natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, in accordance with the principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, the level of rates for unbundled access to the local loop must be set on the basis of actual costs, namely the historic and forwardlooking costs incurred by the notified operator.
I enlighet med artikel 3.3 i förordning nr 2887/2000 ska storleken på avgifterna för tillträde till accessnätet fastställas på grundval av de faktiska kostnaderna, det vill säga den anmälda operatörens historiska kostnader och framåtblickande kostnader.
In those circumstances, it follows that the broad discretion granted by Regulation No 2887/2000 to the NRAs as regards the assessment of pricing aspects of unbundled access to the local loop also concerns the evaluation of the costs incurred by the notified operator.
Av detta följer att det betydande utrymme för skönsmässig bedömning som förordning nr 2887/2000 ger de nationella regleringsmyndigheterna i fråga om avgifterna för tillträde till accessnätet även omfattar beräkningen av den anmälda operatörens kostnader.
Therefore, it must be held that the broad discretion enjoyed by the NRAs under Article 4(2) of Regulation No 2887/2000 also relates to the costs taken into account, such as interest on invested capital and depreciation of fixed assets, the calculation basis of those costs and the costaccounting models used to prove them.
Domstolen konstaterar således att den vidsträckta befogenhet som de nationella regleringsmyndigheterna har enligt artikel 4.2 i förordning nr 2887/2000 även omfattar beaktade kostnader (såsom ränta på investerat kapital och avskrivningar av anläggningstillgångar), grunden för beräkningen av dessa kostnader och kostnadsredovisningsmodellerna.
In addition, it is also apparent from Article 4(2) of that regulation that, in the context of the broad discretion granted to them by those provisions, the NRAs are also entrusted with the power to conduct proceedings to control the pricing for unbundled access to the local loop in that they may request information concerning, inter alia, costs incurred in applying the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Det ska dessutom preciseras att det även följer av artikel 4.2 i förordningen att de nationella regleringsmyndigheterna, inom gränserna för det utrymme för skönsmässig bedömning som de tillerkänns genom den bestämmelsen, är behöriga att skynda på kontrollen av avgifterna för tillträde till accessnätet, på så sätt att de kan begära information om bland annat de kostnader som har använts vid tillämpningen av principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på grundval av kostnaderna.
It follows that Regulation No 2887/2000 grants the NRAs not only broad discretion, but also the appropriate means to enable them to examine, in the most effective way, the correct application of the principle laid down in Article 3(3) of that regulation.
Av detta följer att de nationella regleringsmyndigheterna enligt förordning nr 2887/2000 inte enbart ges en vidsträckt befogenhet, utan även lämpliga medel för att på det mest effektiva sättet granska tillämpningen av artikel 3.3 i förordningen.
The answer to Question 3(e) must therefore be that it is apparent from Article 4(1) and (2) of Regulation No 2887/2000 that, when examining the rates of notified operators for the provision of unbundled access to their local loop in light of the pricing principle laid down in Article 3(3) of that regulation, the NRAs have a broad discretion concerning the assessment of the various aspects of those tariffs, including the discretion to change prices, and thus the proposed tariffs.
Delfråga e i den tredje tolkningsfrågan ska således besvaras enligt följande. De nationella regleringsmyndigheterna har enligt bestämmelserna i artikel 4.1 och 4.2 i förordning nr 2887/2000 en vidsträckt befogenhet att, vid granskningen av de anmälda operatörernas avgifter för tillträde till deras accessnät i förhållande till principen om fastställandet av avgifterna i artikel 3.3 i den förordningen, bedöma de olika delarna av dessa avgifter, vilket innefattar rätten att ändra priserna och därigenom de föreslagna avgifterna.
That broad discretion also relates to the costs incurred by notified operators, such as interest on invested capital and depreciation of fixed assets, the calculation basis of those costs and the costaccounting models used to prove them.
Denna vidsträckta befogenhet omfattar även de kostnader som de anmälda operatörerna har haft (såsom ränta på investerat kapital och avskrivningar av anläggningstillgångar), grunden för beräkningen av dessa kostnader och kostnadsredovisningsmodellerna.
Question 3(d) and (f) to (h): the procedural aspects related to the application of the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
Delfrågorna d och f–h i den tredje tolkningsfrågan: Förfarandet vid tillämpningen av principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på grundval av kostnaderna
The national court requests the Court of Justice, first, to rule on the scope of the review by the courts of decisions of the NRAs concerning the application of the pricing principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000.
Den hänskjutande domstolen har för det första begärt att domstolen ska avgöra vilken omfattning som domstolsprövningen av de nationella regleringsmyndigheternas beslut angående tillämpningen av principen för fastställande av avgifter i artikel 3.3 i förordning nr 2887/2000 har.
Second, the national court requests the Court of Justice to give a ruling on whether telecommunications operators falling within the category which Regulation No 2887/2000 classes as beneficiaries, namely competing third parties operating in the telecommunications sector, are able to challenge before the courts decisions of the NRAs authorising the tariffs of notified operators for the provision of unbundled access to their local loop.
Den hänskjutande domstolen har för det andra begärt att domstolen ska ta ställning i frågan om möjligheten för teleoperatörer som tillhör den kategori av operatörer som i förordning nr 2887/2000 benämns berättigade, det vill säga konkurrerande tredje parter i telebranschen, att få de nationella regleringsmyndigheternas beslut om godkännande av de anmälda operatörernas avgifter för tillträde till accessnätet prövade i domstol.
Third and finally, it asks, in that context, who is to bear, in particular in court proceedings or the supervisory procedure laid down in Article 4 of Regulation No 2887/2000, the burden of proving that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation referred to in Article 3(3) of that regulation has been respected.
För det tredje uppkommer frågan vem som, i ett domstolsförfarande eller i ett tillsynsförfarande enligt artikel 4 i förordning nr 2887/2000, har bevisbördan för att principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på grundval av kostnaderna i artikel 3.3 i förordningen har följts.
Question 3(d): the scope of the review by the courts
Delfråga d i den tredje tolkningsfrågan: Omfattningen av domstolsprövningen
It should be pointed out at the outset that neither Regulation No 2887/2000 nor the directives of the FRF envisage harmonisation of the national rules concerning the applicable court proceedings or, in that regard, the scope of any review by the courts.
Domstolen konstaterar att varken förordning nr 2887/2000 eller de direktiv som utgör det tidigare gällande regelverket på teleområdet avser att harmonisera de nationella bestämmelserna om de tillämpliga domstolsförfarandena.
The German Government, the Bundesrepublik Deutschland, as party to the main proceedings, and Deutsche Telekom base their argument on the caselaw according to which, when Community law grants the Community institutions a wide measure of discretion by reason of complex economic assessments which they carry out in the field at issue, any review by the Community judicature must be limited to verifying that the measures in dispute are not vitiated by a manifest error or a misuse of powers, or that the institution in question did not clearly exceed the bounds of its
Den tyska regeringen, Bundesrepublik Deutschland, i egenskap av part i målet vid den nationella domstolen, och Deutsche Telekom har anfört att enligt rättspraxis är domstolsprövningen på områden där gemenskapsinstitutionerna enligt gemenskapsrätten tillerkänns ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning på grund av de komplicerade ekonomiska bedömningar som dessa har att göra, begränsad till en kontroll av huruvida åtgärden i fråga är behäftad med ett uppenbart fel eller innebär maktmissbruk, eller om institutionen uppenbart har överskridit gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning (se bland annat dom av den 21 januari 1999
JUDGMENT OF 24. 4.
DOM AV DEN 24.4.2008 — MÅL C-55/06 i mål C-120/97, Upjohn, REG 1999, s.
2008 — CASE C-55/06 discretion (see, inter alia, Case C-120/97 Upjohn [1999] ECR I-223, paragraph 34, and Joined Cases C-211/03, C-299/03 and C-316/03 to C-318/03 HLH Warenvertrieb and Orthica [2005] ECR I-5141, paragraph 75).
I-223, punkt 34, och av den 9 juni 2005 i de förenade målen C-211/03, C-299/03 och C-316/03–C-318/03, HLH Warenvertrieb och Orthica, REG 2005, s. I-5141, punkt 75).
By transposing that caselaw by analogy to the case in the main proceedings, it is claimed that the assessments made by the NRAs concerning the application of the pricing principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, namely those concerning the costs to be taken into account, their method of calculation and the accounting evidence of those costs in the case of the fictitious valuation of the local telecommunications infrastructures, constitute complex economic assessments and, consequently, the review by the national courts should also be limited.
Genom att analogt tillämpa denna rättspraxis i målet vid den nationella domstolen har det gjorts gällande att de bedömningar som de nationella regleringsmyndigheterna gör av tillämpningen av principen för fastställande av avgifter i artikel 3.3 i förordning nr 2887/2000 utgör komplicerade ekonomiska bedömningar och att följaktligen även den nationella domstolens kontroll borde vara begränsad. De bedömningar som det är fråga om är de nationella regleringsmyndigheternas bedömningar av vilka kostnader som ska tas i beaktande, hur dessa kostnader ska beräknas och hur dessa kostnader redovisningsmässigt ska styrkas i det fall det görs en fiktiv värdering av den lokala infrastrukturen för telekommunikationer.
In that regard, according to the caselaw, in the absence of relevant Community rules it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, first, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and, secondly, that they do not render in practice impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (see Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 17, and Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others [2007] ECR I-4233, paragraph 28 and the caselaw cited). 167
Dessa förfaranden får emellertid varken vara mindre förmånliga än dem som avser liknande talan som grundar sig på nationell rätt (likvärdighetsprincipen) eller göra det i praktiken omöjligt eller orimligt svårt att utöva rättigheter som följer av gemenskapsrätten (effektivitetsprincipen) (se dom av den 17 juni 2004 i mål C-30/02, Recheio – Cash & Carry, REG 2004, s. I-6051, punkt 17, och av den 7 juni 2007 i de förenade målen C-222/05–C-225/05, van der Weerd m.fl., REG 2007, s. I-4233, punkt 28 och där angiven rättspraxis). 167
In that regard, it needs to be pointed out that, as rightly submitted by Arcor and, more generally, the Lithuanian Government, it is apparent from recital 11 in the preamble to Regulation No 2887/2000 as well as Articles 3(2) and (3) and 4(3) of that regulation that the NRAs must ensure the application of rates for access to the local loop in transparent, fair and non-discriminatory conditions.
Domstolen konstaterar att det framgår av skäl 11 och artiklarna 3.2, 3.3 och 4.3 i förordning nr 2887/2000 att de nationella regleringsmyndigheterna ska säkerställa att avgifterna för tillträde till accessnätet är klara, tydliga och icke-diskriminerande. Detta har hävdats av Arcor och även, ur en mer allmän synvinkel, av den litauiska regeringen.
It is thus the task of the national courts to ensure compliance with the obligations resulting from Regulation No 2887/2000 regarding unbundled access to the local loop by means of procedures consistent with the pricing principle laid down in Article 3(3) of that regulation, and in accordance with the conditions referred to above.
Det ankommer således på den nationella domstolen att säkerställa att de skyldigheter som följer av förordning nr 2887/2000 i fråga om tillträde till accessnätet på villkor som är förenliga med principen för fastställande av avgifter i artikel 3.3 i förordningen, och i enlighet med de ovannämnda kraven på klarhet, tydlighet och ickediskriminering, iakttas.
It follows that Community law does not lay down any rule requiring the Member States to put in place a specific means of review with respect to decisions of the NRAs concerning the rates of notified operators for access to their local loops.
Av detta följer att det inte finns någon föreskrift i gemenskapsrätten enligt vilken medlemsstaterna är skyldiga att föreskriva en särskild form av domstolsprövning av de beslut som de nationella regleringsmyndigheterna fattar om de anmälda operatörernas avgifter för tillträde till accessnätet.
In those circumstances, the national courts must ensure that the obligations resulting from Regulation No 2887/2000 regarding unbundled access to the local loop by means of procedures consistent with the pricing principle laid down in Article 3(3) of that regulation are in fact complied with in transparent, fair and non-discriminatory conditions.
Den nationella domstolen ska mot denna bakgrund säkerställa att de skyldigheter som följer av förordning nr 2887/2000 i fråga om tillträde till accessnätet på villkor som är förenliga med principen för fastställande av avgifter i artikel 3.3 i förordningen faktiskt iakttas och att avgifterna för tillträde till accessnätet är klara, tydliga och icke-diskriminerande.
Question 3(f): the right to appeal against decisions of the NRAs regarding the rates of notified operators for unbundled access to their local loop
Delfråga f i den tredje tolkningsfrågan: Rätt till domstolsprövning av de nationella regleringsmyndigheternas beslut om de anmälda operatörernas avgifter för tillträde till accessnätet
By Question 3(f) the Court of Justice is essentially invited to consider whether beneficiaries within the meaning of Regulation No 2887/2000 may challenge the decisions of the NRAs authorising the rates of notified operators for unbundled access to their local loop by virtue of the requirements regarding the costorientation of rates.
I delfråga f i den tredje tolkningsfrågan har den hänskjutande domstolen begärt att domstolen ska pröva huruvida berättigade, i den mening som avses i förordning nr 2887/2000, på grundval av kraven om kostnadsorientering kan angripa de nationella regleringsmyndigheternas beslut att godkänna de anmälda operatörernas avgifter för tillträde till accessnätet.
In order to answer that question it is necessary to examine the regulatory framework to which Article 3(3) of Regulation No 2887/2000 belongs.
För att besvara denna fråga ska det regelverk i vilket artikel 3.3 i förordning nr 2887/2000 ingår undersökas.
In that regard, according to the wording of Article 5a(3) of Directive 90/387, Member States are to ensure that suitable mechanisms exist at national level under which a party affected by a decision of the NRA has a right of appeal to a body independent of the parties involved.
Enligt artikel 5a.3 i direktiv 90/387/EEG ska medlemsstaterna säkerställa att det på nationell nivå finns lämpliga möjligheter för en part som påverkas av ett beslut som har fattats av den nationella regleringsmyndigheten att överklaga hos ett av parterna oberoende organ.
Given that a decision of the NRA taken in relation to Article 4 of Regulation No 2887/2000 falls within the scope of Directive 90/387, Article 5a(3) of that dir -ective requires that national law provides for suitable mechanisms under which the ‘party affected’ by that decision has a right of appeal to an independent body.
Ett beslut som den nationella regleringsmyndigheten fattar med stöd av artikel 4 i förordning nr 2887/2000 omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 90/387. Artikel 5a.3 i det direktivet innebär därför ett krav på att det i den nationella rätten ska finnas lämpliga möjligheter för ”en part som påverkas” av beslutet att överklaga hos ett av parterna oberoende organ.
That guarantee applies to both the addressee of that decision and the beneficiaries within the meaning of Regulation No 2887/2000.
Denna rätt gäller såväl den till vilket den nationella regleringsmyndighetens beslut är riktat som berättigade i den mening som avses i förordning nr 2887/2000.
As regards the right of appeal of third parties, it must be held that, since a beneficiary is not the addressee of a decision of the NRA, he acquires the status of ‘party affected’
Domstolen konstaterar med avseende på rätten för tredje parter att begära domstolsprövning att en berättigad, till vilken beslutet från den nationella
ARCOR when his rights are potentially affected by such a decision by reason of its content and the activity exercised or envisaged by that party (see, by way of analogy, Tele2 Telecommunication, paragraph 39).
ARCOR regleringsmyndigheten inte är riktat, ska anses som ”en part som påverkas”, när den berättigades rättigheter potentiellt påverkas av beslutet på grund av dess innehåll eller på grund av den verksamhet som denna part bedriver eller avser att bedriva (se analogt domen i det ovannämnda målet Tele2 Telecommunication, punkt 39).
In the case in the main proceedings, it must be found that Arcor, having concluded with the notified operator a contract concerning access to the local loops, is a party affected within the meaning of Article 5b(3) of Directive 90/387, because a decision of the NRA concerning the requirements regarding the costorientation of rates for unbundled access to the local loop necessarily affects its rights as a party to such a contract.
Domstolen konstaterar att i målet vid den nationella domstolen är Arcor, som har ingått ett avtal om tillträde till accessnätet, en part som påverkas i den mening som avses i artikel 5a.3 i direktiv 90/387/EEG, eftersom ett beslut från den nationella regleringsmyndigheten om kraven på kostnadsorientering av avgifterna för tillträdet till accessnätet med nödvändighet påverkar bolagets rättigheter i dess egenskap av avtalspart.
However, the Court points out that a contractual link such as the one in the case in the main proceedings is not required for the rights of a beneficiary to be potentially affected by such a decision.
Det ska emellertid preciseras att det inte krävs ett avtalsförhållande, såsom det som föreligger i målet vid den nationella domstolen, för att ett sådant beslut potentiellt ska påverka den berättigades rättigheter.
Question 3(g) and (h): the burden of proof
Delfrågorna g och h i den tredje tolkningsfrågan: Bevisbördan
By Question 3(g) and (h) the national court asks the Court of Justice to determine who is to bear the burden of proving that the principle that rates for unbundled access
Den hänskjutande domstolen har i delfrågorna g och h i den tredje tolkningsfrågan begärt att domstolen ska avgöra vem som, i ett tillsynsförfarande enligt artikel 4 i
As regards, first, the burden of proving that the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation has been respected in the supervisory procedure laid down in Article 4 of Regulation No 2887/2000, it should be noted that neither that regulation nor Recommendation 2000/417 contains any provision to that effect.
Domstolen konstaterar beträffande frågan vem som har bevisbördan för att principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på grundval av kostnaderna har följts i tillsynsförfarandet enligt artikel 4 i förordning nr 2887/2000 att det inte finns några bestämmelser om detta i förordningen eller i rekommendation 2000/417.
It must therefore be examined whether such an inference can be made from the directives of the FRF.
Det ska därför undersökas om det finns något angett rörande denna fråga i de direktiv som utgör det tidigare gällande regelverket på teleområdet.
In that regard, Article 7(2) of Directive 97/33 provides that the burden of proof that charges are derived from actual costs, including a reasonable rate of return on investment, is to lie with the organisation providing interconnection to its facilities.
I artikel 7.2 i direktiv 97/33 föreskrivs att bevisbördan för att avgifterna härrör från verkliga kostnader som inbegriper en rimlig avkastningsgrad på investerat kapital ska ligga hos den organisation som tillhandahåller samtrafik med sin utrustning.
It thus follows that that directive contains provisions from which it may be concluded that, in the context of administrative proceedings for the authorisation of rates, it is the task of the notified operator to establish the quantitative elements on which its proposed pricing is based.
Det finns således bestämmelser i det direktivet, vilka gör det möjligt att anse att det, i det administrativa förfarandet för godkännande av avgifter, är den anmälda operatören som är skyldig att styrka de sifferuppgifter som ligger till grund för dennes förslag till avgifter.
In addition to that unambiguous statement in the FRF, it should also be pointed out, in respect of unbundled access to the local loop, that, first, the notified operator is required to submit its rates to the NRA for authorisation, and that, second, that operator alone is capable of providing information on the costs relating to the putting in place of its network.
Vid sidan av denna otvetydiga bestämmelse i det tidigare gällande regelverket konstaterar domstolen även att den anmälda operatören är skyldig att lägga fram sina avgifter för tillträde till accessnätet för den nationella regleringsmyndigheten för godkännande och att den anmälda operatören är den enda som kan lämna upplysningar om kostnaderna för att bygga upp nätet.
In those circumstances, and given that the elements on which the proposed pricing is based concern primarily the notified operator, it must be concluded that it is the task of the latter, in the course of the supervisory procedure laid down in Article 4 of Regulation No 2887/2000, to supply evidence that the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation has been respected.
Mot denna bakgrund och med hänsyn till att de uppgifter på vilka de föreslagna avgifterna grundar sig i första hand härrör från den anmälda operatören, finner domstolen att det är den anmälda operatören som, i tillsynsförfarandet enligt artikel 4 i förordning nr 2887/2000, är skyldig att bevisa att principen att avgifterna för tillträde till accessnätet ska fastställas på grundval av kostnaderna har följts.
By contrast, that finding does not concern beneficiaries within the meaning of Regulation No 2887/2000.
Vad domstolen har funnit i föregående punkt rör emellertid inte berättigade i den mening som avses i förordning nr 2887/2000.