natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court also ruled that daily allowances constituting a compensation for being sent away from home must also be paid to posted workers to the same extent as it is paid to local workers in a similar situation.
Domstolen slog också fast att dagtraktamentena som utgör en ersättning för den som inte kan bo hemma också ska betalas till utstationerade arbetstagare i samma utsträckning som till lokala arbetstagare i en liknande situation.
The Court also stated that this most often corresponds to the social and linguistic environment with which the employees are familiar.
Domstolen tillägger att verksamhetsorten i flertalet fall motsvarar den sociala och språkliga miljö som är välkänd för arbetstagarna.
The Court also underlined that pursuant to Article 7(4) fifth indent of Regulation (EEC) 259/93 on shipments of waste, Member States may object to shipments of “if the ratio of the recoverable and non-recoverable waste, the estimated value of the materials to be finally recovered or the cost of recovery and the cost of the disposal of the non-recoverable fraction do not justify the recovery under economic and environmental conditions”.
Domstolen har även understrukit att en medlemsstat, enligt det som anges i artikel 7.4 femte strecksatsen i förordning (EEG) 259/93 om transport av avfall, kan motsätta sig transport ”om förhållandet mellan vad som kan återvinnas och inte kan återvinnas, det uppskattade värdet för det material som återvinns eller kostnaderna för återvinning och bortskaffande av den del som inte kan återvinnas medför att återvinning inte är ekonomiskt och miljömässigt försvarbar”.
The Court called for certain amendments: primacy of Union law in relation to the possibilities conferred by Article 53 of the Charter as regards stronger fundamental rights in Member States’ constitutions; mutual trust between Member States in particular in the area of freedom, security and justice; relation with the new Additional Protocol 16 to the ECHR; preservation of the exclusive jurisdiction of the CJEU for deciding disputes between Member States concerning interpretation or application of the Treaties; certain aspects of the procedure before the European Court of Human Rights involving the EU; and judicial protection in the area of common foreign and security policy.
Domstolen efterfrågade följande ändringar: EU‑lagstiftningens företräde i samband med möjligheterna i artikel 53 i stadgan som gäller stärkta grundläggande rättigheter i medlemsstaternas konstitutioner; ömsesidigt förtroende mellan medlemsstaterna, särskilt vad gäller området med frihet, säkerhet och rättvisa; sambandet med Europakonventionens nya tilläggsprotokoll nr 16; bevarande av domstolens exklusiva behörighet vid avgörande av tvister mellan medlemsstater angående tolkning eller genomförande av fördragen; vissa aspekter i Europadomstolens förfarande gentemot EU samt rättsskyddet inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.
The court can rule that the employer has to pay compensation (maximum 50,000 FIM – 8,409 EURO).
Domstolen kan döma arbetsgivaren att betala ersättning (högst 50 000 finska mark – 8 409 EURO).
The Court considered that by enabling Member States to maintain without temporal limitation an exemption from the unisex rule laid down in Article 5(1), Article 5(2) runs counter to achievement of the objective of equal treatment between men and women in relation to the calculation of insurance premiums and benefits, which is the purpose of the Directive in the insurance field.
Domstolen ansåg att artikel 5.2, genom att göra det möjligt för medlemsstaterna att utan tidsbegränsning bibehålla ett undantag från regeln om könsneutralitet i artikel 5.1, strider mot målet om likabehandling av kvinnor och män när det gäller beräkningen av försäkringspremier och försäkringsersättningar, vilket är syftet med direktivet på försäkringsområdet.
The Court considered that, in practice, such proceedings are most often requested in the country in which the employer is based, which is generally also the country in which the employer contributes to the financing of the guarantee institution as provided for in the Directive.
Domstolen anser att detta förfarande i praktiken oftast inleds i det land där arbetsgivaren är etablerad och att det i allmänhet även är i detta land som arbetsgivaren bidrar till finansieringen av lönegaranti enligt direktivet.
The Court considers that the imposition of rules involving discriminatory treatment of operators from other Member States can only be based on the grounds set out in Treaty Article 5627.
Domstolen anser att införandet av bestämmelser som för med sig att företag från andra medlemsstater diskrimineras endast får grunda sig på artikel 56 i fördraget27.
The Court declared that "the effects of Article 11(2) of Regulation (EC) No 1655/2000 are to be fully maintained until the Parliament and the Council adopt new provisions concerning the committee procedure to which the measures for the implementation of that Regulation are subject".
Domstolen förklarade att ”verkningarna av artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1655/2000 skall bestå i sin helhet till dess att parlamentet och rådet antar nya bestämmelser om det kommittéförfarande som skall gälla för åtgärderna för genomförande av nämnda förordning”.
The Court delivered 38 judgments under Article 258 TFEU in 2014, of which 35 (92 %) were in favour of the Commission.
Domstolen meddelade 38 domar enligt artikel 258 i EUF-fördraget 2014, varav 35 (92 %) var till kommissionens fördel.
The Court delivered its judgment on 20 February 2001 (Case C‑205/99).
Domen avkunnades den 20 februari 2001 (mål C-205/99).
The Court found that delegated acts cover cases where the Commission adopts "rules coming within the regulatory framework as defined by the basic legislative act" whereas the implementing act provides "further detail in relation to the content of a legislative act, in order to ensure that it is implemented under uniform conditions in all Member States".
Domstolen ansåg att delegerade akter avser fall då kommissionen antar bestämmelser "som införlivar det regelverk som definieras genom den grundläggande lagstiftningsakten", medan genomförandeakter "precisera[r] innehållet i en lagstiftningsakt, för att säkerställa att denna genomförs under enhetliga förhållanden i samtliga medlemsstater".
The Court found that the priority access granted by Dutch legislation and regulation to historic supply contracts (23% of the overall interconnector capacity in this particular case) constituted discrimination prohibited by the 1996 Electricity Directive, because Articles 7 and 16 of that Directive require all old and new users of the network to be treated equally.
Domstolen fann att den företrädesrätt som nederländsk lagstiftning och reglering gav till sedan länge gällande leveransavtal (23 % av den totala länkkapaciteten i det berörda fallet) utgjorde en diskriminering som förbjöds i eldirektivet från 1996, eftersom artiklarna 7 och 16 i detta direktiv kräver att gamla och nya nätanvändare skall behandlas lika.
The Court has estimated that the gap between actual VAT receipts collected annually and the theoretical amount, calculated on macro-economic figures, is as high as EUR 70,000,000,000, corresponding to 21% of the aggregate revenue of all Member States.
Revisionsrätten har uppskattat att skillnaden uppgår till 70 000 000 000 euro mellan den årligen faktiskt inbetalda momsen och det teoretiska belopp som kan räknas fram via makroekonomiska siffror och som motsvarar 21 % av medlemsstaternas samlade statsinkomster.
The Court has stressed that Article 141 forms part of the social objectives of the community, which is not merely an economic union but is at the same time intended, by common action, to ensure social progress and seek constant improvement of the living and working condition.
Domstolen har betonat att artikel 141 utgör en del av de sociala målen i gemenskapen, som inte endast är en ekonomisk union utan samtidigt genom gemensamma åtgärder är avsedd att säkerställa social utveckling och ständig förbättring av levnads- och arbetsvillkoren.
The Court held that an adequacy decision was conditional on a Commission finding that — in the non-EU country concerned — there is a level of protection of personal data that, while not necessarily identical, is ‘essentially equivalent’ to that guaranteed in the EU by virtue of the Directive, as read in the light of the Charter.
Domstolen ansåg att ett beslut om adekvat skydd var beroende av kommissionens konstaterande att det – i tredjelandet i fråga – finns en nivå på skyddet av personuppgifter som, även om den inte nödvändigtvis är identisk, ”i huvudsak motsvarar” den som garanteras i EU enligt direktivet mot bakgrund av stadgan.
The Court identified problems as to its compatibility with EU law; it ruled the draft accession agreement incompatible with Article 6(2) TEU and the related Protocol No 8.
Domstolen påtalade problem med Europakonventionens förenlighet med EU‑lagstiftningen och ansåg att förslaget till anslutningsavtal var oförenligt med artikel 6.2 i EU‑fördraget och dess protokoll nr 8.
The court may rule only on enforcement and may not at this stage review custody measures: Article 39 would prevent that.
Domstolen skall enbart avgöra verkställbarhetsfrågan, utan att det därvid är möjligt att pröva vårdnadsåtgärderna: bestämmelsen i artikel 39 utgör ett hinder för detta.
The Court notes that, if a mere finding of disparities between national rules and of the abstract risk of obstacles to the exercise of fundamental freedoms or of distortions of competition liable to result therefrom were sufficient to justify the choice of Article 100a as a legal basis, judicial review of compliance with the proper legal basis might be rendered nugatory5.
Domstolen anser att om ett enkelt konstaterande av skillnaderna i nationella lagstiftningar samt den eventuella risken för hinder mot grundläggande rättigheter eller risken för snedvriden konkurrens som detta kan medföra vore tillräckligt för att hänvisa till artikel 100 A som rättslig grund, skulle den juridiska tillsynen över hur den rättsliga grunden efterlevs mista all sin genomslagskraft5.
The Court of Auditors finds that the Commission’s main conclusion, namely the proposed adjustment of the provisioning of the EFSI Guarantee Fund from 50% to 35%, is in line with the updated estimate of expected losses.
Revisionsrätten anser att kommissionens huvudslutsats, nämligen den föreslagna anpassningen av tillhandahållandet av Efsi-garantifonden från 50 % till 35 %, är i linje med den uppdaterade beräkningen av förväntade förluster.
The Court of Auditors found that the Member State had not complied with the prohibition of degrading treatment (Article 4 of the Charter) and the principle of human dignity (Article 1 of the Charter) due to the bad conditions in which irregular migrants were detained.
Revisionsrätten ansåg att medlemsstaten inte hade efterlevt förbudet mot förnedrande behandling (artikel 4 i stadgan) och principen om människans värdighet (artikel 1 i stadgan), med tanke på de undermåliga förhållanden som rådde i förvarsenheten.
The Court of Auditors has already confirmed to us in writing that the enquiries were made to get answers of a preliminary nature concerning the records of the accounting department; that explanations were provided by the Committee; and that the final audit conclusions of the Court were not based on these working papers.
Revisionsrätten har redan bekräftat till oss skriftligen att frågorna ställdes i syfte att få preliminära svar beträffande redovisningsavdelningens handlingar, att kommittén lämnat förklaringar samt att revisionsrättens slutgiltiga revisionsslutsatser inte grundats på detta arbetsunderlag.
The Court of Auditors has highlighted this issue in its reports on the Commission's implementation of the trans-European networks.
Revisionsrätten har särskilt betonat denna fråga i sina rapporter om kommissionens genomförande av de transeuropeiska näten.
The Court of Auditors has highlighted this issue in its reports on the Commission's implementation of the trans-European networks.
Revisionsrätten har särskilt betonat denna fråga i sina rapporter om kommissionens genomförande av de transeuropeiska transportnäten.
The Court of Auditors has highlighted this issue in its reports on the Commission's implementation of the trans-European networks.
Revisions­rätten har särskilt betonat denna fråga i sina rapporter om kommissionens genomförande av de transeuropeiska näten.
The Court of Auditors has highlighted this issue in its reports on the implementation by the Commission of the trans-European networks
Revisionsrätten har lyft fram frågan i sina rapporter om kommissionens genomförande av de transeuropeiska nätverken.
The Court of Auditors published a special report No 9/2000, concerning TEN-telecommunications, accompanied by Commission’s replies.1
Revisionsrätten har offentliggjort en särskild rapport nr 9/2000 om transeuropeiska nät (TEN) – telekommunikation, som åtföljts av svar från kommissionen1.
The Court of Auditors recommended in its Opinion that this concept be further developed, in accordance with the principles set out in the ECA Opinion No 2/20049.
Revisionsrätten rekommenderade i sitt yttrande över kommissionens utkast att detta koncept borde utvecklas ytterligare, i linje med revisionsrättens tidigare yttrande nr 2/20049.
The Court of Auditors shall ensure that special reports are drawn up and adopted within an appropriate period of time, which shall, in general, not exceed 13 months.
Revisionsrätten ska säkerställa att särskilda rapporter utarbetas och antas inom en rimlig tidsperiod som i regel inte får överstiga 13 månader.
The Court of Auditors shall examine them in accordance with Article 248 of the Treaty and shall publish an annual report on the Agency’s activities.
Revisionsrätten skall granska balansräkningen enligt artikel 248 i fördraget och offentliggöra en årsrapport om myndighetens verksamhet.
The Court of Auditors shall transmit to the authorities responsible for giving discharge and to the other institutions, by 15 November at the latest, its annual report accompanied by the replies of the institutions and shall ensure publication thereof in the Official Journal of the European Union.
Revisionsrätten ska senast den 15 november översända sin årsrapport tillsammans med institutionernas svar till de myndigheter som är behöriga att bevilja ansvarsfrihet och till övriga institutioner, och se till att rapporten och institutionernas svar offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
The Court of Auditors shall, by 15 June after the end of each financial year, make its observations on the provisional accounts of the Joint Undertaking.
Revisionsrätten ska redovisa sina synpunkter på det gemensamma företagets preliminära bokslut senast den 15 juni efter utgången av varje redovisningsår.
The Court of Auditors will examine the accounts in accordance with Article 248 of the Treaty and publish an annual report on the Agency's activities.
Revisionsrätten skall granska räkenskaperna i enlighet med artikel 248 i fördraget, och årligen offentliggöra en rapport om byråns verksamhet.
The Court of Auditors, which was also consulted under Article 209 of the Treaty, gave its opinion on 22 October 1998.5
Revisionsrätten har också hörts enligt artikel 209 i fördraget och yttrade sig den 22 oktober 19985.
The Court of First Instance in its judgments in the cases FFSA7 of 27 February 1997 and Televisión portuguesa of 10 May 20008, ruled that compensation for the actual costs incurred in fulfilling public service obligations does constitute state aid in accordance with the provisions of Article 87(1) of the Treaty.
Förstainstansrätten fann i sina beslut i FFSA-målet7 av den 27 februari 1997 och i målet Radiotelevisão Portuguesa av den 10 maj 20008 att ersättning för den faktiska kostnaden för att uppfylla förpliktelsen att tillhandahålla offentliga tjänster utgör statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget, även om beloppet inte överstiger kostnaden för att utföra de offentliga tjänsterna.
The Court of Justice admits that the limitations and conditions provided for by Article 18 of the EC Treaty and by Directive 90/364 remain applicable because exercise of the right of residence of Union citizens can be subordinated to protection of the legitimate interests of the Member States.
EG-domstolen erkänner att de begränsningar och villkor som avses i artikel 18 i EG-fördraget och föreskrivs i direktiv 90/364 kan fortsätta att tillämpas, ty unionsmedborgarnas utövande av rätten till bosättning får underordnas medlemsstaternas legitima intressen.
The Court of Justice also clarified some important aspects of the regulatory framework when, on 7 June, it handed down its judgment in the VEMW case38.
Domstolen klargjorde också några viktiga aspekter i fråga om den rättsliga ramen när den avkunnade sin dom i VEMW-målet38 den 7 juni.
The Court of Justice delivered 52 judgments under Article 258 TFEU in 2013, out of which 31 judgments (59.6 %) were in favour of the Commission.
Domstolen meddelade 52 domar enligt artikel 258 i EUF-fördraget under 2013, varav 31 domar (59,6 %) i kommissionens favör.
The Court of Justice delivered its judgement in a majority (58%) of cases within two years.
I de flesta fall (58 %) avlämnade domstolen sitt utslag inom två år.
The Court of Justice has repeatedly stated that "Article 10 EC makes it clear that the Member States are required to cooperate in good faith with the enquiries of the Commission pursuant to Article 226 EC, and to provide the Commission with all the information requested for that purpose".17 This concerns all investigations carried out by the Commission as guardian of the Treaty, including possible verifications of the applicability of Article 296 TEC to defence contracts.
Domstolen har vid upprepade tillfällen konstaterat att ”enligt artikel 10 EG är medlemsstaterna skyldiga att medverka lojalt när det gäller kommissionens undersökningar enligt artikel 226 EG, och att tillhandahålla den alla de upplysningar den begär i det sammanhanget”.17 Detta gäller för alla undersökningar som kommissionen genomför i egenskap av fördragets väktare, inbegripet eventuella kontroller för att styrka tillämpligheten av artikel 296 i EG-fördraget på försvarskontrakt.
The Court of Justice has repeatedly stated that the criteria laid down in Article (87)1 of the Treaty should be applied objectively without any discretion on the part of the Commission.
Domstolen har vid upprepade tillfällen konstaterat att kriterierna som anges i artikel 87.1 i EG-fördraget bör tillämpas objektivt av kommissionen utan någon åtskillnad.
The Court of justice held in its judgement of 15 November 200019 that "In order to implement that obligation, Member States must adopt laws or regulations which comply with the requirements of the directive and which are brought to the attention of the undertakings concerned by appropriate means, so as to enable them to be aware of their obligations in the matter and the competent national authorities to check that those measures are complied with."
Domstolen fastslår i sin dom av den 15 november 200019 att genomförandet ”av denna skyldighet innebär att medlemsstaterna skall anta lagar eller andra författningar som överensstämmer med direktivets krav och som de berörda företagen på lämpligt sätt skall underrättas om, för att ge dessa möjlighet att få kännedom om sina skyldigheter på området och ge de behöriga nationella myndigheterna möjlighet att kontrollera att dessa bestämmelser iakttas.”
The Court of Justice in its Opinion 2/00 related to the Convention of Biological Diversity and the Cartagena Protocol (relevant Commission proposal of similar nature) concluded that Article 175(1) is the appropriate legal basis for such issues.
I sitt yttrande 2/00 om konventionen om biologisk mångfald och Cartagenaprotokollet (ett relevant kommissionsförslag med liknande inriktning) drog EG-domstolen slutsatsen att artikel 175.1 är den rättsliga grund som är korrekt för dylika frågor.
The Court of Justice is an essential institution of the Union: its function is to ‘ensure that in the interpretation and application of [the] Treaty the law is observed’ (Article 220 of the EC Treaty).
EG-domstolen fyller en grundläggande funktion i unionen: den skall säkerställa att lag och rätt följs vid tolkning och tillämpning av fördraget (artikel 220 i EG-fördraget).
The Court of Justice of the European Union (CJEU) annulled Article 5(2) of the Directive in its 2011 Test Achats ruling2.
Europeiska unionens domstol ogiltigförklarade artikel 5.2 i direktivet i sin dom i målet Test-Achats från 20112.
The Court of Justice recognised that the Treaty does not require Union citizens to be gainfully employed in order to enjoy the rights attaching to Union citizenship, in particular freedom of movement and residence on the territory of the Member States.
EG-domstolen fann att fördraget inte kräver att unionsmedborgare är yrkesverksamma för att komma i åtnjutande av de rättigheter som följer med unionsmedborgarskapet, bland annat rätten att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier.
The Court of Justice recognises that respecting collective agreements could restrict the application of the right to compete.
EG- domstolen tillstår att respekten för kollektivavtal kan inskränka konkurrensrättens tillämpning.
The Court of Justice shall have jurisdiction in any dispute between the Members which relates to the subject matter of this Regulation and the Statutes referred to in Article 5.
Domstolen ska vara behörig att avgöra varje tvist mellan medlemmarna som berör ämnesområden som regleras i denna förordning och i de stadgar som avses i artikel 5.
The Court of Justice should, in accordance with Article 261 of the TFEU, be given unlimited jurisdiction in respect of decisions by which the Commission imposes fines or periodic penalty payments.
Domstolen bör, i enlighet med artikel 261 i EUF-fördraget, ges obegränsad behörighet i fråga om kommissionens beslut att ålägga böter eller viten.
The Court of Justice suspended the annulment of the reform until a new proposal was put forward by the Commission.
EG-domstolen beslöt att bordlägga upphävandet av reformen till dess att Europeiska kommissionen hade lagt fram ett nytt förslag.
The Court of Justice's judgement of 22 May 19851 ruled that the Council was under an obligation to establish the freedom to provide the national transport services referred to in Article 75(1b) of the Treaty within a reasonable period.
Domstolens domslut av den 22 maj 19851 fastställde att rådet har skyldighet att etablera den frihet att utföra transporttjänster i en medlemsstat som åsyftas i artikel 75.1 b i Romfördraget inom rimlig tid.
The Court of Justice, meeting in plenary session, delivered a judgment on 24 July 200310, revising its earlier case-law11 and stipulating that certain conditions must be fully satisfied in order to exclude such public subsidies (compensation) from the scope of Article 87(1) of the EC Treaty:
EG-domstolen avgav under sin plenarsession sin dom den 24 juli 200310, som ändrar rättspraxis11 och anger att vissa krav till fullo måste uppfyllas för att utesluta sådana offentliga subventioner (ersättning/kompensation) från tillämpningsområdet i artikel 87.1 i EG-fördraget:
The Court of Justice, overruling the Commission, held that where a Member State granted more favourable treatment to the family members of persons who had previously been gainfully employed than to beneficiaries of Directive 90/364, this did not in itself constitute evidence that the higher amount required from the latter exceeded the Member States’ room for manoeuvre.7
EG-domstolen fann, i motsats till vad kommissionen hade gjort gällande, att det faktum att en medlemsstat beviljar familjemedlemmarna till de personer som har utövat en yrkesverksamhet ett gynnsammare system än familjemedlemmarna till personer som omfattas av direktiv 90/364 i sig inte utgör ett bevis på att medlemsstaten överskridit sitt manöverutrymme genom att fastställa det högre beloppet för de sistnämnda.7