natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Now that we have the time and location set, let us have a look around. You can pan the display using the arrow keys. If you hold down the & Shift; key before panning, the scrolling speed is increased. The display can also be panned by clicking and dragging with the mouse. Note that while the display is scrolling, not all objects are displayed. This is done to cut down on the CPU load of recomputing object positions, which makes the scrolling smoother (you can configure what gets hidden while scrolling in the Configure & kstars; window). There are several ways to change the magnification (or Zoom level) of the display:
När vi nu har ställt in tiden och platsen, låt oss ta en titt runt omkring. Du kan panorera skärmen med piltangenterna. Om du håller nere skifttangenten innan panorering, ökas panoreringshastigheten. Skärmen kan också panoreras genom att klicka och dra med musen. Observera att alla objekt visas inte medan skärmen panorerar. Det görs för att minska CPU - lasten för att beräkna objektens positioner igen, och gör panoreringen jämnare (du kan ställa in vad som göms under panorering i fönstret Anpassa & kstars;). Det finns flera sätt att ändra skärmens förstoring (eller zoomnivå):
Select Zoom to Angular Size... from the View menu. This allows you to specify the field-of-view angle for the display, in degrees.
Välj Zooma till vinkelstorlek... i menyn Visa. Det låter dig ange synfältsvinkeln för skärmen i grader.
Zoom out until you can see a green curve; this represents your local horizon. If you have not adjusted the default & kstars; configuration, the display will be solid green below the horizon, representing the solid ground of the Earth. There is also a white curve, which represents the celestial equator, and a brown curve, which represents the Ecliptic, the path that the Sun appears to follow across the sky over the course of a year. The Sun is always found somewhere along the Ecliptic, and the planets are never far from it.
Zooma ut tills du kan se en grön kurva. Det här representerar din lokala horisont. Om du inte har ändrat & kstars; inställning, är skärmen helt grön under horisonten, vilket representerar fasta marken på jorden. En vit kurva visas också, som representerar himmelsekvatorn (en tänkt linje som delar himlen i norra och södra halvkloten). En mörkare kurva, som representerar ekliptikan, vägen som solen verkar följa över himlen under året, visas också. Solen finns alltid någonstans längs ekliptikan, och planeterna är aldrig långt borta från den.
& kstars; displays thousands of celestial objects: stars, planets, comets, asteroids, clusters, nebulae and galaxies. You can interact with displayed objects to perform actions on them or obtain more information about them. Clicking on an object will identify it in the status bar, and simply hovering the mouse cursor on an object will label it temporarily in the map. Double-clicking will recenter the display on the object and begin tracking it (so that it will remain centered as time passes). Right clicking an object opens the object's popup menu, which provides more options.
& kstars; visar tusentals himmelsobjekt: stjärnor, planeter, kometer, asteroider, kluster, nebulosor och galaxer. Du kan påverka visade objekt genom att utföra åtgärder med dem eller skaffa mer information om dem. Genom att klicka på ett objekt identifieras det i statusraden, och genom att helt enkelt hålla musen stilla över ett objekt läggs en tillfällig beteckning till på kartan. Ett dubbelklick centrerar skärmen på objektet och börjar följa det (så att det förblir centrerat allteftersom tiden går). Genom att höger klicka på ett objekt, visas objektets sammanhangsberoende meny som tillhandahåller fler alternativ.
The top section contains some lines of information which are not selectable: the object's names ("M 42"; "Orion Nebula"), object type ("gaseous nebula"), and the constellation which contains the object ("Ori"). The next three lines show the object's rise, set, and transit times. If the rise and set times say "circumpolar", it means that the object is always above the horizon for the present location.
Den övre delen innehåller informationstext som inte kan markeras: Objektets namn ("M 42", "Orionnebulosan"), objekttyp ("gasnebulosa"), och stjärnbilden som objektet finns i ("Ori"). De tre följande raderna visar objektets uppgångs -, övergångs - och nergångstider. Om uppgångs - och nergångstiderna anger "Polär bana", betyder det att objektet alltid är ovanför horisonten för aktuell plats.
The middle section contains actions which can be performed on the selected object, such as Center and Track, Details..., and Attach Label. See the popup menu description for a full list and description of each action.
Delen i mitten innehåller alternativ för att utföra åtgärder med objektet, som Centrera och följ, Detaljinformation... och Lägg till beteckning. Se beskrivningen av menyn för en fullständig lista och beskrivning av varje alternativ.
The bottom section contains links to images and/ or informative webpages about the selected object. If you know of an additional & URL; with information or an image of the object, you can add a custom link to the object's popup menu using the Add Link... item.
Den nedre delen innehåller länkar till bilder och/ eller informativa webbsidor om det valda objektet. Om du känner till ytterligare webbadresser med information eller en bild av objektet, kan du lägga till en egen länk i objektmenyn med alternativet Lägg till länk....
The window contains a list of all the named objects that & kstars; is aware of. Many of the objects only have a numeric catalog name (for example, NGC 3077), but some objects have a common name as well (for example, Whirlpool Galaxy). You can filter the list by name and by object type. To filter by name, enter a string in the edit box at the top of the window; the list will then only contain names which start with that string. To filter by type, select a type from the combo box at the bottom of the window.
Fönstret listar alla namngivna objekt som & kstars; känner till. Många objekt listas bara med sitt katalognamn (till exempel NGC 3077), men vissa listas med ett vanligt namn (till exempel Virvelgalaxen). Du kan filtrera listan enligt namn eller typ av objekt. För att filtrera enligt namn, skriv in text i redigeringsrutan längst upp i fönstret. Listan innehåller då bara namn som börjar med texten. För att filtrera enligt typ, välj en typ i kombinationsrutan längst ner i fönstret.
To center the display on an object, highlight the desired object in the list, and press Ok. Note that if the object is below the horizon, the program will warn you that you may not see anything except the ground (you can make the ground invisible in the Display Options window, or by pressing the Ground button in the View toolbar).
För att centrera skärmen på ett objekt, markera det önskade objektet i listan och tryck på Ok. Observera att om objektet finns under horisonten, varnar programmet dig, och du kanske inte ser något annat än marken. (Du kan göra marken osynlig i fönstret Visningsinställningar, eller genom att trycka på knappen Mark i vyverktygsraden).
Centering and Tracking
Centrera och följa
& kstars; will automatically begin tracking on an object whenever one is centered in the display, either by using the Find Object window, by double-clicking on it, or by selecting Center and Track from its right -click popup menu. You can disengage tracking by panning the display, pressing the Lock icon in the Main toolbar, or selecting Track Object from the Pointing menu.
& kstars; börjar automatiskt följa ett objekt så fort något centreras på skärmen, antingen genom att använda fönstret Sök objekt, genom att dubbelklicka på ett objekt eller genom att välja Centrera och följ i menyn som visas med höger musknapp. Du kan avbryta följning genom att panorera skärmen, genom att trycka på låsikonen i verktygsraden eller genom att välja Följ objekt i menyn Pekning.
Attached to centered object
Tillagd till centrerat objekt
When tracking on a Solar System body, & kstars; will automatically attach an orbit trail, showing the path of the body across the sky. You will likely need to change the clock's timestep to a large value (such as 1 day) to see the trail.
När & kstars; följer en kropp i solsystemet, läggs automatiskt ett banspår till, som visar kroppens väg över himlen. Du måste troligen ändra klockans tidssteg till ett stort värde (som 1 dag) för att se spåret.
When you click on an object in the map, it becomes the selected object, and its name is identified in the statusbar. There are a number of quick key commands available which act on the selected object:
När du klickar på ett av kartans objekt, blir det markerat objekt, och dess namn identifieras i statusraden. Det finns ett antal snabbtangentkommandon som använder sig av det markerade objektet.
Center and Track on the selected object
Centrera och följ det markerade objektet
Show the Details window for the selected object
Visa informationsfönstret för det markerade objektet
Toggle a visible name label on the selected object
Växla en synligt namnbeteckning för det markerade objektet
Add the selected object to the Observing List
Lägg till det markerade objektet i observationslistan.
Toggle a visible curve on the sky, showing the path of the object across the sky (only applicable to Solar System bodies)
Växla en synlig kurva på himlen, som visar objektets väg över himlen (gäller bara kroppar i solsystemet)
By holding down the & Alt; key, you can perform these actions on the centered object, rather than the selected object.
Genom att hålla nere tangenten & Alt;, kan du utföra åtgärderna med det centrerade objektet istället för det markerade.
End of the Tour
Turens slut
Retrograde Motion is most often used in reference to the motion of the outer planets (Mars, Jupiter, Saturn, and so forth). Though these planets appear to move from east to west on a nightly basis in response to the spin of the Earth, they are actually drifting slowly eastward with respect to the stationary stars, which can be observed by noting the position of these planets for several nights in a row. This motion is normal for these planets, however, and not considered Retrograde Motion. However, since the Earth completes its orbit in a shorter period of time than these outer planets, we occasionally overtake an outer planet, like a faster car on a multiple-lane highway. When this occurs, the planet we are passing will first appear to stop its eastward drift, and it will then appear to drift back toward the west. This is Retrograde Motion, since it is in a direction opposite that which is typical for planets. Finally, as the Earth swings past the planet in its orbit, they appear to resume their normal west-to-east drift on successive nights.
Retrograd rörelse används oftast med avseende på rörelsen hos de yttre planeterna (Mars, Jupiter, Saturnus, och så vidare). Även om dessa planeter verkar röra sig från öster till väster varje natt, beroende på att jorden snurrar, driver de i själva verket sakta österut i förhållande till de stillastående stjärnorna, vilket kan observeras genom att notera positionen för planeterna under flera nätter i rad. Den här rörelsen är dock normal för dessa planeter, och anses inte vara retrograd rörelse. Eftersom jorden fullbordar sin bana på en kortare tid än de yttre planeterna, passerar vi då och då förbi en yttre planet, som en snabbare bil på en flerfilig motorväg. När detta inträffar verkar planeten som vi passerar först att stanna driften österut, och verkar sedan driva bakåt västerut. Det här är retrograd rörelse, eftersom den är i en riktning motsatt den typiska för planeter. Till sist, när jorden svänger förbi planeten i sin bana, verkar den återta sin normala drift från väster till öster under följande nätter.
KDE applications can be controlled externally from another program, from a console prompt, or from a shell script using the Inter-process communication protocol (DCOP). KStars takes advantage of this feature to allow rather complex behaviors to be scripted and played back at any time. This can be used, for example, to create a classroom demo to illustrate an astronomical concept.
KDE- program kan styras externt från ett annat program, från en terminal, eller från ett skalskript med hjälp av protokollet för kommunikation mellan processer (DBus). KStars utnyttjar den här funktionen för att tillåta att skapa skript med relativt komplicerade beteenden, som kan spelas upp när som helst. Detta kan till exempel användas för att skapa en demonstration i klassrummet för att illustrera astronomiska begrepp.
The problem with DBus scripts is, writing them is a bit like programming, and can seem a daunting task to those who do not have programming experience. The Script Builder Tool provides a GUI point-and-click interface for constructing KStars DCOP scripts, making it very easy to create complex scripts.
Problemet med DBus- skript är att skriva dem är lite grand som programmering, och kan verka vara en skrämmande uppgift för de som saknar programmeringsvana. Skriptbyggaren tillhandahåller ett grafiskt gränssnitt där man kan peka och klicka för att skapa KStars DBus- skript, vilket gör det mycket enkelt att skapa komplexa skript.
Before explaining how to use the Script Builder, I provide a very brief introduction to all of the GUI components; for more infomation, use the "What's This?" function.
Innan förklaringen av hur skriptbyggaren används, följer en mycket kort inledning till alla grafiska komponenter: För mer information, använd funktionen "Vad är det här?".
In the center of the window, there is a column of buttons which operate on individual script functions. From top to bottom, they are: Add Function, Remove Function, Copy Function, Move Up, and Move Down. Add Function adds the currently-highlighted function in the Function Browser to the Current Script box (you can also add a function by double-clicking on it). The rest of the buttons operate on the function highlighted in the Current Script box, either removing it, duplicating it, or changing its position in the current script.
I fönstrets mitt finns en kolumn med knappar som hanterar individuella funktioner i skriptet. Uppifrån och ner är de: Lägg till funktion, Ta bort funktion, Kopiera funktion, Flytta upp och Flytta ner. Lägg till funktion lägger till funktionen som för närvarande är markerad i Funktionsbläddraren i rutan Aktuellt skript (du kan också lägga till en funktion genom att dubbelklicka på den). Övriga knappar hanterar funktionen som är markerad i rutan Aktuellt skript, genom att antingen ta bort den, duplicera den eller ändra dess position i det aktuella skriptet.
If we are going to track the Moon, we will need to point the display at it first. The lookToward function is used to do this. Highlight this function in the Function Browser, and note the documentation displayed in the panel below the Browser. Press the Add Function button to add this function to the Current Script box. The Function Arguments panel will now contain a combobox labeled dir, short for direction. This is the direction in which the display should be pointed. The combobox contains only the cardinal compass points, not the Moon or any other objects. You can either enter Moon in the box manually, or press the Object button to use the Find Object window to select the Moon from the list of named objects. Note that, as usual, centering on an object automatically engages object-tracking mode, so there is no need to add the setTracking function after lookToward.
Om vi ska följa månen, måste vi först peka skärmen mot den. Funktionen lookToward används för att göra detta. Markera funktionen i funktionsbläddraren, och observera dokumentationen som visas i rutan under funktionsbläddraren. Tryck på knappen Lägg till funktion för att lägga till funktionen i rutan Aktuellt skript. Rutan Funktionsargument innehåller nu en kombinationsruta som heter Riktning. Detta är riktningen som skärmen ska peka. Kombinationsrutan innehåller bara kompassens kardinalpunkter, inte månen eller något annat objekt. Du kan antingen skriva in Moon i rutan för hand, eller trycka på knappen Objekt för att använda fönstret Sök objekt. Här kan du välja månen i listan med namngivna objekt. Observera att som vanligt aktiveras automatiskt följning vid centrering på ett objekt, så det finns inget behov av att lägga till funktionen setTracking efter lookToward.
To finish up, let us reset the clock's timestep to the normal value of 1 second. Add another instance of setClockScale, and set its value to 1 sec.
För att avsluta, låt oss återställa klockans tidssteg till det normala värdet 1 sekund. Lägg till ytterligare ett anrop till setClockScale, och ställ in värdet 1 sek.
Actually, we are not quite done yet. We should probably make sure that the display is using Equatorial coordinates before the script tracks the Moon with an accelerated time step. Otherwise, if the display is using Horizontal coordinates, it will rotate very quickly through large angles as the Moon rises and sets. This can be very confusing, and is avoided by setting the View Option UseAltAz to false. To change any View Option, use the changeViewOption function. Add this function to the script, and examine the Function Arguments panel. There is a combobox which contains the list of all options which can be adjusted by changeViewOption. Since we know we want the UseAltAz option, we could simply select it from the combobox. However, the list is quite long, and there is no explanation of what each item is for. It therefore may be easier to press the Browse Tree button, which will open a window containing a tree view of the available options, organized by topic. In addition, each item has a short explanation of what the option does, and the data type of the option's value. We find UseAltAz under the Skymap options category. Just highlight this item and press OK, and it will be selected in the combobox of the Function Arguments panel. Finally, make its value false or 0.
I själva verket är vi inte riktigt klara än. Vi bör troligen försäkra oss om att skärmen använder ekvatoriella koordinater innan skriptet följer månen med ett accelererat tidssteg. Annars, om skärmen använder horisontella koordinater, roterar den mycket snabbt med stora vinklar när månen går upp eller går ner. Det kan vara mycket förvirrande, och kan undvikas genom att ställa in visningsalternativet UseAltAz till 0. För att ändra något visningsalternativ, använd funktionen changeViewOption. Lägg till funktionen i skriptet, och titta på rutan Funktionsargument. Där finns en kombinationsruta som innehåller en lista med alla alternativ som kan justeras av changeViewOption. Eftersom vi vet att vi vill använda alternativet UseAltAz, kunde vi helt enkelt välja det i kombinationsrutan. Listan är dock rätt lång, och det finns ingen förklaring av vad varje alternativ är till för. Därför kan det vara enklare att trycka på knappen Bläddringsträd, som visar ett fönster med en trädvy av tillgängliga alternativ, organiserade enligt ämne. Dessutom har varje alternativ en kort förklaring av vad det gör, och datatyp för alternativets värde. Vi hittar UseAltAz i kategorin Alternativ för himmelskartan. Markera bara alternativet och tryck på Ok, så väljes det i kombinationsrutan i rutan Funktionsargument. Till sist, ställ in värdet till 0 eller false.
However, there is a problem with Solar Time. The Earth does not actually spin around 360 degrees in one Solar Day. The Earth is in orbit around the Sun, and over the course of one day, it moves about one Degree along its orbit (360 degrees/ 365.25 Days for a full orbit = about one Degree per Day). So, in 24 hours, the direction toward the Sun changes by about a Degree. Therefore, the Earth has to spin 361 degrees to make the Sun look like it has traveled 360 degrees around the Sky.
Det finns dock ett problem med soltid. Jorden snurrar i själva verket inte 360 grader på en soldag. Jorden är i en bana runt solen, och under en dag flyttar den sig ungefär en grad i banan (360 grader / 365, 25 dagar för ett helt varv, ungefär en grad per dag). Alltså ändras riktningen mot solen ungefär en grad på 24 timmar. Därför behöver jorden snurra 361 grader för att det ska se ut som om solen har färdats alla 360 graderna över himlen.
In astronomy, we are concerned with how long it takes the Earth to spin with respect to the fixed stars, not the Sun. So, we would like a timescale that removes the complication of Earth's orbit around the Sun, and just focuses on how long it takes the Earth to spin 360 degrees with respect to the stars. This rotational period is called a Sidereal Day. On average, it is 4 minutes shorter than a Solar Day, because of the extra 1 degree the Earth spins in a Solar Day. Rather than defining a Sidereal Day to be 23 hours, 56 minutes, we define Sidereal Hours, Minutes and Seconds that are the same fraction of a Day as their Solar counterparts. Therefore, one Solar Second = 1.00278 Sidereal Seconds.
Inom astronomi tar vi hänsyn till hur lång tid det tar jorden att snurra med avseende på fixstjärnorna, inte solen. Alltså skulle vi vilja ha en tidskala som tar bort komplikationen med jordens bana runt solen, och bara fokusera på hur lång tid det tar jorden att snurra 360 grader med avseende på stjärnorna. Den här rotationsperioden kallas en siderisk dag. I medeltal är den 4 minuter kortare än en soldag, på grund av den extra graden som jorden måste rotera under en soldag. I stället för att definiera en siderisk dag som 23 timmar och 56 minuter, definierar vi sideriska timmar, minuter och sekunder som är samma bråkdel av dagen som sina motsvarigheter för soldagen. Därför är en solsekund = 1, 00278 sideriska sekunder.
The Sidereal Time is useful for determining where the stars are at any given time. Sidereal Time divides one full spin of the Earth into 24 Sidereal Hours; similarly, the map of the sky is divided into 24 Hours of Right Ascension. This is no coincidence; Local Sidereal Time (LST) indicates the Right Ascension on the sky that is currently crossing the Local Meridian. So, if a star has a Right Ascension of 05h 32m 24s, it will be on your meridian at LST=05:32:24. More generally, the difference between an object's RA and the Local Sidereal Time tells you how far from the Meridian the object is. For example, the same object at LST=06:32:24 (one Sidereal Hour later), will be one Hour of Right Ascension west of your meridian, which is 15 degrees. This angular distance from the meridian is called the object's Hour Angle.
Siderisk tid är användbar för att avgöra var stjärnor finns vid en given tid. Siderisk tid delar upp ett fullständigt varv av jorden i 24 sideriska timmar. På samma sätt är himmelskartan uppdelad i 24 timmars rektascension. Det här är ingen slump, lokal siderisk tid (LST) anger rektascensionen på himlen som för närvarande korsar den lokala meridianen. Om en stjärna alltså har rektascensionen 05h 32m 24s, befinner den sig på din meridian vid LST=05: 32: 24. Mer generellt talar skillnaden mellan ett objekts RA och den lokala sideriska tiden om för dig hur långt från meridianen objektet är. Till exempel är samma objekt vid LST=06: 32: 24 (en timme senare), en timmes rektascension väster om din meridian, som är 15 grader. Det här vinkelavståndet från meridianen kallas objektets timvinkel.
The Local Sidereal Time is displayed by & kstars; in the Time Info Box, with the label ST (you have to unshade the box by double-clicking it in order to see the sidereal time). Note that the changing sidereal seconds are not synchronized with the changing Local Time and Universal Time seconds. In fact, if you watch the clocks for a while, you will notice that the Sidereal seconds really are slightly shorter than the LT and UT seconds.
Den lokala sideriska tiden visas av & kstars; i tidsinformationsrutan, med rubriken ST:. Observera att ändringen av sideriska sekunder inte är synkroniserade med ändringen i sekunder för lokal tid och universell tid. I själva verket, om du tittar på klockorna en stund, ser du att den sideriska sekunden verkligen är något kortare än LT och UT sekunder.