natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It recalled that the Court of Justice had held, in Case C-47/91 Italy ν Commission [1994], that once a general aid scheme has been approved by the Commission, the individual implementing measures do not need to be notified to it unless reservations to that effect were expressed in the approval decision.
Rätten erinrade om att domstolen i dom av den 5 oktober 1994 i mål C-47/91, Italien mot kommissionen fastslog att när ett allmänt stödsystem har godkänts av kommissionen behöver denna inte underrättas om de enskilda genomförandeåtgärderna, såvida den inte har
At paragraphs 98 to 101 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the sole plea raised by the applicants relating to the aid for vocational training of infringement of Article 92(3)(c) of the EC Treaty.
Förstainstansrätten fann i punkterna 98—101 i den överklagade domen att den enda grund som sökandena anfört i fråga om utbildningsbidraget, och som avsåg att det skett en överträdelse av
(Case C-225/91 Matra ν Commission [1993], paragraphs 24 and 25), in its review of the legality of a decision taken under Article 92(3)(c) of the Treaty, the Community Court must restrict itself to determining whether the Commission has exceeded the scope of its discretion by a manifest error of assessment or by misuse of powers.
Därefter uttalade rätten att enligt domstolens rättspraxis (dom av den 15 juni 1993 i mål nr C-225/91, Matra mot kommissionen, punkterna 24 och 25), skall gemenskapsdomstolen vid prövningen av om ett beslut som fattats enligt artikel 92.3 c i fördraget är lagenligt, endast undersöka om kommissionen har överskridit sitt utrymme för skönsmässiga bedömningar genom att göra sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning eller maktmissbruk.
The Court of First Instance held, finally, that the applicants had put forward no argument sufficient to call into question the notion that the vocational training aid at issue would contribute to the development of certain economic activities without adversely affecting trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Slutligen slog förstainstansrätten fast att sökandena inte hade anfört något argument som på allvar kunde ifrågasätta att utbildningsstödet i fråga underlättar utvecklingen av vissa näringsverksamheter utan att påverka handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
The applicants put forward two pleas in law in support of the claim for annulment of the contested decision in so far as it relates to investment aid under Regulation No 866/90.
Sökandena åberopade två grunder till stöd för yrkandet om ogiltigförklaring av de delar av det ifrågasatta beslutet som avsåg ett investeringsstöd enligt förordning nr 866/90.
First, they submitted that grants of State aid fulfilling the conditions laid down by that regulation to qualify for Community cofinancing were nevertheless subject to the application of Articles 92 and 93 of the Treaty.
För det första gjorde de gällande att statligt stöd som uppfyller villkoren i denna förordning för medfinansiering av gemenskapen likväl omfattades av artiklarna 92 och 93 i fördraget.
Second, they claimed that Regulation No 866/90 excluded investment aid at issue.
För det andra gjorde de gällande att förordning nr 866/90 uteslöt medfinansiering av stödet i fråga i detta fall.
The Court of First Instance went on to point out that, even if Article 44 of Regulation No 1785/81 could be interpreted as specifically providing for the application of Articles 92 to 94 of the Treaty to every aid measure concerning sugar production and marketing, it had to be applied having regard to the aims of the common agricultural policy, whose precedence over the application of the Treaty provisions relating to competition is enshrined in the Treaty itself, in Article 42.
Därefter anförde förstainstansrätten att även om det antogs att artikel 44 i förordning nr 1785/81 kunde tolkas så, att det särskilt föreskrivs att artiklarna 92—94 i fördraget skulle tillämpas på alla stödåtgärder som avser produktion och saluföring av socker, skulle den likväl tillämpas med beaktande av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, vilka enligt artikel 42 i fördraget har företräde framför fördragets konkurrensregler.
According to the Court, the application of Articles 92 and 93 of the Treaty to aid eligible for Community cofinancing in the context of Regulation No 866/90 would be liable to frustrate the pursuit of certain aims of the common agricultural policy by means of specific structural action undertaken in conformity with the criteria laid down in Decision 94/173.
Enligt förstainstansrätten skulle artiklarna 92 och 93 i fördraget, om de tillämpades på stöd som kan komma i fråga för medfinansiering av gemenskapen enligt förordning nr 866/90, kunna hindra eftersträvandet av vissa mål för den gemensamma jordbrukspolitiken genom särskilda strukturella åtgärder som vidtas i enlighet med kriterierna i beslut 94/173.
The Court held that Regulation No 866/90 itself ensured the consistency of investment aid, cofinanced by the Community and the Member State concerned pursuant to that regulation, with the common agricultural policy.
Förstainstansrätten ansåg att förordning nr 866/90 i sig säkerställde att investeringsstöd, som medfinansieras avgemenskapen och den berörda medlemsstaten med stöd av denna förordning, var förenligt med den gemensamma jordbrukspolitiken.
It thus concluded that the application of Articles 92 and 93 of the Treaty to investment aid eligible for Community cofinancing under Regulation No 866/90 would be incompatible with the precedence over the rules on competition accorded by the Treaty to the common agricultural policy.
Rätten slog således fast att det skulle strida mot det företräde som den gemensamma jordbrukspolitiken enligt fördraget har framför konkurrensreglerna, om artiklarna 92 och 93 i fördraget tillämpades på investeringsstöd som kan komma i fråga för medfinansiering av gemenskapen enligt förordning nr 866/90.
Finally, at paragraph 124 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the applicants' second plea, according to which the investment aid was excluded by Regulation No 866/90 because it was incompatible with the common agricultural policy and could not be based on Decision 94/173, which was itself incompatible with that policy.
Förstainstansrätten fann i punkterna 111—120 i den överklagade domen att talan skulle underkännas med stöd av den första av dessa grunder. Rätten ansåg att denna grund hänförde sig till artikel 44 i förordning nr 1785/81 i vilken det föreskrivs att bland annat artikel 92 i fördraget, med tillämpning av artikel 42 i fördraget, inte är tillämplig på produktion av, eller handel med jordbruksprodukter i den mån rådet inte beslutar annorlunda.
The Court held, referring to paragraphs 89 and 90 of its judgment, that aid granted with a view to utilising the quota allocated to mainland Portugal was not incompatible with the aims of the common agricultural policy.
Förstainstansrätten konstaterade inledningsvis att strukturella åtgärder genom EUGFJ:s utvecklingssektion inte omfattades avtillämpningsområdet för förordning nr 1785/81, utan av tillämpningsområdet för förordning nr 866/90 vilken grundas på artikel 42 i fördraget och artikel 43 i EG-fördraget (nu artikel 37 EG i ändrad lydelse).
The appellants claim that the Court should: declare their appeal admissible;
Rätten drog slutsatsen att eftersom det saknades bestämmelser i förordning nr 866/90 som uttryckligen föreskrev att
At paragraphs 111 to 120 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the first of those pleas, which it held to be based on Article 44 of Regulation No 1785/81, which provides, on the basis of Article 42 of the Treaty, that Article 92 of the Treaty inter alia applies to production of and trade in agricultural products only to the extent determined by the Council.
Förstainstansrätten fann slutligen i punkt 124 i den överklagade domen att sökandenas andra grund inte kunde bifallas.
The Court of First Instance noted, first of all, that actions of a structural nature conducted under the auspices of the Guidance Section of the EAGGF did not fall within the scope of Regulation No 1785/81 but within that of Regulation No 866/90, a regulation based on Article 42 of the Treaty and Article 43 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 37 EC).
Denna grund avsåg att investeringsstödet var uteslutet enligt förordning nr 866/90, eftersom det inte var förenligt med den gemensamma jordbrukspolitiken och inte kunde grundas på beslut 94/173.
It inferred from the absence of any provision in Regulation No 866/90 expressly providing for the application of Articles 92 and 93 of the Treaty and Article 94 of the EC Treaty (now Article 89 EC) to aid eligible for Community cofinancing under the Guidance Section of the EAGGF, that such aid had to be assessed in the specific context of the common action undertaken in accordance with that regulation and could not be the subject of examination under Articles 92 and 93 of the Treaty.
Rätten fann med hänvisning till punkterna 89 och 90 i domen att stödet som hade beviljats för att göra det möjligt att utnyttja den kvot som det portugisiska fastlandet hade tilldelats, inte var oförenligt med målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.
under appeal which are criticised and the pleas in law and arguments on which it is based.
Om klaganden inte på detta sätt kan utforma sitt överklagande med stöd av grunder och argument som redan åberopats vid förstainstansrätten, mister överklagandeinstitutet en del av sin innebörd.
annul the contested decision or refer the case back to the Court of First Instance in accordance with Article 54 of the EC Statute of the Court of Justice.
upphäva den överklagade domen i den mån som överklagandet gör detta nödvändigt, ogiltigförklara det ifrågasatta beslutet eller återförvisa målet till förstainstansrätten med stöd av artikel 54 i EG-stadgan för domstolen.
The claim that the Court should dismiss the appeal as manifestly inadmissible in its entirety must therefore be rejected.
Det förevarande överklagandet avser som helhet just att ifrågasätta förstainstansrättens ställningstagande angående flera av de olika rättsfrågor som den hade att pröva.
The Commission's cross-appeal set aside paragraphs 35 to 95 of the judgment under appeal and declare the application inadmissible in so far as it was directed against the part of the contested decision relating to the tax reliefs; or, in the alternative, set aside paragraphs 35 to 41 and 46 to 50 of the judgment under appeal but confirm the remainder of the judgment; or, in the further alternative, set aside the words 'in their view' contained in paragraph 36 of the judgment under appeal and such other parts of the judgment the Court considers appropriate, and decide on the pleas of admissibility raised by the Commission but dismissed by the Court of First Instance.
Kommissionens anslutningsöverklagande upphäva punkterna 35—41 och 46-50 i den överklagade domen, men fastställa domens övriga delar eller, i tredje hand, upphäva formuleringen "in their view" som förekommer i punkt 36 i den engelska versionen av det överklagade beslutet liksom de övriga punkter i denna dom som domstolen finner lämpligt, och pröva de grunder som kommissionen anfört till stöd för att talan skulle avvisas, men som hävdes av förstainstansrätten.
First, it is clear from reading paragraphs 35 and 36 of the judgment under appeal that they are not vitiated by any contradiction, contrary to the contention of the Commission.
För det första framgår det vid en läsning av artiklarna 35 och 36 i den överklagade domen att de inte strider mot varandra, vilket kommissionen har hävdat.
To begin with, in paragraph 35, the Court of First Instance rejected the objection of inadmissibility raised by the Commission.
Förstainstansrätten underkände omgående kommissionens invändning om rättegångshinder i punkt 35.
In paragraph 36 it set out the reasons why it considered that the objection could not be upheld.
I punkt 36 utvecklade rätten skälen till varför invändningen inte kunde prövas.
Whilst, at the end of paragraph 36, it deferred consideration of one question of admissibility, that question concerned the more specific allegation by the Commission that the objection that the decision of 3 July 1991 was illegal was itself inadmissible.
Även om rätten i slutet av punkt 36 hänsköt en fråga avseende rättegängshinder till en senare prövning, avsåg den kommissionens mera specifika påstående att invändningen om att beslutet av den 3 juli 1991 var rättsstridigt i sig inte kunde tas upp till sakprövning.
The Court of First Instance analysed that separate question at paragraphs 44 to 50 of the judgment under appeal.
Förstainstansrätten undersökte också denna särskilda fråga i punkterna 44—50 i det överklagade beslutet.
The argument alleging a contradiction in the grounds thus cannot be upheld.
Argumentet att domens motivering innehåller delar som motsäger varandra skall alltså underkännas.
The Commission and DAI seek a declaration by the Court that the main appeal is clearly inadmissible since it does no more than repeat or reproduce verbatim the pleas in law relied on before the Court of First Instance and contains no specific legal argument for having the judgment under appeal set aside.
Kommissionen och DAI har yrkat att domstolen skall förklara att det är uppenbart att överklagandet inte kan tas upp till sakprövning i den mån det endast innehåller upprepningar eller ordagranna återgivelser av de grunder som åberopades vid förstainstansrätten och inte någon juridisk argumentation som specifikt syftar till att få den överklagade domen upphävd.
Second, as regards the appellants' interest in bringing proceedings against the part of the contested decision relating to tax reliefs, it is clear from the case-law of the Court of Justice, as the Commission points out, that individual grants of aid under a general aid scheme approved by the Commission which meet the conditions of that scheme constitute existing aid which does not need to be notified (Italy ν Commission, cited above, paragraphs 21 to 26).
När det gäller klagandenas intresse av att få den del av det ifrågasatta beslutet som avser skattebefrielsen prövad, följer det för det andra av fast rättspraxis, att enskilda stöd som beviljas enligt ett allmänt stödsystem som godkänts av kommissionen, och som är förenliga med villkoren för detta system, utgör existerande stöd för vilka underrättelse inte behöver ske vilket kommissionen också har påpekat (domen i det ovannämnda målet Italien mot kommissionen, punkterna 21 26).
Provided that the appellant challenges the interpretation or application of Community law by the Court of First Instance, the points of law examined at first instance may be discussed again in the course of an appeal (Case C-210/98 Ρ Salzgitter ν Commission [2000], paragraph 43).
När en klagande har ifrågasatt förstainstansrättens tolkning eller tillämpning av gemenskapsrätten kan de rättsfrågor som prövades av förstainstansrätten på nytt tas upp till diskussion i målet om överklagande (se dom
that the applicants could secure compliance with the procedural guarantees under Article 93(2) of the Treaty only if they were able to challenge the contested decision before the Community Court, the Court of First Instance did not err in law.
Dessutom har det fastställts att ett beslut om godkännande av ett allmänt stödsystem inte medför att kommissionen fråntas möjligheten att undersöka om ett enskilt stöd är förenligt med detta beslut.
Accordingly, since the conditions laid down by the Commission in the decision of 3 July 1991 were not inadequate and that decision did not prejudice the protection of the legitimate interests of the appellants, the Court of First Instance did not err in law.
Med hänsyn till att de villkor som kommissionen fastställde i beslutet av den 3 juli 1991 inte var bristfälliga och att beslutet inte skadade klagandenas legitima intressen har förstainstansrätten således inte gjort sig skyldig till någon felaktig rättstillämpning.
The first plea must, therefore, be rejected.
Överklagandet kan således inte bifallas på den första grunden.
The second plea, alleging that the tax reliefs should have been notified to the Commission
Den andra grunden: Huruvida kommissionen borde ha underrättats om skauebefrielsen
As regards, thirdly, the Commission's claim in the alternative that the Court should set aside the words *in their view' in paragraph 36 of the English version of the judgment under appeal, it is clear from the grounds of that judgment that the Court of First Instance did not decide on the admissibility of the application on the basis of a subjective appraisal of the interests of the applicants, but, as explained above, on the basis of the rules governing the admissibility of actions under Article 173 of the Treaty.
När det för det tredje gäller kommissionens andrahandsyrkande att domstolen skall upphäva formuleringen "in their view" i punkt 36 i den engelska versionen av den överklagade domen, framgår det av motiveringen i denna dom att förstainstansrätten inte fastställde huruvida talan kunde tas upp till sakprövning på grundval av en subjektiv bedömning av sökandenas intressen utan på grundval av de regler i artikel 173 i fördraget som avgör om talan kan tas upp till sakprövning eller ej, något som rätten redan tidigare redogjort för.
Against that background, the Commission's claim, even if it is admissible, is not well founded.
Kommissionens yrkande, även om det antogs kunna tas upp till sakprövning, saknar under dessa omständigheter grund.
In the present dispute, as pointed out above, the decision of 3 July 1991, approving the aid scheme set up by Decree-Law No 95/90, made authorisation for tax reliefs subject to two conditions, compliance with which the Commission, in the contested decision, verified before confirming that they had been fulfilled.
Som påpekats ovan innehåller beslutet av den 3 juli 1991 om godkännande av det stödsystem som införts genom lagdekret nr 95/90, två villkor för beviljande av skattefrihet. Genom det ifrågasatta beslutet beaktade kommissionen dessa villkor och konstaterade att de var uppfyllda.
The first plea, concerning the objection that the decision of 3 July 1991 was illegal
Den första grunden: Huruvida beslutet av den 3 juli 1991 är rättsstridigt
In the event, the Commission made the approval under its decision of 3 July 1991 subject to the express condition that the individual aid was in conformity with 'the rules and guidelines laid down by Community law in relation to certain industrial, agricultural and fisheries sectors'.
I förevarande fall villkorade kommissionen godkännandet i sitt beslut av den 3 juli 1991 uttryckligen med att de enskilda stöden skall överensstämma med "gemenskapsrättens regler och rambestämmelser för vissa industri-, jordbruks- och fiskesektorer".
It also required the Portuguese Government to notify 'all projects enjoying reliefs of between 10 and 20% (ESL) and all those in sensitive sectors'.
I detta beslut föreskrev kommissionen också att den portugisiska skulle anmäla "alla projekt som
In that regard, the condition relating to the rules applicable in the agricultural sector concerned was not made subject, in the decision of 3 July 1991, to an obligation of prior notification of the planned aid.
Villkoret i beslutet av den 3 juli 1991 angående tillämpliga bestämmelser inom den berörda jordbrukssektorn var i det avseendet inte förenat med något krav på underrättelse i förväg om ifrågavarande stöd.
Rather, in that decision, the Commission required those rules to be respected in practice when individual grants of aid were made.
Däremot krävde kommissionen genom detta beslut att dessa bestämmelser faktiskt skulle iakttas när enskilda stöd beviljades.
The third plea alleging that the tax reliefs are incompatible with the aims of the common agricultural policy
Av ordalydelsen i det ifrågasatta beslutet framgår emellertid att kommissionen ansåg att projektet med att uppföra ett
rules of the common agricultural policy in the sugar sector laid down by Regulation No 1785/81.
olika jordbruksregioner". Det är alltså inte enbart de bestämmelser som fastställs i förordning nr 1785/81 som är tillämpliga på investeringar inom sockersektorn.
EAGGF laid down by Decision 94/173.
För det andra uppfyller stödet som beviljats DAI kriterierna enligt beslut 94/173 för att investeringar som kan finansieras av EUGFJ :s utvecklingssektion skall beviljas.
That decision provides, at point 2.8 of its annex, that, by way of exception to the rule which excludes investment in the sugar sector, investment for the purpose of the utilisation of the quota provided for in the Act of Accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic may be given Community financing.
I punkt 2.8 i bilagan till detta beslut föreskrivs nämligen att med avvikelse från förbudet mot investeringar inom sockersektorn, kan investeringar för användning av den kvot som föreskrivs i anslutningsakten för Konungariket Spanien och Republiken Portugal finansieras av gemenskapen.
Article 44 of that regulation provides that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty are to apply to the production of, and trade in, sugar.
I denna förordning föreskrivs emellertid för det första i artikel 44 att artiklarna 92—94 i fördraget är tillämpliga på tillverkning och saluföring av socker.
That article also provides that that general rule is to be applicable 'save as otherwise provided in this Regulation'.
I samma bestämmelse anges att denna allmänna bestämmelse är tillämplig "[sjåvida inte annat stadgas i denna förordning".
Article 45 thereof provides that it is to be applied so that appropriate account is taken, at the same time, of the objectives set out in Articles 39 of the EC Treaty (now Article 33 EC).
I artikel 45 anges således att förordningen skall tillämpas så att vederbörlig hänsyn också tas till de målsättningar för den gemensamma jordbrukspolitiken som har fastställts i artikel 39 i EG­fördraget (nu artikel 33 EG).
It is clear from those provisions that, while it does not, per se. authorise the payment of State aid to a project intended to utilise that quota. Regulation No 1785/81 in no way precludes that possibility.
Av dessa bestämmelser följer att även om det i förordning nr 1785/81 inte uttryckligen ges tillstånd till utbetalning av statligt stöd till projekt som syftar till att utnyttja denna kvot, så innebär denna förordning på intet sätt att en sådan möjlighet till utbetalning utesluts.
By the contested decision, the Commission indicated that in the sector of the processing and marketing of agricultural products. State aid must meet the criteria for selection of investments set by Decision 94/173.
Kommissionen angav genom det ifrågasatta beslutet att statligt stöd till bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter måste uppfylla kriterierna som fastställts i beslut 94/173 för val av investeringar.
That guideline is the same as that in the Commission communications relating to State aid in that sector such as those of 12 July 1994 and 23 March 1995 and the communication of 2 February 1996, issued after the events which are the subject of this dispute.
Denna anvisning förekommer dessutom i kommissionens meddelanden avseende statligt stöd inom denna sektor, såsom meddelandena av den 12 juli 1994 och av den 23 mars 1995 liksom meddelandet av den 2 februari 1996, vilket publicerades efter att omständigheterna i förevarande mål inträffat.
Next, in taking the view that the objectives of the regional and agricultural policy of the Community justified the particular treatment of the investment project at issue, as regards a region covered by Objective No 1, the Commission did not exercise its discretion in a manifestly erroneous way.
Med hänsyn till att målen för gemenskapens regional­ och jordbrukspolitik rättfärdigar särbehandling av det ifrågavarande investeringsprojektet som avser ett område som omfattas av mål 1, har kommissionen alltså inte använt sitt utrymme för skönsmässig bedömning på ett uppenbart felaktigt sätt. Kommissionen