natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The story began in 1933 when Astronomer Fritz Zwicky was studying the motions of distant and massive clusters of galaxies, specifically the Coma cluster and the Virgo cluster. Zwicky estimated the mass of each galaxy in the cluster based on their luminosity, and added up all of the galaxy masses to get a total cluster mass. He then made a second, independent estimate of the cluster mass, based on measuring the spread in velocities of the individual galaxies in the cluster. To his suprise, this second dynamical mass estimate was 400 times larger than the estimate based on the galaxy light.
Historien började 1933, när astronomen Fritz Zwicky studerade rörelser hos avlägsna och massiva galaxhopar, i synnerhet Coma- hopen och Virgo- hopen. Zwicky uppskattade massan för varje galax i hopen baserat på deras luminositet, och summerade alla galaxers massa för att få en total massa för hopen. Därefter gjorde han en andra, oberoende uppskattning av hopens massa, baserad på spridningen av hastigheter för de enskilda galaxerna i hopen. Förvånande nog, så var den här andra uppskattningen av dynamisk massa, 400 gånger större än uppskattningen baserad på ljuset från galaxerna.
Although the evidence was strong at Zwicky 's time, it was not until the 1970s that scientists began to explore this discrepancy comprehensively. It was at this time that the existence of Dark Matter began to be taken seriously. The existence of such matter would not only resolve the mass deficit in galaxy clusters; it would also have far more reaching consequences for the evolution and fate of the universe itself.
Även om bevisen var starka redan på Zwickys tid, var det inte förrän på 1970- talet som vetenskapsmän började utforska den här avvikelsen i detalj. Det var vid den här tiden som existensen av mörk materia började tas på allvar. Existensen av sådan materia skulle inte bara lösa upp massbristen i galaxhopar, den skulle också ha långtgående konsekvenser för hela universums utveckling och öde.
Another phenomenon that suggested the need for dark matter is the rotational curves of Spiral Galaxies. Spiral Galaxies contain a large population of stars that orbit the Galactic centre on nearly circular orbits, much like planets orbit a star. Like planetary orbits, stars with larger galactic orbits are expected to have slower orbital speeds (this is just a statement of Kepler 's 3rd Law). Actually, Kepler 's 3rd Law only applies to stars near the perimeter of a Spiral Galaxy, because it assumes the mass enclosed by the orbit to be constant.
Ett annat fenomen som tycktes kräva mörk materia var rotationskurvorna för spiralgalaxer. Spiralgalaxer innehåller en stor stjärnpopulation som kretsar runt galaxens centrum i nästan cirkulära banor, på ett sätt som liknar hur planeter kretsar runt en stjärna. Likt planetbanor, så förväntas stjärnor med större galaktiska banor ha långsammare banhastighet (det här är bara ett sätt att uttrycka Keplers tredje lag). I själva verket gäller Keplers tredje lag bara stjärnor nära randen av en spiralgalax, eftersom den antar att massan som omsluts av banan är konstant.
However, astronomers have made observations of the orbital speeds of stars in the outer parts of a large number of spiral galaxies, and none of them follow Kepler 's 3rd Law as expected. Instead of falling off at larger radii, the orbital speeds remain remarkably constant. The implication is that the mass enclosed by larger-radius orbits increases, even for stars that are apparently near the edge of the galaxy. While they are near the edge of the luminous part of the galaxy, the galaxy has a mass profile that apparently continues well beyond the regions occupied by stars.
Astronomer har dock gjort observationer av banhastigheterna för stjärnor i de yttre delarna av ett stort antal spiralgalaxer, och ingen av dem följer Keplers tredje lag, som förväntat. Istället för att banhastigheterna avtar vid större radier, så hålls de märkvärdigt konstanta. Slutsatsen är att massan som omsluts av banor med större radie ökar, Även för stjärnor som verkar vara nära kanten på en galax. Fastän de är nära den ljusa delen av galaxen, har galaxen en massprofil som uppenbarligen fortsätter en bra bit bortom området som innehåller stjärnor.
Here is another way to think about it: Consider the stars near the perimeter of a spiral galaxy, with typical observed orbital velocities of 200 kilometers per second. If the galaxy consisted of only the matter that we can see, these stars would very quickly fly off from the galaxy, because their orbital speeds are four times larger than the galaxy 's escape velocity. Since galaxies are not seen to be spinning apart, there must be mass in the galaxy that we are not accounting for when we add up all the parts we can see.
Här är ett annat sätt att betrakta det hela: Tänk dig stjärnorna nära randen av en spiralgalax, med typiska observerade hastigheter på 200 kilometer per sekund. Om galaxen bara bestod av materien som man kan se, skulle dessa stjärnor mycket snabbt flyga iväg från galaxen, eftersom deras banhastigheter är fyra gånger större än galaxens flykthastighet. Eftersom man inte ser att galaxer snurrar isär, så måste det finnas massa i galaxen som man inte tar hänsyn till när delarna man kan se läggs ihop.
Several theories have surfaced in literature to account for the missing mass such as WIMP s (Weakly Interacting Massive Particles), MACHO s (MAssive Compact Halo Objects), primordial black holes, massive neutrinos, and others; each with their pros and cons. No single theory has yet been accepted by the astronomical community, because we so far lack the means to conclusively test one theory against the other.
Flera olika teorier har dykt upp i litteraturen för att förklara den saknade massan, såsom svagt interagerande massiva partiklar (WIMP - Weakly Interacting Massive Particles), massiva kompakta halo- objekt (MACHO - MAssive Compact Halo Objects), ursprungliga svarta hål, massiva neutriner med flera. Var och en har sina för - och nackdelar. Ingen ensam teori har ännu accepterats av den astronomiska gemenskapen, eftersom man hittills saknar möjlighet att prova en teori mot en annan på ett avgörande sätt.
You can see the galaxy clusters that Professor Zwicky studied to discover Dark Matter. Use the & kstars; Find Object Window (Ctrl; F) to centre on M 87 to find the Virgo Cluster, and on NGC 4884 to find the Coma Cluster. You may have to zoom in to see the galaxies. Note that the Virgo Cluster appears to be much larger on the sky. In reality, Coma is the larger cluster; it only appears smaller because it is further away.
Man kan se galaxhoparna som Professor Zwicky studerade för sin upptäckt av mörk materia. Använd & kstars; fönster Sök Objekt (Ctrl; F) och visa M 87 för att hitta Virgo- hopen, eller visa NGC 4884 för att hitta Coma- hopen. Du kan behöva zooma in för att kunna se galaxerna. Observera att Virgo- hopen verkar vara mycket större på himlen. I verkligheten är Coma den större hopen, den ser bara mindre ut eftersom den är längre bort.
Object Details Window
Fönstret Information om objekt
Details
Information
The Object Details Window
Fönstret Information om objekt
The Object Details Window presents advanced data available about a specific object in the sky. To access this tool, right -click on any object, and select the Details... item from the popup menu.
Fönstret Information om objekt visar avancerad data tillgänglig för ett specifikt objekt på himlen. För att använda verktyget, höger klicka på vilket objekt som helst, och välj alternativet Information... i menyn som visas.
The window is divided into a number of Tabs. In the General Tab, we present basic data about the current object. This includes names and catalogue designations, object type, and magnitude (brightness). Also shown are the object 's Equatorial and Horizontal coordinates, as well as its rise, set and transit times.
Fönstret är delat i ett antal flikar. Under fliken Allmänt, visas grundläggande data om nuvarande objekt. Det här omfattar namn och katalogbeteckningar, objekttyp och magnitud (styrka). Dessutom visas objektets ekvatoriella och horisontella koordinater, samt uppgångs -, nedgångs - och övergångstid.
Internet Links
Internetlänkar
In the Links tab, you can manage the internet links associated with this object. The Image and Information links associated with the object are listed. These are the links that appear in the popup menu when the object is right -clicked. You can add custom links to the object with the Add Link... button. This will open a window in which you fill in the URL and link text for the new link (you can also test the URL in the web browser from this window). Keep in mind that the custom link can easily point to a file on your local disk, so you can use this feature to index your personal astronomical images or observing logs.
Under fliken Länkar, kan du hantera Internetlänkar som hör ihop med objektet. Bild - och informationslänkarna som hör ihop med objektet visas. Det är länkarna som syns i menyn vid ett höger klick på objektet. Du kan lägga till egna länkar till objektet med knappen Lägg till länk.... Då visas ett fönster där du fyller i webbadress och länktext för den nya länken (du kan också prova länken i webbläsaren från fönstret). Kom ihåg att den egna länken enkelt kan peka på en fil på din lokala disk, så du kan använda funktionen för att indexera personliga astronomiska bilder eller observationsloggar.
You can also modify or remove any link using the Edit Link... and Remove Link... buttons.
Du kan också ändra eller ta bort vilken länk som helst med knapparna Redigera länk... och Ta bort länk....
The Advanced Tab allows you to query professional astronomical databases on the internet for information regarding the current object. To use these databases, simply highlight the desired database in the list, and press the View button to see the results of your query in a web browser window. The query is made using the primary name of the object you clicked on to open the Details Dialogue. The following databases are available for querying:
Fliken Avancerat låter dig skicka frågor till professionella astronomiska databaser på Internet efter information om det aktuella objektet. För att använda databaserna, markera helt enkelt den önskade databasen i listan, och tryck på knappen Visa, för att se resultatet av frågan i ett webbläsarfönster. Frågan ställs med det huvudsakliga namnet för objektet som du klickade på för att öppna informationsdialogrutan. Följande databaser är tillgängliga för frågor:
High Energy Astrophysical Archive (HEASARC). Here you can retrieve data about the current object from a number of High-energy observatories, which covers the Ultraviolet, X-ray and Gamma Ray portions of the electromagnetic spectrum.
High Energy Astrophysical Archive (HEASARC). Här kan du hämta data om aktuellt objekt från ett antal högenergi - observatorier, som täcker ultravioletta, röntgen och gammastrålningsdelarna av det elektromagnetiska spektrat.
Multimission Archive at Space Telescope (MAST). The Space Telescope Science Institute provides access to the entire collection of images and spectra taken with the Hubble Space Telescope, as well as several other space-based observatories.
Multimission Archive at Space Telescope (MAST). Space Telescope Science Institute erbjuder möjlighet att komma åt hela samlingen bilder och spektra som tagits med rymdteleskopet Hubble, samt flera andra rymdbaserade observatorier.
NASA Astrophysical Data System (ADS). This incredible bibliographic database encompass the entire body of literature published in international peer-review Journals about astronomy and astrophysics. The database is divided into four general subject areas (Astronomy and Astrophysics, Astrophysics Preprints, Instrumentation, and Physics and Geophysics). Each of these has three sub-nodes that query the database in different ways. Keyword search will return articles which listed the object 's name as a keyword. Title word search will return articles which included the object name in their Title, and the Title & Keyword search uses both options together.
NASA astrofysiska datasystem (ADS). Den här otroliga bibliografiska databasen omfattar hela mängden litteratur som publicerats i internationella sakkunnigbedömda tidskrifter om astronomi och astrofysik. Databasen är uppdelad i fyra allmänna ämnesområden (astronomi och astrofysik, astrofysiska förhandsutgåvor, instrumentering, och fysik och geofysik). Vart och ett av dessa har tre underavdelningar som hanterar frågor till databasen på olika sätt. Nyckelordsökning returnerar artiklar som angav objektets namn som ett nyckelord. Titelordsökning returnerar artiklar som innehöll objektets namn i titeln, och Titel - och nyckelordsökning använder båda alternativen tillsammans.
NASA/ IPAC Extragalactic Database (NED). NED provides encapsulated data and bibliographic links about extragalactic objects. You should only use NED if your target is extragalactic; & ie; if it is itself a galaxy.
NASA/ IPAC extragalaktiska databas (NED). NED tillhandahåller inkapslad data och bibliografiska länkar om extragalaktiska objekt. Du bör bara använda NED om objektet är extragalaktiskt, dvs. om det själv är en galax.
Set of Identifications, Measurements, and Bibliography for Astronomical Data (SIMBAD). SIMBAD is similar to NED, except it provides data about all kinds of objects, not just galaxies.
Set of Identifications, Measurements, and Bibliography for Astronomical Data (SIMBAD). SIMBAD liknar NED, utom att det tillhandahåller data om alla sorters objekt, inte bara galaxer.
SkyView provides images from All-Sky surveys that have been performed in dozens of different parts of the spectrum, from Gamma Rays to the Radio. The & kstars; interface will retrieve an image from any of these surveys, centred on the selected object.
SkyView tillhandahåller bilder från alla himmelskartläggningar som har utförts i dussintals olika delar av spektrat, från gammastrålar till radiovågor. & kstars; gränssnitt hämtar en bild från vilken som helst av dessa kartläggningar, centrerad kring det valda objektet.
Finally, in the Log Tab, you can type in some text that will remain associated with this object 's Details window. You could use this to attach personal observing notes, for example.
Till sist, under fliken Logg kan du skriva in text som hör till det här objektets informationsfönster. Du kan till exempel använda det för att bifoga personliga observationsanteckningar.
Command-Line mode for Image Generation
Kommandoradsläge för att skapa bilder
Image-dump Mode
Bildlagringsläge
You can use & kstars; to generate an image of the sky without actually launching the GUI portion of the program. To use this feature, start & kstars; from a command prompt using arguments to specify the filename for the image, as well as the desired image dimensions:
Du kan använda & kstars; för att skapa en bild av himlen utan att starta programmets grafiska gränssnitt. För att använda funktionen, starta & kstars; från kommandoraden, och använd väljare för att specificera bildens filnamn, samt önskad bildstorlek:
kstars --dump --filename kstars. png --height 640 --width 480 --script myscript. kstars
kstars -- dump -- filename kstars. png -- height 640 -- width 480 -- script mitt_ skript. kstars -- date "4 Juli 1976 12: 30: 00"
If no filename is specified, it generates a file named kstars. png. It will attempt to generate an image that matches the extension of your filename. The following extensions are recognised: png, jpg, jpeg, gif, pnm, and bmp. If the filename extension is not recognised, it defaults to the PNG image type.
Om inget filnamn anges, skapas en fil som heter kstars. png. En bild som motsvarar filnamnets ändelse försöker skapas. Följande filändelser känns igen: png, jpg, jpeg, gif, pnm och bmp. Om filändelsen inte känns igen, används den förvalda bildtypen PNG.
Likewise, if the image width and height are not specified, they default to 640 and 480, respectively.
På samma sätt, om bildens bredd och höjd inte anges, sätts de till 640 och 480.
By default, & kstars; will read in the options values stored in your $KDEHOME/ share/ config/ kstarsrc file to determine where the image will be centred, and how it is rendered. This means you need to run & kstars; in normal GUI mode, and exit the program when it is set up with the desired options for the generated images. This is not very flexible, so we also provide the ability to execute a & kstars; DCOP script to set the scene before generating the image. The filename you specify as the script argument should be a valid & kstars; DCOP script, such as one created with the Script Builder Tool. The script can be used to set where the image is pointing, set the geographic location, set the time and date, change the Zoom level and adjust other view options. Some of the DCOP functions make no sense in non-GUI mode (such as waitForKey()); if these functions are encountered while parsing the script, they are simply ignored.
Normalt läser & kstars; inställningsvärden som lagras i filen $KDEHOME/ share/ config/ kstarsrc för att avgöra var bilden ska centreras, och hur den ritas upp. Det betyder att du måste köra & kstars; med det normala grafiska gränssnittsläget, och avsluta programmet när det är inställt med önskade alternativ för att skapa bilderna. Det är inte särskilt flexibelt, så vi tillhandahåller också möjlighet att köra ett & kstars; DCOP - skript för att ställa in scenen innan bilden skapas. Filnamnet som du anger som skript ska vara ett giltigt & kstars; DCOP - skript, såsom ett som skapats med verktyget Skriptbyggare. Skriptet kan användas för att ställa in var bilden pekar, ange geografisk plats, ställa in tid och datum, ändra zoomnivå och justera andra visningsalternativ. Vissa av DCOP - funktionerna är inte vettiga när det grafiska gränssnittet inte används (som waitForKey ()). Om sådana funktioner hittas när skriptet tolkas, ignoreras de helt enkelt.
Ecliptic
Ekliptikan
The ecliptic is an imaginary Great Circle on the Celestial Sphere along which the Sun appears to move over the course of a year. Of course, it is really the Earth 's orbit around the Sun causing the change in the Sun 's apparent direction. The ecliptic is inclined from the Celestial Equator by 23.5 degrees. The two points where the Ecliptic crosses the Celestial Equator are known as the Equinoxes.
Ekliptikan är en tänkt storcirkel på himmelssfären, som solen verkar flytta sig längs under året. Det är förstås jordens bana runt solen som verkligen orsakar ändringen i solens skenbara riktning. Ekliptikan lutar från himmelsekvatorn med 23, 5 grader. De två punkterna där ekliptikan korsar himmelsekvatorn är kända som dagjämningspunkterna.
Since our solar system is relatively flat, the orbits of the planets are also close to the plane of the ecliptic. In addition, the constellations of the zodiac are located along the ecliptic. This makes the ecliptic a very useful line of reference to anyone attempting to locate the planets or the constellations of the zodiac, since they all literally follow the Sun.
Eftersom vårt solsystem är ganska platt, är planeternas banor också nära ekliptikans plan. Dessutom ligger zodiakens stjärnbilder längs ekliptikan. Det här gör att ekliptikan är en mycket användbar referenslinje för alla som försöker hitta planeterna eller zodiakens stjärnbilder, eftersom alla bokstavligen följer solen.
Because of the 23.5-degree tilt of the Ecliptic, the Altitude of the Sun at noon changes over the course of the year, as it follows the path of the Ecliptic across the sky. This causes the seasons. In the Summer, the Sun is high in the sky at noon, and it remains above the Horizon for more than twelve hours. Whereas, in the winter, the Sun is low in the sky at noon, and remains above the Horizon for less than twelve hours. In addition, sunlight is received at the Earth 's surface at a more direct angle in the Summer, which means that a given area at the surface receives more energy per second in the Summer than in Winter. The differences in day duration and in energy received per unit area lead to the differences in temperature we experience in Summer and Winter.
På grund av ekliptikans lutningen med 23, 5 grader, ändras solens elevation över horisonten vid middagstid under årets gång, när den följer ekliptikans väg över himlen. Detta orsakar årstiderna. På sommaren står solen högt upp på himlen vid middagstid, och förblir ovanför horisonten mer än tolv timmar. På vintern står solen tvärtom lågt på himlen vid middagstid, och förblir ovanför horisonten mindre än tolv timmar. Dessutom mottas solljuset vid jordens yta med en mer direkt vinkel på sommaren, vilket betyder att ett givet område på ytan tar emot mer energi per sekund på sommaren än på vintern. Skillnaden i dagens längd och mottagen energi per areaenhet leder till skillnaderna i temperatur som vi upplever på sommaren och vintern.
Make sure your location is set to somewhere that is not very near the equator for these experiments. Open the Configure & kstars; window, and switch to Horizontal coordinates, with the Opaque Ground shown. Open the Set Time window (Ctrl; S), and change the Date to sometime in the middle of Summer, and the Time to 12:00 Noon. Back in the Main Window, point toward the Southern Horizon (press S). Note the height of the Sun above the Horizon at Noon in the Summer. Now, change the Date to something in the middle of Winter (but keep the Time at 12:00 Noon). The Sun is now much lower in the Sky. You will also notice that the day durations are different if you open the What 's Up Tonight? tool for each date.
Försäkra dig om att din plats är inställd till någonstans som inte ligger mycket nära ekvatorn för dessa experiment. Öppna fönstret Anpassa & kstars;, och byt till horisontella koordinater, med visning av marken. Öppna fönstret Ställ in tid (Ctrl; S), och ändra datumet till någon dag mitt i sommaren, och tiden till 12: 00 mitt på dagen. Tillbaka i huvudfönstret, peka mot den södra horisonten (tryck på S). Observera solhöjden ovanför horisonten mitt på dagen under sommaren. Ändra nu datum till någon dag mitt i vintern (men behåll tiden på 12: 00 mitt på dagen). Solen står nu mycket lägre på himlen. Du märker också att dagarnas längd är olika, om du visar verktyget Vad händer i natt... för varje datum.
Elliptical galaxies are spheroidal concentrations of billions of stars that resemble Globular Clusters on a grand scale. They have very little internal structure; the density of stars declines smoothly from the concentrated centre to the diffuse edge, and they can have a broad range of ellipticities (or aspect ratios). They typically contain very little interstellar gas and dust, and no young stellar populations (although there are exceptions to these rules). Edwin Hubble referred to Elliptical galaxies as early-type galaxies, because he thought that they evolved to become Spiral Galaxies (which he called late-type galaxies). Astronomers actually now believe the opposite is the case (ie;, that Spiral galaxies can turn into Elliptical galaxies), but Hubble 's early- and late-type labels are still used.
Elliptiska galaxer är sfäriska koncentrationer av stjärnor som liknar storskaliga klotformiga stjärnhopar. De saknar i stort sett intern struktur, stjärntätheten avtar jämnt från koncentrationen i centrum till den diffusa kanten, och de kan ha ett stort antal olika ellipsformer (eller längd- bredd förhållanden). Typiskt innehåller de mycket lite interstellär gas och stoft, och inga unga stjärnpopulationer (även om det finns undantag till dessa regler). Edwin Hubble kallade elliptiska galaxer för tidiga typer av galaxer, eftersom han trodde att de utvecklades till spiralgalaxer (som han kallade sena typer av galaxer). Nu tror astronomer i själva verket att motsatsen är fallet (dvs. att spiralgalaxer kan bli elliptiska galaxer), men Hubbles beteckningar, tidiga och sena typer, används fortfarande.