natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 2005, 20 out of 29 European countries reported information on 315 000 drug clients attending outpatient treatment centres.
År 2005 redovisade 20 av 29 europeiska länder information om 315 000 missbrukande klienter som fick behandling vid behandlingscentrum inom öppenvården.
The data came from about 4 000 treatment units.
Uppgifterna kom från drygt 4 000 behandlingsenheter.
Approximately half (53 %) of the outpatient clients are treated for primary opioid use and the other half for primary use of other drugs, in particular cannabis (22 %) and cocaine (16 %).
Ungefär hälften (53 %) av öppenvårdsklienterna behandlas för primärt opiatmissbruk och den andra hälften för primärt missbruk av andra droger, främst cannabis (22 %) och kokain (16 %).
The drug that is most commonly the primary drug of consumption varies between countries.
Vilken drog som är den vanligaste primärdrogen varierar mellan länderna.
Treatment and harm-reduction responses
Behandling och åtgärder för att minska skadeverkningarna
Recent developments in treatment systems
Den senaste utvecklingen inom behandlingssystemen
Most treatment of drug users takes place in outpatient settings, including general practice.
Största delen av missbruksbehandlingen sker inom öppenvården, inbegripet hos allmänläkare.
About 80 % of outpatient treatment clients are male, with a mean age of around 30 years (28 years among those new to treatment), and their living conditions are generally poor compared with the general population of the same age.
Ungefär 80 % av klienterna inom öppenvården är män, deras genomsnittliga ålder är omkring 30 år (28 år bland dem som påbörjat behandling för första gången), och de har i allmänhet dåliga levnadsförhållanden jämfört med personer i samma ålder i befolkningen som helhet.
Around 60 % of outpatient clients have not achieved a level of education beyond primary, and about one tenth of those clients have not even completed primary education.
Omkring 60 % av öppenvårdsklienterna har inte slutfört någon utbildning på högre nivå än motsvarande mellanstadiet, och ungefär en tiondel av dessa klienter har inte ens slutfört mellanstadiet.
Around half of the clients were in regular employment before entering outpatient treatment and the other half were unemployed; most outpatient clients are in stable accommodation (85 %), of whom 40 % live with their parents and 19 % live alone.
Omkring hälften av klienterna hade reguljär anställning innan de kom till öppenvården för behandling medan den andra hälften var arbetslösa. De flesta öppenvårdsklienterna (85 %) har ett stabilt boende; av dessa bor 40 % med sina föräldrar och 19 % ensamma.
A significant minority of drug outpatient clients (15 %) live with children, either alone or with their partner, representing a complicating aspect in the drug user’s life and representing a risk factor for the children.
En avsevärd minoritet (15 %) av öppenvårdsklienterna bor med barn, antingen ensamma eller tillsammans med sin partner, något som utgör en komplicerande omständighet i en narkotikamissbrukares liv och innebär en riskfaktor för barnen.
Countries in which national geographical coverage of specialised drug treatment facilities is very patchy include Latvia, Hungary, Slovakia and Romania.
Bland de länder där den specialiserade missbrukarvården har en mycket bristfällig geografisk täckning märks Lettland, Ungern, Slovakien och Rumänien.
Despite recent expansions of the network of service providers, waiting lists for substitution treatment continue to exist in Greece as well as in Hungary and Poland.
Trots att nätverket av vårdgivare har byggts ut på senare tid finns det fortfarande väntelistor för substitutionsbehandling i Grekland liksom i Ungern och Polen.
Information on the socio-economic situation of drug clients in treatment is complemented by national information from some countries broken down by main substance used.
Informationen om den socioekonomiska situationen för de narkotikamissbrukare som får behandling kompletteras i redovisningen från vissa länder av en uppdelning efter primärdrog.
For example, in Germany, 67 % of heroin users are unemployed or economically inactive, compared with 53 % of cocaine clients and 35 % of cannabis clients, and 74 % of opioid clients have limited school education, compared with 63 % of cocaine clients (Sonntag et al., 2006).
I Tyskland är exempelvis 67 % av heroinmissbrukarna arbetslösa eller ekonomiskt inaktiva, jämfört med 53 % av kokainklienterna och 35 % av cannabisklienterna; 74 % av opiatklienterna har begränsad skolgång, att jämföra med 63 % av kokainklienterna (Sonntag m.fl., 2006).
Specialised facilities targeting specific groups of drug users, e.g. female drug users, homeless street injectors, sex workers, or young and very young drug users (see the 2007 selected issue on drug use among minors), have been newly established in several countries. In other countries,
Behandling på behandlingshem, vilket tidigare i många europeiska länder var den dominerande behandlingsformen för heroinmissbrukare, är numera förhållandevis mindre vanligt förekommande; de flesta opiatmissbrukarna behandlas inom öppenvården.
Treatment in residential facilities, formerly the predominant approach to the treatment of heroin use in many European countries, is relatively less common nowadays, and the majority of opioid users are treated in outpatient settings.
Behandlingshem spelar dock en allt viktigare roll för vården av äldre missbrukare och långtidsmissbrukare som har komplexa behandlingsbehov eftersom de samtidigt lider av allvarliga kroppsliga och psykiska sjukdomar.
Residential services are, however, of growing importance in the care of elderly and long-term drug users with complex treatment needs because of the coexistence of serious somatic and psychological co-morbidity.
Slutenvårdens filosofi och arbetsmetoder har ändrats avsevärt under åren, vilket beror på att behoven har förändrats.
The philosophy of inpatient facilities and the way they work have changed considerably over the years, in response to changing needs.
Det har blivit vanligare att man ger behandling och medicinsk vård – inbegripet psykiatrisk
The co-location of treatment and medical care, including psychiatric treatments, highly active antiretroviral treatment and
Specialiserade inrättningar för specifika grupper av narkotikamissbrukare, t.ex. kvinnliga narkotikamissbrukare, hemlösa personer som injicerar narkotika på gatan, prostituerade eller unga och mycket unga
) See the TDI tables and graphs in the 2007 statistical bulletin for more details on the figures quoted in this section.
) Utförligare information om de värden som anges i detta avsnitt finns i TDI-tabellerna och TDI-figurerna i statistikbulletinen 2007.
Legal frameworks of substitution treatment pharmacological treatment options have been expanded to meet the needs of specific user groups with the aim of increasing treatment coverage.
I andra länder har de läkemedelsbaserade behandlingsalternativen byggts ut så att man ska kunna tillgodose behoven hos specifika missbrukargrupper och därmed öka behandlingstäckningen.
For example, buprenorphine maintenance treatment is now licensed in Malta (19
Exempelvis har det nu blivit tillåtet att ge underhållsbehandling med buprenorfin i Malta (19).
In 2006, a survey was carried out among the specialised network of legal correspondents to obtain further information about laws and official regulations regarding admission criteria for substitution treatment as well as about prescribing and dispensing practice.
År 2006 genomfördes en enkät i det specialiserade nätverket av ”juridiska korrespondenter” med syftet att få fram ytterligare information om lagar och föreskrifter när det gäller kraven för antagning till substitutionsbehandling samt om förskrivnings- och utlämningspraxis för läkemedlen.
Results were obtained from 17 countries and complemented a 2003 report from the
De svar som inkom från 17 länder kompletterar en rapport från den europeiska databasen över narkotikalagstiftning (ELDD) som offentliggjordes 2003 (1).
European legal database on drugs (1).
Behandling av olika grupper av narkotikamissbrukare
The scope of the legal framework varies considerably between Member States.
De rättsliga ramarnas räckvidd varierar betydligt mellan medlemsstaterna.
There is a trade-off between strength of the framework and flexibility. flexibility.
Det förefaller nödvändigt att kompromissa och göra avkall antingen på ramarnas styrka eller på deras flexibilitet. flexibilitet.
Member States are increasingly acknowledging the importance of providing adequate treatment services for problematic cannabis and cocaine users.
Medlemsstaterna framhåller i allt högre grad att det är viktigt att erbjuda fullgod behandling för personer med ett problematiskt missbruk av cannabis eller kokain.
In the case of cannabis, treatment, counselling and prevention programmes in Europe are often intertwined in order to reach a large number of users.
När det gäller cannabis är programmen för behandling, rådgivning och prevention i Europa ofta sammanlänkade, så att man ska kunna nå ett stort antal personer som använder drogen.
New communication strategies, for example making use of the Internet, are being implemented in an attempt to reach cannabis users whose drug use falls somewhere between experimental and problematic.
Nya kommunikationsstrategier, t.ex. där Internet utnyttjas, införs nu i ett försök att nå personer vars cannabisanvändning ligger någonstans mellan experimentell och problematisk.
Specific cannabis treatment services and programmes, which to date have not been widely provided in Europe, are under development at the moment (see Chapter 3).
Specifika behandlingar och program för cannabis har hittills inte funnits i någon större utsträckning i Europa, men utvecklingsarbete pågår (se kapitel 3).
The substances that can be used for substitution treatment are normally designated by law.
De ämnen som kan användas i substitutionsbehandling anges normalt i lagen.
In most cases, only methadone and buprenorphine or only methadone can be prescribed, although in a few countries other drugs such as morphine or codeine are permitted.
I de flesta fallen kan enbart metadon och buprenorfin eller enbart metadon förskrivas, även om också andra läkemedel som morfin eller kodein är tillåtna i några länder. På liknande sätt anges nationella antagningskriterier i nästan alla länderna antingen i lagar eller i förordningar eller riktlinjer utfärdade av regeringsdepartement.
The most common criteria are diagnosis of addiction and minimum age, although the need for previous unsuccessful drug-free treatment also features.
De vanligaste kriterierna gäller diagnos på beroende och minimiålder, men ibland anges också att en person tidigare utan framgång måste ha genomgått läkemedelsfri behandling.
In some countries, sanctions for violating treatment rules are set out in national laws while in others the issue is at the discretion of each individual treatment centre.
I några länder anges straffen för brott mot behandlingsreglerna i nationella lagar medan det i andra länder är det enskilda behandlingscentrumet som bestämmer straffen.
Moreover, Member States facing a high level of demand for cocaine treatment are starting to commission research in this field, the issue being complicated by the fact that users of powder cocaine and crack cocaine are usually members of quite distinct social groups (see Chapter 5).
Dessutom har man i de medlemsstater där efterfrågan på kokainbehandling är stor börjat beställa forskning på området. Ett problem i sammanhanget är att de som använder pulverkokain och crack-kokain oftast tillhör helt olika grupper i samhället (se kapitel 5).
At present, however, because of the current lack of specific services, the large majority of psychostimulant users, including amphetamine users, are being treated within traditional, opioid-orientated treatment services, with an identified training need for treatment staff and clinicians across Europe.
För närvarande gör dock bristen på specifik vård att den stora majoriteten av de klienter som använder psykostimulantia, inbegripet amfetaminer, finns inom den traditionella behandlingsvården, som är inriktad mot opiatmissbrukare. Över hela Europa konstaterar man att det finns ett behov av utbildning för behandlingspersonal och kliniskt verksamma läkare.
Treatment of heroin dependence
Behandling av heroinberoende
After political endorsement as a response to heroin use in the second half of the 1980s, substitution treatment has gone on to become the predominant option for the treatment of opioid dependence in most countries (Figure 2).
Sedan substitutionsbehandling fick politiskt stöd som motåtgärd mot heroinmissbruk under andra hälften av 1980-talet har detta blivit det dominerande behandlingsalternativet när det gäller opiatberoende i de flesta länderna (figur 2).
The laws usually also define who is permitted to prescribe.
Oftast anges det också i lagarna vem som har förskrivningsrätt.
This is primarily doctors in treatment centres, though in some countries any doctor or certain trained or accredited doctors may prescribe.
Det handlar i första hand om läkare vid behandlingscentrum, även om reglerna i vissa länder innebär att alla läkare eller alla specialutbildade eller ackrediterade läkare har förskrivningsrätt.
In practice, it is rare for doctors outside treatment centres to initiate substitution treatment (2).
I praktiken är det dock sällsynt att läkare utanför behandlingscentrumen initierar substitutionsbehandling (2).
Maximum doses are rarely defined in law.
Maximidoser anges sällan i lagen.
To prevent duplicate prescriptions, most countries use special prescription forms, though a central register is found in several countries and a few issue special ID cards.
För att undvika dubbelförskrivning använder man i de flesta länderna särskilda receptblanketter, men i flera länder finns det ett centralt register och några länder utfärdar särskilda id-kort.
Authorised dispensaries are usually also specified in the legislation, mostly pharmacies or treatment centres, though some countries also allow doctors to dispense.
Vem som har rätt att lämna ut läkemedlen anges också oftast i lagstiftningen. Oftast rör det sig om apotek eller behandlingscentrum, även om vissa länder också låter läkare lämna ut läkemedel.
Finally, in most countries, a system for taking doses home has been established by law, guidelines or simply tolerance, but occasionally this is specifically forbidden.
När det slutligen gäller klienternas möjligheter att ta med sig läkemedel hem finns det i de flesta länder ett system som antingen anges i lag eller riktlinjer eller helt enkelt har uppstått till följd av att man tolererar att klienterna tar med sig läkemedel hem, men i några fall är detta uttryckligen förbjudet.
Further details are available at http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036See Table HSR-6 in the 2007 statistical bulletin.
Utförligare information finns på Internet (http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036). Se tabell HSR-6 i statistikbulletinen 2007.
The main substitution drugs used are methadone and buprenorphine.
De huvudsakliga substitutionsläkemedel som används är metadon och buprenorfin.
Ideally, pharmacological treatment should be combined with psychological counselling and social support.
Helst bör läkemedelsbehandlingen kombineras med psykologisk rådgivning och socialt stöd.
Substitution treatment is usually delivered in outpatient settings at specialised drug treatment units but increasingly also by doctors in private practice.
Substitutionsbehandling ges oftast inom öppenvården vid specialiserade enheter för missbruksbehandling, men i allt större utsträckning ges sådan behandling nu även av privatpraktiserande läkare. I några länder, bl.a.
In some countries, e.g. Germany, France and the United Kingdom, general practitioners are heavily involved in treating drug users.
Tyskland, Frankrike och Storbritannien, är de allmänpraktiserande läkarna i hög grad inblandade i behandlingen av narkotikamissbrukare.
Quality control has also been on the agenda in several countries, resulting in regulations being tightened, training requirements increased
Kvalitetsstyrning är en fråga som har diskuterats i flera länder, något som har resulterat i striktare föreskrifter, höjda utbildningskrav eller en mer omfattande tillsyn och på grund av bristande intresse för missbruksbehandling (
) See ‘Prescribing practice for substitution treatment in Europe’, p. 66.)
) Se ”Förskrivningspraxis vid substitutionsbehandling i Europa”, s. 66.)
See ‘Legal frameworks of substitution treatment’ and http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036) See also p. 67.
Se ”Rättsliga ramar för substitutionsbehandling” (s. 32) och Internet (http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036).
Figure 2: Estimated availability of opioid substitution treatment in the EU-15 Member States, 1993–2005 harm-reduction services.
Figur 2: Uppskattad tillgänglighet för opiatsubstitutionsbehandling i EU-15-medlemsstaterna, 1993–2005
NB: For further information see Tables HSR-7 and HSR-8 and Figures HSR-1 and HSR-5 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points and reports; see Figure HSR-5 in the 2007 statistical bulletin for a detailed list of sources.
Anm.: Mer information finns i tabellerna HSR-7 och HSR-8 samt figurerna HSR-1 och HSR-5 i statistikbulletinen 2007.Källa: Nationella kontaktpunkter och rapporter; en utförlig förteckning över källor finns i figur HSR-5 i statistikbulletinen 2007.
Harm-reduction responses
Åtgärder för att minska skadeverkningarna
Prevention of infectious diseases and a reduction in drug-related deaths are central targets of the EU response to drugs, and the current action plan sets the objective of increasing the availability and accessibility of services and facilities to prevent and reduce health-related harm.
Prevention av infektionssjukdomar och minskning av antalet narkotikarelaterade dödsfall är viktiga mål för EU:s åtgärder mot narkotika, och ett av de mål som anges i den nuvarande handlingsplanen är att öka tillgången på och tillträdet till vård och inrättningar som förebygger och minskar hälsoskadorna.
In some countries, the reintegration sector is receiving increasing political attention and investment, and in several countries standards for drug maintenance treatment envisage that social care and reintegration services should be made available to clients.
I några länder får återintegreringssektorn nu mer politisk uppmärksamhet och större ekonomiska resurser, och i flera länder anges det i normerna för underhållsbehandling med läkemedel att socialvård och återintegreringstjänster bör göras tillgängliga för klienterna.
For example, the mid-term review of the Irish drugs strategy recommended the inclusion of rehabilitation as the fifth pillar of the strategy, while in Denmark new programmes for vulnerable groups (‘shared responsibility’) were launched by the Ministries of Employment and of Social Affairs.
Vid halvtidsöversynen av den irländska narkotikastrategin rekommenderades det exempelvis att rehabilitering skulle införas som strategins femte pelare, och i Danmark har nya program för utsatta grupper (”delat ansvar”) lanserats av sysselsättnings- och socialdepartementen.
Another example is the Norwegian government’s strategy for preventing and combating homelessness, which sets measurable targets, such as reducing evictions and increasing access to permanent housing so that temporary accommodation becomes the exception.
Ett annat exempel är den norska regeringens strategi för att förebygga och bekämpa hemlöshet, som innehåller mätbara mål för bl.a. minskning av antalet fall av vräkning och ökning av tillgången till permanenta bostäder så att tillfälligt boende blir undantag snarare än regel.
Also in Norway, an action plan to combat poverty includes a grant scheme that in 2006 distributed EUR 6.5 million for the provision of residential follow-up services for homeless people and alcohol and drug users.
I Norge finns det också, inom ramen för en handlingsplan mot fattigdom, ett bidragsprogram som under 2006 delade ut 6,5 miljoner euro till insatser för att förse hemlösa och alkohol- och narkotikamissbrukare med boendeuppföljningstjänster.
In addition, Greece, France, Italy, Lithuania, Austria, Portugal and Slovakia participate in the Commission’s EQUAL initiative in the area of employment and social inclusion (24).
Dessutom deltar Grekland, Frankrike, Italien, Litauen, Österrike, Portugal och Slovakien i kommissionens initiativ Equal på området sysselsättning och social integrering (24).
The EU also encouraged the creation of a framework called ‘Open method of coordination’ (OMC), in which Member States coordinate their policies for combating poverty and social exclusion through a process of policy exchanges and mutual learning.
EU uppmuntrade också skapandet av den ”öppna samordningsmetoden”, vilket är en ram inom vilken medlemsstaterna samordnar sin politik mot fattigdom och socialt utanförskap genom en process med politiska utbyten och ömsesidigt lärande.
In April 2007, the European Commission submitted a report to the Council and the European Parliament regarding the implementation of the Council recommendation of 18 June 2003 on the prevention and reduction of health-related harm associated with drug dependence (22).
I april 2007 lade Europeiska kommissionen fram en rapport för rådet och Europaparlamentet om genomförandet av rådets rekommendation av den 18 juni 2003 om förebyggande och begränsning av hälsorelaterade skador i samband med narkotikamissbruk (22).
This report documents that harm reduction is a defined public health objective at national level in all Member States.
Rapporten visar att minskning av skadeverkningarna är ett etablerat folkhälsomål på nationell nivå i alla medlemsstaterna.
The background document commissioned to support the report of the Commission provides a comprehensive European picture of harm-reduction policies and interventions.
Det bakgrundsdokument som kommissionen låtit utarbeta till stöd för sin rapport ger en heltäckande europeisk bild av politiken och åtgärderna för att minska skadeverkningarna.
It is based on information provided mainly by policymakers, Reitox experts and grass-root organisations.
Dokumentet bygger huvudsakligen på information från de politiskt ansvariga, från Reitox-experter och från gräsrotsorganisationer.
Extensive country-by-country inventories are included in this background document (23).
Det innehåller bl.a. omfattande landsvisa inventeringar (23).
) Council recommendation of 18 June 2003 on the prevention and reduction of health-related harm associated with drug dependence (OJ L 165, 3.7.2003, p.31).) Both documents are available at: http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/drug/drug_rec_en.htm#1 ) http://ec.europa.eu/employment_social/equal/index_en.cfm
Rådets rekommendation av den 18 juni 2003 om förebyggande och begränsning av hälsorelaterade skador i samband med narkotikamissbruk; EUT L 165, 3.7.2003, s. 31–33.) Båda dokumenten finns på Internet (http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/drug/drug_rec_en.htm#1).) Se Internet (http://ec.europa.eu/employment_social/equal/index_en.cfm).
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe countries that mention specific social reintegration projects for street children.
Årsrapport 2007: Situationen på narkotikaområdet i Europa olika länder, men de uppvisar också viss variation i fråga om mål, målgrupper och villkor.
National treatment outcome studies
boende med stöd och hyresbidrag.
Three Member States (Ireland, Italy, the United Kingdom) have conducted national treatment outcome studies aimed at investigating treatment outcome by following a cohort of problem drug users over time in different treatment modalities and settings.
För att undvika att klienterna fastnar i ett långsiktigt beroende av sådan hjälp har man börjat pröva innovativa metoder när det gäller boendestöd eller ekonomisk hantering.