natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The third plea, by which the applicant argued that Article 2 of Regulation 1049/2001 had been infringed, consisted of three parts, alleging,
Den tredje grunden, genom vilken sökanden hävdade att artikel 2 i förordning (EG) nr 1049/2001 hade åsidosatts, bestod av tre delar och gäller
In its judgment, the Court of First Instance rejected the three pleas and dismissed the action in its entirety.
I sin dom avvisade förstainstansrätten de tre grunderna och beslutade att talan ska ogillas.
Thus, the Court of First Instance took the view, that in its decision of 30 April 2004, the Council had given sufficient reasons for its refusal to grant access to the note and, secondly, not misinterpreted the conditions for applying the exceptions to public access to documents laid down in the third and fourth indents of Article
Förstainstansrätten ansåg således att rådet i sitt beslut av den 30 april 2004 tillräckligt motiverade sin vägran att ge tillgång till promemorian och att det inte åsidosatte tillämpningsvillkoren för de undantag från allmänhetens rätt till tillgång till handlingar som föreskrivs i artikel 4.1 a tredje och fjärde
4(1)(a) of Regulation No 1049/2001
30 strecksatserna i förordning (EG) nr 1049/2001
Pursuant to established case-law on access to documents, the Court's review of the legality of the institutions' decisions refusing access to documents on the basis of the mandatory exceptions relating to the public interest, laid down in Article 4(1)(a) of Regulation No 1049/2001 must be limited to verifying whether the procedural rules and the duty to state reasons have been complied with, the facts have been accurately stated, and whether there has been a manifest error of assessment of the facts or a misuse of powers.
Enligt fast rättspraxis avseende tillgång till handlingar ska förstainstansrättens prövning av lagenligheten av institutionernas beslut att inte ge tillgång till handlingar på grund av de obligatoriska undantag som avser det allmänna samhällsintresset, enligt artikel 4.1 a i förordning (EG) nr 1049/2001, endast avse en kontroll av att reglerna för handläggning och för motivering har följts, att de faktiska omständigheterna är materiellt riktiga, att bedömningen av de faktiska omständigheterna inte är uppenbart oriktig och att det inte förekommit maktmissbruk.
In the present case, the Court found that in considering that disclosure of the Commission's note could have undermined relations with third countries referred to in the note as well as the room for negotiation needed by the Community and its Member States to bring the WTO-negotiations to a conclusion, the Council did not commit a manifest error of assessment and was right to consider that disclosure of the note would have entailed the risk of undermining the public interest as regards international relations and the Community's financial, monetary and economic policy.
I det aktuella målet konstaterade förstainstansrätten att rådet inte gjorde en uppenbart oriktig bedömning när det ansåg att ett utlämnande av kommissionens promemoria skulle ha kunnat undergräva förbindelserna med de tredjeländer som omnämns i promemorian och undergräva gemenskapens och medlemsstaternas nödvändiga förhandlingsutrymme för att genomföra WTO-förhandlingarna. Rådet kunde anse att ett utlämnande av promemorian innebar en risk för att det allmänna samhällsintresset i fråga om internationella förbindelser och gemenskapens finansiella, monetära eller ekonomiska politik skulle undergrävas.
Moreover, since the exceptions at issue in the dispute fell under Article 4(1) of Regulation No 1049/2001, the Council was not required in the case at hand to balance the protection of the public interest against the applicant's interest in gaining access to the note, the applicant's claim that its interest in having access to the note should have been balanced against the Council's interest in not disclosing it therefore had to be dismissed.
Eftersom de undantag som är aktuella i tvisten omfattas av artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1049/2001, var rådet dessutom inte skyldigt att i föreliggande fall göra en avvägning mellan skyddet för det allmänna samhällsintresset och sökandens intresse av att få tillgång till promemorian, och den grund för talan i vilken det görs gällande att sökandens rätt till tillgång till promemorian borde ha vägts mot rådets intresse av att inte lämna ut den måste därför ogillas.
As for the applicant's second plea, alleging, in essence, that the Council had failed to properly apply the principle of proportionality in assessing whether partial disclosure of the note was possible, the Court took the view that this possibility had been thoroughly examined by the Council, which had also consulted the
När det gäller sökandens andra grund för talan, i vilken det i huvudsak görs gällande att rådet gjorde en felaktig tillämpning av proportionalitetsprincipen då det slog fast att det inte var möjligt att lämna ut delar av promemorian, ansåg förstainstansrätten att rådet hade undersökt denna möjlighet ingående och också samrått med kommissionen i denna fråga i enlighet med artikel 4.4 i förordning (EG) nr
Given the politically sensitive character of the WTO-negotiations referred to above, the Court found that the whole content of the note had to be regarded as sensitive, and that, in refusing the applicant partial access to that note, the Council's did not apply Article 4(6) of Regulation No 1049/2001 incorrectly.
Med hänsyn till de ovannämnda WTO-förhandlingarnas känsliga karaktär konstaterade förstainstansrätten att hela innehållet i promemorian måste betraktas som känsligt och att rådet inte gjorde en felaktig tillämpning av artikel 4.6 i förordning (EG) nr 1049/2001 när det vägrade sökanden tillgång till delar av den promemorian.
As regards the applicant's third plea alleging the Council's failure to provide access to minutes of the 133 Committee (Deputies) and submitting that the absence of such minutes would render Article 2 of Regulation 1049/2001 devoid of any substance, the Court of First Instance took the view that it could not be concluded that the Council had acted in an arbitrary or unpredictable manner by failing to produce minutes on the first item on the Agenda of the Article 133 Committee of 19 December 200332.
När det gäller sökandens tredje grund för talan, som avser rådets vägran att ge tillgång till protokollet för mötet i 133-kommittén (suppleanter) och i vilken det görs gällande att avsaknaden av ett sådant protokoll skulle göra artikel 2 i förordning (EG) nr 1049/2001 betydelselös, ansåg förstainstansrätten att det inte kunde konstateras att rådet hade handlat godtyckligt eller oförutsebart genom att inte upprätta något protokoll rörande den första punkten på dagordningen för mötet i artikel 133-kommittén den 19
As a result of this examination, the Council had concluded that such partial disclosure under Article 4(6) of Regulation No 1049/2001 would not be possible since the exceptions in Article 4(1)(a) of that Regulation applied to the Commission's note in its entirety.
Resultatet av undersökningen blev att rådet konstaterade att ett sådant utlämnande av delar av promemorian i enlighet med artikel 4.6 i förordning (EG) nr 1049/2001 inte skulle vara möjligt eftersom undantagen i artikel 4.1 a i den förordningen var tillämpliga på kommissionens promemoria i dess helhet.
The Court pointed out that – in order to fulfil the requirement of transparency which underlies Regulation No 1049/2001 - the institutions concerned must, in so far as possible and in a non-arbitrary and predictable manner, draw up and retain documentation relating to their activities.
Förstainstansrätten framhöll att de berörda institutionerna, för att uppfylla de krav på öppenhet som följer av förordning (EG) nr 1049/2001, i möjligaste mån och på ett sätt som inte är godtyckligt utan förutsebart, måste upprätta och bevara dokumentation över sin verksamhet.
However, in the present case, the purely informative nature of the first agenda item of the meeting of 19 December 2003 and the fact that it did not call for any specific implementing measure explained why it was not necessary to minute it and why the item was not recorded in a summary report or other subsequent document of the Article 133 Committee.
I det föreliggande fallet var emellertid den första punkten på dagordningen för mötet den 19 december 2003 av rent informativ karaktär, och det faktum att den inte krävde någon särskild genomförandeåtgärd förklarar varför det inte ansågs nödvändigt att upprätta ett protokoll och varför denna punkt inte föranledde att artikel 133-kommittén upprättade en sammanfattning eller någon annan ytterligare handling.
It could therefore not be concluded that the Council, in claiming that no minutes existed on the agenda item concerned, infringed the applicant's right to access to documents conferred by Regulation No 1049/2001.
Därför kan det inte anses att rådet åsidosatte sökandens rätt att få tillgång till handlingar, i enlighet med förordning (EG) nr 1049/2001, genom att hävda att det inte existerade något sådant protokoll.
With regard to the refusal by the Council, in the absence of any minutes, to provide the applicant with information on the content of the discussions of the above-mentioned agenda item in a form capable of being disseminated, the Court noted that the scope of Regulation No 1049/2001, pursuant to Article 2(3) thereof, extends only to existing 'documents held by an institution, that is to say, documents drawn up or received by it and in its possession'.
När det gäller rådets vägran att, i avsaknad av ett protokoll, ge sökanden uppgifter om innehållet i de diskussioner som avsåg den ovannämnda punkten på dagordningen i en form som kunde spridas noterade förstainstansrätten att tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1049/2001, i enlighet med artikel 2.3, endast omfattar "handlingar som finns hos en institution, det vill säga handlingar som upprättats eller mottagits och som innehas av institutionen".
Consequently, the Council had not infringed the applicant's right of access to documents conferred by Regulation No 1049/2001 by refusing to provide it with information on the contents of the discussions relating to the first item on the agenda of the meeting of 19 December 2003, since that information did not exist in the form of a document that could be disseminated.
Rådet hade följaktligen inte åsidosatt sökandens rätt till tillgång till handlingar i enlighet med förordning (EG) nr 1049/2001 genom att vägra att ge sökanden uppgifter om innehållet i de diskussioner som avsåg den första punkten på dagordningen för mötet den 19 december 2003, eftersom dessa uppgifter inte förelåg i form av en handling som kunde spridas.
As for the refusal by the Council to grant access to the records of the Commission and the Member States' delegations who attended the Committee meeting of 19 December 2003, the Court pointed out that the applicant had not asked the Council to grant it access to such internal records when submitting its confirmatory application, and the applicant's arguments concerning access to those records could therefore not be accepted.
När det gäller rådets vägran att ge tillgång till anteckningar som förts av kommissionen och medlemsstaternas delegationer vilka deltog i kommitténs möte den 19 december 2003 påpekade förstainstansrätten att sökanden inte hade begärt att rådet skulle ge tillgång till sådana interna anteckningar när den bekräftande ansökan lämnades in, och sökandens argument avseende tillgången till dessa anteckningar kunde därför inte godtas.
Moreover, even if the applicant's request had included a request for access to internal records drawn up by the Commission and Member States' delegations, the Council could not communicate those records pursuant to Article 2(3) of Regulation No 1049/2001, since they were neither held nor received by the Council.
Även om ansökan hade innehållit en begäran om tillgång till interna handlingar som upprättats av kommissionen och medlemsstaternas delegationer hade rådet inte kunnat lämna ut dessa anteckningar i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1049/2001, eftersom de varken innehades eller hade mottagits av rådet.
Judgment of 27 November 2007 in joined cases T-3/00 and T-337/04 (Pitsiorlas v. Council and ECB)
Dom av den 27 november 2007 i förenade målen T-3/00 och T-337/04 (Athanasios Pitsiorlas mot rådet och ECB)
Regarding the judgment of the Court of First Instance in joined cases T-3/00 and T-337/0433, it should be recalled that the applicant in these cases sought the annulment of the Council's decision of 30 July 1999 and the European Central Bank's decision of 8 November 1999 refusing access to a document concerning the Basle/Nyborg Agreement on the reinforcement of the European Monetary System as well as compensation under Articles 235 and 288, second paragraph, of the EC Treaty, for damages arising out of these refusals.
När det gäller förstainstansrättens dom i förenade målen T-3/00 och T-337/04 bör det erinras om att sökanden i dessa mål yrkade på ogiltigförklaring av rådets beslut av den 30 juli 1999 och Europeiska centralbankens beslut av den 8 november 1999 om avslag på ansökningarna om tillgång till en handling rörande Basel/Nyborg-avtalet om förstärkning av det europeiska monetära systemet samt på ersättning, i enlighet med artikel 235 och artikel 288 andra stycket i EG-fördraget, för skada som följt av dessa avslag.
In its judgment of 27 November 2007, the Court of First Instance considered that the ECB by its decision of 8 November 1999 had infringed on its duty to state reasons for its refusal, wherefore the decision of refusal should be annulled.
I sin dom av den 27 november 2007 bedömde förstainstansrätten att ECB genom sitt beslut av den 8 november 1999 hade åsidosatt sin skyldighet att motivera avslaget, varför beslutet om avslag ska ogiltigförklaras.
The Court dismissed, however, the action for annulment as far as the Council was concerned as well as the action for damages against the two Community institutions.
Förstainstansrätten ogillade emellertid talan om ogiltigförklaring när det gäller rådets beslut samt talan om ersättning för skada mot de båda gemenskapsinstitutionerna.
The request for access was submitted and subsequently examined under the provisions of Decision 93/731/EC, OJ 1993 L 340, 31.12.1993, p. 43.
Ansökan om tillgång lämnades in och behandlades därefter i enlighet med bestämmelserna i beslut 93/731/EG, EGT L 340, 31.12.1993, s. 43.
In its decision of 30 July 1999 the Council had stated that the requested document had been drawn up by the Central Banks Governors and therefore invited the applicant to send his request directly to the author of the document in accordance with the provisions of Article 2(2) of Decision 93/731/EC on public access to documents34.
I sitt beslut av den 30 juli 1999 förklarade rådet att den begärda handlingen hade upprättats av centralbankscheferna och uppmanade därför sökanden att sända sin ansökan direkt till dem som upprättat handlingen, i enlighet med bestämmelserna i artikel 2.2 i beslut 93/731/EG om allmänhetens tillgång till rådets handlingar.34
Article 253 of the EC Treaty (failure to state the reasons).
Sökanden gjorde emellertid gällande att rådet hade åsidosatt "den grundläggande principen i gemenskapsrätten om allmänhetens tillgång till handlingar" samt artikel 1 i beslut 93/731/EG och artikel 253 i EG-fördraget (avsaknad av motivering).
In its ruling, the Court of First Instance, pointed out that, by its decision, the Council had neither infringed the right of access nor the obligation to motivate its decision, nor, for that matter, the principles of sound administration and protection of legitimate expectations: Where, as in the case at hand, the Council was not in possession of the documents corresponding to the request for access, Decision 93/731 did not require it to search for and identify the relevant documents, their respective authors and who was in possession of them in order to be able to inform accordingly the person seeking access.
I sin dom framhöll förstainstansrätten att rådet genom sitt beslut varken hade åsidosatt rätten till tillgång till handlingar eller skyldigheten att motivera sitt beslut, och inte heller principerna om god förvaltning och skydd för berättigade förväntningar. Eftersom rådet i det aktuella fallet inte innehade de handlingar som ansökan om tillgång gällde, krävdes det inte enligt beslut 93/731/EG att rådet skulle leta upp och identifiera de relevanta handlingarna, deras upphovsmän och vem som innehade dem för att kunna underrätta sökanden om detta.
In the present case, the Council none the less searched and managed to identify a document covered by the request for access, namely the report of the Committee of Governors, and helpfully referred the applicant to the ECB, the institution in possession of that document.
I det aktuella fallet gjorde rådet inte desto mindre en undersökning och lyckades identifiera en handling som omfattades av ansökan om tillgång, nämligen rapporten från centralbankschefskommittén, och hänvisade hjälpsamt sökanden till ECB, den institution som innehade handlingen.
The Court finally dismissed the action for damages against the Council and the ECB, stating that the conditions which must be met in order for extra-contractual liability to be incurred, concerning the existence of actual and certain damage and a direct causal link between that damage and the allegedly unlawful conduct of the defendants, were not satisfied.
Slutligen ogillade förstainstansrätten talan om ersättning för skada mot rådet och ECB, och konstaterade att villkoren för utomobligatoriskt skadeståndsansvar, som avser verklig förekomst av skada och ett direkt orsakssamband mellan den skadan och svarandenas påstådda olagliga handlande, inte var uppfyllda.
This provision, containing the so-called "originator rule", read as follows: "Where the requested document was written by a natural or legal person, a Member State, another Community institution or body, or any other national or international body, the application must not be sent to the Council, but direct to the author."
Denna bestämmelse, som innehåller den s.k. upphovsregeln, har följande lydelse: "Om den handling som efterfrågas har upprättats av en fysisk eller juridisk person, en medlemsstat, en annan gemenskapsinstitution eller ett annat gemenskapsorgan eller något annat nationellt eller internationellt organ, skall ansökningen inte göras till rådet utan direkt till den som har upprättat handlingen."
The originator rule was abolished with the entry into force of Regulation (EC) 1049/2001 on 3 December 2001, save for third party documents which, although held by the institutions, had been established prior to that date.
Upphovsregeln avskaffades när förordning (EG) nr 1049/2001 trädde i kraft den 3 december 2001, utom för handlingar som upprättats av tredje parter och som, även om de fanns hos institutionerna, hade upprättats före det datumet.
For further information on that issue, see Report from the Commission on the implementation of the principles in Regulation (EC) No 1049/2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, COM(2004) 45 final, pp. 7-8 and p. 14.
För ytterligare information om denna fråga, se Rapport från kommissionen om genomförandet av principerna i förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, KOM(2004) 45 slutlig, s.
The Council's experience in implementing Regulation No 1049/2001 in 2007 highlights the importance of its public register as a search tool for members of the public seeking to keep abreast of developments at Community level.
Rådets erfarenheter från tillämpningen av förordning (EG) nr 1049/2001 under 2007 understryker den betydelse som rådets offentliga register har som sökverktyg för medborgare som på nära håll vill följa utvecklingen inom gemenskapen.
As we stated in the first part of this report, the number of individual users of the register increased by 22,4 % during the reference period, whereas the total number of visits rose by 21 % (2 078 602 visits in 2007 against 1 722 354 in 2006); this was the fifth successive annual increase.
Som det anges i rapportens första del har antalet enskilda användare av registret ökat med 22,4 % under den aktuella perioden medan antalet besök steg med 21 % (2 078 602 besök under 2007 jämfört med 1 722 354 under 2006). Det var det femte året i följd som antalet ökat.
We should point out here that 67,2 % of the Council documents produced in 2007 – i.e. 108 343 of the 161 121 documents listed in the register – were made directly accessible to the public upon circulation.
Det bör här påpekas att 67,2 % av de rådshandlingar som upprättades under 2007 – dvs. 108 343 av de sammanlagt 161 121 handlingarna i registret – var direkt tillgängliga för allmänheten så snart de distribuerats.
Lastly, since 1 February 2004 any new document to which the Council has provided partial access may be consulted online.
Slutligen kan samtliga nya handlingar till vilka rådet gett partiell tillgång läsas online sedan den 1 februari 2004.
It should come as no surprise, therefore, to learn that the number of requests for access in 2007 was somewhat lower than in 2006, when bearing in mind that the requests for access to Council documents relate almost exclusively to documents which are listed but not directly accessible via the register.
Det bör därför inte komma som någon överraskning att antalet ansökningar om tillgång var något mindre 2007 än 2006, med tanke på att ansökningarna om tillgång till rådets handlingar nästan uteslutande gäller registrerade handlingar som inte är direkt tillgängliga via registret.
As confirmed by the statistical data provided in the annex to this report, more than 50 % of the requests for access to Council documents which were submitted in 2007 refer to the areas of Justice and Home Affairs, External Relations - CFSP or Defence and Military Matters (ESDP).
Mer än 50 % av de ansökningar om tillgång till rådets handlingar som lämnades in 2007 avser områdena rättsliga och inrikes frågor, yttre förbindelser – Gusp eller försvar och militära frågor (ESFP), vilket bekräftas av de statistiska uppgifterna i bilagan till denna rapport.
A total of 811 documents of the documents considered (representing roughly 10 % of the documents requested in 2007) were classified as CONFIDENTIEL UE or as RESTREINT UE; the often highly complex process of examining such documents represents an additional workload not only for the Council staff dealing with the requests as soon as they are received, but also for officials in the various departments which produced the documents, who in many cases must themselves examine the requested documents on the basis of Regulation No 1049/2001.
Totalt 811 av de handlingar som behandlades (vilka utgjorde ungefär 10 % av de handlingar till vilka tillgång begärdes under 2007) var sekretessbelagda som CONFIDENTIEL UE eller RESTREINT UE. Den ofta mycket komplicerade processen att granska dessa handlingar medför en extra arbetsbelastning inte endast för de tjänstemän inom rådet som har i uppgift att behandla ansökningarna så snart dessa kommit in, utan även för de tjänstemän på olika avdelningar som är upphovsmän till de berörda handlingarna och som ofta själva måste granska de handlingar som begärts på grundval av förordning (EG) nr 1049/2001.
That said, despite the increasingly complex nature of the dossiers to be examined, the General Secretariat of the Council is coping with the ensuing administrative burden, while meeting the time-limits laid down in Regulation (EC) No 1049/2001.
Trots att de ärenden som skall behandlas blir alltmer komplicerade klarar rådets generalsekretariat av den administrativa börda som följer av detta och iakttar de tidsfrister som anges i förordning (EG) nr 1049/2001.
By way of illustration, in 2007 processing time for initial requests was on average 13 working days.
Sålunda var under 2007 den genomsnittliga handläggningstiden 13 arbetsdagar för ursprungliga ansökningar.