natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(b) national parliaments will receive all European Union proposals in good time to discuss them with their ministers before the Council adopts a position and will also gain the right to object to draft legislation if they feel it goes beyond the European Union's remit;
b) Alla EU-förslag skall översändas till de nationella parlamenten i god tid för att de skall hinna diskutera dem med landets ministrar innan rådet antar en ståndpunkt.
(c) the European Parliament will as a rule decide on an equal footing with the Council on the Union's legislation;
De nationella parlamenten ges även rätt att motsätta sig förslag till lagstiftning om de anser att de går utöver Europeiska unionens behörighetsområde.
(d) the President of the Commission will be elected by the European Parliament, thereby establishing a link to the results of European elections;
c) Europaparlamentet skall i regel på jämlik fot med rådet besluta om unionens lagstiftning.
(e) the Foreign Minister, appointed by the European Council in agreement with the Commission's President, will be accountable both to the European Parliament and to the European Council;
d) Kommissionens ordförande skall väljas av Europaparlamentet, varvid det skapas en koppling till resultaten från valen till Europaparlamentet.
(f) a new budgetary procedure will require the approval of both the Council and the European Parliament for all European Union expenditure, without exception, thus bringing all expenditure under full democratic control;
e) Utrikesministern, som skall utses av Europeiska rådet i överenskommelse med kommissionens ordförande, kommer att vara ansvarig inför både Europaparlamentet och Europeiska rådet.
(g) the exercise of delegated legislative powers by the Commission will be brought under a new system of supervision by the European Parliament and the Council, enabling each of them to call back Commission decisions to which they object;
g) Kommissionens utövande av delegerade lagstiftningsbefogenheter inlemmas i ett system med övervakning från Europaparlamentets och rådets sida, vilket gör det möjligt för båda dessa institutioner att återkalla kommissionsbeslut som de motsätter sig.
(h) agencies, notably Europol, will be subject to greater parliamentary scrutiny;
h) De externa organen såsom Europol skall underkastas en större parlamentarisk granskning.
(i) the Council will meet in public when debating and adopting Union legislation;
i) När rådet behandlar och antar EU-lagstiftning skall dess möten vara offentliga.
(j) the role of the Committee of the Regions is reinforced;
j) Regionkommitténs roll skall förstärkas.
(k) with regard to future revisions of the Constitution, the European Parliament too will have the power to submit proposals, and the scrutiny of any proposed revision must be carried out by a Convention unless Parliament agrees that this is not necessary;
k) Även Europaparlamentet ges rätt att lägga fram förslag om framtida översyner av konstitutionen, och granskningen av alla föreslagna ändringar måste göras av ett konvent, om inte parlamentet anser att detta inte är nödvändigt.
More rights for citizens
Utökade medborgerliga rättigheter
(a) the incorporation of the EU Charter of Fundamental Rights in part Π of the Constitution, which means that all provisions of European Union law and all action taken by the EU institutions or based on EU law will have to comply with those standards;
Europaparlamentet ser positivt på att medborgarnas rättigheter stärks som en följd av följande förbättringar: a) Inlemmandet av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna i konstitutionens del Π betyder att all EU-lagstiftning, alla åtgärder som EU-institutionerna vidtar och alla åtgärder som grundar sig på EU-lagstiftningen måste uppfylla dessa standarder.
(b) the Union is to accede to the European Convention on Human Rights, thereby making the Union subject to the same external review as its Member States;
b) Europeiska unionen åläggs att ansluta sig till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och därmed underställa unionen samma externa granskning som medlemsstaterna.
(c) new provisions will facilitate participation by citizens, the social partners, representative associations and civil society in the deliberations of the Union;
bestämmelser organisationers underlättas medborgarnas, arbetsmarknadens parters, och det civila samhällets deltagande i unionens c) Genom nya representativa överläggningar.
(d) the introduction of a European citizens' initiative, which will enable citizens to submit proposals on matters where they consider that a legal act of the Union is required in order to implement the Constitution;
d) Genom införandet av ett europeiskt medborgarinitiativ som gör det möjligt för medborgarna att lägga fram förslag i frågor som de anser måste täckas av en EU-rättsakt för att konstitutionen skall kunna förverkligas.
(e) individuals will have greater access to justice in connection with European Union law;
e) Enskildas tillgång till unionens domstol inom ramen för EU:s lagstiftning utvidgas.
Endorses the Constitutional Treaty and wholeheartedly supports its ratification;
Europaparlamentet ställer sig bakom konstitutionsfördraget och stödet till fullo dess ratificering.
Believes that this Constitution will provide a stable and lasting framework for the future development of the European Union that will allow for further enlargement while providing mechanisms for its revision when needed;
Europaparlamentet anser att denna konstitution kommer att fungera som en stabil och varaktig ram för Europeiska unionens framtida utveckling, en ram som kommer att möjliggöra framtida utvidgningar och även tillhandahålla de mekanismer som krävs för att genomföra en översyn av konventionen när detta är nödvändigt.
Instructs its President to forward this resolution and the report of the Committee on Constitutional Affairs to the national parliaments of the Member States, the Council, the European Commission and the former Members of the Convention on the Future of Europe, and to ensure that Parliament's services, including its external offices, provide ample information about the Constitution and Parliament's position on it.
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution och betänkandet från utskotten för konstitutionella frågor till medlemsstaternas respektive parlament samt till rådet, Europeiska kommissionen och de f.d. ledamöterna av konventet om Europas framtid samt att se till att hela parlamentet, inbegripet dess externa kontor, tillhandahåller omfattande information om konstitutionen och parlamentets inställning till den.
'I am not an advocate offrequent changes in laws and constitutions, but laws and institutions must go hand in hand with the progress of the human mind.
Jag är ingenförespråkare av täta ändringar av lagar och konstitutioner, men lagar och konstitutioner måste gå hand i hand med den mänskliga tankens utveckling.
As that becomes more developed, more enlightened, as new discoveries are made, new truths discovered, and manners and opinions change, with change of circumstances, institutions must advance also to keep pace with the times.
När denna blir mer utvecklad, mer upplyst, när nya upptäckter görs, nya sanningar upptäcL· och vanor och åsikterförändras med ändradeförhållanden, måste även institutionerna utvecklas i takt med tiden.
We might as well require a man to wear still the coat whichfitted him when a boy, as civilised society to remain ever under the regime of their ancestors. '
Vi skulle lika gärna kunna kräva att en man fortfarande skall bära den rock som passade honom som barn, som att kräva att ett civiliserat samhälle för alltid skall lyda under sinaförfäders samhällsordning.
More than half a century ago, the Schuman Declaration set in train an ambitious undertaking: that of uniting Europeans, who had been divided for centuries by fratricidal conflicts, around a common project.
För mer än ett halvsekel sedan kom Schumandeklarationen och den utgjorde utgångspunkten för ett ambitiöst projekt: att ena européerna, som under sekler hade slitits sönder i strider mellan broderfolk, i ett gemensamt projekt.
Success was dependent on a resolution of the three crucial issues facing Europe at the end of the Second World War: how to overcome the internal demons which were the root cause of the most serious disasters to have affected our continent, how to regain a place at the forefront of world affairs, and how to develop economic conditions which would guarantee the survival of a stable democratic order.
För att lyckas var det nödvändigt att lösa tre frågor som väcktes med all tydlig grymhet i slutet av andra världskriget: Hur skulle man övervinna de interna demoner som låg bakom de största katastroferna på vår kontinent, hur skulle man återfå en plats av första rang i internationella sammanhang, hur skulle man uppnå en ekonomisk situation som kunde garantera en fortsatt stabil demokrati?
The history of the last five decades is the chronicle of a success.
De senaste fem decennierna är en berättelse om framgång.
All these achievements of the European integration process should not lead us to forget its true objectives: making nationalist excesses, the real cancer affecting modern Europe, a thing of the past; defending democracy as a system which can channel divergent opinions in a pluralist society; and giving Europe a strong, influential voice to defend its ideas, its values and its interests.
Men alla dessa framgångar i den europeiska integration får inte göra att vi glömmer de verkliga målen med detta projekt: att förhindra nationalistiska överdrifter, en verklig varböld i det moderna Europa, att försvara demokratin som ett system för att kanalisera olika åsikter i ett pluralistiskt samhälle och ge Europa en stark och mäktig röst för att försvara sina idéer, värden och intressen.
However, Europe must not rest on its laurels: it must deal with the new challenges facing it at the start of the 21st century, i.e. the Union's role in international politics, globalisation, enlargement, the euro, the internal and external security of our continent, terrorism, migratory flows, education, technological progress, racism, xenophobia or social exclusion.
Europa får dock inte låta nöja sig med det som har uppnåtts. Vi måste möta de nya utmaningarna i inledningen av 2000-talet, som må vara unionens roll i den internationella politiken, globalisering, utvidgning, euron, inrikes och utrikes säkerhet på vår kontinent, terrorism, migrationsströmmar, utbildning, tekniska framsteg, rasism, främlingsfientlighet eller social utslagning.
Since the first European Commumty (Coal and Steel: Paris Treaty of 18 April 195110), which brought together six Western European countries \ was established, the European integration
Parisfördraget av den 18 april 195110), som förenade sex västeuropeiska länder11, har den europeiska integrationsprocessen vuxit till att omfatta 25 europeiska stater12 och dess verksamhetsområde har utökats till nya områden genom upprättandet av
10 Entry into force: 23 July 1951.
10 Trädde i kraft 23.7.1952 11 Belgien, Tyskland, Frankrike, Italien, Luxemburg och Nederländerna.
11 Belgium, Germany, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien 2004.
January 1 - 2005 process has been extended to embrace 25 European States12 and has seen its scope expand to cover new areas through the establishment of the Economic Community and the Atomic Energy (Euratom) Community (Treaties of Rome of 25 March 195713) and, subsequently, the European Union (Maastricht Treaty of 7 February 1992).
Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) (Romfördragen av den 25 mars 195713) och sedermera Europeiska unionen (Maastrichtfordraget av den 7 februari 1992).
Ever since the first European elections by universal suffrage in 1979, Parliament has consistently sought to democratise and make more effective and transparent the workings of what was to become the European Union.
Allt sedan det första allmänna direkta valet till Europaparlamentet 1979 har parlamentet förespråkat tanken på att demokratisera, effektivisera och öka insynen i det som blivit Europeiska unionen.
By adopting, on 14 February 1984, the first draft Treaty establishing the European Union (known as the 'Spinelli' draft, after its rapporteur), Parliament initiated a reform process which was to continue for the following 20 years and lead to the drafting of the
För det första har parlamentet försökt att förtydliga och vid behov stärka Europeiska unionens behörighet och befogenheter. Parlamentet har konsekvent argumenterat för att unionen själv skall tilldelas, och utöva, befogenheter på basis av "subsidiaritetsprincipen", dvs. att unionen
17 Signed on 26 February 2001, came into force on 1 February 2003. 18 Signed in Rome on 29 October 2004 and should enter into force on 1 November 2006 if allthe instruments of ratification have been deposited by that date.
18 Undertecknades i Rom den 29.10.2004 och skall i princip träda i kraft 1.11.2006, under förutsättning att samtliga ratificeringsinstrument lagts fiam före detta datum.
19 Resolutions on the preparations for the IGCs and assessing their outcomes:
19 Resolutioner om förberedelserna inför regeringskonferenserna och utvärdering av resultaten från dessa:
- Single European Act . resolution of 14 February 1984: Spinelli report and draft Treaty (OJ C 77,19.3.1984, p.
- Europeiska enhetsakten: Resolution av den 14.2.1984 : Spinellis betänkande och förslag till fördrag (EGT C 77,19.3.1984, s.
33) . resolutions of 16 January 1986: Planas report (OJ C 36, 17.2.1986, p.
33) Resolution av den 16.1.1986 : Planas betänkande (EGT C 36,17.2.1986, s.
144) and 17 April 1986 (OJ C 120,20.5.1986, p.
144) och den 17.4.1986 (EGT C 120,20.5.1986, s. 96) - Maastrichtfordraget Resolutioner om D. Martins betänkande av den 14.3.1990 (EGT C 96,17.4.1990, s. 114), 11.7.1990 (EGT C 231,17.9.1990, s.
97) and 22 November 1990 (OJ C 324,24.12.1990, p.
97) och 22.11.1990 (EGT C 324, 24.12.1990, s.
219) . resolution of 7 April 1992: D. Martin report (OJ C 125,18.5.1992, p.
219) Resolution av den 7.4.1992 : betänkande av D. Martin (EGT C 125,18.5.1992, s. 81)
81) - Treaty of Amsterdam . resolutions of 17 May 1995: D. Martin/Bourlanges report (OJ C 151,19.6.1995, p.
- Amsterdamfördraget Resolutioner av den 17.5.1995: betänkande av D. Martin/Bourlanges (EGT C 151, 19.6.1995, s.
56) and 13 March 1996: Dury/Maij-Weggen report (OJ C 96,1.4.1996, p.
56) och 13.3.1996: betänkande av Dury/Maij-Weggen (EGT C 96,1.4.1996, s.
77) . resolution of 19 November 1997: Méndez de Vigo/Tsatsos report (OJ C 371, 8.12.1997, p.
77) Resolution av den 19.11.1997: betänkande av Méndez de Vigo/Tsatsos (EGT C 371, 8.12.1997, s.
99) -Treaty of Nice . resolutions on the Dimitrakopoulos/Leinen report of 18 November 1999 (OJ C 189,7.7.2000, p.
99) - Nicefördraget Resolution om betänkande av Dimitrakopoulos/Leinen av den 18 november 1999 (EGT C 189, 7.7.2000, s. 222), 3.2.2000 (EGT C 309,27.10.2000, s.
85) and 13 April 2000 (OJ C 40,7.2.2001, p.
85) och 13.4.2000 (EGT C 40,7.2.2001, s.
409) . resolution of 31 May 2001: Méndez de Vigo/Seguro report (OJ C 47E, 21.2.2002, p. 108).
409) Resolution av den 31.5.2001: betänkande Méndez de Vigo/Seguro (EGT C 47E, 21.2.2002, s. 108).
Parliament has consistently argued that powers should be attributed to, and exercised by, the Union on the basis of the 'principle of subsidiarity', i.e. it should exercise those responsibilities - but only those responsibilities - that can be carried out more effectively by common policies than by the Member States acting separately.
Översikt endast skall utöva de befogenheter som kan utövas effektivare med gemensam politik än om medlemsstaterna agerar enskilt.
Second, it has argued that responsibilities exercised at European level should be carried out more effectively.
För det andra har parlamentet argumenterat för att befogenheterna på Europanivå skall utövas effektivare.
Parliament was particularly critical of the practice of unanimity in the Council, arguing that, where it has been agreed to run a policy jointly, it makes no sense to give a blocking power to each of the component States of the Union.
Det var särskilt kritiskt till beslutsfattande med enhällighet i rådet och ansåg att det om man har kommit överens om att bedriva en gemensam politik inte finns någon anledning att ge varje medlemsstat i unionen befogenhet att blockera beslut.
It has also pleaded for a stronger role to be given to the Commission in carrying out policies once they have been agreed, subject to proper scrutiny and control.
Parlamentet har dessutom pläderat för én starkare roll för kommissionen vid verkställandet av politiken efter det att den antagits, under vederbörlig övervakning och kontroll.
Third, it has made the case for better democratic control and accountability at European level.
För det tredje har parlamentet arbetat för bättre demokratisk kontroll och ansvar på Europanivå.
Those responsibilities which national parliaments, in ratifying the Treaties, have transferred to the Union should not be exercised by the Council (i.e. national ministers) alone.
De befogenheter som de nationella parlamenten, i och med ratificeringen av fördragen, har överfört till unionen bör inte utövas endast av rådet (dvs. nationella ministrar).
The loss of parliamentary powers at the national level should be offset by an increase in parliamentary power at European level.
Förlusten av parlamentariska befogenheter på nationell nivå bör kompenseras av ökade parlamentariska befogenheter på Europanivå.
In the light of the mixed and clearly inadequate results achieved by the Treaties of Amsterdam and Nice, when set against the challenge posed by the doubling in the number of Member States, but also that of the further deepening of the Union, it became more and more apparent that the established method of revising the Treaties was no longer able to provide genuine responses to the issues raised by the development of Europe.
Mot bakgrund av de blandade och uppenbart otillräckliga resultat som uppnåddes i och med Amsterdam- och Nicefördragen, men även den ytterligare fördjupningen av unionen, blev det allt tydligare att den etablerade metoden för att se över fördragen inte längre var tillräcklig för att besvara de frågor som Europas utveckling gav upphov till.
Parliament had already reached that conclusion, and outlined it clearly, in its resolution of 19 November 1997 (based on the report by Iñigo Méndez de Vigo and Dimitris Tsatsos, see footnote 10 above) which marked the real starting point of the political review process which was to culminate, in 1999, in the establishment, at the instigation of the German Council Presidency, of the Convention model, one first employed in connection with the drafting of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Parlamentet hade redan kommit fram till denna slutsats, vilken tydligt framfördes i parlamentets resolution av den 19 november 1997 (införlivad i betänkandet av Méndez de Vigo och Dimitris Tsatsos, se fotnot 10 ovan), som utgjorde det verkliga startskottet för den politiska översynsprocess som kulminerade 1999 med inrättandet av konventsmetoden (på det tyska ordförandeskapets förslag). Denna metod användes första gången vid utarbetandet av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
The signatories to the Treaty of Nice, being aware of its imperfections, in fact annexed to it a Declaration No 23 'on the future of the Union'20 which paved the way for further reform of the treaties, originally scheduled for 2004.
Nicefördragets undertecknande parter, som var medvetna om dessa brister, bifogade en förklaring till fördraget, förklaring m 23 "om unionens framtid"20som banade väg för en ny reform av fördragen, som från början planerades till 2004.
This reform was to be prepared for by 'wide-ranging discussions with all interested parties: representatives of national parliaments and all those reflecting public opinion (...) representatives of civil society, etc.', which was to take place in 2001 with a view to the adoption of a declaration 'containing appropriate initiatives for the continuation of this process' at the European Council in Laeken.
Denna reform skulle förberedas genom "omfattande diskussioner med alla berörda parter: företrädare för de nationella parlamenten och den allmänna opinionen (...), företrädare för det civila samhället med mera" som skulle hållas under 2001 med målet att en förklaring "med lämpliga initiativ för den fortsatta processen" skulle antas under Europeiska rådets möte i Laeken.
Page 28
Översikt
The Convention on the Charter of Fundamental Rights demonstrated that a body of this kind was able to prepare a draft text likely to secure the approval of the Heads of State or Government.
Konventet för stadgan för de grundläggande rättigheterna hade de facto visat att ett sådant organ var i stånd att utarbeta ett förslag som kunde godkännas av alla stats- och regeringschefer.
The open and transparent nature of the Convention and the quality of its debates had also facilitated efforts to achieve a consensus by giving every representative the opportunity, first of all, to express his or her own views, and, subsequently, to understand those of the other representatives.
Konventets insynsvänliga karaktär och kvaliteten på dess diskussioner hade även gjort det lättare att nå konsensus framför allt baserad på möjligheten för alla att uttrycka sina åsikter och lyssna till de andras.
The Laeken European Council of 14 and 15 December 2001, by adopting the Laeken declaration on the future of European Union"24followed up this initiative by setting out the organisational arrangements for the work of the Convention and, above all, defining its terms of reference and the issues that it would be called upon to discuss.
Europeiska rådet följde upp detta initiativ under sitt möte i Laeken den 14-15 december 2001 genom att anta "Laekenförklaringen om Europeiska unionens framtid"24, i vilken konventets organisation och arbetssätt fastställdes, liksom villkoren för dess mandat och de frågor som det skulle diskutera.
Thus, the Convention on the Future of Europe (chairman: Valéry Giscard d'Estaing; vice-chairmen: Giuliano Amato and Jean-Luc Dehaene) was given the task of drawing up a preliminary draft Constitution to serve as the basis for the work of the IGC which was to follow.
Konventet om Europas framtid (med Valéry Giscard d'Estaing som ordförande och Giuliano Amato och Jean-Luc Dehaene som vice ordförande) gavs således i uppgift att utarbeta ett preliminärt utkast till konstitution som skulle ligga till grund för regeringskonferensens efterföljande arbete.
The outcome of the Convention confirmed that the choice of this method had been a wise one, since the latter succeeded in presenting, after 16 months' work, a consensus-based text informed by intense debates which also drew on close dialogue with civil society.
Resultaten av konventets arbete bekräftade att denna metod hade varit ett klokt val eftersom konventet efter 16 månader lyckades lägga fram en samförståndsbaserad text på grundval av intensiva debatter och efter en nära dialog med det civila samhället.
For its part, Parliament, through the work of its Committee on Constitutional Affairs, exerted a major influence on the draft constitutional Treaty25, only a very few provisions of which would be
Genom utskottet för konstitutionella frågor och dess arbete spelade parlamentet en viktig roll vid utarbetandet av utkastet till konstitutionellt fördrag25. En text som regeringskonferensen endast gjorde små ändringar i.
22 Resolution of 25 October 2000 (report by Olivier Duhamel on the constitutionalisation of the Treaties), confirmed by the resolution of 31 May 2001 (Méndez de Vigo/Seguro report on the [assessment of the] Treaty of Nice and the future of the European Union).
23 Idén till en sådan stadga, som nu utgör del II i konstitutionen, lades först fram av det tyska ordförandeskapet som säkrade stöd för sitt förslag vid Europeiska rådets möte i Köln den 3 och 4.6.1999.