natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Plot the Sun's Altitude curve. Make sure the geographic location is not near the equator. Change the Date to some time in June, and then again to sometime in January. You can see easily why we have seasons; in the winter, the Sun is above the horizon for less time (the days are shorter), and its altitude is never very high.
Rita upp solens elevationskurva. Försäkra dig om att den geografiska platsen inte är nära ekvatorn. Ändra datum till någon dag i juni, och därefter till någon dag i januari. Du kan lätt se varför vi har årstider: på vintern är solen ovanför horisonten mycket kortare tid (dagarna är kortare), och elevationen är aldrig särskilt hög.
At the beginning of the 20th century, scientists Lord Rayleigh, and Max Planck (among others) studied the blackbody radiation using such a device. After much work, Planck was able to empirically describe the intensity of light emitted by a blackbody as a function of wavelength. Furthermore, he was able to describe how this spectrum would change as the temperature changed. Planck's work on blackbody radiation is one of the areas of physics that led to the foundation of the wonderful science of Quantum Mechanics, but that is unfortunately beyond the scope of this article.
I början av 1900- talet, studerade bland andra vetenskapsmännen Lord Rayleigh och Max Planck svartkroppsstrålning med en sådan apparat. Efter mycket arbete kunde Planck perfekt beskriva intensiteten hos ljuset som utstrålades av en svart kropp som en funktion av våglängden. Dessutom kunde han beskriva hur spektrat skulle ändra sig när temperaturen ändrades. Plancks arbete med svartkroppsstrålning är ett av de områden i fysiken som ledde fram till den underbara kvantmekaniken, men detta är tyvärr utanför det här avsnittets område.
What Planck and the others found was that as the temperature of a blackbody increases, the total amount of light emitted per second increases, and the wavelength of the spectrum's peak shifts to bluer colors (see Figure 1).
Vad Planck och andra fann var att när temperaturen hos en svart kropp ökar, så ökar den totala mängden ljus som avges per sekund, och våglängden för spektrats topp skiftar mot blåare färger (se figur 1).
For example, an iron bar becomes orange-red when heated to high temperatures and its color progressively shifts toward blue and white as it is heated further.
En järnstång blir till exempel orangeröd när den hettas upp till en hög temperatur, och färgen skiftar efter hand till blå och vit när den hettas upp ytterligare.
where T is the temperature in Kelvin. Wien's law (also known as Wien's displacement law) states that the wavelength of maximum emission from a blackbody is inversely proportional to its temperature. This makes sense; shorter-wavelength (higher-frequency) light corresponds to higher-energy photons, which you would expect from a higher-temperature object.
där T är temperaturen i Kelvin. Wiens lag (som också är känd som Wiens deplacementslag) säger att våglängden av den maximala utstrålningen från en svart kropp är omvänt proportionell mot dess temperatur. Det här verkar rimligt: ljus med kortare våglängd (högre frekvens) motsvarar fotoner med högre energi, vilket man kan förvänta sig från ett objekt med högre temperatur.
This wavelengths falls in the green region of the visible light spectrum, but the sun's continuum radiates photons both longer and shorter than lambda(max) and the human eyes perceives the sun's color as yellow/ white.
Den här våglängden faller i det gröna området av det synliga ljuset, men solens kontinuum strålar både ut fotoner som är längre och kortare än lambda( max), och det mänskliga ögat tolkar solens färg som gul eller vit.
The Apparent Coordinates module converts the catalog coordinates of a point in the sky to its apparent coordinates for any date. The coordinates of objects in the sky are not fixed, because of precession, nutation and aberration. This module takes these effects into account.
Modulen för skenbara koordinater konverterar katalogkoordinaterna för en punkt på himlen till dess skenbara koordinater för godtyckligt datum. Koordinaterna för objekt på himlen är inte fasta, på grund av precession, nutation och avvikelser. Den här modulen tar hänsyn till dessa effekter.
To use the module, first enter the desired target date and time in the Target Time/ Date section. Then, enter the catalog coordinates in the Catalog Coordinates section. You can also specify the catalog's epoch here (usually 2000.0 for modern object catalogs). Finally, press the Compute button, and the object's coordinates for the target date will be displayed in the Apparent Coordinates section.
För att använda modulen, skriv först in önskat måldatum och tid i rutan Måldatum/ tid. Skriv därefter in katalogkoordinater i rutan Katalogkoordinater. Du kan också ange katalogens epok här (oftast 2000. 0 för moderna objektkataloger). Tryck till sist på knappen Beräkna, så visas objektets koordinater för måldatumet i rutan Skenbara koordinater.
The Equinoxes and Solstices module calculates the date and time of an equinox or solstice for a given year. You specify which event (Spring Equinox, Summer Solstice, Autumn Equinox, or Winter Solstice) should be investigated, and the year. Then press the Compute button to obtain the date and time of the event, and the length of the corresponding season, in days.
Modulen Dagjämningar och solstånd beräknar datum och tid för en dagjämning eller solstånd för ett givet år. Du anger vilken händelse (vårdagjämning, sommarsolstånd, höstdagjämning eller vintersolstånd) som ska undersökas, och året. Tryck därefter på knappen Beräkna för att erhålla datum och tid för händelsen, och längden för motsvarande årstid i dagar.
The normal geographic coordinate system assumes that the Earth is a perfect sphere. This is nearly true, so for most purposes geographic coordinates are fine. If very high precision is required, then we must take the true shape of the Earth into account. The Earth is an ellipsoid; the distance around the equator is about 0.3% longer than a Great Circle that passes through the poles. The Geodetic Coordinate system takes this ellipsoidal shape into account, and expresses the position on the Earth's surface in Cartesian coordinates (X, Y, and Z).
Det normala geografiska koordinatsystemet antar att jorden är ett perfekt klot. Det är nästan sant, så för de flesta ändamål är geografiska koordinater utmärkta. Om mycket hög precision är nödvändig, måste man ta hänsyn till jordens verkliga form. Jorden är en ellipsoid, med avståndet runt ekvatorn ungefär 0, 3% längre än storcirkeln som går genom polerna. Det geodetiska koordinatsystemet tar hänsyn till den ellipsoida formen, och uttrycker positionen på jordens yta med kartesiska koordinater (x, y och z).
This module converts from Equatorial coordinates to Horizontal coordinates. First, select the date, time, and geographic coordinates for the calculation in the Input Data section. Then, fill in the equatorial coordinates to be converted and their catalog epoch in the Equatorial Coordinates section. When you press the Compute button, the corresponding Horizontal coordinates will be presented in the Horizontal Coordinates section.
Den här modulen konverterar från ekvatoriella koordinater till horisontella koordinater, och omvänt. Välj först datum, tid och geografiska koordinater för beräkningen i rutan Indata. Fyll sedan i ekvatoriella koordinater som ska konverteras i rutan Ekvatoriella koordinater. När du trycker på knappen Beräkna, visas motsvarande horisontella koordinater i rutan Horisontella koordinater.
This module converts between the calendar date, the Julian Day, and the Modified Julian Day. The Modified Julian Day is simply equal to the Julian Day - 2,400,000.5.
Den här modulen konverterar mellan kalenderdatum, Juliansk dag, och justerad Juliansk dag. Den justerade Julianska dagen är helt enkelt lika med den Julianska dagen - 2 400 000, 5.
The Planet Coordinates module computes positional data for any major solar system body, for any time and date and any geographic location. Simply select the solar system body from the drop-down list, and specify the desired date, time, and geographic coordinates (these values are preset to the current & kstars; settings). Then press the Compute button to determine the Equatorial, Horizontal, and Ecliptic coordinates of the body.
Modulen Planetkoordinater beräknar positionsdata för alla större kroppar i solsystemet, för vilken tid och datum som helst och för vilken geografisk plats som helst. Välj helt enkelt Kropp i solsystemet från kombinationsrutan, och ange önskat datum, önskad tid och geografisk plats (värdena är förinställda till & kstars; inställningar). Tryck därefter på Beräkna för att avgöra ekvatoriella, horisontella och ekliptiska koordinaterna för kroppen.
There is a batch mode for this module. You must construct an input file in which each line specifies values for the input parameters (solar system body, date, time, longitude, and latitude). You may choose to specify a constant value for some of the parameters in the calculator window (these parameters should be skipped in the input file). You may also specify which of the output parameters (Equatorial, Horizontal, and Ecliptic coordinates) should be calculated. Finally, specify the input and output filenames, and press the Run button to generate the output file with the computed values.
Modulen innehåller ett körläge. Du måste skapa en indatafil, där varje rad anger värden för indataparametrarna (kropp i solsystemet, datum, tid, longitud och latitud). Du kan välja att ange ett konstant värde för några av parametrarna i räknarens fönster (dessa parametrar ska hoppas över i indatafilen). Du kan också ange vilka av utdataparametrarna (ekvatoriella, horisontella och ekliptiska koordinater) ska beräknas. Ange till sist indata - och utdatafilnamnen, och tryck på knappen Kör för att skapa utdatafilen med de beräknade värdena.
To use the module, first enter the input coordinates and their epoch in the Original Coordinates section. You must also fill in the target epoch in the Precessed Coordinates section. Then, press the Compute button, and the object's coordinates, precessed to the target Epoch, are presented in the Precessed Coordinates section.
För att använda modulen, skriv först in indatakoordinaterna och deras epok i rutan Ursprungliga koordinater. Du måste också fylla i målepoken i rutan Precesserade koordinater. Tryck sedan på knappen Beräkna, så visas objektets koordinater, precesserade till målepoken i rutan Precesserade koordinater.
The & kstars; Astrocalculator provides several modules that give you direct access to algorithms used by the program. The modules are organized by subject:
& kstars; astronomiräknare tillhandahåller flera moduler som ger dig direkt åtkomst till algoritmer som används av programmet. Modulerna är organiserade enligt ämne:
The Celestial Equator is an imaginary great circle on the celestial sphere. The celestial equator is the fundamental plane of the Equatorial Coordinate System, so it is defined as the locus of points with Declination of zero degrees. It is also the projection of the Earth's equator onto the sky.
Himmelsekvatorn är en tänkt storcirkel på himmelssfären. Himmelsekvatorn är det grundläggande planet i det ekvatoriella koordinatsystemet, så den definieras som samlingen av alla punkter med deklinationen noll grader. Den är också projektionen av jordens ekvator på himlen.
mutlaqja AT ikarustech DOT com
mutlaqja SNABELA ikarustech PUNKT com
bowlin AT mindspring DOT com
bowlin SNABELA mindspring PUNKT com
ROLES_OF_TRANSLATORS
Stefan Asserhäll stefan. asserhall@ comhem. se Översättning
& Jason. Harris; and the & kstars; Team
& Jason. Harris; och & kstars; - gruppen
& kstars; is a graphical desktop planetarium for & kde;. It depicts an accurate simulation of the night sky, including stars, constellations, star clusters, nebulae, galaxies, all planets, the Sun, the Moon, comets and asteroids. You can see the sky as it appears from any location on Earth, on any date. The user interface is highly intuitive and flexible; the display can be panned and zoomed with the mouse, and you can easily identify objects, and track their motion across the sky. & kstars; includes many powerful features, yet the interface is clean and simple, and fun to use.
& kstars; är ett grafiskt skrivbordsplanetarium för & kde;. Det visar en noggrann simulering av natthimlen, inklusive stjärnor, stjärnbilder, stjärnhopar, nebulosor, galaxer, alla planeter, solen, månen, kometer och asteroider. Du kan se natthimlens utseende från var som helst på jorden, för vilket datum som helst. Användargränssnittet är mycket intuitivt och flexibelt. Skärmen kan panoreras och zoomas med musen, och du kan enkelt identifiera och följa objekt när de flyttar sig på himlen. & kstars; innehåller många kraftfulla funktioner, men ändå är gränssnittet rent och enkelt, och roligt att använda.
However, & kstars; is more than a simple night-sky simulator. The display provides a compelling interface to a number of tools with which you can learn more about astronomy and the night sky. There is a context-sensitive popup menu attached to each displayed object, which displays object-specific information and actions. Hundreds of objects provide links in their popup menus to informative web pages and beautiful images taken by the Hubble Space Telescope and other observatories.
& kstars; är dock mer än en enkel simulator av natthimlen. Skärmen erbjuder ett övertygande gränssnitt till ett antal verktyg, som du kan använda för att lära dig mer om astronomi och natthimlen. Det finns en anpassad meny, som hör ihop med varje synligt objekt, där objektspecifik information och åtgärder visas. Hundratals objekt tillhandahåller länkar i sina menyer till informativa webbsidor och vackra bilder tagna av rymdteleskopet Hubble och andra observatorier.
From an object's popup menu, you can open its Detailed Information Window, where you can examine positional data about the object, and query a huge treasury of online databases for professional-grade astronomical data and literature references about the object. You can even attach your own Internet links, images and text notes, making & kstars; a graphical front-end to your observing logs and your personal astronomical notebook.
Från objektmenyn kan du visa detaljinformationsfönstret, där du kan undersöka positionsdata för objektet, och hämta information om objektet från en enorm skatt med databaser över astronomisk data och litteraturreferenser på professionell nivå. Du kan till och med lägga till egna Internetlänkar, bilder och anteckningar, vilket gör & kstars; till ett grafiskt gränssnitt för dina egna observationsloggar och din personliga astronomiska anteckningsbok.
You can plan an observing session using our Altitude vs. Time tool, which will plot curves representing the Altitude as a function of time for any group of objects. If that is too much detail, we also provide a What's Up Tonight? tool that summarizes the objects that you will be able to see from your location on any given night. You can add your favorite objects to the Observing List tool, which provides convenient access to common actions for a list of objects.
Du kan planera en observationssession med verktyget elevation mot tid, som ritar upp kurvor där elevationen representeras som en funktion av tiden för vilken grupp av objekt som helst. Om det ger för mycket detaljer, finns också verktyget Vad händer i natt?, där de objekt som är synliga från din geografiska plats en given natt summeras. Du kan lägga till dina favoritobjekt i verktyget Observationslista, som tillhandahåller ett bekvämt sätt att komma åt vanliga åtgärder för en lista av objekt.
& kstars; also provides a Solar System Viewer, which shows the current configuration of the major planets in our solar system. There is also a Jupiter Moons Tool which shows the positions of Jupiter's four largest moons as a function of time.
& kstars; tillhandahåller också en Visning av solsystemet, som visar aktuell position för de större planeterna i solsystemet. Det finns också ett Verktyg för Jupiters månar, som visar position för Jupiters fyra största månar som funktion av tiden.
Our primary goal is to make & kstars; an interactive educational tool for learning about astronomy and the night sky. To this end, the & kstars; Handbook includes the AstroInfo Project, a series of short, hyperlinked articles on astronomical topics that can be explored with & kstars;. In addition, & kstars; includes DBUS functions that allow you to write complex scripts, making & kstars; a powerful "demo engine" for classroom use or general illustration of astronomical topics.
Vår viktigaste mål är att göra & kstars; till ett interaktivt utbildningsverktyg för att lära sig om astronomi och natthimlen. För att åstadkomma detta, innehåller & kstars; handbok Astroinfo- projektet, en samling korta notiser med länkade astronomirelaterade begrepp, som kan utforskas med & kstars;. Dessutom innehåller & kstars; DBus - funktioner, som låter dig skapa komplexa skript, vilket gör & kstars; till ett kraftfullt "demonstrationsobjekt" för användning i klassrummet eller för allmän illustration av astronomibegrepp.
However, & kstars; is not just for students. You can control telescopes and cameras with & kstars;, using the elegant and powerful INDI protocol. & kstars; supports several popular telescopes including Meade's LX200 family and Celestron GPS. Several popular CCD cameras, webcams, and computerized focusers are also supported. Simple slew/ track commands are integrated directly into the main window's popup menu, and the INDI Control Panel provides full access to all of your telescope's functions. INDI's Client/ Server architecture allows for seamless control of any number of local or remote telescopes using a single & kstars; session.
Dock är & kstars; inte bara till för studenter. Du kan styra teleskop och kameror med & kstars;, med hjälp av det eleganta och kraftfulla INDI - protokollet. & kstars; stöder flera populära teleskop, bland annat Meades LX200- familj och Celestron GPS. Flera populära CCD- kameror, webbkameror och datoriserade fokuseringsutrustningar stöds också. Enkla kommandon för att flytta eller följa objekt är direkt integrerade i huvudfönstrets objektmenyer, och INDI- inställningsrutan ger möjlighet att komma åt alla teleskopets funktioner. INDI: s klient- serverarkitektur tillåter sömlös styrning av ett godtyckligt antal lokala teleskop eller fjärrteleskop från en enda & kstars; - session.
Stars appear to be exclusively white at first glance. But if we look carefully, we can notice a range of colors: blue, white, red, and even gold. In the winter constellation of Orion, a beautiful contrast is seen between the red Betelgeuse at Orion's "armpit" and the blue Bellatrix at the shoulder. What causes stars to exhibit different colors remained a mystery until two centuries ago, when Physicists gained enough understanding of the nature of light and the properties of matter at immensely high temperatures.
Stjärnor verkar vara enbart vita vid första ögonkastet. Men om man tittar noga, märker man en hel rad färger: blått, vitt, rött och till och med gyllene. På vintern i stjänrbilden Orion, syns en vacker kontrast mellan den röda Betelgeuse i Orions "armhåla", och den blåa Bellatrix vid skuldran. Vad som gör att stjärnor uppvisar olika färger förblev ett mysterium ända till för tvåhundra år sedan, när fysiker inhämtat tillräcklig förståelse för ljusets natur och egenskaper hos materia vid oerhört höga temperaturer.
Specifically, it was the physics of blackbody radiation that enabled us to understand the variation of stellar colors. Shortly after blackbody radiation was understood, it was noticed that the spectra of stars look extremely similar to blackbody radiation curves of various temperatures, ranging from a few thousand Kelvin to ~50,000 Kelvin. The obvious conclusion is that stars are similar to blackbodies, and that the color variation of stars is a direct consequence of their surface temperatures.
Närmare bestämt, var det svartkroppsstrålningens fysik som gjorde det möjligt för oss att förstå den stellära färgvariationen. Kort efter svartkroppsstrålningen förståtts, observerades det att stjärnspektra liknar strålningskurvor för svartkroppar vid olika temperaturer ytterst väl, från några få tusen Kelvin till ungefär 50 000 Kelvin. Den uppenbara slutsatsen är att stjärnor liknar svartkroppar, och att stjärnornas färgvariation är en direkt följd av deras yttemperatur.
This simple method is conceptually correct, but it cannot be used to obtain stellar temperatures accurately, because stars are not perfect blackbodies. The presence of various elements in the star's atmosphere will cause certain wavelengths of light to be absorbed. Because these absorption lines are not uniformly distributed over the spectrum, they can skew the position of the spectral peak. Moreover, obtaining a usable spectrum of a star is a time-intensive process and is prohibitively inefficient for large samples of stars.
Den här enkla metoden är principiellt riktig, men kan inte användas för att erhålla noggranna stjärntemperaturer, eftersom stjärnor inte är perfekta svartkroppar. Förekomst av olika grundämnen i en stjärnas atmosfär gör att vissa ljusvåglängder absorberas. Eftersom dessa absorptionslinjer inte fördelas jämt över spektrum, så kan de förskjuta spektraltoppen. Dessutom är det en tidskrävande process att ta fram ett användbart spektrum för en stjärna, och det är alltför ineffektivt för stora mängder stjärnor.
An alternative method utilizes photometry to measure the intensity of light passing through different filters. Each filter allows only a specific part of the spectrum of light to pass through while rejecting all others. A widely used photometric system is called the Johnson UBV system. It employs three bandpass filters: U ("Ultra-violet"), B ("Blue"), and V ("Visible"); each occupying different regions of the electromagnetic spectrum.
En alternativ metod utnyttjar fotometri för att mäta intensiteten för ljus som får passera olika filter. Varje filter tillåter bara en specifik del av ljusspektrat att passera, medan alla övriga stoppas. Ett fotometrisystem med bred användning kallas Johnson UBV- systemet. Det använder tre bandpassfilter för områdena U ("ultraviolett"), B ("blått") och V ("synligt") av det elektromagnetiska spektrat.
The process of UBV photometry involves using light sensitive devices (such as film or CCD cameras) and aiming a telescope at a star to measure the intensity of light that passes through each of the filters individually. This procedure gives three apparent brightnesses or fluxes (amount of energy per cm^2 per second) designated by Fu, Fb, and Fv. The ratio of fluxes Fu/ Fb and Fb/ Fv is a quantitative measure of the star's "color", and these ratios can be used to establish a temperature scale for stars. Generally speaking, the larger the Fu/ Fb and Fb/ Fv ratios of a star, the hotter its surface temperature.
I processen med UVB- fotometri ingår användning av ljuskänsliga material (som film eller CCD- kameror) och att rikta ett teleskop mot stjärnan för att mäta intensiteten hos ljuset som passerar genom vart och ett av de individuella filtren. Den här proceduren ger tre skenbara ljusstyrkor eller flöden (mängd energi per kvadratcentimeter per sekund) som betecknas med Fu, Fb och Fv. Förhållandena mellan flödena Fu/ Fb och Fb/ Fv är kvalitativa mått på stjärnans "färg", och dessa förhållanden kan användas för att upprätta en temperaturskala för stjärnor. I allmänhet, ju större Fu/ Fb och Fb/ Fv förhållande för en stjärna, desto högre är dess yttemperatur.
Astronomers prefer to express star colors in terms of a difference in magnitudes, rather than a ratio of fluxes. Therefore, going back to blue Bellatrix we have a color index equal to
Astronomer föredrar att uttrycka stjärnfärger som en skillnad i magnituder, i stället för ett förhållande mellan flöden. Därför, om vi återgår till den blåa Bellatrix, har vi ett färgindex som är lika med
Similarly, the color index for red Betelgeuse is
På liknande sätt är färgindex för den röda Betelgeuse