natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 — In the present case, the applicant requested, in conformity with Polish law, that the excess VAT be repaid into her bank account (so-called direct repayment).
13 — I förevarande mål begärde sökanden enligt polsk lag att den överskjutande mervärdesskatten skulle återbetalas till hennes bankkonto (så kallad direkt återbetalning).
The other option of carrying the excess VAT over to the following accounting period is referred to as indirect repayment.
Den andra möjligheten att överföra den överskjutande mervärdesskatten till följande redovisningsperiod kallas indirekt återbetalning.
It is thus assumed in a general fashion and without any objective basis that the activity of those taxable persons might be directed at causing harm to the interests of the exchequer. 15
Det förutsätts således allmänt och utan objektiv grund att dessa skattskyldiga personers verksamhet kan vara inriktad mot att skada det allmänna. 15
I should note that, contrary to what the parties seem to suggest, I do not consider it decisive in the present context which of the two periods for refunds of excess VAT — that is to say 60 and 180 days respectively — is to be considered as the ‘basic’ period.
Jag bör nämna att jag inte anser att det är av avgörande betydelse i detta mål vilken av de båda perioderna för återbetalning av överskjutande mervärdesskatt – det vill säga 60 eller 180 dagar – som skall anses vara den ”grundläggande” perioden, vilket parterna däremot tycks mena.
Rather, what should in my view be assessed is the Polish legislation at issue as a whole, regard being had, in particular, to (the extension of) the period applicable to new EU VAT payers.
Vad som enligt min uppfattning snarare skall prövas är den ifrågavarande polska lagstiftningen sedd som en helhet, med inriktning särskilt på (förlängningen av) den period som gäller för nya mervärdesskattskyldiga personer i EU.
Second, I also agree with the referring court that in view of the fact that the period of 180 days — over which the exercise of the taxable person’s right to deduct VAT is de facto suspended — is: (i) six times longer than the applicable accounting period for VAT (one month), and (ii) three times longer than the basic period for dealing with particularly complicated matters (two months), 16it can consequently be regarded as unreasonable.
Jag håller för det andra med den hänskjutande domstolen om att mot bakgrund av förhållandet att perioden om 180 dagar – under vilken den skattskyldiges rätt till avdrag för mervärdesskatt de facto inte kan utövas – i) är sex gånger längre än gällande redovisningsperiod för mervärdesskatt (en månad) och ii) tre gånger längre än grundperioden för behandling av särskilt komplicerade frågor (två månader) 16, kan den följaktligen anses vara orimlig.
The amount of the security deposit which is meant to safeguard the interests of the exchequer is approximately EUR 62 000, which is 100 times the average monthly income in the Polish economy.
Storleken på en säkerhet som är avsedd att skydda det allmännas intresse är ungefär 62 000 EUR, vilket är 100 gånger större än den genomsnittliga månadsinkomsten i den polska ekonomin.
In my view, the legislation at issue does not comply with the requirements applicable to repayments of excess VAT as set out above.
Enligt min åsikt uppfyller ifrågavarande lagstiftning inte de ovan beskrivna kraven som gäller för återbetalning av överskjutande mervärdesskatt.
In addition, as regards the context in which a new EU VAT payer is called on to lodge such a security deposit and benefit from the 60-day period, a trader is at that
I den situation när en ny mervärdesskattskyldig person i EU har att ställa sådan säkerhet och dra fördel av 60-dagarsperi-oden är han som affärsman just i färd med
First, it should be noted that with regard to all new EU VAT payers the period of 60 days is (automatically) extended to 180 days unless they lodge a security deposit with the tax authorities.
Det skall först noteras att när det gäller samtliga nya mervärdesskattskyldiga personer i EU förlängs perioden om 60 dagar (automatiskt) till 180 dagar om de inte ställer en säkerhet hos skattemyndigheten.
Thus, the national measures in question impose the 180-day period in a sweeping and fixed manner without making any differentiation, as regards that period, between the various groups of taxable persons within the ‘subsystem’ of new EU
Ifrågavarande nationella åtgärder föreskriver således 180-dagarsperioden på ett svepande och stelt sätt utan åtskillnad mellan de olika grupperna av skattskyldiga personer inom
15 — As the referring court rightly points out, for the period of 180 days to include (during their first 12 months) all EU VAT payers in the category of persons whose operations pose a threat to the interests of the exchequer would appear to be an excessively mechanical approach, since the relevant national provisions do not take account of the conditions whose satisfaction would allow the objective finding that the activity of those taxable persons might be directed at causing harm to the exchequer.
15 — Som den hänskjutande domstolen riktigt påpekar kan en reglering, som innebär att alla mervärdesskattskyldiga personer i EU (under de första tolv månaderna) inräknas i den grupp av personer, vars verksamhet utgör ett hot mot det allmännas intresse, genom att låta 180-dagarsperioden gälla för dem, framstå som ett överdrivet stelbent tillvägagångssätt, eftersom ifrågavarande nationella bestämmelser inte förutsätter en prövning av om dessa skattskyldiga personer faktiskt kan komma att skada det allmänna.
Such a finding would justify the penalisation and less favourable treatment of ‘dishonest’ taxable persons in relation not only to persons carrying on activities subject to VAT for a period of more than 12 months from the date of registration but also in relation to persons duly paying VAT during the first year of operation.
En prövning med sådant resultat rättfärdigar bestraffning och mindre förmånlig behandling av ”ohederliga” skattskyldiga personer, inte endast i förhållande till personer som bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet under en längre tid än tolv månader från registreringstidpunkten utan också i förhållande till personer som vederbörligen betalar mervärdesskatt under det första verksamhetsåret.
14 — The security deposit is not a condition for obtaining a refund of excess VAT.
14 — Säkerheten är inte en förutsättning för återbetalning av överskjutande mervärdesskatt.
Rather, it is a condition for those who want to benefit from a period shorter than 180 days.
Den är snarare ett villkor för dem som vill ha fördel av en tidsperiod som är kortare än 180 dagar.
Following a period of 12 months during which the taxable person has submitted a tax return and timeously paid all taxes, including income tax on natural persons, he may apply for release or repayment of the security deposit.
Efter utgången av en period om tolv månader under vilken den skattskyldige avgett deklaration och rättidigt betalt alla skatter, inklusive inkomstskatt för fysiska personer, kan han ansöka om frisläppande eller återbetalning av säkerheten.
The national court refers to Article 139(1) of the Law establishing the Tax Code (Ustawa Ordynacja Podatkowa) of 29 August 1997.
Den nationella domstolen hänvisar till artikel 139.1 i Ustawa Ordynacja Podatkowa (lag om införande av skattelagen) av den 29 augusti 1997.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-25/07 munity transactions, 19first of all, the Polish Government has not adequately explained why, as a rule, it needs to avail itself of 180 days.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MAZÁK — MÅL C-25/07 transaktioner, 19har den polska regeringen för det första inte riktigt förklarat varför den regelmässigt behöver den tiden.
Even if, as it contends, the time it took other Member States to answer the Polish authorities exceeded three months in 60% of cases, it still does not automatically follow that 180 days (that is to say six full months) is the least onerous period which can be imposed in order to prevent tax evasion or avoidance.
Även om, som den hävdar, den tid som det tog för medlemsstaterna att inkomma med svar till de polska myndigheterna översteg tre månader i 60 procent av fallen följer det inte med nödvändighet därav att 180 dagar (det vill säga sex hela månader) är den minst betungande tidsperiod som kan föreskrivas för att förhindra skatteflykt eller skatteundandragande.
point just developing his economic activities and, as practice shows, that involves substantial investment expenditure and often he will not yet be operating on a large scale.
att utveckla sin affärsverksamhet vilket, som det visat sig, medför betydande utlägg för investeringar trots att han ofta inte bedriver verksamhet i stor skala.
Therefore, the need to wait for 180 days to obtain the refund of excess VAT and/or the inability to dispose of PLN 250 000 may have a marked effect on a taxable person’s financial results.
Förhållandet att behöva vänta i 180 dagar på återbetalning av överskjutande mervärdesskatt och/eller oförmågan att avvara 250 000 PLN kan därför få betydande ekonomiska konsekvenser för den skattskyldige.
17 Also, a larger Polish company would appear to gain access to the Community market much more easily than a small Polish trader would (in fact, such an amount may even constitute an insurmountable obstacle for the latter).
17Dessutom förefaller ett större polskt företag kunna få tillgång till den gemensamma marknaden mycket lättare än ett litet polskt företag (ett sådant belopp kan faktiskt utgöra ett oöverstigligt hinder för det sistnämnda).
It may be recalled that the Member State’s authorities have at their disposal the Community instruments for cooperation and administrative assistance adopted to allow the correct assessment of VAT and counter evasion and avoidance in that area, such as the measures provided for by Council Regulation (EC) No 1798/2003, 20and Commission Regulation (EC) No 1925/2004. 21
Det kan framhållas att myndigheterna i medlemsstaterna till sitt förfogande har gemenskapens system för samarbete och administrativt bistånd som antagits för att möjliggöra en korrekt bedömning av mervärdesskatt och motverka skatteflykt och skatteundandragande på det området. Exempel härpå är de åtgärder som anges i rådets förordning (EG) nr 1798/2003, 20och kommissionens förordning (EG) nr 1925/2004. 21
Indeed, to require a security deposit in the amount of PLN 250 000 and the alternative option of receiving the refund of excess VAT merely in 180 days may in practice well represent an obstacle for small and mediumsized enterprises wishing to trade on the Community market.
Att behöva ställa säkerhet om 250 000 PLN eller, alternativt, att få återbetalning av överskjutande mervärdesskatt först om 180 dagar kan faktiskt i praktiken innebära ett hinder för små och medelstora företag som vill verka på den gemensamma marknaden.
In any event, I agree with the Commission that automatically requiring a fixed amount of PLN 250 000 18from all new EU VAT payers in order for them to benefit from the 60-day period would appear, as a general rule, to go beyond what is necessary to prevent fraud and to protect the interests of the exchequer.
Jag instämmer i vart fall med kommissionen i att det generella kravet på ett fast belopp om 250 000 PLN 18för alla nya mervärdesskattskyldiga personer i EU, för att de skall kunna dra fördel av 60-dagarsperioden, synes allmänt sett vara att gå längre än vad som är nödvändigt för att förhindra bedrägeri och skydda det allmännas intressen.
Furthermore, to use the argument advanced by the Advocate General in the N case by analogy, I agree that even though in practice the various cooperation mechanisms available to the Member States may not func-
För att använda generaladvokatens argument i målet N analogt håller jag vidare med om att, även om de olika samarbetsinstrumenten som medlemsstaterna har i praktiken inte alltid fungerat effektivt och
As to the argument that 180 days (or, alternatively, the lodging of the security deposit) are necessary to verify intra-Com-
Vad beträffar argumentet att 180 dagar (eller alternativt att ställa säkerhet) behövs för att kontrollera gemenskapsinterna
20 — Council Regulation of 7 October 2003 on administrative cooperation in the field of value added tax and repealing Regulation (EEC) No 218/92 (OJ 2003 L 264, p. 1).
20 — Rådets förordning (EG) nr 1798/2003 av den 7 oktober 2003 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt och om upphävande av förordning (EEG) nr 218/92 (EUT L 264, s. 1).
17 — As it is clear that such an amount undoubtedly constitutes a financial burden.
17 — Eftersom det är klart att ett sådant belopp utan tvekan innebär en finansiell belastning.
18 — As the tax authorities have no possibility of adapting the amount of the security deposit to a particular case.
18 — Eftersom det inte är möjligt för skattemyndigheterna att anpasssa värdet av säkerheten till det enskilda fallet.
21 — Commission Regulation of 29 October 2004 laying down detailed rules for implementing certain provisions of Council Regulation (EC) No 1798/2003 (OJ 2004 L 331, p. 13).
21 — Kommissionens förordning (EG) nr 1925/2004 av den 29 oktober 2004 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för vissa bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 1798/2003 angående administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt (EUT L 331, s. 13).
See, in this connection, Case C-73/06 Planzer Luxembourg [2007] ECR I-5655, paragraph 48.
Se, i detta avseende, dom av den 28 juni 2007 i mål C-73/06, Planzer Luxembourg (REG 2007, s. I-5655), punkt 48.
SOSNOWSKA appropriate conditions, in particular, within a reasonable period of time.
SOSNOWSKA personer att på lämpliga villkor återfå hela fordringen, särskilt inte inom rimlig tid.
tion in an efficient and satisfactory manner, the Member States should not be able to rely on deficiencies in the cooperation between their tax authorities in order to justify a restriction of such a fundamental principle of the common system of VAT as is the right to deduction. 22
tillfredsställande, kan inte medlemsstaterna åberopa brister i samarbetet mellan skattemyndigheterna för att motivera en begränsning av en sådan grundläggande princip i det gemensamma mervärdesskattesystemet som avdragsrätten. 22
To my mind, the Member States should not be able to protect themselves from tax evasion or avoidance by way of making all, or even only a few, new EU VAT payers bear the burden of VAT.
Enligt min åsikt bör inte medlemsstaterna kunna skydda sig mot skatteflykt eller skatteundandragande genom att lägga mervärdesskattebördan på alla eller en del av de nya mervärdesskattskyldiga personerna i EU.
If periods are too long that implies that taxable persons bear, even if only partially, the burden of VAT which puts at risk the neutrality of the system.
Om tidsperioderna är för långa medför det att de skattskyldiga belastas av mervärdesskatten även om det endast sker delvis, vilket riskerar neutraliteten i systemet.
Rather, it should be primarily the State that bears: (i) the responsibility for the management of its tax system, including the prevention of tax evasion and avoidance, as well as (ii) the corresponding risks.
Snarare bör staten stå i) ansvaret för administrationen av sitt skattesystem, däri inbegripet förhindrande av skatteflykt och skatteundandragande, ävensom ii) de motsvarande riskerna.
In any event, most importantly, it would appear that such a necessity — to have sufficient time for verification — is already taken into account through the provisions in Article 87(2) and (3), and through those of Article 97(5), of the Law on VAT.
Det viktigaste förefaller under alla förhållanden vara att ett sådant behov – att ha tillräcklig tid för kontroll – redan har beaktats genom bestämmelserna i artikel 87.2 och 87.3 samt artikel 97.5 i mervärdesskattelagen.
23 Therefore, the arguments of the Polish Government for a 180-day period (or the alternative, the lodging of the security deposit) are not particularly compelling.
23 Den polska regeringens argument för en 180-dagarsperiod (eller alternativt ställandet av säkerhet) är därför inte särskilt övertygande.
I would add that, ‘[a]lthough it is not for the Court to comment on the appropriateness of other means of combating tax evasion and avoidance which might be contemplated’, 24there must surely be less onerous and restrictive means of safeguarding such interests of the exchequer.
Jag vill tillägga att ”fastän det inte ankommer på domstolen att uttala sig om lämpligheten av andra tänkbara medel för att hindra skatteflykt eller skatteundandragande” 24 torde det säkerligen finnas mindre betungande och inskränkande medel för att kunna tillgodose det allmännas intressen.
For instance, it would be possible for the amount of the security deposit to be proportionate to the excess VAT to be refunded 25 or for it
Exempelvis skulle det vara möjligt att storleken på säkerheten är proportionell till den överskjutande mervärdesskatt som skall återbetalas 25 eller att den görs beroende
24 — See Ampafrance and Sanofi, cited in footnote 11, paragraph 62.
24 — Se domen i målet Ampafrance och Sanofi (ovan fotnot 11), punkt 62.
In these circumstances, although the Member States are in principle not precluded from adopting precautionary measures designed to ensure the veracity of the apparent excess of VAT arising from the information contained in the underlying declaration made by the taxable person, the national measures in question are in my view disproportionate in that they place a particularly high burden on new EU VAT payers.
Fastän medlemsstaterna i princip inte är förbjudna att vidta försiktighetsåtgärder för att säkerställa, att den i den skattskyldiges deklaration angivna överskjutande mervärdesskatten är korrekt, är ifrågavarande nationella åtgärder under dessa förhållanden enligt min uppfattning oproportionerliga, genom att de lägger en särskilt stor börda på nya mervärdesskattskyldiga personer i EU.
They do not enable those taxpayers to recover the entirety of the credit in
De gör det inte möjligt för dessa skattskyldiga
22 — Even though Advocate General Kokott uses that argument with regard to restrictions on fundamental freedoms.
22 — Även om generaladvokaten Kokott använder det argumentet i fråga om inskränkningar av grundläggande friheter.
See her Opinion in Case C-470/04 N [2006] ECR I-7409, point 114.
Se hennes förslag till avgörande i mål C-470/04, N (REG 2006, s. I-7409), punkt 114.
25 — Which appears to have been originally foreseen as regards the security deposit in a relatively recent proposed amendment to the Polish Law on VAT.
25 — Något som förefaller ha övervägts ursprungligen vad gäller säkerhet i ett relativt nytt förslag till ändring i den polska mervärdesskattelagen.
Such considerations (for the security deposit to be proportionate to the excess VAT) come to mind not least in view of the fact that the amount of the security deposit (as it stands) does not correspond in any way to the effective or real risk for the exchequer to which it is exposed vis-à-vis a new EU VAT payer.
Sådana överväganden (att säkerheten skall stå i proportion till den överskjutande skatten) aktualiseras inte minst på grund av att värdet på säkerheten (som nu är fallet) inte på något sätt svarar mot den verkliga risk som det allmänna utsätts för av en ny mervärdesskattskyldig person i EU.
Cf., for instance, Case C-262/99 Louloudakis [2001] ECR I-5547, paragraph 69.
Jämför, till exempel, dom av den 12 juli 2001 i mål C-262/99, Louloudakis (REG 2001, s. I-5547), punkt 69.
As an aside, in the present case, the amount of the security deposit is four times higher than the excess VAT indicated as being refundable to the applicant.
Som en sidokommentar kan nämnas att i förevarande fall är värdet på säkerheten fyra gånger större än den överskjutande mervärdesskatt som enligt uppgift skall återbetalas till sökanden.
23 — Namely, where the reasons for the refund require additional investigation.
23 — Så är fallet när grunden för återbetalning kräver ytterligare utredning.
No timelimits are laid down for that extension.
Det finns inte några tidsbegränsningar för den förlängningen.
Where the refund is ultimately determined to be lawful, the tax authorities are to pay the taxable person the amount due plus interest.
När återbetalningen definitivt fastställts skall skattemyndigheterna betala det förfallna beloppet till den skattskyldige jämte ränta.
B — Second question to depend on the economic size and/or the ability to pay of the taxable person’s business, which could, one imagines, be inferred from his return.
B — Den andra frågan av storleken på och/eller betalningsförmågan hos den skattskyldiges affärsverksamhet, vilka uppgifter man kan föreställa sig skulle kunna framgå av hans deklaration.
In the alternative, certain thresholds could be applied instead.
Som ett alternativ skulle vissa tröskelvärden kunna tillämpas i stället.
By its second question, the national court asks whether the national measures in question may none the less be considered to constitute special measures to prevent certain types of tax evasion and avoidance under Article 27(1) of the Sixth Directive.
Den nationella domstolen har ställt sin andra fråga för att få klarhet i huruvida de nationella åtgärderna i fråga ändå inte kan anses vara särskilda åtgärder som skall hindra vissa typer av skatteflykt och skatteundandragande enligt artikel 27.1 i sjätte direktivet.
To conclude, Article 18(4) of the Sixth Directive precludes in principle national measures such as those at issue in the main proceedings which are disproportionate and as such undermine the implementation of fundamental principles of the common system of VAT, in particular the right to deduction.
Avslutningsvis hindrar artikel 18.4 i sjätte direktivet i princip nationella åtgärder av det slag som är i fråga i förfarandet vid den nationella domstolen, vilka är oproportionerliga och äventyrar införandet av grundläggande principer i det gemensamma mervärdesskattesystemet, särskilt avdragsrätten.
In my opinion, the second question calls for a brief answer.
Min uppfattning är att den andra frågan skall ges ett kort svar.
Regardless of whether or not the national measures in question in fact constitute special measures of that kind, they cannot be considered as such simply because — as appears from the documents before the Court and indirectly from the arguments put forward by the Polish Government 27 — the Republic of Poland did not have recourse to the formal procedure which is expressly provided for in Article 27 of the Sixth Directive and did not obtain the authorisation referred to in Article 27(1). 28
Oavsett om de nationella åtgärderna i fråga är särskilda åtgärder av det slaget kan de helt enkelt inte anses vara sådana eftersom – vilket framgår av handlingarna i målet och indirekt av de argument som framförts av den polska regeringen 27– Republiken Polen inte har haft tillgång till det formella förfarande som uttryckligen föreskrivs i artikel 27 i sjätte direktivet och inte erhållit det bemyndigande som avses i artikel 27.1. 28
In the light of the above considerations, it is for the national court to determine and verify — taking into account all the relevant circumstances of the case before it — whether the national measures in question are compatible with the principles of neutrality and proportionality, disapplying, if necessary, any contrary provision of domestic law. 26
Mot bakgrund av ovanstående överväganden ankommer det på den nationella domstolen att avgöra om de nationella åtgärderna i fråga är förenliga med principerna om neutralitet och proportionalitet och att om nödvändigt inte tillämpa däremot stridande bestämmelser i den nationella lagstiftningen. 26
27 — Where it maintains that the measures at issue cannot be considered ‘special measures’ within the meaning of Article 27(1) of the Sixth Directive, as the latter does not regulate questions regarding the periods and procedures applying to refunds of excess VAT.
27 — Regeringen vidhåller att åtgärderna i fråga inte kan anses vara ”särskilda åtgärder” i den mening som avses i artikel 27.1 i sjätte direktivet, eftersom denna inte gäller frågor om tidsperioder och förfarande för återbetalning av överskjutande mervärdesskatt.