natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Marpol 73/78 requires that certain discharges be prohibited, investigated and prosecuted.
Enligt MARPOL 73/78 krävs att vissa utsläpp förbjuds och blir kontrollerade och beivrade.
The relevant provisions are to be found in Articles 1, 4, and 6 of the Convention and in Annex I, Regulation 9, and Annex II, Regulation 5.
Motsvarande bestämmelser finns i artiklarna 1, 4 och 6 i avtalet, samt i regel 9 i bilaga I och regel 5 i bilaga II.
As is submitted in the order for reference and also by the claimants, Malta and Cyprus, under Article 14(1) the contracting States are bound by Annexes I and II in their entirety.
Som har angetts i begäran om förhandsavgörande och som även har anförts av klagandena, Malta och Cypern, är bilagorna I och II enligt artikel 14.1 i avtalet bindande för hela kontraktspartens territorium.
By contrast, the standard of liability laid down by Regulation 11(b)(ii) of Annex I to Marpol 73/78 has, in terms of regulation, an entirely different function from the exception contained in Regulation 9.
Ansvarsförutsättningarna enligt regel 11 b (ii) i bilaga I till MARPOL 73/78 fyller emellertid en helt annan regelteknisk funktion än undantaget i regel 9.
Regulation 9 does not apply unless the owner or the master acted with intent to cause damage or recklessly and with knowledge that damage would probably result.
Om redaren eller kaptenen inte har handlat oaktsamt eller med kännedom om att en skada troligen skulle bli följden är regel 9 nämligen inte tillämplig.
The same applies with regard to the interaction between Regulation 5 of Annex II and Regulation 6(b)(ii).
Detsamma gäller för samspelet mellan regel 5 i bilaga II och regel 6 b (ii).
Consequently, in these circumstances Marpol 73/78 contains no rules on discharge caused by damage.
Därmed innehåller MARPOL 73/78 över huvud taget inga bestämmelser avseende utsläpp på grund av en skada under dessa förutsättningar.
The absence of rules cannot normally be construed as authorisation.
Denna avsaknad av bestämmelser kan emellertid inte tolkas som ett tillstånd.
These provisions define a minimum standard for provisions to protect against discharges of polluting substances from ships into the sea which is binding on the States that are parties to Marpol 73/78.
Genom dessa bestämmelser definieras en bindande miniminorm för de stater som ingått MARPOL 73/78 avseende krav på skyddsbestämmelser i fråga om utsläpp av skadliga ämnen i havet.
As has already been shown, by reason of the interaction with provisions of the Convention on the Law of the Sea this minimum standard is the only permitted standard of protection in the exclusive economic zone, in straits and on the high seas.
Som redan har visats ovan, gäller denna miniminorm på grund av samspelet med bestämmelserna i havsrättskonventionen den enda tillåtna skyddsnormen i den exklusiva ekonomiska zonen, i sund och på det fria havet.
However, among the provisions of Marpol 73/78 referred to there is only one, that is to say, the prohibition on the
Bland de ovannämnda bestämmelserna i MARPOL 73/78 finns det bara en som
Thus, whilst no authorisation can be discerned, there is evidence in the wording of Marpol 73/78 that stricter rules are to be
Medan det inte går att utläsa ett tillstånd i texten i ordalydelsen i MARPOL 73/78, finns det i texten snarare tecken som talar för
Even though the contracting States were unable to agree on such stricter rules, as Greece and the claimants submit, it by no means follows that in Marpol 73/78 they agreed on a definitive standard of protection for all areas of the sea.
därmed att gå för långt. Även om kontraktsparterna inte kunde enas om en sådan strängare bestämmelse, vilket Grekland och klagandena har påstått, innebär detta inte på något sätt att kontraktsparterna genom MARPOL 73/78 enades om en uttömmande skyddsnorm för alla områden i havet.
permitted under certain circumstances.
att strängare bestämmelser är tillåtna under vissa förutsättningar.
In particular, Article 9(2) states expressly that Marpol 73/78 is not to prejudice the jurisdiction of coastal States as laid down within the framework of the Convention on the Law of the Sea.
I artikel 9.2 i MARPOL 73/78 slås uttryckligen fast att avtalet inte skall påverka kuststaternas jurisdiktion (jurisdiction) enligt havsrättskonventionen.
As already shown, the Convention on the Law of the Sea does, however, allow stricter protective provisions in the territorial sea.
Havsrättskonventionen tillåter emellertid, vilket har redovisats ovan, strängare skyddsbestämmelser för territorialhavet.
Furthermore, the second paragraph in the preamble to Marpol 73/78 recognises that, inter alia, negligent and accidental release constitutes a serious source of pollution.
Därutöver anges i andra stycket i preambeln till MARPOL 73/78 bland annat att utsläpp på grund av oaktsamhet och olyckor är en allvarlig källa till föroreningar.
It would therefore be surprising if Marpol 73/78 were to exempt these forms of discharge under all circumstances.
Det vore därmed en överraskning om MARPOL 73/78 över huvud taget inte skulle omfatta dessa typer av utsläpp.
Although, according to the claimants’ submissions, a proposal by Canada to lay down the power to adopt stricter provisions in Marpol 73/78 was rejected at the time, the Commission correctly points out that the material on the history of Marpol 73/78 submitted by the claimants indicates instead that the issue of stricter standards of protection should, in the view of many of the parties to the negotiations, be governed by the Convention on the Law of the Sea. 78
Visserligen avslogs enligt vad klagandena har anfört ett förslag från Kanada att i MARPOL 73/78 införa ett bemyndigande att utfärda strängare bestämmelser, men kommissionen betonar med rätta att det material om MARPOL:s tillkomsthistoria som ingetts av klagandena, snarare talar för att frågan om strängare skyddsnormer enligt många som deltog i förhandlingarna skulle regleras genom havsrättskonventionen. 78
This is not precluded by the universal purport within the meaning of the fifth paragraph in the preamble, which is highlighted by the claimants.
Detta strider inte mot den allmänna giltigheten i den mening som avses i femte stycket i preambeln och som har lyfts fram av klagandena.
This relates only to the substances covered, namely to supplementing the rules on oil pollution with rules on the discharge of chemicals.
Den allmänna giltigheten avser endast de ämnen som omfattas av avtalet, nämligen en komplettering av bestämmelserna om nedsmutsning genom olja med bestämmelser om utsläpp av kemiska produkter.
On the other hand, this paragraph does not make it clear whether the standards of liability are to apply in a definitive and universal manner.
Av det nämnda stycket i preambeln går det dock inte att utläsa huruvida dessa ansvarsförutsättningar skall vara ut -tömmande och ha allmän giltighet.
In so far as stricter standards were discussed, during the negotiations the States were essentially concerned with ensuring that the requirements on vessels laid down in Marpol 73/78 were not unilaterally rendered more stringent.
I den mån strängare normer diskuterades, handlade det för staterna under förhandlingarna i allt väsentligt om att säkerställa att kraven på fartyg enligt MARPOL 73/78 inte skärptes unilateralt.
This is at present ensured, with regard to the territorial sea, by a reference in Article 21(2) of the Convention on the Law of the Sea to international shipping standards, that is to say, in particular Marpol
För territorialhavet säkerställs detta i dag genom en hänvisning från artikel 21.2 i havsrättskonventionen
It would therefore be going too far to claim, as Greece does, that stricter protective provisions are possible only where Marpol 73/78 makes express provision for
Att följa Greklands krav att strängare skyddsbestämmelser endast är tillåtna om de reglerats uttryckligen i MARPOL 73/78, vore
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-308/06 till internationella normer för sjöfarten, det vill säga särskilt MARPOL 73/78. 79 När det
79By contrast, there is precisely no such reference with regard to the standards disclosed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
Sammanfattningsvis har det vid prövningen av den andra och den tredje frågan inte framkommit några omständigheter som kan påverka giltigheten av direktiv 2005/35.
D — Fourth question — the principle of legal certainty
D — Den fjärde frågan – rättssäkerhetsprincipen
Therefore, the background to Marpol 73/78 also suggests that it did not lay down definitive rules.
Följaktligen talar även tillkomsthistorien för MARPOL 73/78 mot att MARPOL 73/78 utgör en uttömmande reglering.
It must instead be concluded that the coastal States’ powers derive from the Convention on the Law of the Sea, which does not make Marpol 73/78 binding in respect of the territorial sea.
Kuststaternas behörighet följer snarare av havsrättskonventionen, som för territorialhavet inte innehåller någon bindning till MARPOL 73/78.
By the fourth question, the High Court wishes to find out whether use of the concept of serious negligence in Article 4 of Directive 2005/35 infringes the principle of legal certainty.
Genom den fjärde frågan undrar den nationella domstolen om användningen av begreppet grov oaktsamhet i artikel 4 i direktiv 2005/35 strider mot rättssäkerhetsprincipen.
In this respect it has particularly in mind the danger that the Member States will not implement and apply this concept in a uniform manner.
Den nationella domstolen har särskilt beaktat risken att medlemsstaterna inte ger begreppet en enhetlig tillämpning och inte använder begreppet på ett enhetligt sätt.
In its view, further clarifications are necessary to guide the practice of the Member States.
Enligt den nationella domstolen behövs det vissa klarlägganden för att ge vägledning till den nationella rättstillämpningen.
In summary, it must therefore be stated that examination of the second and third questions referred to the Court has
Därmed krävs det för territorialhavet varken enligt havsrättskonventionen eller enligt MARPOL 73/78 en restriktiv tolkning av begreppet oaktsamhet enligt ansvarsförutsättningarna i regel 11 b (ii) i bilaga I och regel 6 b (ii) i bilaga II till MARPOL 73/78.
79 — Moreover, a joint statement by various Member States in respect of a case before the US Supreme Court, to which the claimants refer, related to stricter requirements on ships and their crew but not to a stricter standard of liability (Annex 16 to the claimants’ written observations).
79 — Strängare krav på fartyg och deras besättning, men inte strängare ansvarsförutsättningar, var ämnet för ett av klagandena åberopat gemensamt yttrande från flera medlemsstater i ett mål vid den amerikanska Supreme Court (bilaga 16 i klagandenas yttrande).
However, highlighting the need for uniform standards for ships and crews in that statement is not inconsistent with advocating stricter standards of liability.
Att i detta yttrande nödvändigheten av enhetliga normer för fartyg och besättningar betonades, står emellertid inte i strid med ett främjande av strängare ansvarsförutsättningar.
None of the parties appears to object to the concept of serious negligence where it is construed — as advocated here in respect of the high seas, the straits and the exclusive economic zone — in conformity with Marpol 73/78 as recklessness in the knowledge that damage will probably result.
Ingen av parterna verkar ifrågasätta begreppet grov oaktsamhet, när det – som när det är fråga om det fria havet, sund och den exklusiva ekonomiska zonen – tolkas i enlighet med MARPOL 73/78 som vårdslöshet med kännedom om att en skada troligen skulle bli följden.
Nor is it likely that the referring court would have any objections in this regard since the meaning of serious negligence is specified clearly by this interpretation.
Inte heller den nationella domstolen torde ha några invändningar i den mån som innebörden av begreppet grov oaktsamhet blir mycket mer exakt genom denna tolkning.
INTERTANKO AND OTHERS poena sine lege) which is laid down in particular in Article 7(1) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR).
poene sine lege), som framför allt reglerats i artikel 7.1 i den Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (EKMR).
81 This principle implies that legislation must define clearly offences and the penalties which they attract.
81 Denna princip innebär att brotten och de påföljder som de leder till tydligt måste definieras i lag.
That condition is met in the case where the individual concerned is in a position, on the basis of the wording of the relevant provision and with the help of the interpretative assistance given by the courts, to know which acts or omissions will make him criminally liable. 82
Detta villkor är uppfyllt när en enskild av den relevanta bestämmelsens lydelse och, vid behov, med hjälp av domstolarnas tolkning av lydelsen, kan utläsa vilka handlingar och vilka former av underlåtenhet som leder till straffrättsligt ansvar. 82
This position is noteworthy since even the terminology of Marpol 73/78 does not ensure uniform application within the Community.
Denna inställning är anmärkningsvärd, eftersom terminologin i MARPOL 73/78 inte heller säkerställer en enhetlig rättstilllämpning inom gemenskapen.
In fact, a survey undertaken by the Research and Documentation Service of the Court shows that the notion of recklessness does not exist in all legal systems of the Community.
En studie som utförts av domstolens forsknings- och dokumentationsavdelning visar faktiskt att begreppet vårdslöshet inte förekommer i samtliga medlemsstaternas rättsordningar.
It is sometimes implemented as serious negligence.
Ibland genomförs begreppet som grov oaktsamhet.
The German implementation of Marpol 73/78 uses the standard of simple negligence even though the standard of recklessness does exist in German criminal law.
När Tyskland genomförde MARPOL 73/78, användes normen för einfache Fahrlässigkeit* [*enkel oaktsamhet, övers. anm.], trots att straffansvar vid vårdslöshet förekommer i den tyska straffrätten.
In comparison with this disparate situation Directive 2005/35 contributes to the uniform application of Marpol 73/78 in the Community in accordance with recital (3) in its preamble.
Jämfört med denna splittrade situation, bidrar di -rektiv 2005/35 i enlighet med skäl 3 till en enhetlig tillämpning av MARPOL 73/78 inom gemenskapen.
However, Directive 2005/35 does not have to meet this criterion since it cannot, as a directive, contain directly effective penal provisions.
Direktiv 2005/35 måste emellertid inte prövas enligt denna princip eftersom ett direktiv inte kan innehålla några direkt tillämpliga straffbestämmelser.
83 Such provisions must be adopted by the Member States.
83 Dessa skall i stället meddelas av medlemsstaterna.
Where the provisions of the directive are not sufficiently precise to satisfy the requirements relating to legality, it is for the national legislature to
I den mån som direktivets bestämmelser inte är tillräckligt precisa för att motsvara kraven enligt legalitetsprincipen, ankommer det på den nationella lagstiftaren att rätta till
However, here the only issue can be whether the concept of serious negligence in relation to events in the territorial sea, where the interpretation of that concept is not restricted to the standard of liability laid down in Marpol 73/78, is compatible with the principle of legal certainty.
I detta sammanhang kan det dock bara handla om huruvida begreppet grov oaktsamhet är förenligt med rättssäkerhetsprincipen i samband med handlingar inom territorialhavet, där tolkningen av begreppet inte är begränsad till ansvarsförutsättningarna i MARPOL 73/78.
82 — Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 81, paragraph 50, with reference to the European Court of Human Rights judgment of 22 June 2000 in Coëme and Others v Belgium, Reports 2000-VII, p. 1, § 145.
82 — Domen i målet Advocaten voor de Wereld (ovan fotnot 81), punkt 50, med hänvisning till Europadomstolens dom av den 22 juni 2000 i mål Coëme m.fl. mot Belgien (Recueil des arrêts et décisions, 2000-VII, s. 1), § 145.
See also the European Court of Human Rights judgments of 29 March 2006 in Achour v France, § 41, and of 15 November 1996 in Cantoni v France, Reports 1996-V, p. 1627, § 29.
Se även Europadomstolens dom av den 29 mars 2006 i mål Achour mot Frankrike, § 41, och dom av den 15. November 1996 i mål Cantoni mot Frankrike (Recueil des arrêts et décisions 1996-V, s. 1627), § 29.
The principle of legal certainty requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly.
Rättssäkerhetsprincipen kräver särskilt att en reglering skall vara klar och precis, så att de enskilda på ett otvetydigt sätt kan få kännedom om sina rättigheter och skyldigheter och vidta åtgärder i enlighet därmed.
80In connection with criminal offences and penalties it is given concrete expression by the principle of legality (nullum crimen, nulla
80I samband med brott och deras påföljder får denna princip sitt konkreta uttryck i legalitetsprincipen (nullum crimen, nulla
See also in detail in that regard my Opinions in Case C-457/02 Niselli [2004] ECR I-10853, point 53 et seq., and in Joined Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 Berlusconi [2004] ECR I-3565, point 140 et seq.
I-10853), punkt 53 och följande punkter, och av den 14 oktober 2004 i de förenade målen C-387/02, C-391/02 och C-403/02, Berlusconi (REG 2004, s. I-3565), punkt 140 och följande punkter.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 rectify the situation at the time of implementation in the light of the circumstances of the national legal system.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-308/06 detta med hänsyn till den inhemska rättsordningen vid genomförandet av direktivet.
84It is not the validity of the directive but at most its harmonising effect that is thereby brought into question.
84Direktivets giltighet ifrågasätts därigenom inte, utan på sin höjd dess inverkan på harmoniseringen.
associated with lawful navigation.
I princip accepterar samhället nämligen de risker som är förenade med en lagenlig sjöfart.
Therefore, where duties of care are not expressly laid down in special bodies of rules, they must be accepted as unanimously as possible within the circles concerned (lege artis) before they can have criminal implications.
När omsorgsplikten inte uttryckligen har reglerats i särskilda regelverk, måste de vara enhälligt accepterade i den berörda sektorn (lege artis), innan de kan bli straffrättsligt relevanta.
This applies especially in connection with Article 4 of Directive 2005/35 since the standard of liability of serious negligence used therein requires a greater degree of misfeasance than does simple negligence.
Detta gäller särskilt inom ramen för artikel 4 i direktiv 2005/35, eftersom ansvarsförutsättningarna för grov oaktsamhet förutsätter ett allvarligare regelbrott än enkel oaktsamhet.
However, even if it were desired to apply the principle of legality to provisions of a directive that were not directly applicable, Article 4 of Directive 2005/35 would satisfy the requirements of that principle.
Även om man skulle tillämpa legalitetsprincipen på bestämmelser, som inte är direkt tillämpliga, i direktiv så skulle artikel 4 i direktiv 2005/35 uppfylla dessa krav.
It requires that the standard of liability of serious negligence be laid down and applied in the territorial sea.
Enligt artikel 4 skall ansvarsförutsättningarna vid grov oaktsamhet fastställas och tillämpas i territorialhavet.
It is not disputed that at least the notion of negligence exists in the various legal systems and can, in different forms, also form a basis for criminal liability.
Det är otvistigt mellan parterna i målet att åtminstone begreppet oaktsamhet är känt i rättssystemen och att oaktsamhet i olika utsträckning även kan medföra straffansvar.
The breach of duties of care, which is also highlighted by the claimants, is the decisive factor.
Avgörande är det åsidosättande av omsorgsplikten, som även har lyfts fram av klagandena.
As the Court has ruled with regard to obvious negligence, duties of care must be established on two bases: firstly, on the basis of an objective criterion which applies to all persons of the category concerned and, secondly, on the basis of what can be expected of the person responsible for the action, in particular with regard to his experience. 85
Som domstolen har fastställt i samband med uppenbar vårdslöshet, grundas omsorgsplikten på två olika rekvisit, nämligen ett objektivt å ena sidan, som gäller för samtliga personer i den berörda personkretsen, och ett subjektivt rekvisit å andra sidan, som bedöms utifrån vad som i subjektiv mening kan förväntas av den person som utfört handlingen, särskilt mot bakgrund av dennes erfarenheter. 85
Great prudence certainly has to be exercised when assuming such duties of care in relation to maritime transport and in particular to the transport of dangerous substances. In principle society accepts the risks
I fråga om sjöfarten, särskilt transporten av farliga ämnen, gäller det säkert att vara försiktig med att anta förekomsten av
Therefore, merely reading the directive is not sufficient to identify the duties of care to be met.
Det räcker således inte att endast se på direktivet för att identifiera den tillämpliga omsorgsplikten.
That is, however, not necessary to satisfy the requirement of foreseeability.
Det är emellertid inte heller nödvändigt för att uppfylla kravet på förutsebarhet.
This notion depends to a considerable degree on the content of the provisions in issue, the field they are designed to cover and the number and status of those to whom they are addressed.
Betydelsen av det här begreppet beror till stor del på innehållet i den ifrågavarande bestämmelsen, det område som regleras genom bestämmelsen samt antalet och karaktären av de personer bestämmelsen riktar sig till.
The requirement of foreseeability may still be satisfied even if the person concerned has to take expert advice to assess, to a degree that is reasonable in the circumstances, the consequences which a given activity may entail.
Det strider inte mot kravet på förutsebarhet att den ifrågavarande personen måste inhämta råd från en sakkunnig för att inom ramen för omständigheterna i det konkreta fallet kunna göra en rimlig bedömning av följderna av en viss handling.
This is particularly true in relation to persons carrying on a professional activity, for example those working in professional maritime transport, who are used to having to proceed with a high degree of caution when pursuing their occupation.
Detta gäller särskilt för yrkesverksamma personer, till exempel de som är sysselsatta i professionell sjöfart, som är vana vid att de måste utöva sin verksamhet med ett stort mått av omsorg.
They can on this account be expected to exercise special care in assessing the risks that such an activity entails. 86
Av dessa personer kan förväntas att de gör en särskilt noggrann bedömning av riskerna med sin verksamhet. 86
84 — The obvious course of action with regard to liability outside the territorial sea would be to make direct use of the wording in Marpol 73/78 rather than of the unclear wording of Article 4 of Directive 2005/35.
84 — Det ligger nära till hands att, i stället för den missvisande versionen av artikel 4 i direktiv 2005/35, för ansvaret utanför territorialhavet tillämpa formuleringen i MARPOL 73/78.
86 — Dansk Rørindustri and Others v Commission, cited in footnote 81, paragraph 219, with reference to the European Court of Human Rights judgment in Cantoni, cited in footnote 82, § 35.
86 — Jämför domen i målet Dansk Rørindustri m.fl. mot kommissionen (ovan fotnot 81), punkt 219, med hänvisning till Europadomstolens dom i mål Cantoni (ovan fotnot 82), § 35.
85 — See point 103 above.
85 — Ovan, punkt 103.
INTERTANKO AND OTHERS national Convention on Civil Liability for Oil Pollution. 88
civilrättsligt ansvar oberoende av vållande, på grund av den internationella konventionen om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja. 88