natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A basic requirement for studying the heavens is determining where in the sky things are. To specify sky positions, astronomers have developed several coordinate systems. Each uses a coordinate grid projected on the Celestial Sphere, in analogy to the Geographic coordinate system used on the surface of the Earth. The coordinate systems differ only in their choice of the fundamental plane, which divides the sky into two equal hemispheres along a great circle. (the fundamental plane of the geographic system is the Earth's equator). Each coordinate system is named for its choice of fundamental plane.
Ett grundläggande krav för att kunna studera himlen är att kunna avgöra var på himlen saker finns. För att ange positioner på himlen, har astronomer utvecklat flera koordinatsystem. Vart och ett använder ett rutnät med koordinater som projiceras på himmelssfären, analogt med det geografiska koordinatsystemet som används på jordens yta. Koordinatsystemen skiljer sig bara i sitt val av grundplan, som delar himlen i två likadana halvklot längs en storcirkel. (grundplanet för det geografiska koordinatsystemet är jordens ekvator). Varje koordinatsystem namnges efter sitt val av grundplan.
The Equatorial coordinate system is probably the most widely used celestial coordinate system. It is also the most closely related to the Geographic coordinate system, because they use the same fundamental plane, and the same poles. The projection of the Earth's equator onto the celestial sphere is called the Celestial Equator. Similarly, projecting the geographic Poles onto the celestial sphere defines the North and South Celestial Poles.
Det ekvatoriella koordinatsystemet är troligen det mest använda himmelskoordinatsystemet. Det är också närmast släkt med det geografiska koordinatsystemet, eftersom de använder samma grundplan, och samma poler. Projektionen av jordens ekvator på himmelssfären kallas himmelsekvatorn. På samma sätt ger projektion av de geografiska polerna på himmelssfären de norra och södra himmelspolerna.
The Horizontal coordinate system uses the observer's local horizon as the Fundamental Plane. This conveniently divides the sky into the upper hemisphere that you can see, and the lower hemisphere that you ca n't (because the Earth is in the way). The pole of the upper hemisphere is called the Zenith. The pole of the lower hemisphere is called the nadir. The angle of an object above or below the horizon is called the Altitude (Alt for short). The angle of an object around the horizon (measured from the North point, toward the East) is called the Azimuth. The Horizontal Coordinate System is sometimes also called the Alt/ Az Coordinate System.
Det horisontella koordinatsystemet använder observatörens lokala horisont som grundplan. Det här delar upp himlen på ett bekvämt sätt i det övre halvklotet som kan ses, och det undre halvklotet som inte kan ses (eftersom jorden är i vägen). Polen för det övre halvklotet kallas zenit. Polen för det undre halvklotet kallas nadir. Vinkeln för ett objekt ovanför eller under horisonten kallas elevationen (förkortas alt). Vinkeln på ett objekt runt horisonten (mätt från norra punkten, mot öster) kallas azimut. Det horisontella koordinatsystemet kallas ibland också alt/ az- koodinatsystemet.
The Ecliptic coordinate system uses the Ecliptic for its Fundamental Plane. The Ecliptic is the path that the Sun appears to follow across the sky over the course of a year. It is also the projection of the Earth's orbital plane onto the Celestial Sphere. The latitudinal angle is called the Ecliptic Latitude, and the longitudinal angle is called the Ecliptic Longitude. Like Right Ascension in the Equatorial system, the zeropoint of the Ecliptic Longitude is the Vernal Equinox.
Det ekliptiska koordinatsystemet använder ekliptikan som grundplan. Ekliptikan är vägen som solen verkar följa över himlen under årets gång. Det är också en projektion av jordens banplan på himmelssfären. Latitudvinkeln kallas ekliptisk latitud, och longitudvinkeln kallas ekliptisk longitud. Liksom rektascensionen i det ekvatoriella systemet, är nollpunkten för den ekliptiska longituden vårdagjämningen.
This tool displays a model of our solar system as seen from above. The Sun is drawn as a yellow dot in the center of the plot, and the orbits of the planets are drawn as ellipses with the correct shapes and orientations. The current position of each planet along its orbit is drawn as a colored dot, along with a name label. The display can be zoomed in and out with the + and - keys, and the display can be recentered with the arrow keys, or by double-clicking anywhere in the window with the mouse. You can also center on a planet with the 0ndash; 9 keys (0 is the Sun; 9 is Pluto). If you center on a planet, it will be tracked as time passes in the tool.
Det här verktyget visar en modell av vårt solsystem som det ser ut ovanifrån. Solen ritas som en gul punkt i mitten av diagrammet, och planeternas banor ritas som ellipser med riktig form och orientering. Aktuell position för varje planet längs sin bana ritas som en färgad punkt tillsammans med en beteckning. Skärmen kan zoomas in och ut med tangenterna + och -, och kan centreras om med piltangenterna, eller genom att dubbelklicka var som helst i fönstret med musen. Du kan också centrera på en planet med tangenterna 0ndash; 9 (0 är solen, och 9 är Pluto). Om du centrerar på en planet, följs den medan tiden går i verktyget.
The Solar System Viewer has its own clock, independent of the clock in the main & kstars; window. There is a timestep control widget here, similar to the one in the main window's toolbar. However, this control defaults to a timestep of 1 day (so that the motions of the planets can be seen), and it starts out with the clock paused when the tool is opened.
Visning av solsystemet har sin egen klocka, oberoende av klockan i & kstars; huvudfönster. Det finns en komponent för att styra tidssteget, som liknar den i huvudfönstrets verktygsrad. Dock används normalt tidssteget 1 dag av komponenten (så att planeternas rörelser syns), och den börjar med klockan stoppad när verktyget visas.
The current model used for Pluto's orbit is only good for dates within about 100 years of the present date. If you let the Solar System clock advance beyond this range, you will see Pluto behave very strangely! We are aware of this issue, and will try to improve Pluto's orbit model soon.
Den nuvarande modellen som används för Plutos bana är bara användbar för datum inom omkring 100 år från dagens datum. Om du låter solsystemets klocka gå framåt förbi intervallet, ser du att Pluto beter sig mycket konstigt. Vi är medvetna om problemet, och kommer snart att försöka förbättra Plutos banmodell.
Spiral galaxies are huge collections of billions of stars, most of which are flattened into a disk shape, with a bright, spherical bulge of stars at its center. Within the disk, there are typically bright arms where the youngest, brightest stars are found. These arms wind out from the center in a spiral pattern, giving the galaxies their name. Spiral galaxies look a bit like hurricanes, or like water flowing down a drain. They are some of the most beautiful objects in the sky.
Spiralgalaxer är enorma ansamlingar av miljarder stjärnor, de flesta tillplattade i en skivform, med en ljus, sfärisk utbuktning med stjärnor i centrum. Inne i skivan finns det typiskt ljusa armar där de yngsta, starkaste stjärnorna hittas. Armarna sträcks ut från centrum i ett spiralmönster, som ger galaxerna deras namn. Spiralgalaxer ser lite grand ut som orkaner, eller som vatten som släpps ut i ett avlopp. De är några av de vackraste objekten på himlen.
Galaxies are classified using a tuning fork diagram. The end of the fork classifies elliptical galaxies on a scale from the roundest, which is an E0, to those that appear most flattened, which is rated as E7. The tines of the tuning fork are where the two types of spiral galaxies are classified: normal spirals, and barred spirals. A barred spiral is one whose nuclear bulge is stretched out into a line, so it literally looks like it has a bar of stars in its center.
Galaxer klassificeras med ett stämgaffeldiagram. Gaffelns skaft klassificerar elliptiska galaxer längs en skala från de rundaste, som kallas E0, till de som verkar plattast, som anges som E7. Stämgaffelns spetsar används för att klassificera de två typerna spiralgalaxer: normala spiralgalaxer och stavgalaxer. En stavgalax är en där kärnans utbuktning sträckts ut i en linje, så att den bokstavligen ser ut som att den har en stav med stjärnor i sin mitt.
The Milky Way galaxy, which is home to earth and all of the stars in our sky, is a Spiral Galaxy, and is believed to be a barred spiral. The name Milky Way refers to a band of very faint stars in the sky. This band is the result of looking in the plane of our galaxy's disk from our perspective inside it.
Galaxen Vintergatan, som är hem för jorden och alla stjärnor på vår himmel, är en spiralgalax, och tros vara en stavgalax. Namnet Vintergatan hänvisar till ett stråk med mycket svaga stjärnor på himlen. Stråket är resultatet av att titta längs planet för vår galax 'skiva, från vårt perspektiv inifrån den.
Modern telescopes have revealed that many Spiral galaxies harbor supermassive black holes at their centers, with masses that can exceed that of a billion Suns. Both elliptical and spiral galaxies are known to contain these exotic objects; in fact many astronomers now believe that all large galaxies contain a supermassive black hole in their nucleus. Our own Milky Way is known to harbor a black hole in its core with a mass millions of times bigger than a star's mass.
Moderna teleskop har visat att många spiralgalaxer härbärgerar ytterst massiva svarta hål i sina centrum, med massor som kan överskrida en miljard solar. Det är känt att både elliptiska och spiralgalaxer innehåller dessa exotiska objekt: I själva verket anser många astronomer nu att alla stora galaxer innehåller ytterst massiva svarta hål i sina kärnor. Det är känt att vår egen Vintergata har ett svart hål i sitt centrum, med en massa flera miljoner gånger större än en stjärnas massa.
M 81, Bode's Galaxy (type Sb)
M 81, Bodes galax (typ Sb)
Yes, the Sun is a star. It is the dominant centerpiece of our solar system. Compared to other stars, our Sun is rather ordinary; it appears to be so much bigger and brighter to us because it is millions of times closer than any other star.
Ja, solen är en stjärna. Den är den dominerande centralpunkten i vårt solsystem. Jämfört med andra stjärnor är vår sol ganska vanlig. Den verkar så mycket större och ljusare för oss, eftersom den är miljontals gånger närmare än alla andra stjärnor.
This is a tougher question. The usual answer is that stars get their heat from the thermonuclear fusion reactions in their cores. However, this cannot be the ultimate cause for the stars' heat, because a star must be hot in the first place for nuclear fusion to be triggered. Fusion can only sustain the hot temperature; it cannot make a star hot. A more correct answer is that stars are hot because they have collapsed. Stars form from diffuse gaseous nebulae; as the nebulous gas condenses to form a star, the gravitational potential energy of the material is released, first as kinetic energy, and ultimately as heat as the density increases.
Det är en svårare fråga. Det vanliga svaret är att stjärnorna får sin värme från den termonukleära fusionsreaktionen i deras inre. Detta kan dock inte vara den ursprungliga orsaken till stjärnornas värme, eftersom en stjärna måste vara varm från början för att kärnfusion ska kunna starta. Fusionen kan bara bibehålla den varma temperaturen, den kan inte göra en stjärna varm. Ett riktigare svar är att stjärnor är varma eftersom de har kollapsat. Stjärnor formas av diffusa gasnebulosor. Medan nebulosans gas kondenseras så att en stjärna formas, avges materialets potentiella gravitationsenergi, först som kinetisk energi, och till sist som värme när tätheten ökar.
Stars have many things in common: they are all collapsed spheres of hot, dense gas (mostly Hydrogen), and nuclear fusion reactions are occurring at or near the centers of every star in the sky.
Stjärnor har mycket gemensamt: De är alla kollapsade klot med varm, tät gas (i huvudsak väte), och kärnfusionsreaktioner sker i eller nära mitten av varje stjärna på himlen.
The main sequence is the evolutionary state of a star when it is fusing Hydrogen in its core. This is the first (and longest) stage of a star's life (not including protostar phases). What happens to a star after it runs out of core Hydrogen is addressed in the stellar evolution article (coming soon).
Huvudsekvensen är utvecklingsstadiet då stjärnans fusion av väte pågår i dess inre. Det är det första (och längsta) stadiet i en stjärnas liv (om inte stadierna som protostjärna inräknas). Vad som händer med en stjärna efter den får slut på väte i kärnan, beskrivs i avsnittet om stellär utveckling (som snart kommer).
The Earth is round, and it is always half-illuminated by the Sun. However, because the Earth is spinning, the half that is illuminated is always changing. We experience this as the passing of days wherever we are on the Earth's surface. At any given instant, there are places on the Earth passing from the dark half into the illuminated half (which is seen as dawn on the surface). At the same instant, on the opposite side of the Earth, points are passing from the illuminated half into darkness (which is seen as dusk at those locations). So, at any given time, different places on Earth are experiencing different parts of the day. Thus, Solar time is defined locally, so that the clock time at any location describes the part of the day consistently.
Jorden är rund, och den är alltid belyst till hälften av solen. Eftersom jorden snurrar, ändras dock halvan som belyses hela tiden. Vi upplever detta som att dagarna går var vi än befinner oss på jordens yta. Vid ett givet ögonblick finns det platser på jorden som passerar från den mörka halvan till den belysta (som ses som gryning på ytan). I samma ögonblick, på motsatt sida av jorden, passerar platser från den belysta halvan till den mörka (som ses som skymning på platsen). Alltså, vid ett givet ögonblick, ser olika platser på jorden olika delar av dagen. Soltid definieras därför lokalt, så att klockan på vilken plats som helst beskriver tiden på dagen på ett konsekvent sätt.
This localization of time is accomplished by dividing the globe into 24 vertical slices called Time Zones. The Local Time is the same within any given zone, but the time in each zone is one Hour earlier than the time in the neighboring Zone to the East. Actually, this is a idealized simplification; real Time Zone boundaries are not straight vertical lines, because they often follow national boundaries and other political considerations.
Den här lokaliseringen av tid åstadkoms genom att dela globen i 24 vertikala skivor som kallas tidzoner. Den lokala tiden är samma i en given zon, men tiden i varje zon är en timme tidigare än tiden i den angränsande zonen österut. I själva verket är detta en idealiserad förenkling. Verkliga tidzonegränser är inte raka vertikala linjer, eftersom de ofta följer nationsgränser och andra politiska hänsyn.
What's Up Tonight?
Vad händer i natt?
Observing List Tool
Verktyget Observationslista
The geographic location chosen to represent Universal Time is Greenwich, England. The choice is arbitrary and historical. Universal Time became an important concept when European ships began to sail the wide open seas, far from any known landmarks. A navigator could reckon the ship's longitude by comparing the Local Time (as measured from the Sun's position) to the time back at the home port (as kept by an accurate clock on board the ship). Greenwich was home to England's Royal Observatory, which was charged with keeping time very accurately, so that ships in port could re-calibrate their clocks before setting sail.
Den geografiska platsen som är vald för att representera universell tid är Greenwich i England. Valet är godtyckligt och av historiska skäl. Universell tid blev ett viktigt begrepp när europeiska fartyg började segla över det öppna havet, långt från kända landmärken. En navigatör kunde beräkna fartygets longitud genom att jämföra den lokala tiden (uppmätt från solens position) med tiden borta i hemmahamnen (upprätthållen av en noggrann klocka ombord på fartyget). Greenwich var platsen för Englands Kungliga observatorium, som hade hand om noggrann tidshållning, så att fartyg i hamn kunde kalibrera om sina klockor innan de seglade ut.
What's Up Tonight? Tool
Verktyget Vad händer i natt?
The What's Up Tonight Tool
Verktyget Vad händer i natt?
The What's Up Tonight? (WUT) tool displays a list of objects that will be visible at night from any location, on any date. By default, the Date and Location are taken from the current settings in the main window, but you can change either value using the Change Date and Change Location buttons at the top of the WUT window.
Verktyget Vad händer i natt? visar en lista med objekt som är synliga på natten från vilken plats som helst, vilket datum som helst. Normalt tas datum och plats från nuvarande inställningar i huvudfönstret, men du kan ändra båda värden med knapparna Ändra datum och Ändra plats längst upp i verktygets fönster.
The WUT tool also displays a short almanac of data for the selected date: the rise and set times for the Sun and moon, the duration of the night, and the Moon's illumination fraction.
Verktyget visar också en kort almanacka med information för aktuellt datum: uppgångs - och nergångstider för solen och månen, nattens längd, och månens lyskraft.
Below the almanac is where the object information is displayed. The objects are organized into type categories. Select an object type in the box labeled Choose a Category, and all objects of that type which are above the horizon on the selected night will be displayed in the box labeled Matching Objects. For example, in the screenshot, the Planets category has been selected, and four planets which are up on the selected night are displayed (Mars, Neptune, Pluto, and Uranus). When an object in the list is selected, its rise, set and transit times are displayed in the lower-right panel. In addition, you can press the Object Details... button to open the Object Details window for that object.
Under almanackan visas objektinformationen. Objekten är organiserade i kategorier. Välj en objekttyp i rutan som heter Välj en kategori, så visas alla objekt av typen som är ovanför horisonten den aktuella natten i rutan som heter Funna objekt. I skärmbilden har till exempel kategorin Planeter valts, och fyra planeter som syns den aktuella natten visas (Mars, Neptunus, Pluto och Uranus). När ett objekt i listan väljes, visas dess uppgångs - och nergångstid i nedre högra rutan. Dessutom kan du trycka på knappen Information om objekt... för att öppna objektets Informationsfönster.
The Zenith is the point in the sky where you are looking when you look straight up from the ground. More precisely, it is the point on the sky with an Altitude of +90 Degrees; it is the Pole of the Horizontal Coordinate System. Geometrically, it is the point on the Celestial Sphere intersected by a line drawn from the center of the Earth through your location on the Earth's surface.
Zenit är punkten på himlen dit man tittar om man titta rakt upp från marken. Mer exakt så är det punkten på himlen med en elevation på +90 grader. Det är polen i det horisontella koordinatsystemet. Geometriskt är det punkten på himmelssfären som skärs av en linje som dras från jordens centrum genom platsen man befinner sig på jordens yta.
The & ktouch; Handbook
Handbok & ktouch;
& ktouch; is a program for learning to touch type. & ktouch; provides you with text to train on and adjusts to different levels depending on how good you are. It displays which key to press next and the correct finger to use.
& ktouch; är ett program för att lära sig maskinskrivning. & ktouch; tillhandahåller en text att öva på, och justeras till olika nivåer, beroende på hur bra du är. Det visar vilken tangent som ska tryckas ner härnäst, och det riktiga fingret som ska användas.
touchwriting
maskinskrivning
touchtyping
maskinskrivning
typing
maskinskrivning
typewriting
maskinskrivning
touch
maskin
type
skrivning
Using & ktouch;
Att använda & ktouch;
What is & ktouch;?
Vad är & ktouch;?
& ktouch; is a program for learning to touch type.
& ktouch; är ett program för att lära sig maskinskrivning.
& ktouch; provides you with text to train on and adjusts to different levels depending on how good you are. It shows your keyboard and indicates which key to press next and the correct finger to use.
& ktouch; tillhandahåller en text att öva på, och justeras till olika nivåer, beroende på hur bra du är. Det visar ditt tangentbord, och anger vilken tangent som ska tryckas ner härnäst, och det riktiga fingret som ska användas.
The main screen of & ktouch;
ktouch; s huvudskärm
& ktouch; is an excellent touch typing tutor. You learn typing with all fingers, step by step, without having to look down at the keyboard all the time to find your keys (which slows you down a lot). It is convenient for all ages and the perfect typing tutor for schools, universities and individuals. It is free and licensed under the & GNU; Public License, so you will never have to pay anything for the program or any update.
& ktouch; är ett utmärkt program för att lära sig maskinskrivning. Du lär dig att skriva med fingrarna utan att jämt behöva titta ner på tangenterna (vilket gör dig mycket långsammare). Det är bekvämt för alla åldrar, och perfekt för skolor, universitet och individer. Det är gratis och licenserat under & GNU; Public License, så du behöver aldrig betala något för programmet, eller uppdateringar av det.
In its current version, & ktouch; 1.7.1 has quite a number of helpful features, such as:
I sin nuvarande version har & ktouch; 1. 7. 1 ett stort antal hjälpsamma funktioner, såsom:
Support for many different training lectures in many languages including language specific text fonts and a comfortable lecture editor
Stöd för många olika inlärningsövningar på många språk, inklusive språkspecifika teckensnitt och en bekväm inlärningseditor
Support for different keyboard layouts with the ability to use user-defined layouts
Stöd för olika tangentbordslayouter med möjlighet att använda användardefinierade layouter
During your training session comprehensive statistical information is obtained to help you (or your teacher) analyse your progress
Under inlärningsövningen samlas omfattande statistisk information in för att hjälpa dig (eller din lärare) att analysera dina framsteg
Learning touch typing with & ktouch;
Lära sig skriva maskin med & ktouch;
Here's another screenshot of & ktouch; in action, this time with a german keyboard and training lecture:
Här är en annan skärmbild av & ktouch; i användning, den här gången med tyskt tangentbord och inlärningsövning:
Main screen of & ktouch;
ktouch; s huvudskärm
Even though learning touch typing with & ktouch; and using the program should be very simple we will look a bit closer at & ktouch; in the following sections.
Även om det bör vara mycket enkelt att lära sig skriva maskin med & ktouch; och att använda programmet, tar vi en närmare titt på & ktouch; i följande avsnitt.
When you start & ktouch; you can see the screen shown above. The main program window shows three main sections:
När du startar & ktouch; ser du skärmen som visas ovan. Programfönstret består av tre huvuddelar:
Some typing statistics in info boxes at the top
En del skrivstatistik i informationsrutor längst upp
The text you need to type (in the teacher's line) and the text that you have typed so far (in the student's line)
Texten du ska skriva (på lärarens rad) och texten som du har skrivit hittills (på studentens rad)
The keyboard (that hopefully looks like yours)
Tangentbordet (som förhoppningsvis ser ut som ditt)
We look at these sections later again.
Vi har en titt på delarna igen senare.