natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the statement,the Commissionerhad merely set forth the opinion of the Scientific Steering Committee andexpressed the hope that a solution would be found to the specific difficulties.Such a statement did not constitute the definition of a position by the Commissionwith regard to the allegedly new evidence forwarded by France to the Commission on the possible existence of a third route of contaminationof cattle.With regard to the sending of the letter of formal notice, that action merelydemonstrated the intention to bring before the Court the failure to implement the act lifting the ban.
Domstolen slog fast att ett företag, som inte enbart berörs i egenskap av företag inom en sektor som eventuellt kan komma i fråga för den omtvistade stödordningen utan även i egenskap av förmånstagare som verkligen har beviljats ett individuellt stöd i enlighet med denna stödordning och som kommissionen har beslutat skall återbetalas, kan ha ett berättigat intresse av att väcka talan mot ett sådant beslut.
The Court of FirstInstance had declared an application by bodies representing employees forannulment of such a decision inadmissible on the ground that it was not of directand individual concern to them.
Det skall i detta hänseende erinras om att domstolen, för att bedöma om det hänskjutande organet är en domstol i den mening som avses i artikel 177 i fördraget, som är en rent gemenskapsrättslig fråga, skall beakta ett antal omständigheter, nämligen om organet är upprättat enligt lag, om det är av stadigvarande karaktär, om dess jurisdiktion är av tvingande art, om förfarandet är kontradiktoriskt, om organet tillämpar rättsregler samt om det har en oberoende ställning (se särskilt dom av den 17 september 1997 i mål C-54/96, Dorsch Consult (REG 1997, s.
In an appeal brought by those bodies, the Courtof Justice upheld the analysis of the Court of First Instance relating to their lackof individual interest.
1-4961, punkt 23, och den rättspraxis som omnämns där).
In its judgment in SardegnaLines, the Court stated that, in certain circumstances,an undertaking is entitled to contest a Commission decision prohibiting a sectoralaid scheme (udgment of 19 October 2000 in Joined Cases C-15/98 and C-105199Italian Republic and Sardegna Lines v Commission).
I dom av den 21 mars 2000 i de förenade målen Cl 10/98—C-147/98, Gabalfrisa m.fl. (REG 2000, s.
The Court held that anindividual interest to contest such a decision before it may be invoked by an l9
1-1577), och av den 6 juli 2000 i mål C-407/98, Abrahamsson m.fl. (REG 2000, s.
With regard to the preliminary reference procedure, the cases of Gabalfrisa, Abrahamsson and Österreichischer Gewerkschaftsbund may be noted,in which the Court found it necessary to interpret the concept of a court ortribunal within the meaning of Article 177 of the EC Treaty (now Article 234EC).
105), punkterna 15 och 16 — har egenskapen av en utomstående i förhållande till den myndighet som har fattat det beslut som är föremål för klagomål och är tillräckligt oberoende för att kunna anses som en domstol i den mening som avses i artikel 177 i fördraget.
It should be rememberedthat, in order to determine whether a body making areference is a court or tribunal for the purposes of Article 177 of the Treaty,which is a question governed by Community law alone, the Court takes accountof a number of factors, such as whether the body is established by law, whetherit is permanent,whether its jurisdiction is compulsory, whether its procedure isadversarial, whether it applies rules of law and whether it is independent (see, in particular, Case C-54196 Dorsch Consultll997l ECR l-4961, paragraph23, andthe case-lawcited). cited).
I domen i målet Abrahamsson m.fl. hänvisade domstolen till samma kriterier avseende funktionsmässig uppdelning och egenskapen av utomstående och slog fast att Överklagandenämnden för högskolan i Sverige, en nämnd som är behörig att självständigt pröva överklaganden av universitets och högskolors tillsättningsbeslut, är tillräckligt oberoende för att kunna anses vara en domstol i den mening som avses i artikel 177 i fördraget.
Itdeduced therefrom that the Tribunales Econömico-Administrativos,unlike the Directeur des ContributionsDirectes et des Accises (head of the Direct Taxes and
Domstolen ansåg följaktligen att Oberster Gerichtshof är en domstol i den mening som avses i artikel 177 i fördraget när den har att pröva en talan som har väckts inom ramen för ett sådant förfarande.
jurisdiction in Sweden to undertakean independent examination of appeals lodgedagainst decisions on appointmentswhich are taken in universities and highereducational institutions, had the necessary independence for it to be treatedas acourt or tribunal within the meaning of Article 177 of the Treaty.
och C-37/90, Mulder m.fl. mot rådet och kommissionen (REG 2000, s. 1-203), fastställde domstolen storleken på de skadestånd som rådet och kommissionen var skyldiga att utge till mjölkproducenterna.
In such proceedings, the Oberster Gerichtshof does not rule on disputes in a specific case involving identifiedpersons.
Förstainstansrätten ogillade den talan om ogiltigförklaring som hade väckts mot detta beslut, utan att i sin dom beröra den omständigheten att stödåtgärderna hade anmälts för sent.
It must baseits legal assessment on the facts alleged by the applicantwithout further examination.
Domstolen, till vilken förstainstansrättens dom överklagades, slog fast att den frist för anmälan som fastställdes genom femte regelverket utgjorde en preklusionsfrist i den meningen att den utgjorde hinder mot att godkänna planerade stödåtgärder som anmäls för sent.
Its decision is declaratoryin nature and the right tobring proceedings is exercisedcollectively.
Kommissionen kunde således inte tillåta stödåtgärder om planerna för att genomföra dem eller ändra dem inte hade anmälts till den före utgången av den särskilt föreskrivna tidsfristen.
Pointing out that the procedure isnone the less intended to result in a decision that is judicial in character,the Courtobserved that the final decision is binding on the parties who cannot make asecond application for a declaration relating to the same factual situation andraising the same legal questions and that, in addition, the decision is intended tohave persuasive authority for parallel proceedings concerning individualemployers and employees.
Domstolen slog fast att eftersom det rörde sig om ett konstaterande angående kommissionens behörighet, som skall anföras på eget initiativ av rätten, gjorde förstainstansrätten fel när den i den överklagade domen underlät att på eget initiativ anföra att kommissionen inte på något sätt kunde tillåta stödåtgärderna, eftersom dessa inte hade anmälts förrän efter utgången av den frist som föreskrevs i artikel 6 i femte regelverket.
The Court accordingly held that the Oberster Gerichtshof constitutes a court or tribunal within the meaning of Article 177 ofthe Treaty when it is called on to rule in such proceedings.
Domstolen ogillade emellertid överklagandet, eftersom domslutet visade sig vara riktigt enligt andra rättsliga grunder.
Since thenegotiations between the parties with a view to assessing the damage were notconcluded, the applicants submitted their claims for compensation with supportingfigures to the Court.
Under det gångna året har domstolens rättspraxis på området för allmänna rättsprinciper utvecklats i vissa viktiga avseenden.
By judgment of 27 Jantary 2000 in Joined Cases C-IO4_BAR_89and C-37190Mulder and Others v Council and Commission, the Court fixed theamount of compensation to be paid by the Council and the Commission to themilk producers
Det har huvudsakligen rört sig om gemenskapens och medlemsstaternas ansvar för skada som har vållats enskilda på grund av överträdelse av gemenskapsrätten, sambandet mellan principen om självbestämmanderätt i processuella frågor och den allmänna principen om tillgång till kommissionens handlingar samt rätten till försvar.
As regardsappeltate review by the Court of Justice of judgments of the Court of First Instance, the Court stated in its judgment of 13 July 2000 in Case C - 2I 0 198 P Salzgitter v Commission that a question which touches on the
Vad gäller gemenskapens ansvar för skada som har vållats enskilda på grund av överträdelse av gemenskapsrätten har domstolen, i domen av den 4 juli 2000 i mål C-352/98 P, Bergaderm (REG 2000, s. 1-0000), slagit
competence of the Commission must be raised by the Court of its own motioneven though none of the parties has asked it to do so.
fast att begreppet "tillräckligt klar överträdelse" av gemenskapsrätten, vilket utgör en av de tre förutsättningarna för detta ansvar, skall tolkas på samma sätt oavsett om det är en institution eller en medlemsstat som gjort sig skyldig till överträdelsen.
This case centredon a Commission decision refusing to authorise planned German Government aid toa steel undertaking in one of the new German Länder, not because of the latenotification of the plan but because the Commission lacked competence rationetemporis to approve it.
Ett läkemedelsföretag i konkurs och dess verkställande direktör hade väckt talan om ersättning för den skada som de ansåg sig ha lidit till följd av att ett av kommissionens direktiv om kosmetiska produkter utarbetades och antogs. Denna talan ogillades av förstainstansrätten.
An action for annulment of the Commission's decisionwas dismissed by the Court of First Instance without the question of the latenessof the notification being addressed in its judgment.
Domstolen ogillade överklagandet och erinrade om den princip som fastslogs i domen av den 5 mars 1996 i de förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du pêcheur och Factortame (REG 1996, s.
In an appeal brought againstthat judgment, the Court of Justice stated that the period for notification of aidplans laid down by the Fifth Steel Aid Code operates as a time-bar such as topreclude the approval of any aid plan notified subsequent to it.
1-1029), enligt vilken förutsättningarna för statens ansvar för skada som har vållats enskilda på grund av överträdelse av gemenskapsrätten — såvida det inte finns något särskilt skäl för detta — inte får skilja sig från de förutsättningar som under jämförbara förhållanden gäller för gemenskapens ansvar.
Accordingly,where the plan has not been notified to it before the time-limit specifically laiddown, the Commission is not entitled to authorise the aid.
Skyddet för de rättigheter som enskilda åtnjuter enligt gemenskapsrätten kan nämligen inte variera beroende på om den myndighet som har orsakat skadan är nationell eller gemenskapsrättslig.
Inasmuch as that wasa question which touchedon the competence of the Commission and therefore hadto be raised by the Court of its own motion, the Court of Justice found that the Court of First Instance erred in not holding that the aid plan had not been notifieduntil after the expiry of the period laid down in Article 6 of the Fifth Code andthat the Commission could in no way authorise the corresponding aid.
Det föreligger enligt gemenskapsrätten en rätt till skadestånd då tre förutsättningar är uppfyllda, nämligen att den rättsregel som har överträtts har till syfte att ge enskilda rättigheter, att överträdelsen är tillräckligt klar och, slutligen, att det finns ett direkt orsakssamband mellan åsidosättandet av medlemsstatens skyldighet och den skada som de drabbade personerna har lidit.
However,since the operativepart of the judgment of the Court of First Instance was shownto be well founded for other legal reasons,the Court of Justice dismissed theappeal.
För såväl gemenskapens som medlemsstaternas utomobligatoriska ansvar för överträdelser av gemenskapsrätten, är det avgörande kriteriet för att anse att en överträdelse av gemenskapsrätten är tillräckligt klar att en medlemsstat eller en gemenskapsinstitution uppenbart och allvarligt har missbedömt gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning.
They essentially concerned Community and Member State liability for damage caused to individuals by breaches of Community law, the relationship between the principle of proceduralautonomy and the general principle of access to Commission documents, and rights of the defence.
Vad beträffar argumentet enligt vilket förstainstansrätten hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den slog fast att den ifrågavarande rättsakten var en normativ rättsakt, ansåg domstolen att frågan huruvida en institutions rättsakt är generell eller individuell inte är avgörande när det gäller att fastställa gränserna för det utrymme för skönsmässig bedömning som den aktuella institutionen förfogar över.
recalled the principle laid down in Joined Cases C-46193 and C-48193Brasserie Brasserie du P)cheur and Factortame 119961 ECR l-1029 that the conditions under whichthe Member States may incur liability for damage caused to individuals by a breach of Community law cannot, in the absence of particularjustification, differfrom those governing the liability of the Community in like circumstances.
Salomone Haim hade väckt talan mot en sammanslutning av tandläkare, ett offentligrättsligt organ, för att erhålla skadestånd för utebliven vinst som han påstod sig ha lidit på grund av att detta organ hade åsidosatt gemenskapsrätten genom att vägra uppta honom i tandläkarregistret.
Theprotection of the rights which individuals derive from Community law cannotvary depending on whether a national authority or a Community authority isresponsible for the damage.
Den nationella domstolen hade ställt en fråga till domstolen för att få klarhet i huruvida det förelåg en tillräckligt klar överträdelse av gemenskapsrätten i ett fall där en nationell tjänsteman antingen hade tillämpat nationell rätt som stred mot gemenskapsrätten eller hade tillämpat nationell rätt på ett sätt som inte var förenligt med gemenskapsrätten enbart på grund av att tjänstemannen inte hade något utrymme för skönsmässig bedömning vid beslutsfattandet.
Community law confers a right to reparation wherethree conditions are met: the rule of law infringed must be intended to conferrights on individuals; the breach must be sufficiently serious;and there must bea direct causal link between that breach and the damage sustained by the injuredparties.
Domstolen svarade att förekomsten och omfattningen av det utrymme för skönsmässig bedömning som skall beaktas för att fastställa om det föreligger en tillräckligt klar överträdelse av gemenskapsrätten fastställs på grundval av gemenskapsrätten och inte på grundval av nationell rätt.
As regards both noncontractual liability of the Community and that ofthe Member States,the decisive test for finding that a breach of Community lawis sufficiently serious is whether the Member State or the Community institutionconcerned manifestly and gravely disregardedthe limits on its discretion.
Det utrymme för skönsmässig bedömning som den tjänsteman eller det organ vilka handlade i strid med gemenskapsrätten eventuellt ges av den nationella rätten saknar i detta hänseende alltså betydelse.
Wherethe Member State or the institution has only considerably reduced, or even no,discretion, the mere infringement of Community law may be sufficient to establishthe existence of a sufficiently serious breach.
Domstolen tillade att det ankommer på varje medlemsstat att försäkra sig om att enskilda får ersättning för skada som de vållas genom att gemenskapsrätten inte iakttas, oavsett vilken offentlig myndighet som har gjort sig skyldig till denna överträdelse och oavsett vilken offentlig myndighet som, enligt den berörda medlemsstatens rätt, i princip har att utge ersättningen.
With regard to the argument thatthe Court of First Instance erred in law in considering that the directive at issuewas a legislative measure,the Court of Justice stated that the general or individualnature of a measure taken by an institution is not a decisive criterion foridentifying the limits of the discretion enjoyed by that institution.
Ersättningen för skada som vållas enskilda genom inhemska åtgärder som vidtagits i strid med gemenskapsrätten måste inte nödvändigtvis säkerställas av medlemsstaten själv för att denna skall ha fullgjort sina gemenskapsrättsliga förpliktelser.
The judgment of 4 July 2000 in Case C-424197 Haim also contains some guidanceas to the discretion of which account should be taken when establishing whetheror not a Member State has committed a sufficiently serious breach of Communitylaw.
Detta gäller även medlemsstater i vilka viss lagstiftning eller förvaltning har decentraliserats till territoriella organ med viss autonomi eller tillvaratas av något annat offentligrättsligt organ som i juridisk mening är skilt från staten.
Mr Haim, a dentist, brought an action against an association of dentalpractitioners of social security schemes,a publiclaw body, in order to obtaincompensation for the loss of earningswhich he claimed to have suffered as aresult of the refusal of that body to enrol him on the register of dentalpractitioners, in breach of Community law.
I dessa medlemsstater kan alltså ersättning för skada som vållats enskilda, genom inhemska åtgärder som ett offentligrättsligt organ vidtagit i strid med gemenskapsrätten, säkerställas av nämnda organ.
The Court was asked for apreliminary ruling as to whether, where a national official has either appliednationallaw conflicting with Community law or applied national law in a mannernot in conformity with Community law, the mere fact that he did not have anydiscretion in taking his decision gives rise to a serious breach of Community law,within the meaning of the case-law of the Court.
Gemenskapsrätten utgör följaktligen inte något hinder för att det ansvar som ett offentligrättsligt organ har för att ersätta skada som vållas enskilda genom åtgärder som nämnda organ har vidtagit i strid med gemenskapsrätten kan göras gällande utöver medlemsstatens eget skadeståndsansvar.
Community law is thereforeirrelevant in this respect. The Court added that it isfor each Member State to ensure that individuals obtain reparationfor loss anddamage caused to them by non-compliance with Community law, whicheverpublic authority is responsibtefor the breach and whichever public authority isin principle, under the law of the Member State concerned, responsible formaking reparation.
samhällsintresset inom ramen för ett rättsligt förfarande i den mening som avses i beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom om allmänhetens tillgång till kommissionens handlingar.8 Gerard van der Wal hade, i egenskap av advokat och delägare i en byrå som behandlar ärenden som rör gemenskapsrätt, begärt att få tillgång till kopior av vissa skrivelser i vilka kommissionen hade besvarat frågor som hade ställts av nationella domstolar inom ramen för samarbetet mellan kommissionen och dessa domstolar vid tillämpningen av artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (nu artiklarna 81 EG och 82 EG).9Kommissionen hade, med anledning av att en spridning av svaren kunde skada skyddet av det allmänna samhällsintresset, i synnerhet skyddet av en god rättskipning, fattat ett beslut om att vägra tillgång till de ifrågavarande handlingarna.
Reparationfor loss and damage caused to individuals bynational measures taken in breach of Community law does not necessarily haveto be provided by the Member State itself in order for its obligations under Community law to be fulfilled.
Gerard van der Wal väckte talan mot detta beslut vid förstainstansrätten, som ogillade talan.
Thus, in those Member States where certainlegislative or administrative tasks are devolved to territorial bodies with a certaindegree of autonomy or to any other publiclaw body legally distinct from the State, reparationfor such loss and damage, caused by measures taken by a publiclaw body, may be made by that body. Community law therefore does notpreclude, as in the case in point, a publiclaw body, in addition to the MemberState itself, from being liable to make reparationfor loss and damage caused toindividuals as a result of measures which it took in breach of Community law.
Domstolen, till vilken förstainstansrättens dom överklagades, angav att den allmänna gemenskapsrättsliga principen om att envar har rätt till opartisk rättegång, vilken hämtat inspiration från artikel 6 i Europeiska konventionen angående skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna innefattar rätten till prövning i en domstol som är oavhängig, särskilt i förhållande till den verkställande makten, men att det inte är möjligt att på grundval av denna rättighet sluta sig till att den domstol vid vilken en tvist är anhängig också är den enda som är behörig att bevilja tillgång till handlingarna i det rättsliga förfarandet i fråga.
Wal v Commission Qtdgment of 11 January 2000), the Court found it necqssaryto rule on the relationship between the right to a fair trial, the general principle of access to Commission documents, and the exception to that principle based onthe protection of the public interest in the context of court proceedings withinthemeaning of Decision94l9)/Ecsc, EC, Euratom on public access to Commissiondocuments.
Kommissionens skyldighet att, inom ramen för dess samarbete med de nationella domstolarna vid de sistnämndas tillämpning av artiklarna 85 och 86 i fördraget, vägra tillgång till de handlingar som den innehar med hänsyn till skyddet för det allmänna samhällsintresset, i den mening som avses i beslut 94/90, är beroende av det sätt på vilket detta samarbete sker.
8 Mr van der Wal, a lawyer and member of a firm which deals withcases raising questions of Community law, asked the Commission for copies ofcertain letters by which it had replied to questions put to it by national courtswithin the framework of the cooperation between the latter and the Commissionin applying Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82EC). e Relying on the fact that disclosure of the replies could undermine theprotection of the pubtic interest, in particular the sound administration of justice,the Commission adopted a decision refusing Mr van der Wal access to thedocuments in question.
När de handlingar som kommissionen lämnar till de nationella domstolarna är antingen handlingar som den redan innehade, eller handlingar som även om de upprättats med avseende på ett särskilt rättsligt förfarande endast hänvisar till handlingar av det förstnämnda slaget, eller handlingar genom vilka den endast avger ett allmänt hållet yttrande, som inte avser de faktiska omständigheterna i det mål som är anhängigt vid den nationella domstolen, måste kommissionen för varje enskilt fall pröva om de omfattas av de undantag som uppräknas i den uppförandekodex som antagits genom beslut 94/90.
Mr van der Wal then brought an action before the Courtof First Instance for annulment of that decision, which was dismissed. [n anappeal brought before it, the Court of Justice observedthat the general principleof Community law under which every person has a right to a fair trial, inspiredby Article 6 of the European Convention for the Protection of Human Rights and
Om de handlingar som kommissionen lämnar innehåller rättsliga eller ekonomiska bedömningar, vilka gjorts på grundval av de uppgifter som den
Decision 94/90/ECSC, EC, Euratom of 8 February 1994 (OJ 1994 L 46, p. 58).
Beslut 94/90/EKSG, EG, Euratom av den 8 februari 1994 (EGT L 46, s. 58; svensk specialutgåva, område 16, volym 2, s. 66).
Notice 93lC 39105 on cooperation between national courts and the Commission inapplying Articles 85 and 86 of the EC Treaty (OJ 1993 C 39, p. 6).
Meddelande 93/C 39/05 om samarbete mellan kommissionen och de nationella domstolarna vid tillämpningen av artiklarna 85 och 86 i fördraget (EGT C 39, s. 6).
FundamentalFreedoms, comprises the right to a tribunal that is independent ofthe executive in particular, but that it is not possible to deducefrom that right orfrom the constitutionaltraditions common to the Member States that the courthearing a dispute is necessarily the only body empowered to grant access to thedocuments in the proceedings in question.
nationella domstolen lämnat, skall de däremot vara underställda den nationella processrätten på samma sätt som alla andra sakkunnigutlåtanden.