natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, the review exercised by the Boards of Appeal is not limited to the lawfulness of the contested decision, but, by virtue of the devolutive eect of the appeal proceedings, it requires a reappraisal of the dispute as a whole, since the Boards of Appeal must reexamine in full the initial application and take into account evidence produced in due time before them.
Sökanden ansåg att denna omständighet medförde en objektiv risk för förväxling. Förstainstansrätten påpekade att förväxlingsrisken, även om begreppet varumärkesserie inte anges i förordning nr 40/94, ändå skulle avgöras genom att en helhetsbedömning gjordes med hänsyn till samtliga relevanta faktorer i det enskilda fallet.
The Court therefore held that, although Article 74(2) of Regulation (EC) No 40/94 gives OHIM the option to disregard evidence which is not submitted ‘in due time’ by the parties, that concept must be interpreted in proceedings before a Board of Appeal as referring to the time limit applicable to the lodging of an appeal and to the time limits granted in the course of those proceedings.
Förstainstansrätten tillade att en sådan relevant omständighet i bedömningen av om det finns en förväxlingsrisk är att en invändning mot en ansökan om registrering av ett gemenskapsvarumärke grundar sig på flera äldre varumärken och dessa uppvisar utmärkande drag som gör att de kan anses tillhöra samma familj eller en serie.
Since this notion applies in each of the proceedings pending before OHIM, the expiry of the time limits granted by the department hearing the application at first instance for producing evidence therefore has no bearing on the question whether the evidence has been produced ‘in due time’ before the Board of Appeal.
Detta kan särskilt vara fallet då de återger samma särskiljande del, i sin helhet, med tillägg av ett figurinslag eller av ett ordinslag som skiljer dem åt, eller när varumärkena kännetecknas av att de innehåller samma prefix eller suffix som det ursprungliga varumärket.
The Board of Appeal is therefore required to take into consideration the evidence produced before it, irrespective of whether or not it has been produced before the Opposition Division.
I sådana fall kan nämligen en förväxlingsrisk uppkomma genom att det sökta varumärket associeras med de äldre varumärken som ingår i serien.
In this instance, since the documents in question had been annexed to the statement before the Board of Appeal within the four-month time limit laid down in Article 59 of Regulation (EC) No 40/94, the production of those documents could not be regarded as late for the purposes of Article 74(2) of Regulation (EC) No 40/94.
Detta kan vara fallet när det sökta varumärket uppvisar sådana likheter med de senare att konsumenterna kan komma att tro att det tillhör samma serie och följaktligen att de varor det beskriver har samma kommersiella ursprung som de som omfattas av de äldre varumärkena eller är besläktade med dessa.
The Court nonetheless held that it was necessary to examine the consequences that had to be derived from that error in law, since a procedural irregularity entails the annulment of a decision in whole or in part only if it is shown that in the absence of such irregularity the contested decision might have been substantively dierent.
Förstainstansrätten begränsade emellertid denna lösning till de fall i vilka två villkor samtidigt är uppfyllda.
In this instance, the Court, whilst observing that it was not for it to replace OHIM in assessing the matters at issue, held that it could not be ruled out that the evidence which the Board of Appeal wrongly refused to take into consideration might be such as to modify the substance of the contested decision.
För det första skall innehavaren av en serie äldre varumärken tillhandahålla bevis för att alla varumärken i serien används eller i vart fall tillräckligt många av dem för att de skall anses utgöra en serie.
It therefore annulled the contested decision 48.
För det andra skall det sökta varumärket inte
See, for a substantially similar analysis, the judgment in Torre Muga.
II-0000) (överklagad till domstolen under målnummer C-234/06 P).
Court of First Instance exclusively by the grounds relied on by the party who has brought the appeal 49.
Förstainstansrätten endast likna varumärkena i serien utan även uppvisa sådana egenskaper att det kan antas tillhöra samma serie.
Accordingly, even if the party who brought the appeal has not raised a specic ground of appeal, the Board of Appeal is nonetheless bound to examine whether or not, in the light of all the relevant matters of fact and of law, the decision under appeal could be lawfully adopted.
Förstainstansrätten preciserade att så inte kan anses vara fallet när exempelvis den gemensamma beståndsdelen i de äldre varumärkena i serien används, i det sökta varumärket, med en annan placering än den som den vanligen har i serien eller med en annan semantisk innebörd.
In the present case, the applicant contended before the Court that the decision of the Opposition Division was void because it does not have signatures. The Court held that although that plea was not put forward before the Board of Appeal, and assuming that an infringement of the formal rules applicable were proven, the Board of Appeal should have raised it of its own motion.
I detta mål konstaterade förstainstansrätten att i varje fall det första av dessa två villkor inte var uppfyllt, eftersom sökanden endast hade styrkt att två av de äldre varumärkena i serien förekom på marknaden.
Therefore, such facts cannot aect the legality of a decision of the Board of Appeal.
Omfattningen av det skydd som uppkommer efter verklig användning av varumärket
By contrast, in Armacell v OHIM — nmc (ARMAFOAM), the Court held that the fact that a party agreed in the proceedings before the Opposition Division that the goods covered by the marks in question might potentially be identical, then stated before the Board of Appeal that the question whether the goods were similar could be left undecided on account of the alleged dierences between the conicting signs, did not in any way divest OHIM of the power to adjudicate on whether the goods covered by those marks were similar or identical 50.
I artikel 15.1 i förordning nr 40/94 föreskrivs att om innehavaren av varumärket inte inom fem år efter registrering har gjort verkligt bruk av gemenskapsvarumärket i gemenskapen för de varor eller tjänster för vilka det registrerats, eller om sådant bruk inte skett inom en period av fem år i följd, skall gemenskapsvarumärket bli föremål för de sanktioner som bestäms i denna förordning, under förutsättning att det inte finns skälig grund för att gemenskapsvarumärket inte använts.
Consequently, such a fact does not deprive that party of the right to challenge before the Court, in the factual and legal context of the dispute before the Board of Appeal, the findings of that body on this point.
I artikel 15.2 föreskrivs att med verkligt bruk likställs att gemenskapsvarumärket används i en form som skiljer sig i detaljer vilka inte förändrar märkets egenartade karaktär så som det registrerats.
Only two judgments were delivered in 2006 in relation to a refusal of access to documents in the light of Regulation (EC) No 1049/2001 51.
I denna bestämmelse anges även att om det äldre gemenskapsvarumärket endast har använts för en del av de varor eller tjänster för vilka det registrerats, skall det vid prövning av invändningen anses vara registrerat endast för denna del av varorna eller tjänsterna.
Those judgments nonetheless enabled the
Enligt artikel 43.3 i förordning nr 40/94 skall dessa principer tillämpas även med avseende på äldre nationella varumärken.
Judgment of 6 September 2006 in Case T-6/05 DEF-TEC Defense Technology v OHIM — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR), not yet published in the ECR.
I det ovannämnda målet Ponte Finanziaria mot harmoniseringsbyrån prövade förstainstansrätten sökandens argument angående begreppet defensivmärke.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ L 145, 31.5.2001, p. 43).
Förstainstansrätten preciserade i detta avseende att registrering av definsivmärken inte utgjorde en skälig grund i den mening som avses i artikel 43.2 i förordning nr 40/94 för att varumärket inte använts.
Judgments of 6 July 2006 in Joined Cases T-391/03 and T-70/04 Franchet and Byk; and of 14 December 2006 in Case T-237/02 Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, neither yet published in the ECR.
Med detta begrepp skall nämligen förstås situationer där det förelegat hinder för användningen av varumärket eller situationer där användningen av
Court to dene the scope of the exceptions based on the protection of the purpose of inspections and investigations and on the protection of court proceedings.
Verksamhet varumärket i näringsverksamhet, med hänsyn tagen till samtliga omständigheter i fallet, skulle ha varit synnerligen betungande.
First, in Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, which concerned a refusal of a request for access to documents relating to State aid proceedings, the Court held that the mere fact for the Commission to claim that access could compromise the necessary dialogue between the Commission, the Member State and the undertakings concerned in the context of investigations in progress did not demonstrate that there were special circumstances justifying not undertaking a concrete, individual examination of the documents to which access was requested.
Sådana hinder skulle till exempel kunna följa av en nationell bestämmelse som uppställer hinder för att marknadsföra de varor som varumärket betecknar. Detta gäller däremot inte med avseende på en nationell bestämmelse vilken tillåter registrering av varumärken som inte är avsedda att användas i näringsverksamhet på grund av sin enbart defensiva funktion till skydd för ett annat varumärke som utnyttjas i näringsverksamhet.
Second, in the judgment in Franchet and Byk v Commission, the Court dealt with a refusal of access to various documents of OLAF and the internal audit service of the Commission.
Begreppet defensivmärke avser inte heller möjligheten, för innehavaren av ett varumärke, att visa att det gjorts verkligt bruk av varumärket genom att lägga fram bevisning för att varumärket använts i handeln i en form som i blott liten utsträckning skiljer sig från den i vilken registrering skett.
Those documents had been sent to the French and Luxembourg judicial authorities in the context of an investigation into alleged irregularities at Eurostat.
Enligt förstainstansrätten är nämligen syftet med artikel 15.2 a i förordning nr 40/94 att möjliggöra för innehavaren av ett varumärke att i dess kommersiella användning ge kännetecknet varierande former som inte förändrar dess egenartade karaktär, för att bättre kunna anpassa sig till kommersiella krav och till de krav som marknadsföringen av de aktuella varorna eller tjänsterna ställer.
The applicants’ liability had been an issue in the context of that case.
Denna bestämmelses tillämpningsområde skall begränsas till situationer i vilka ett kännetecken som faktiskt används av innehavaren av ett varumärke utgör den form i vilken samma varumärke utnyttjas kommersiellt.
As regards the first exception, the Court held that, in the circumstances of this case, the Commission was not entitled to find that the various documents sent by OLAF had been drawn up solely for the purposes of court proceedings. The action taken by the national competent authorities or the institutions in response to the reports and information forwarded by OLAF is within their sole and entire responsibility and it is possible that a communication from OLAF to the national authorities or to an institution would not lead to the opening of judicial proceedings at national level or disciplinary or administrative proceedings at Community level.
Det följer av den funktionella kontinuiteten mellan instanserna vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) att överklagandenämnden, inom tillämpningsområdet för artikel 74.1 i förordning nr 40/94 (enligt vilken prövningen i ärenden om relativa registreringshinder begränsas till vad parterna har åberopat och yrkat), är skyldig att grunda sitt beslut på alla de faktiska och rättsliga omständigheter som den berörda parten har åberopat, antingen i förfarandet vid den enhet som har avgjort ärendet i första instans, eller vid överklagandet, med det enda undantag som föreskrivs i artikel 74.2 i förordning nr 40/94 (nämligen att harmoniseringsbyrån inte behöver beakta omständigheter eller bevis som parterna inte har åberopat eller ingivit i rätt tid).46
Compliance with national procedural rules is suciently safeguarded if the institution ensures that disclosure of the documents does not constitute an infringement of national law. Therefore, in the event of doubt, OLAF should have consulted the national court and should have refused access only if that court objected to disclosure of the documents.
Förstainstansrätten har under detta år fortsatt att precisera sin rättspraxis, genom att klargöra föremålet för den prövning överklagandenämnden skall göra, såväl vad gäller de faktiska omständigheterna som i rättsligt hänseende.
That makes it necessary to ascertain whether, at the time of the adoption of the contested decisions, inspections and investigations were still in progress which could therefore have been jeopardised and whether these activities were carried out within a reasonable period.
Vad beträffar överklagandenämndens prövning av de faktiska omständigheterna fastställde förstainstansrätten, i domarna i målen La Baronia de Turis mot harmoniseringsbyrån – Baron Philippe de Rothschild (LA BARONNIE) och Caviar
Finally, mention should be made of the application, in Kallianos v Commission, of the principles deriving from Regulation (EC) No 1049/2001 in order to rule, in an action brought by an ocial against a decision withholding part of his remuneration, on a plea alleging inter alia a lack of transparency 52.
Anzali mot harmoniseringsbyrån – Novomarket (Asetra), att överklagandenämnden har lika omfattande behörighet som den enhet som har meddelat det omtvistade beslutet och att dess prövning skall omfatta hela tvisten såsom den framstår dagen för nämndens avgörande.47 Överklagandenämndernas prövning begränsas således inte till att pröva det omtvistade beslutets lagenlighet, utan den utgör, som en följd av överklagandets överförande verkan, en ny prövning av tvisten under vilken överklagandenämnderna skall ompröva den ursprungliga ansökan i sin helhet med beaktande av den bevisning som förebringats inför nämnden i rätt tid.
In that case, the applicant had requested access to the opinions of the Commission’s legal service concerning his personal circumstances.
Förstainstansrätten påpekade att harmoniseringsbyrån i artikel 74.2 i förordning nr 40/90 ges befogenhet att inte beakta bevis som parterna inte har ingivit ”i rätt tid”, och fastslog att detta begrepp, inom ramen för ett förfarande vid en överklagandenämnd, skall anses avse tidsfristen för att framställa ett överklagande liksom de tidsfrister som föreskrivits under förfarandet i fråga.
Although the applicant had not lodged a request on the basis of Regulation (EC) No 1049/2001, it is in the light of the caselaw concerning that legislation that it was held that the Commission had partially infringed the applicant’s right of access to the file.
Eftersom begreppet är relevant för varje förfarande som är anhängigt vid harmoniseringsbyrån har den omständigheten att de tidsfrister för att förebringa bevisning som föreskrivits av den enhet som först beslutat i ärendet löpt ut ingen inverkan på frågan huruvida bevisningen har förebringats vid överklagandenämnden ”i rätt tid”.
The Court did not however annul the Commission’s decision, since the refusal to disclose the legal opinions in question had not harmed the applicant’s defence.
Överklagandenämnden är således skyldig att beakta bevisning som förebringats vid densamma oberoende av huruvida bevisningen har förebringats vid invändningsenheten.
In 2006, the Court delivered three judgments concerning the fight against terrorism 53. The first two supplement the principles laid down in Yusuf and Al Barakaat International
I det aktuella målet hade de omtvistade handlingarna bifogats en inlaga som ingavs till överklagandenämnden inom den frist på fyra månader som föreskrivs i artikel 59 i förordning nr 40/94, och de kunde därför inte anses ha ingivits för sent i den mening som avses i artikel 74.2 i förordning nr 40/94.
Foundation v Council and Commission and in Kadi v Council and Commission 54third judgment was given in an unprecedented legal context.
Förstainstansrätten fastslog emellertid att det skulle prövas vilka konsekvenser en sådan felaktig rättstillämpning skulle få, eftersom en oegentlighet i fråga om förfarandet endast kan leda till att ett beslut helt eller delvis ogiltigförklaras om det bevisas att det omtvistade beslutet hade kunnat få ett annat innehåll om denna oegentlighet inte hade förelegat.
After the terrorist attacks of 11 September 2001, the Security Council of the United Nations adopted several resolutions calling on all the Member States of the United Nations (UN) to freeze the funds and other financial resources of the persons and entities associated with the Taliban, Osama bin Laden and the Al-Qaeda network.
I detta mål fann förstainstansrätten, som erinrade om att den inte skall ersätta harmoniseringsbyråns bedömning av omständigheterna i fråga med sin egen, att det inte kunde uteslutas att den bevisning som överklagandenämnden utan grund hade nekat att beakta kunde ha medfört att innehållet i det omtvistade beslutet ändrades.
A Sanctions Committee was tasked by the Security Council with identifying the subjects and maintaining an updated list of them.
Förstainstansrätten ogiltigförklarade således det omtvistade beslutet.48
Requests to be removed from the list can be submitted to the Sanctions Committee through the State in which the person concerned resides or of which he is a national, in accordance with a specic procedure.
I detta fall hade sökanden vid förstainstansrätten gjort gällande att
Judgments of 12 July 2006 in Case T-253/02 Ayadi v Council (under appeal, Case C-403/06 P), not yet published in the ECR, and in CaseT-49/04 Hassan v Council and Commission (under appeal, Case C-399/06 P), not published in the ECR; and judgment of 12 December 2006 in Case T-228/02 Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran v Council, not yet published in the ECR.
Se, för ett i huvudsak liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Torre Muga.
Chaq Ayadi, a Tunisian national residing in Dublin (Ireland), and Faraj Hassan, a Libyan national held in Brixton prison (United Kingdom), were included in the Community list in question.
Verksamhet invändningsenhetens beslut var en nullitet, eftersom underskrifter saknades.
Those two persons requested that the Court annul that measure and, in the two resulting judgments, the Court claried a number of points in relation to the procedure for freezing funds.
Förstainstansrätten fastställde att om det kan fastställas att de formella regler som skall tillämpas har överträtts, borde överklagandenämnden ha tagit upp nämnda omständighet till prövning ex officio, även om grunden inte hade åberopats vid överklagandenämnden.
In Ayadi v Council, the Court, having observed that the freezing of funds provided for by the contested regulation does not infringe the universally recognised fundamental rights of the human person (juscogens), acknowledged that such a measure is particularly drastic.
Förstainstansrätten berörde under detta år, likaledes i ett processuellt perspektiv, frågan om vilka omständigheter som kan åberopas inför förstainstansrätten i ett överklagande av ett beslut av överklagandenämnden.
As regards, next, the procedure for removal from the list, the Court found that the Sanctions Committee’s guidelines and the contested Council regulation provide for the right for an individual to submit his case to the Sanctions Committee for re-examination through the government of the country in which he resides or of which he is a national.
I sin dom i det ovannämnda målet Vitakraft-Werke Wührmann mot harmoniseringsbyrån fann förstainstansrätten med stöd av sin tidigare rättspraxis att omständigheter som har åberopats vid förstainstansrätten men som inte tidigare har anförts vid harmoniseringsbyråns olika instanser kan påverka lagenligheten av ett beslut som fattats av en överklagandenämnd endast om harmoniseringsbyrån borde ha beaktat dem på eget initiativ.
That right is therefore also safeguarded by the Community legal order.
Enligt artikel 74.1 i förordning nr 40/94 skall harmoniseringsbyråns prövning i ärenden om relativa registreringshinder vara begränsad till vad parterna har åberopat och yrkat.
In examining such a request, the Member States are bound to respect the fundamental rights of the persons involved given that the respect of those rights is not capable of preventing the proper performance of their obligations under the Charter of the United Nations.
Härav följer att harmoniseringsbyrån i sådana ärenden inte är skyldig att på eget initiativ beakta omständigheter som parterna inte har åberopat.
In particular, the Member States must ensure, so far as is possible, that interested persons are put in a position to put their point of view before the competent national authorities.
Sådana omständigheter kan således inte påverka lagenligheten av ett beslut som fattats av överklagandenämnden.
The Member States are not entitled to refuse to initiate the review procedure solely because the individual concerned cannot provide precise and relevant information owing to his having been unable to ascertain the precise reasons for which he was included in the list in question, on account of the condential nature of those reasons. Member States are also required to act promptly to ensure that such persons’ cases are presented without delay and fairly and impartially to the Sanctions Committee if that appears to be objectively justied in the light of the relevant information supplied.
I domen i målet Armacell mot harmoniseringsbyrån – nmc (ARMAFOAM) fastställde förstainstansrätten däremot att det förhållandet att en part i förfarandet vid invändningsenheten medger att de varor som avses med de aktuella varumärkena potentiellt är av samma slag, och därefter vid överklagandenämnden gör gällande att frågan om varuslagslikhet inte kan prövas med hänsyn till den påstådda olikheten mellan de motstående kännetecknen, inte på något sätt medför att harmoniseringsbyrån inte skall pröva frågan huruvida de varor som varumärkena avser är av samma eller liknande slag.50 Detta innebär inte heller att denna part förlorar rätten att, inom gränserna för den faktiska och rättsliga ramen för förfarandet vid överklagandenämnden, vid förstainstansrätten framställa anmärkningar mot de bedömningar som överklagandenämnden har gjort i detta avseende.
The need to ensure the full eectiveness of Community law may lead a national court to refrain from applying, if need be, a national rule preventing the exercise of that right, such as a rule excluding from judicial review a refusal of national authorities to take action with a view to guaranteeing the diplomatic protection of their nationals.
Under detta år meddelades endast två domar angående avslag på ansökningar att få tillgång till handlingar enligt förordning nr 1049/2001.51 I dessa mål fick förstainstansrätten dock möjlighet att precisera räckvidden av de undantag som grundar sig på skyddet för syftet med inspektioner och utredningar respektive skyddet för rättsliga förfaranden.
In the present cases, the Court found that it was for Mr Ayadi and Mr Hassan to avail themselves of the opportunities for judicial remedy oered by national law if they intended to challenge the alleged failure of the Irish and British authorities to cooperate in good faith with them.
Förstainstansrättens dom av den 10 oktober 2006 i målT-172/05, Armacell mot harmoniseringsbyrån – nmc (ARMAFOAM) (REG 2006, s. II-0000).