 0,030 och &lt; 0,001 för behandlingsgrupperna med 3 mg/kg respektive 6 mg/kg jämfört med placebo + MTX.
Hazard ratio 0.46, CI95% 0.33; 0.64, p &lt; 0.001
Riskkvot0,46, CI95% 0,33; 0,64, p &lt; 0,001
Hazard ratio 0.58, CI95% 0.43; 0.73, p &lt; 0.001
Riskkvot0,58, CI95% 0,43; 0,73, p &lt; 0,001
Hazard ratio &lt; 1 favours ZYTIGA
Riskkvot 1 är till fördel för ZYTIGA
HbA1c &lt; 7% (LOCF)d
Utgångsvärdet
HbA1c weight (%) (%) &lt; 7.0 %(%) ≤6.5 %(%) (mmol/L) (kg)
(%) (%) &lt; 7,0 % ≤6,5 % (mmol/)l (kg) (%) (%)
HbA1c weight (%) (%) &lt; 7.0% (%) ≤6.5% (%) (mmol/L) (kg)
(%) (%) &lt; 7,0 % ≤6,5 % (mmol/)l (kg) (%) (%)
HbA1c weight (%) (%) &lt; 7.0% (%) ≤6.5% (%) (mmol/L) (kg)
(%) (%) &lt; 7,0% (%) ≤6,5% (%) (mmol/l) (kg)
HBeAg negative (study 027): treatment with entecavir up to 96 weeks (n = 325) resulted in cumulative response rates of 94% for HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR and 89% for ALT normalisation versus 77% for HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR and 84% for ALT normalisation for lamivudine-treated patients (n = 313).
HBeAg-negativa (studie 027): behandling med entecavir i upp till 96 veckor (n = 325) resulterade i kumulativa svarsfrekvenser på 94% för HBV-DNA &lt; 300 kopior/ml med PCR och 89% för normalisering av ALAT jämfört med 77% för HBV-DNA &lt; 300 kopior/ml och 84% för normalisering av ALAT hos lamivudinbehandlade patienter (n = 313).
HBeAg positive (study 022): treatment with entecavir for up to 96 weeks (n = 354) resulted in cumulative response rates of 80% for HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR, 87% for ALT normalisation, 31% for HBeAg seroconversion and 2% for HBsAg seroconversion (5% for HBsAg loss).
HBeAg-positiva (studie 022): behandling med entecavir i upp till 96 veckor (n = 354) resulterade i en kumulativ svarsfrekvens på 80% för HBV-DNA &lt; 300 kopior/ml med PCR, 87% för normalisering av ALAT, 31% för HBeAg serokonversion och 2% för HBsAg serokonversion (5% för HBsAg-förlust).
HBeAg positive (study 026): treatment with entecavir for up to 96 weeks (n = 141) resulted in cumulative response rates of 30% for HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR, 85% for ALT normalisation and 17% for HBeAg seroconversion.
HBeAg-positiva (studie 026): behandling med entecavir i upp till 96 veckor (n = 141) resulterade i en kumulativ svarsfrekvens på 30% för HBV-DNA &lt; 300 kopior/ml med PCR och 85% för normalisering av ALAT och 17% för HBeAg serokonversion.
HBeAg seroconversion was increased in patients with elevated ALT levels; 77 % (20/26) of patients with pre-treatment ALT &gt; 2 x ULN seroconverted.
HBeAg-serokonversionen ökade hos patienter med förhöjda ALAT värden: 77 % (20/26) av patienterna, med ALAT &gt; 2 x ULN före behandlingen, serokonverterade.
HBeAg seroconversion was increased in patients with elevated ALT levels; 77 % (20/26) of patients with pre-treatment ALT &gt; 2 x ULN seroconverted.
HBeAg-serokonversionen ökade hos patienter med förhöjda ALAT- värden: 77 % (20/26) av patienterna, med ALAT &gt; 2x ULN före behandlingen, serokonverterade.
HBeAg seroconversion was increased in patients with elevated ALT levels; 77 % (20/26) of patients with pre-treatment ALT &gt; 2 x ULN seroconverted.
HBeAg-serokonversionen ökade hos patienter med förhöjda ALAT-värden: 77 % (20/26) av patienterna, med ALAT &gt; 2x ULN före behandlingen, serokonverterade.
HBV DNA &lt; 50 IU/mLa
HBV DNA &lt; 50 IE/mla
HBV DNA undetectable ( &lt; 300 copies/ml by PCR)c
HBV-DNA ej påvisbar ( &lt; 300 kopior/ml vid PCR)c
HCV negative patients with severe renal impairment (eGFR &lt; 30 mL/min by Cockcroft-Gault, median [range] CrCl 22 [17-29] mL/min).
HCV-negativa patienter med gravt nedsatt njurfunktion (eGFR &lt; 30 ml/min enligt Cockroft-Gault, median [intervall] CrCl 22 [17-29] ml/min).
HCV RNA &lt; 25 IU/ml at End of Treatment
HCV-RNA &lt; 25 IE/ml vid behandlingens slut
HCV RNA &lt; 25 IU/ml at planned end of HCV treatment, and not achieving SVR12.
&lt; 25 IE/ml vid planerad avslutad HCV-behandling och ej uppnått SVR12.
HCV RNA &lt; 6 million IU/mL
HCV-RNA &lt; 6 miljoner IE/ml
HCV RNA &gt; 1,000 IU/ml at week 12 of treatmenta
HCV-RNA &gt; 1 000 IE/ml vid vecka 12 av behandlingena
HCV RNA &gt; 1,000 IU/ml at week 4 of treatmenta
HCV-RNA &gt; 1 000 IE/ml vid vecka 4 av behandlingena
Headache (G3/4: &lt; 1%); Neuropathy peripheral
Huvudvärk (G3/4: &lt; 1%); Perifer neuropati
Headache (G3/4: &lt; 1%); Neuropathy peripheral
Huvudvärk (G3/4: &lt; 1 %); Perifer neuropati
Heart rate &lt; 45 bpm.
Hjärtfrekvensen &lt; 45 slag per minut.
Heavy metal chelation therapy should be considered if plasma zinc levels are markedly elevated ( &gt; 10 mg/l).
Tungmetallkelaterande behandling bör övervägas om zinknivåerna i plasma har ökat markant ( &gt; 10 mg/l).
Hemodialysis does not result in meaningful removal of tedizolid from systemic circulation, as assessed in subjects with end-stage renal disease (eGFR &lt; 15 mL/min).
Hemodialys leder inte till något betydande avlägsnande av tedizolidfosfat från den systemiska cirkulationen, vilket har bedömts på patienter med njursjukdom i slutstadiet (eGFR &lt; 15 ml/min).
Hence the risk of haematological toxicity may be increased when Zevalin is administered shortly ( &lt; 4 months) after fludarabine-containing regimens (see also section 4.4).
Således kan risken för hematologisk toxicitet öka då Zevalin administreras en kort tid ( &lt; 4 månader) efter en behandling som innehåller fludarabin (se också avsnitt 4.4).
Hepatic failure ( &lt; 1%)
Leversvikt ( &lt; 1 %)
Hepatic failure and acute hepatitis ( &lt; 1%; see section 4.8, Description of selected adverse reactions) have been reported in patients treated with lenvatinib.
Leversvikt och akut hepatit ( &lt; 1 %; se avsnitt 4.8, Beskrivning av utvalda biverkningar) har rapporterats hos patienter som behandlats med lenvatinib.
Hepatobiliary disorders: Cholestasis, Hepatitis (incl. hepatocellular injury) (In the pooled phase III trials, these events were rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000)).
Lever och gallvägar: Gallstas, hepatit (inkl. hepatocellulär skada) (i de poolade fas III-studierna, var dessa biverkningar sällsynta (≥1/10 000, &lt; 1/1000)).
Herbal Preparation St. John’s Wort Herbal preparations containing St John’s wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of ritonavir (see section 4.5).
Naturläkemedel Johannesört Naturläkemedel innehållande Johannesört (Hypericum perforatum) beroende på risken av minskade plasmakoncentrationer och minskad klinisk effekt av ritonavir (se avsnitt 4.5).
Herbal products St. John’s wort Herbal preparations containing St John’s wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of lopinavir and ritonavir (see section 4.5).
Johannesört Växtberedningar som innehåller johannesört (Hypericum perforatum) eftersom risken för minskade plasmakoncentrationer och minskade kliniska effekter för lopinavir och ritonavir (se avsnitt 4.5).
Herpes zoster (inc disseminated &amp; ophthalmic), Pneumonia*, Herpes simplex*, Fungal infection*
Herpes zoster (inklusive disseminerad och oftalmisk), Lunginflammation*, Herpes simplex*, Svampinfektion
High anti-pegloticase antibody titres were associated with a failure to maintain normalisation of uric acid ( &lt; 6 mg/dl).
Höga titrar av antikroppar mot peglotikas var förknippade med ett misslyckat upprätthållande av urinsyranivån ( &lt; 6 mg/dl).
High baseline ALT levels (≥ 2 x ULN) and Knodell Histology Activity Index (HAI) scores (≥ 10) and low HBV DNA ( &lt; 7.6 log10 copies/ml) were associated with greater histological improvement.
Höga ALAT-nivåer (≥ 2 x övre normalgräns) och Knodell Histology Activity Index (HAI)-scores (≥ 10) samt låga HBV-DNA-nivåer ( &lt; 7,6 log10 kopior/ml) vid baseline var associerade med en större histologisk förbättring.
High baseline Knodell necroinflammatory scores ( &gt; 10) were associated with greater histological improvement in nucleoside-naive patients.
Höga baseline i Knodells nekroinflammationsskala ( &gt; 10) associerades med större histologisk förbättring hos nukleosidnaiva patienter.
High doses ( &gt; 200 mg/day) of ketoconazole or itraconazole are not recommended.
Höga doser ( &gt; 200 mg/dag) av ketakonazol eller itrakonazol rekommenderas inte.
High tumour burden is defined as having at least one of the following: bulky tumour mass ( &gt; 7 cm), involvement of three or more nodal sites (each &gt; 3 cm), systemic symptoms (weight loss &gt; 10 %, pyrexia &gt; 38°C for more than 8 days, or nocturnal sweats), splenomegaly beyond the umbilicus, major organ obstruction or compression syndrome, orbital or epidural involvement, serous effusion, or leukaemia.
Stor tumörbörda innebär att minst ett av följande kriterier uppfylls: bulkig tumörmassa ( &gt; 7 cm), engagemang av tre eller fler nodala områden (vardera &gt; 3 cm), systemiska symtom (viktminskning &gt; 10 %, feber &gt; 38C under mer än 8 dagar eller nattliga svettningar), splenomegali nedanför naveln, större organobstruktion eller kompressionssyndrom, orbitalt eller epiduralt engagemang, serös utgjutning eller leukemi.
High viral load = &gt; 800,000 IU/ml, low viral load =  800,000 IU/ml. a Patients who achieved viral suppression (undetectable HCV RNA, &lt; 50 IU/ml) at week 12 were considered to have a virological response at week 12.
Höga virusnivåer = &gt; 800 000 IE/ml, låga virusnivåer =  800 000 IE/ml. a Patienter som fick odetekterbart HCV RNA ( &lt; 50 IE/ml) i vecka 12 antogs ha ett virologiskt svar i vecka 12.
High-grade dysplasia in Barrett's oesophagus of &lt; 7 cm
Höggradig dysplasi i Barretts esofagus &lt; 7 cm
Higher frequencies in the Cotellic plus vemurafenib arm were observed for cerebral haemorrhage (1% vs 0%), gastrointestinal tract haemorrhage (4% vs 1%), reproductive system haemorrhage (2% vs &lt; 1%) and haematuria (3% vs 1%).
Högre frekvenser av hjärnblödning (1% jämfört med 0%), blödning i mag-tarmkanalen (4% jämfört med 1%), blödning i reproduktionssystemet (2% jämfört med &lt; 1%) och hematuri (3% jämfört med 1%) observerades i gruppen som behandlades med Cotellic plus vemurafenib.
Higher mean patient global satisfaction scores, indicating a higher level of overall satisfaction, were seen in the ingenol mebutate groups compared to the vehicle groups (p &lt; 0.001) as measured by the Treatment Satisfaction Questionnaire for Medication (TSQM).
Högre medelvärde av patientens allmänna tillfredsställelse i poäng, vilket tyder på en högre nivå av övergripande tillfredsställelse, sågs i ingenolmebutat grupperna jämfört med vehikel grupperna (p &lt; 0,001), mätt genom Treatment Satisfaction Questionnaire for Medication (TSQM), frågekompendium angående tillfredsställelse med behandlingen.
HIV RNA &lt; 400 copies/ml
HIV RNA &lt; 400 kopior/ml
HIV RNA &lt; 400 copies/ml (ITT)*
HIV RNA &lt; 400 kopior/ml (ITT)
HIV RNA &lt; 400 copies/ml*
HIV RNA &lt; 400 kopior/ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml
HIV RNA &lt; 50 kopior /ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml (ITT)*
HIV RNA &lt; 50 kopior /ml (ITT)
HIV RNA &lt; 50 copies/ml*†
HIV RNA &lt; 50 kopior /ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, treatment response, %
HIV RNA &lt; 50 kopior/ml, behandlingssvar,
HIV RNA &lt; 400 copies/ml**
HIV RNA &lt; 400 kopior/ml
HIV RNA &lt; 400 copies/ml, % a
HIV RNA &lt; 400 kopior/ml, % a
HIV RNA &lt; 400 copies/ml, %a
HIV RNA &lt; 400 kopior/ml, %a
HIV RNA &lt; 50 copies/ml by select baseline PI substitutions,c % (responder/evaluabled)
HIV RNA &lt; 50 kopior/ml enligt utvalda PI substitutioner vid studiestart,c % (svarande/utvärderbara d)
HIV RNA &lt; 50 copies/ml by select baseline PI substitutions,f, g % (responder/evaluable)
HIV RNA &lt; 50 kopior/ml enligt utvalda PI substitutioner vid studiestart,f, g % (svarande/utvärderbara)
HIV RNA &lt; 50 copies/ml**
HIV RNA &lt; 50 kopior/ml
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, %
hiv RNA &lt; 50 kopior/ml,
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, % a
HIV RNA &lt; 50 kopior/ml, % a
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, % by Baseline Characteristicd
hiv RNA &lt; 50 kopior/ml, % enligt utgångskarakteristikad
HIV RNA &lt; 50 copies/ml, %a
HIV RNA &lt; 50 kopior/ml, %a
HIV RNA &gt; 1 log below Baseline**
HIV RNA &gt; 1 log under ursprungsvärdet
HIV-1 isolates (CRF01_AE, n=12; CRF02_AG, n=12; and Subtype C or CRF_AC, n=13) from 37 untreated patients in Africa and Asia were susceptible to abacavir (IC50 fold changes &lt; 2.5), and lamivudine (IC50 fold changes &lt; 3.0), except for two CRF02_AG isolates with fold changes of 2.9 and 3.4 for abacavir.
Hiv-1-isolat (CRF01_AE, n=12; CRF02_AG, n=12; och subtyp C eller CRF_AC, n=13) från 37 obehandlade patienter i Afrika och Asien var känsliga för abakavir ( &lt; 2,5-faldiga IC50- förändringar), och lamivudin ( &lt; 3,0-faldiga IC50-förändringar), med undantag av två CRF02_AG- isolat med 2,9- respektive 3,4-faldiga förändringar för abakavir.
HIV-1 isolates (CRF01_AE, n=12; CRF02_AG, n=12; and Subtype C or CRF_AC, n=13) from 37 untreated patients in Africa and Asia were susceptible to abacavir (IC50 fold changes &lt; 2.5), and lamivudine (IC50 fold changes &lt; 3.0), except for two CRF02_AG isolates with fold-changes of 2.9 and for abacavir.
Hiv-1 isolat (CRF01_AE, n=12, CRF02_AG, n=12 och subtyperna C eller CRF_AC, n=13) från 37 obehandlade patienter i Afrika och Asien var känsliga för abakavir (IC50 faldig förändring &lt; 2,5) och lamivudin (IC50 faldig förändring &lt; 3,0) förutom för två CRF02_AG isolat där förändringarna var 2,9 faldiga och 3,4 faldiga för abakavir.
HIV-1 plasma viral load &gt; 5,000 HIV-1 RNA copies/ml at screening
HIV-1 virusmängd i plasma &gt; 5 000 HIV-1 RNA kopior/ml vid screening
HIV-1 RNA &lt; 20 copies/mL
Hiv-1-RNA &lt; 20 kopior/ml
HIV-1 RNA &lt; 400 copies/ml
HIV-1 RNA &lt; 400 kopior/ml
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml
HIV-1 RNA &lt; 50 kopior/ml
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL
Hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mla
HIV-1 RNA &lt; 50 kopior/mla
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL
HIV-1 RNA &lt; 50 kopior/ml
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL by baseline covariates
Hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml baserat på kovariater vid baslinjen
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL by baseline covariates
Hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml, avseende kovariater vid baslinjen
HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL for those on ABC/3TC
Hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml för dem med ABC/3TC
HIV-1 RNA &lt; 50copies/mL for those on ABC/3TC
Hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml för dem på ABC/3TC
HIV-1 RNA &gt; 100,000 copies/ml
HIV-1 RNA &gt; 100 000 kopior/ml
HIV-1: In adolescents aged 12 to &lt; 18 years and weighing ≥ 35 kg, the recommended dose of Viread is 245 mg (one tablet) once daily taken orally with food (see sections 4.8 and 5.1).
Hiv-1: Hos ungdomar i åldern 12 till &lt; 18 år som väger ≥ 35 kg är den rekommenderade dosen av Viread 245 mg (en tablett) en gång dagligen som tas oralt i samband med föda (se avsnitt 4.8 och 5.1).
HIV-1: In study GS-US-104-0321, 87 HIV-1 infected treatment-experienced patients 12 to &lt; 18 years of age were treated with tenofovir disoproxil fumarate (n = 45) or placebo (n = 42) in combination with an optimised background regimen (OBR) for 48 weeks.
Hiv-1: I studie GS-US-104-0321 behandlades 87 hiv-1-infekterade, tidigare behandlade ungdomar i åldern 12 till &lt; 18 år med tenofovirdisoproxilfumarat (n = 45) eller placebo (n = 42) i kombination med en optimerad bakgrundsregim (OBR) i 48 veckor.
HIV-1: Steady-state pharmacokinetics of tenofovir were evaluated in 8 HIV-1 infected adolescent patients (aged 12 to &lt; 18 years) with body weight ≥ 35 kg and in 23 HIV-1 infected children aged 2 to &lt; 12 years (see Table 10 below).
Hiv-1: Farmakokinetiken i steady-state för tenofovir utvärderas hos 8 hiv-1-infekterade ungdomar (i åldern 12 till &lt; 18 år) med kroppsvikt ≥ 35 kg och hos 23 hiv-1-infekterade barn i åldern 2 till &lt; 12 år (se tabell 10 nedan).
HIV-1: Steady-state pharmacokinetics of tenofovir were evaluated in 8 HIV-1 infected adolescent patients (aged 12 to &lt; 18 years) with body weight ≥ 35 kg.
Hiv-1: Farmakokinetiken i steady-state för tenofovir utvärderas hos 8 hiv-1-infekterade ungdomar (i åldern 12 till &lt; 18 år) med kroppsvikt ≥ 35 kg.
HIV-RNA &gt; 100,000 copies/ml
HIV-RNA &gt; 100 000 kopior/ml
However a higher variability was observed in children &lt; 9 kg leading to 60% of children achieving the therapeutic window (900 - 1500 µmol/L.minute).
En högre variabilitet noterades dock hos barn &lt; 9 kg vilket ledde till att 60% av barnen &lt; 9 kg nådde det terapeutiska intervallet (900
However a higher variability was observed in children &lt; 9 kg leading to 60% of children achieving the therapeutic window (900-1500 µmol/L.minute).
En högre variabilitet noterades dock hos barn &lt; 9 kg vilket ledde till att 60% av barnen &lt; 9 kg nådde det terapeutiska intervallet (900 – 1500 micromol/l.minut).
However in DTC patients with low body weight ( &lt; 60 kg) had a higher incidence of PPE, proteinuria, of Grade 3 or 4 hypocalcaemia and hyponatraemia, and a trend towards a higher incidence of Grade 3 or 4 decreased appetite.
Patienter med sköldkörtelcancer med låg kroppsvikt ( &lt; 60 kg) hade emellertid högre frekvens av PPE, proteinuri, hypokalcemi och hyponatremi av grad 3 eller 4, samt en tendens till högre frekvens av minskad aptit av grad 3 eller 4.
However patients with hepatic impairment such as bilirubin &gt; 1.5 times the upper limit of normal and/or aminotransferase &gt; 3.0 times the upper limit of normal (hepatic metastases absent) or &gt; 5.0 times the upper limit of normal (hepatic metastases present) have not been specifically studied.
Patienter med försämrad leverfunktion, t ex bilirubinvärde &gt; 1,5 gånger övre normalvärdet och/eller aminotransferasvärde &gt; 3,0 gånger övre normalvärdet (i frånvaro av levermetastaser) eller &gt; 5,0 gånger övre normalvärdet (vid levermetastaser), har dock inte specifikt studerats.
However the largest benefit was observed in a predefined exploratory analysis in patients with EGFR activating mutations (n= 49) demonstrating a substantial PFS benefit (HR=0.10, 95% CI, 0.04 to 0.25; p &lt; 0.0001) and an overall survival HR of 0.83 (95% CI, 0.34 to 2.02).
Den största fördelen observerades emellertid i en fördefinierad explorativ analys hos patienter med EGFR-aktiverande mutationer (n=49) som visade en betydande fördel för PFS (HR=0,10, 95% KI, 0,04 till 0,25; p &lt; 0,0001) och en HR för överlevnad på 0,83 (95% KI, 0,34 till 2,02).
However the potential absorption and accumulation of sevelamer during long-term chronic treatment ( &gt; one year) cannot be totally excluded (see section 5.2).
Det går dock inte att helt utesluta potentiell absorption och ackumulation av sevelamer under långvarig kronisk behandling ( &gt; 1 år) (se avsnitt 5.2).
However, a post-exposure interval &gt; 1 hour does not preclude the administration and effective action of chelator with reduced efficiency.
Ett post-exponeringsintervall på &gt; 1 timme utesluter emellertid inte administreringen och den effektiva verkan av kelat med reducerad effekt som följd.
However, a post-exposure interval &gt; 1 hour does not preclude the administration and effective action of chelator, even if with reduced efficiency.
Ett post-exponeringsintervall &gt; 1 timme utesluter emellertid inte administreringen och den effektiva verkan av kelat, dock med reducerad effekt.
However, a post-exposure interval &gt; 1 hour does not preclude the administration and effective action of chelator with reduced efficiency.
Ett post-exponeringsintervall &gt; 1 timme utesluter emellertid inte administrering och kelateffekt, även om effekten är lägre.
However, a post-exposure interval &gt; 1 hour does not preclude the administration and effective action of chelator with reduced efficiency.
Ett postexponeringsintervall på &gt; 1 timme utesluter emellertid inte administrering och effektiv kelatverkan med reducerad effektivitet.
However, a slight increase in abortion/embryonal-foetal death was observed with high systemic exposure ( &gt; 100 x human exposure) in the 50 mg/kg/day high-dose group compared to placebo and other low-dose groups.
Dock observerades en liten ökning i antal aborter/embryonal fosterdöd vid hög systemisk exponering ( &gt; 100 x mänsklig exponering) hos högdosgruppen med 50 mg/kg/dygn jämfört med placebo och andra lågdosgrupper.
However, a slight increase in abortion/embryonal-foetal death was observed with high systemic exposure ( &gt; 100 x human exposure) in the 50 mg/kg/day high-dose group compared to placebo and other low-dose groups.
Däremot observerades en liten ökning i aborter/embryonal-,fosterdöd vid hög systemisk exponering ( &gt; 100 x mänsklig exponering) hos högdosgruppen med 50 mg/kg/dygn jämfört med placebo och andra lågdosgrupper.
However, an evaluation with 50 mg opicapone was performed in subjects included in both phase 3 studies with GFR/1.73 m2 &lt; 60 mL/min (i.e. moderately decreased renal elimination capacity), and using pooled BIA 9-1103 data (major metabolite of opicapone).
En utvärdering med 50 mg opikapon utfördes dock på patienter inkluderade i de båda fas 3-studierna med GFR/1,73 m2 &lt; 60 ml/min (dvs. måttligt nedsatt elimineringskapacitet i njurarna) och användning av poolade BIA 9-1103-data (huvudmetaboliten för opikapon).
However, at high MPAG plasma concentrations ( &gt; 100 µg/mL), small amounts of MPAG are removed.
Vid höga plasmakoncentrationer av MPAG ( &gt; 100 μg/ml) försvinner däremot små mängder av MPAG.
However, at high MPAG plasma concentrations ( &gt; 100µg/mL), small amounts of MPAG are removed.
Vid höga plasmakoncentrationer av MPAG ( &gt; 100 g/ml) försvinner däremot små mängder av MPAG.
However, at high MPAG plasma concentrations ( &gt; °100 g/mL), small amounts of MPAG are removed.
Vid höga plasmakoncentrationer av MPAG ( &gt; 100 mikrogram/ml) försvinner däremot små mängder av MPAG.