natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By application lodged at the Court Registry on 18 January 1999, TEAM Sri ('the appellant') brought an appeal against the judgment of the Court of First Instance of 29 October 1998 in Case T-13/96 TEAM ν Commission [1998], by which that Court dismissed the action for damages brought by the appellant following, first, the Commission's decision, contained in a letter of 16 November 1995, annulling the tendering procedure for a feasibility study for the modernisation of a railway junction in Warsaw, and, second, the restricted invitation to tender of 4 December 1995 for a feasibility study for the modernisation of a railway node in Warsaw.
TEAM Sri har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 18 januari 1999, överklagat förstainstansrättens dom av den 29 oktober 1998 i mål T-13/96, TEAM mot kommissionen, genom vilken förstainstansrätten ogillade den skadeståndstalan som sökanden hade väckt med anledning av dels kommissionens beslut i skrivelse av den 16 november 1995, om att avbryta anbudsförfarandet avseende en projektstudie för modernisering av en järnvägskorsning i Warszawa, dels en selektiv anbudsinfordran av den 4 december 1995 avseende en projektstudie för moderniseringen av en järnvägsknut i Warszawa.
The appellant and Kolprojekt brought an action before the Court of First Instance, in which they sought, first, annulment of the contested decision and of the contested invitation to tender and, second, compensation for the damage allegedly suffered by them as a result.
Kommissionen tillkännagav att den hade för avsikt att fastställa tydligare kontraktshandlingar samt en ny frist för anbudsgivningen. I telefaxmeddelandet preciserades att anbudsgivningen under tiden hade inställts.
The Community's PHARE programme is based on Council Regulation (EEC) No 3906/89 of 18 December 1989.
PHARE-programmet har upprättats på grundval av rådets förordning (EEG) nr 3906/89 av den 18 december 1989.
It pointed out that the tendering procedure had been suspended for several months, that there were plans to modernise the junction, and that priority must be given to new activities on another line.
Sökanden är ett italienskt projekteringsbolag som bedriver verksamhet inom sektorn för anläggning, förvaltning och underhåll av bygg- och anläggningsarbeten.
The appellant is an engineering consultancy company incorporated under Italian law specialising in the construction, management and maintenance of civil engineering, industrial and infrastructure projects.
Sökanden och Kolprojekt väckte talan vid förstainstansrätten varvid de yrkade att det omtvistade beslutet och den omtvistade anbudsinfordran skulle ogiltigförklaras samt att de skulle tillerkännas ersättning för den skada som dessa åtgärder hade vållat dem.
The Commission informed the Polish Government that it had decided to annul the whole procedure.
Den 13 juni 1995 utlyste kommissionen en selektiv anbudsinfordran för utförandet av en projektstudie avseende moderniseringen av en järnvägsknut i Warszawa.
On 13 June 1995, the Commission issued a restricted invitation to tender for a feasibility study for the modernisation of a railway junction in Warsaw.
Den polska regeringen begärde att kommissionen skulle dra tillbaka projektstudien om en järnvägsknut i Warszawa från PHARE-programmet och ersätta den med andra brådskande järnvägsprojekt.
That invitation to tender was sent to, amongst others, the appellant and Centralne Biuro Projektowo-Badawcze Budownictwa Kolejowego (Kolprojekt), a Polish public-owned company providing railway engineering consultancy services.
Den polska regeringen gjorde gällande att anbudsgivningen hade varit inställd sedan flera månader, att det fanns planer för modernisering av järnvägsknuten
The Commission raised a procedural issue and asked the Court of First Instance to rule that the application for annulment should not proceed to judgment, to declare the claim for damages inadmissible or, in the alternative, dismiss it as unfounded, and to order the appellant and Kolprojekt to pay the costs of the claim for damages.
Denna anbudsinfordran skickades till bland andra sökanden och Centralne Biuro Projektowo-Badawcze Budownictwa Kolejowego (Kolprojekt), ett polskt offentligt bolag som bedriver verksamhet genom att tillhandahålla projekteringstjänsterinom järnvägssektorn. Dessa
a declaration that the claim for damages was inadmissible.
i fråga och att ny verksamhet på en annan linje hade högre prioritet.
the evaluation of the tenders submitted in the context of the invitation to tender of 13 June 1995.
av nämnda handlingar, varvid den anmärkte att den inte ansåg att den efter eget skön kunde lämna ut handlingar från den polska regeringen eller polska myndigheter.
The Commission, which received copies of those documents, argued pursuant to Article 48(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance that their production was inadmissible.
Förstainstansrätten sände denna skrivelse och handlingarna i fråga till sökanden, som mottog dem den 12 juni 1998.
The Court of First Instance dismissed the action and ordered the appellant to pay all the costs relating to the application for damages.
Kommissionen upplyste den polska regeringen om att kommissionen hade beslutat att avbryta hela förfarandet.
The appeal
rum vid
The Commission transmitted the documents but requested that they should not be placed on the case-file and communicated to the appellant until the Court of First Instance had given a ruling on their confidentiality.
Kommissionen anmälde en rättegångsfråga och yrkade att förstainstansrätten skulle förklara att det i fråga om yrkandet om ogiltigförklaring saknades anledning att döma i saken, avvisa skadeståndsyrkandet eller, i andra hand, ogilla detta yrkande samt förplikta sökanden och Kolprojekt att ersätta rättegångskostnaderna avseende skadeståndsyrkandet.
The appellant puts forward three pleas in support of its appeal. The first plea alleges infringement of the rights of the defence and of the principle of equality of arms as regards the conduct of the proceedings, in particular the measure of inquiry ordered by the Court of First Instance on 11 May 1998; the second plea alleges infringement of the Rules of Procedure as regards the gathering of evidence and distortion of that evidence; and, by its third plea, the appellant alleges infringement of the principles of non-contractual liability in public procurement matters.
Förstainstansrätten fastslog att det saknades anledning att pröva yrkandet om ogiltigförklaring och att prövningen av invändningen om rättegångshinder vad avsåg skadeståndsyrkandet skulle anstå till den slutliga domen.
By letter of 4 June 1998, the Court of First Instance returned to the Commission the documents annexed to the letter of 20 May, requesting it to produce a non-confidential version of those documents and to send a copy of that version to the appellant.
Vid denna muntliga förhandling ingav sökanden två handlingar: en skrivelse av den 21 augusti 1995 från det polska ministeriet för transport- och sjöfartsfrågor och en konfidentiell version av protokollet från ett möte mellan företrädare för kommissionen och för detta ministerium, angående bedömningen av de anbud som inkommit med anledning av anbudsförfarandet av den 13 juni 1995.
By letter of the same date, it informed the appellant of the Commission's letter and of its response to it.
Kommissionen som hade fått kopior av dessa handlingar hävdade att de inte kunde beaktas enligt artikel 48.1 i förstainstansrättens rättegångsregler.
By its first plea, the appellant asserts that the Court of First Instance infringed, first, the rights of the defence and, second, the principle of equality of arms.
Genom beslut av den 8 maj 1998 avskrev ordföranden för förstainstansrättens fjärde avdelning målet i den del detta avsåg Kolprojekt, eftersom Kolprojekt hade återkallat sin talan.
The Court of Justice finds that the appellant clearly has no grounds for maintaining that the contested judgment disregarded the principle of equality of arms.
Förstainstansrätten ogillade talan och förpliktade sökanden att ersätta rättegångskostnaderna vad avser skadeståndsyrkandet.
By letter of 5 June 1998, the Commission sent the Court of First Instance a non-confidential version of the documents in question, stating that it was not free to dispose of the documents emanating from the Polish Government or its administrative bodies.
I skrivelse av den 11 maj 1998, begärde förstainstansrätten att kommissionen skulle förete protokoll, skrivelser och promemorior angående det omtvistade beslutet och det omtvistade anbudsförfarandet samt den skriftväxling som hade ägt rum med de polska myndigheterna om hur de två anbudsförfarandena i fråga hade gått till.
The Court of First Instance sent a copy of that letter, together with the documents in question, to the appellant, which received them on 12 June 1998.
Kommissionen översände dessa handlingar till förstainstansrätten men begärde att de inte skulle införas i akten och delges sökanden förrän förstainstansrätten hade beslutat i frågan huruvida handlingarna skulle sekretessbeläggas.
The oral procedure before the Court of First Instance took place on 25 June 1998.
Klaganden har åberopat tre grunder till stöd för överklagandet.
By its second plea, the appellant maintains that the Court of First Instance was wrong, and had no reason, to find in paragraph 79 of the contested judgment that the documents produced by the appellant at the hearing were irrelevant and to refuse to include them in the case-file.
Klaganden har under sin första grund gjort gällande att förstainstansrätten har åsidosatt dels dess rätt till försvar, dels principen om jämlikhet i medel.
In the course of the oral procedure the appellant lodged two documents, namely a letter dated 21 August 1995 from the Polish Ministry of Transport and Maritime Economy to the Commission and a confidential version of the minutes of a meeting between representatives of the Commission and of that ministry concerning
I skrivelse av den 4 juni 1998 återsände förstainstansrätten de handlingar som hade bifogats kommissionens skrivelse av den 20 maj och begärde att kommissionen skulle upprätta en icke-konfidentiell version av dessa handlingar och sända en kopia av denna till sökanden. Förstainstansrätten underrättade i skrivelse, dagtecknad samma dag, sökanden om kommissionens skrivelse och sitt beslut i frågan.
It should be recalled in that regard that the Court of Justice has no jurisdiction to find the facts or, in principle, to examine the evidence which the Court of First Instance accepted in support of those facts.
Domstolen finner att klaganden saknar grund för sitt påstående att förstainstansrätten i den överklagade domen har åsidosatt principen om jämlikhet i medel.
Provided that the evidence has been properly obtained and the
Kommissionen sände den 5 juni 1998 förstainstansrätten en icke-konfidentiell version
which resulted from an autonomous decision by the Polish authorities.
Överklagandet kan därför inte bifallas med stöd av den första grunden.
general principles of law and the rules of procedure in relation to the burden of proof and the taking of evidence have been observed, it is for the Court of First Instance alone to assess the value to be attached to the evidence produced before it.
Det framgår klart av den överklagade domen att förstainstansrätten verkligen har prövat klagandens yrkande i den del det grundades på förlorad chans att erhålla det kontrakt som anbudsinfordran av den 13 juni 1995 rörde.
It is clear from Article 168a of the Treaty and Article 51 of the EC Statute of the Court of Justice that an appeal may be based only on grounds relating to the infringement of rules of law, to the exclusion of any appraisal of the facts.
Klaganden har under sin andra grund hävdat att förstainstansrätten felaktigt och utan motivering, i punkt 79 i den överklagade domen, förklarat att de handlingar som klaganden ingivit vid förhandlingen saknar relevans och vägrat att föra in dem i akten.
However, the question whether the grounds of a judgment of the Court of First Instance are contradictory or inadequate is a question of law which is amenable, as such, to judicial review on appeal.
Klaganden har under den tredje grundens andra del gjort gällande att förstainstansrätten har felbedömt orsakssambandet genom att anse att skadan inte orsakats av att kommissionen har fattat rättsstridiga beslut eller förfarit rättsstridigt, utan snarare på att de polska myndigheterna på eget initiativ hade dragit tillbaka projektstudien.
Moreover, an appeal must indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside, and also the legal arguments specifically advanced in support of the appeal.
Domstolen vill härvid anmärka att den varken är behörig att fastställa vilka faktiska omständigheter som är relevanta eller, i princip, att bedöma den bevisning som förstainstansrätten har godtagit till stöd för dessa omständigheter.
In the present case, it must be held, first, that, by referring to its earlier reasoning showing that the documents produced by the appellant at the hearing were irrelevant for the purposes of determining the dispute, the Court of First Instance gave sufficient reasons for its decision not to include them in the case-file.
Domstolen vill erinra om att det framgår av artikel 168a i EG-fördraget och artikel 51 i EG-stadgan för domstolen att överklagandet endast kan avse en prövning av om en rättsregel har överträtts och inte någon bedömning av de faktiska omständigheterna.
It must be held, first, that, inasmuch as the appellant claims that the damage suffered by it resulted from unlawful acts and conduct on the part of the Commission, it is contesting the assessment of the facts carried out by the Court of First Instance and that, seen in that light, the plea is inadmissible.
Förstainstansrätten är nämligen dels ensam behörig att fastställa de faktiska omständigheterna, utom då det av handlingarna i målet framgår att de faktiska omständigheterna är materiellt oriktiga, dels ensam behörig att bedöma dessa faktiska omständigheter.
Second, there is nothing to indicate that, in so doing, the Court of First Instance clearly distorted the evidence adduced by the appellant.
Frågan huruvida motiveringen av en av förstainstansrättens domar är motsägelsefull eller otillräcklig utgör emellertid en rättsfråga, vilken som sådan kan åberopas i mål om överklagande.
It follows that the second plea must be rejected.
Det skall i ett överklagande klart anges på vilka punkter domen ifrågasätts samt de rättsliga grunder som åberopas till stöd för yrkandet om upphävande.
By the first part of its third plea, the appellant complains that the Court of First Instance wrongly categorised the damage for which it sought compensation. That damage resulted, it claims, not from its failure to win the contract but from its loss of opportunity.
Domstolen konstaterar i förevarande fall att förstainstansrätten genom att hänvisa till sitt tidigare resonemang, av vilket det framgår att de handlingar som klaganden hade ingivit vid förhandlingen helt saknade betydelse för målets utgång, har givit en tillräcklig motivering av sitt beslut att inte införa dessa handlingar i akten.
It is clear from the contested judgment that the Court of First Instance did in fact consider the appellant's claim on the basis that it was founded on the loss of chance of award of the contract under the invitation to tender of 13 June 1995.
Domstolen finner inget som tyder på att förstainstansrätten därigenom har felbedömt den bevisning som klaganden har ingivit.
Second, in so far as the appellant's arguments are to be construed as an assertion that the Court of First Instance committed an error of law in finding that there was no sufficiently direct causal link between the damage alleged by it and the Commission's conduct of which it complains since this was merely one of the reasons which prompted the decision by the Polish Government to request withdrawal of the Warsaw rail junction study from the PHARE programme, it must be held that the appellant has not put forward any specific plea in law in support of those arguments and that it is not for the Court of Justice, in determining an appeal, to consider such a plea of its own motion.
Domstolen konstaterar att i den mån som klaganden har gjort gällande att dess skada har orsakats av att kommissionen har fattat rättsstridiga beslut och uppträtt på ett rättsstridigt sätt, innebär detta att klaganden ifrågasätter förstainstansrättens bedömning av de faktiska omständigheterna och denna grund kan i så fall inte upptas till sakprövning.
It follows that the second part of the third plea must likewise be rejected.
Överklagandet kan därför inte bifallas med stöd av den andra grunden.
It results from all the foregoing that none of the pleas put forward by the appellant can be accepted and that the appeal must therefore be dismissed.
Klaganden har under den tredje grundens första del hävdat att förstainstansrätten har gjort en felaktig bedömning av den skada som klaganden har yrkat ersättning för.
By the second part of its third plea, the appellant claims that the analysis of the causal link undertaken by the Court of First Instance was incorrect, in that it took the view that the damage was attributable not to any illegal acts or conduct on the part of the Commission but to the withdrawal of the feasibility study project,
Denna skada har nämligen inte sin grund i att klaganden inte har fått kontraktet utan i dess förlorade chans att få kontraktet.
Dismisses the appeal;
av den tredje grundens andra del.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 17 February
Överklagandet kan därför inte bifallas med stöd
Case C-302/98 Manfred Sehrer ν Bundesknappschaft Freedom of movement for persons
Mål C-302/98 Manfred Sehrer mot Bundesknappschaft Fri rörlighet för personer
Preliminary ruling (Freedom of movement for workers — Social security — Sickness insurance contributions levied by a Member State on supplementary retirement pensions payable under an agreement in another Member State — Basis for calculating contributions — Taking into account of contributions already deducted in that other Member State) (Sixth Chamber)
Förhandsavgörande 'Fri rörlighet för arbetstagare — Social trygghet — Sjukförsäkringsavgifter som tas ut av en medlemsstat på avtalsenliga tilläggspensioner som utbetalats i en annan medlemsstat Beräkningsgrund för avgifterna - Beaktande av avgifter som redan dragits av i denna andra medlemsstat" (sjätte avdelningen)
That question has been raised in proceedings between Mr Sehrer and the Bundesknappschaft (Federal Insurance Fund for Miners).
(nu artikel 41 EG) och artikel 51 i EG-fördraget (nu artikel 42 EG i ändrad lydelse) samt av artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971.
By order of 13 May 1998, the Bundessozialgericht (Federal Social Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Articles 6, 48 and 49 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 12 EC, 39 EC and 40 EC), Article 50 of the EC Treaty (now Article 41 EC), Article 51 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 42 EC) and Article 3 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971.
Bundessozialgericht har genom beslut av den 13 maj 1998 ställt en fråga om tolkningen av artiklarna 6, 48 och 49 i EG-fördraget (nu artiklarna 12 EG, 39 EG och 40 EG i ändrad lydelse), artikel 50 i EG-fördraget
the supplementary retirement pension payable under an agreement which that worker draws in another Member State, without taking account of the fact that a part of the gross amount of that pension has already been deducted by way of sickness insurance contributions in the latter State.
Frågan har uppkommit i en tvist mellan Manfred Sehrer och Bundesknappschaft (gruvarbetarnasfederalaförsäkringsorganisation).
Since Mr Sehrer also worked as a miner in France, he receives in addition a French supplementary retirement pension from the Caisse de Retraites Complémentaires des Ouvriers Mineurs (Mineworkers' Supplementary Pension Fund, hereinafter 'Carcom').
Bundessozialgericht har beslutat att vilandeförklara målet och att ställa en fråga till domstolen.
It is a 'solidarity' contribution which as such confers no benefit entitlement.
Manfred Sehrer är en före detta gruvarbetare som är tysk medborgare och bosatt i Tyskland.
On the other hand, the question submitted is not concerned with whether the Community provisions at issue preclude the latter Member State from deducting sickness insurance contributions where they confer no benefit entitlement and the worker concerned receives a statutory retirement pension and is already insured against the risk in question in the first Member State.
Den hänskjutande domstolen vill genom sin fråga få klarhet i om vissa bestämmelser i fördraget och i sekundärrätten förhindrar att en medlemsstat beräknar sjukförsäkringsavgifterna för en pensionerad arbetstagare som omfattas av dess lagstiftning på grundval av bruttobeloppet av den avtalsenliga tilläggspension som denne arbetstagare uppbär i en annan medlemsstat, utan att ta hänsyn till att en del avbruttobeloppet av denna pension redan har dragits av som sjukförsäkringsavgifter i den sistnämnda staten.
Mr Sehrer is affiliated to the Krankenversicherung der Rentner (Pensioners' Sickness Insurance Scheme, hereinafter the 'Kvdr') through the Bundesknappschaft. When the Bundesknappschaft learnt of Mr Sehrer's French supplementary pension, it demanded from him payment of arrears of sickness insurance contributions calculated on the basis of the gross amount of that pension.
Eftersom Manfred Sehrer även har utövat förvärvsverksamhet i Frankrike uppbär han dessutom en fransk tilläggspension, vilken utbetalas till honom av kassan för tilläggspension för gruvarbetare (Caisse de retraites complémentaires des ouvriers mineurs, nedan kallad Carcom).
The arrears amount to DEM 1 005.67 for the period from 1 December 1988 to 30 September 1993.
Det är fråga om en så kallad solidarisk avgift som inte i sig ger någon rätt till förmåner.
It should be noted first of all that Mr Sehrer. who has given up work and draws a statutory retirement pension in Germany, where he resides, is subject on that basis to German social security legislation, in accordance with Article 13(2)(f) of Regulation No 1408/71.
Däremot gäller den ställda frågan inte huruvida de ifrågavarande gemenskapsrättsliga bestämmelserna förhindrar att den sistnämnda medlemsstaten drar av sjukförsäkringsavgifter om dessa inte ger någon rätt till förmåner och den berörde arbetstagaren åtnjuter en lagstadgad ålderspension och redan är försäkrad mot risken i fråga i den första medlemsstaten.
Secondly, Article l(j) of Regulation No 1408/71 provides that, for the purposes of the regulation, the term 'legislation' excludes provisions of existing or future industrial agreements, whether or not they have been the subject of a decision by the authorities rendering them compulsory or extending their scope, in so far as that limitation is not lifted, in the cases provided for in the regulation, by a declaration of the Member State concerned.
Domstolen vill inledningsvis påpeka att Manfred Sehrer, som har upphört med all förvärvsverksamhet och uppbär lagstadgad ålderspension i Tyskland, där han är bosatt, i det avseendet omfattas av den tyska lagstiftningen om social trygghet i enlighet med artikel 13.2 f i förordning nr 1408/71.
When the Bundesknappschaft rejected his objections challenging the demand for payment, Mr Sehrer brought proceedings before the Sozialgericht für das Saarland (Social Court of the Saarland).
Manfred Sehrer är ansluten till Krankenversicherung der Rentner (pensionärernas sjukförsäkringskassa, nedan kallad KVdR) genom Bundesknappschaft.
That court held that the Bundesknappschaft was not entitled to include in the basis for calculating the contributions payable in Germany the part of the French retirement pension deducted by way of contribution to the French sickness insurance scheme.
Den sistnämnda, som hade fått kännedom om att Manfred Sehrer erhöll en fransk tilläggspension, krävde att han skulle erlägga obetalda sjukförsäkringsavgifter beräknade på grundval av ovannämnda pensions bruttobelopp.