natgillin/translations-raw huggingface dataset:
9 — According to http://www.imo.org/includes/blastData.asp/ doc_id=693/status.xls, accessed on 5 March 2008, Belgium, Bulgaria, Denmark, Germany, Estonia, Greece, Spain, France, Ireland, Italy, Cyprus, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom are parties to the Convention, but not the Czech Republic, Austria, Romania or Slovakia.
9 — Enligt http://www.imo.org/includes/blastData.asp/ doc_id=693/status.xls, som besöktes den 5 mars 2008, är Belgien, Bulgarien, Danmark, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, Slovenien, Finnland, Sverige och Förenade kungariket parter i konventionen, emellertid inte Tjeckiska Republiken, Österrike, Rumänien och Slovakien.
11 — Third United Nations Conference on the Law of the Sea, Official Documents, Vol. XVII, 1984, Doc.
11 — Förenta nationernas tredje havsrättskonferens, Official Documents, volym XVII, 1984, Doc. A/Conf.62/122, s. 157–231.
10 — Note 92FUND/EXC.28/4 (cited in footnote 8, p. 2).
10 — Meddelande 92FUND/EXC.28/4 (ovan fotnot 8, s. 2).
‘For the purposes of this Directive:
”I detta direktiv gäller följande definitioner: och a) avfall: varje föremål, ämne eller substans som ingår i de kategorier som anges i bilaga I och som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med.
(a) “waste” shall mean any substance or object in the categories set out in Annex I which the holder discards or intends or is required to discard;
”Q 15Förorenade material, ämnen och produkter som uppkommit som resultat av marksanering.”
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for the cost of disposing of waste:
I artikel 15 i ramdirektivet om avfall regleras vem som skall belastas med kostnaden för bortskaffande av avfall.
(b) “producer” shall mean anyone whose activities produce waste (“original producer”) and/or anyone who carries out pre-processing, mixing or other operations resulting in a change in the nature or composition of this waste;
Följande föreskrivs: b) producent: var och en som bedriver en verksamhet som ger upphov till avfall (’ursprunglig producent’) och/eller var och en som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning.
‘In accordance with the “polluter pays” principle, the cost of disposing of waste must be borne by
”I enlighet med principen ’förorenaren betalar’ skall kostnaden för bortskaffande av avfall belasta c) innehavare: avfallsproducenten eller den fysiska eller juridiska person som innehar avfallet.
— the previous holders or the producer of the product from which the waste came.’
— den innehavare som låter en insamlare eller ett företag som avses i artikel 9 hantera avfallet, och/eller
Annex I defines various categories of waste, including the following two:
I bilaga I definieras olika avfallskategorier, bland annat de två följande:
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-188/07 ansluta sig till de instrument som ligger till grund för protokollet. 13
Directive 68/414/EEC on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches
Direktiv 68/414/EEG angående sådana strategiska resurser för vilka det föreskrivs en lagerhållningsskyldighet
Article 1 of the Decision authorises the Member States to conclude a measure supplementary to the Fund Convention.
I artikel 1 i beslutet bemyndigas med -lemsstaterna att vidta kompletterande åtgärder till fondkonventionen.
Some Member States are permitted in this connection to take part in the Fund Convention and the Liability Convention:
Vissa med -lemsstater tillåts i detta sammanhang att delta i fondkonventionen och ansvarighetskonventionen.
Article 1 of Directive 68/414/EEC of 20 December 1968 imposing an obligation on Member States of the EEC to maintain minimum stocks of crude oil and/or petroleum products 12 obliges the Member States to maintain their stocks of petroleum products at a level corresponding to 90 days’ internal consumption.
Rådets direktiv 68/414/EEG av den 20 december 1968 om en skyldighet för medlemsstaterna i EEG att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter 12 ålägger i artikel 1 medlemsstaterna att alltid hålla sina lager av petroleumprodukter på en nivå som motsvarar 90 dagars inhemsk förbrukning.
Under the third indent of Article 2 that obligation includes fuel oils.
Enligt artikel 2 tredje strecksatsen omfattar denna skyldighet tjocka eldningsoljor.
The Member States are hereby authorised to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, (the Supplementary Fund Protocol) subject to the conditions set out in the following Articles.
Medlemsstaterna bemyndigas härmed att i Europeiska gemenskapens intresse underteckna, ratificera eller ansluta sig till 2003 års protokoll till 1992 års internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja (protokollet om den kompletterande fonden) på de villkor som anges i följande artiklar.
Furthermore, the Czech Republic, Estonia, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia are hereby authorised to accede to the underlying instruments.
I detta beslut avses med ’de instrument som ligger till grund för protokollet’ 1992 års
The Community’s position on the Liability Convention is illustrated in the fourth recital and in Article 4 of Council Decision 2004/246/EC of 2 March 2004 authorising the Member States to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, and authorising Austria and Luxembourg, in the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments. 13
Gemenskapens ställning vad gäller ansvarighetskonventionen framgår av skäl 4 och artikel 4 i rådets beslut 2004/246/EG av den 2 mars 2004 om bemyndigande för medlemsstaterna att i Europeiska gemenskapens intresse underteckna, ratificera eller ansluta sig till 2003 års protokoll till 1992 års internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, och om bemyndigande för Österrike och Luxemburg att i Europeiska gemenskapens intresse
586, as amended by Council Directive 98/93/EC of 14 December 1998, OJ 1998 L 358, p. 100.
28, i dess lydelse enligt rådets direktiv 98/93/EG av den 14 december 1998, EGT L 358, s. 100.
99, as amended by Council Decision 2004/664/EC of 24 September 2004 adapting Decision 2004/246/EC by reason of the accession of the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia, OJ 2004 L 303, p. 28.
99, i dess ändrade lydelse enligt rådets beslut 2004/664/EG av den 24 september 2004 om anpassning av beslut 2004/246/EG med anledning av Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens anslutning till Europeiska unionen, EUT L 303, s. 28.
Article 4 therefore calls on the Member States to work towards allowing accession by the Community: to amend the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 1969 and the Protocol of 1992 to amend the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1971.
Följande föreskrivs: protokoll om ändring av 1969 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja och 1992 års protokoll om ändring av 1971 års internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja.
‘Member States shall, at the earliest opportunity, use their best endeavours to ensure that the Supplementary Fund Protocol, and the underlying instruments, are amended in order to allow the Community to become a Contracting Party to them.’
”Medlemsstaterna skall snarast möjligt på alla sätt verka för att protokollet om den kompletterande fonden och de instrument som ligger till grund för det ändras, så att gemenskapen kan bli en fördragsslutande part i dessa.”
In this Decision, “Member State” means all the Member States with the exception of Denmark.’
I detta beslut avses med ’medlemsstat’ samtliga medlemsstater utom Danmark.”
Article 2 urges the Member States to accede to the Supplementary Fund Protocol as soon as possible or, in the case of the States mentioned in Article 1(2), to that Protocol and the underlying instruments.
I artikel 2 uppmuntras medlemsstaterna att så snart som möjligt ansluta sig till protokollet om den kompletterande fonden och när de gäller de stater som nämns i artikel 1.2 att ansluta sig till detta protokoll och det avtal som ligger till grund för protokollet.
That Council Decision became necessary, according to the second and third re -citals in the preamble, because rules of the Supplementary Fund Protocol affect Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters 14and fall within the exclusive competence of the Community.
Detta rådsbeslut var nödvändigt enligt skäl 2 och skäl 3, eftersom bestämmelser i protokollet om den kompletterande fonden påverkar rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område 14och således faller under gemenskapens exklusiva behörighet.
The fourth recital in the preamble states:
Skäl 4 har följande lydelse:
III — Facts, main proceedings and reference for a preliminary ruling
III — Bakgrund, tvisten vid den nationella domstolen och begäran om förhandsavgörande
The Italian electricity production company ENEL agreed a contract with Total
Det italienska elektricitetsbolaget ENEL slöt ett avtal om leverans av tung eldningsolja till Italien med Total international Ltd. Den
‘Pursuant to the Supplementary Fund Protocol, only sovereign States may be party to it; it is not therefore possible for the Community to ratify or accede to the Protocol, nor is there a prospect that it will be able to do so in the near future.’
”Enligt protokollet om den kompletterande fonden kan endast suveräna stater vara parter i protokollet; det är därför inte möjligt för gemenskapen att ratificera eller ansluta sig till protokollet och det finns inte heller några utsikter till att den kommer att kunna göra detta inom en nära framtid.”
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-188/07 tunga eldningsoljan skulle förbrännas i ett kraftverk för tillverkning av elektricitet.
Heavy fuel oil is created when crude oil is refined.
Tung eldningsolja uppkommer när man raffinerar råolja.
Lighter elements of crude oil which pass into a gaseous state at low temperatures are processed into petrol or heating oil, for example.
Lättare beståndsdelar av råoljan som övergår i gasform vid låg temperatur, bearbetas till exempel till bensin eller eldningsolja.
Heavy fuel oil, on the other hand, is viscous at normal temperatures and must be warmed for it to become liquid.
Tung eldningsolja är däremot trögflytande vid normal temperatur och måste värmas upp för att bli flytande.
To fulfil the contract with ENEL, Total Raffinage Distribution, now Total France, sold a certain quantity of heavy fuel oil to Total International Ltd, which chartered the tanker Erika to transport it to the port of Milazzo in Sicily.
För att verkställa sina avtalsförpliktelser med ENEL sålde bolaget Total raffinage distribution, sedermera Total France, en viss mängd tung eldningsolja till bolaget Total international Ltd som befraktade fartyget Erika för att transportera varan till hamnen Milazzo på Sicilien.
The ship sank on 11 and 12 December 1999.
Fartyget förliste den 11–12 december 1999.
Some of its cargo was spilled into the sea and polluted stretches of the French Atlantic coastline, including areas of Mesquer.
Dess last släpptes delvis ut och förorenade delar av den franska atlantkusten, bland annat områden i Mesquer.
Does a cargo of heavy fuel oil, transported by a ship and accidentally spilled into the sea, constitute — either in itself or on account of being mixed with water and sediment — waste falling within Category Q4 in Annex I to Directive 2006/12?
Utgör en last tung eldningsolja, som transporteras av ett fartyg och som oavsiktligt spills ut i havet, i sig eller på grund av att den blandats med vatten och sediment avfall i den mening som avses med kategori Q 4 i bilaga I till direktiv 2006/12/EG?
The Commune adopted an order putting the Total companies on formal notice to dispose of the waste from the ship.
Kommunen Mesquer antog en förordning varigenom bolagen Total förelades att bortskaffa det avfall som härrörde från fartyget.
However, it also incurred expenditure in respect of the operations for cleansing the Commune’s territory and removing the pollution.
Den hade emellertid även haft utgifter för rengöring och sanering av kommunens territorium.
It brought an action against Total France and Total International Ltd (‘Total’) for payment of those costs.
Kommunen stämde därefter bolagen Total France och Total international Ltd (nedan kallade Total) och yrkade ersättning för utgifterna.
Where the first question is answered in the negative and the second in the affirmative, can the producer of heavy fuel oil (Total Raffinage) and/or the seller and carrier (Total International Ltd) be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of Directive 2006/12 and for the purposes of applying Article 15 of that Directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party?
Om den första frågan besvaras nekande och den andra frågan besvaras jakande, kan producenten av den tunga eldningsoljan (Total raffinage) och/eller säljaren och befraktaren (Total international Ltd) betraktas som producent och/eller innehavare av avfallet i den mening som avses i artikel 1 b och c i direktiv 2006/12 vid tillämpningen av artikel 15 i nämnda direktiv, trots att detta transporterades av tredje man när den olycka inträffade genom vilken ämnet omvandlades till avfall?”
IV — Legal assessment
IV — Rättslig bedömning
It should first be pointed out that the consolidated version of the Waste Framework Directive also mentioned in the order for reference does not apply to events from 1999, but the version that was applicable at that time. 19
Det skall inledningsvis erinras om att det inte är den kodifierade version av ramdirektivet om avfall som också nämnts i begäran om förhandsavgörande som skall tillämpas på det som utspelades år 1999, utan den då gällande versionen. 19
A — Admissibility of the reference for a preliminary ruling
A — Upptagande till sakprövning av be -gäran om förhandsavgörande
During the proceedings before the Court of Justice, on 16 January 2008 the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris) ordered various persons, including different companies in the Total Group, to pay fines as a result of the Erika accident.
Under förfarandet vid domstolen dömde Tribunal de grande instance i Paris den 16 januari 2008 olika personer, däribland olika företag i Totalkoncernen, till böter på grund av förlisningen av Erika.
Under that judgment, those convicted had to pay damages amounting to around EUR 192 million to various civil parties to the proceedings.
De dömda skall enligt samma dom betala skadestånd på cirka 192 miljoner euro till olika måls -ägande i målet.
In calculating the damages, the payments under the International Oil Pollution Compensation Fund were taken into account.
Vid beräkningen av skadeståndet beaktades utbetalningen från fonden för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja.
15Mesquer is to be awarded EUR 500 000 in compensation for damage to its reputation.
15Mesquer skall erhålla 500 000 euro i skadestånd till följd av att dess anseende skadats.
16 On the other hand, the Tribunal de grande instance rejected as unsubstantiated a claim for EUR 67 181.78 in compensation for damage not covered by the Fund.
16Däremot avslog Tribunalen en fordran som uppgick till 67 181,78 euro som kompensation för skada som inte hade täckts av fonden, eftersom den inte hade styrkts.
17 The fault on the part of Total S.A. was based on the selection and inspection of the Erika for transportation of heavy fuel oil.
17 Det berörda bolaget, Total SA, är ansvarigt till följd av att det valt och kontrollerat Erika för transporten av den tunga eldningsoljan.
18 According to the press reports, Total, amongst others, has appealed against that decision.
18Enligt tidningsreferat har detta avgörande överklagats av bland annat Total.
Total considers the reference for a preliminary ruling to be hypothetical since Mesquer has already been compensated in full and there is therefore no legal interest in bringing proceedings in the main action.
Total anser att begäran om förhandsavgörande är hypotetisk, eftersom Mesquer redan har erhållit full ersättning och således inte har något berättigat intresse av att få saken prövad vid den nationella domstolen.
Furthermore, on receipt of the payment Mesquer waived all further claims in relation to the damage.
Därutöver har Mesquer vid erhållande av betalning avstått från alla övriga krav vad gäller skadan.
Mesquer, Total, the Kingdom of Belgium, the French Republic, the Italian Republic, the United Kingdom and the Commission submitted written observations pursuant to Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
Mesquer, Total, Konungariket Belgien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Förenade kungariket och kommissionen har inkommit med skriftliga yttranden enligt artikel 23 i domstolens stadga.
Apart from Belgium and Italy, they also took part in the hearing on 22 January 2008.
Förutom Belgien och Italien har de även deltagit i det muntliga förfarandet den 22 januari 2008.
With this plea Total relies on the fact that in exceptional circumstances it is for the Court to examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
Total har genom denna invändning gjort gällande att det i undantagsfall ankommer på domstolen att, för att pröva sin egen behörighet, undersöka de omständigheter som har föranlett den nationella domstolen att begära ett förhandsavgörande.
20The Court has consistently held that it is possible to refuse a request by a
20Det följer av fast rättspraxis att domstolen kan avvisa en begäran från en nationell domstol bara då det är uppenbart att den begärda tolkningen
15 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (9934895010, p.
15 — Dom från Tribunal de grande instance de Paris av den 16 januari 2008 (9934895010, s. 236), se under http://www. fortunes-de-mer.com/documents%20pdf/jurisprudence/ Arrets/7%20TC%20Paris%2016012008%20Erika.pdf.
16 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p.
16 — Dom från Tribunal de grande instance de Paris av den 16 januari 2008 (ovan fotnot 15), sidorna 245 och 274.
17 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 245).
17 — Dom från Tribunal de grande instance de Paris av den 16 januari 2008 (ovan fotnot 15), s. 245.
18 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
18 — Dom från Tribunal de grande instance de Paris av den 16 januari 2008 (ovan fotnot 15, s. 228).
Only a national court can assess the effect of the waiver of further claims asserted by Total.
Det är endast den nationella domstolen som kan bedöma vilken verkan det av Total påstådda avståendet från övriga krav kan ha.
Since the alleged waiver must have been known to the referring court, it must be assumed that it did not preclude the action.
Eftersom den hänskjutande domstolen måste ha haft kännedom om det påstådda avståendet kan man utgå från att den inte anser att talan inte kan tas upp till sakprövning.
national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical and the Court does not have before it the factual or legal ma -terial necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
av gemenskapsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller med föremålet för tvisten i målet vid den nationella domstolen eller då frågorna är hypotetiska eller domstolen inte förfogar över de uppgifter om sakförhållandena eller de rättsliga förhållandena som är nödvändiga för att kunna besvara frågorna på ett ändamålsenligt sätt.
21 With the exception of these cases, the Court of Justice is in principle bound to give a ruling on questions concerning the interpretation of provisions of Community law. 22
21 Domstolen är, med undantag för nämnda fall, i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande när de frågor som har ställts avser tolkningen av gemenskapsrättsliga bestämmelser. 22
Doubts as to the admissibility of the action before the national court could also be linked to the fact that the Tribunal de grande instance has given a ruling on Mesquer’s claims against other companies in the Total Group in connection with the accident.
Tvivel huruvida den nationella talan kan tas upp till sakprövning kan även bero på att Tribunal de grande instance redan har avgjort frågan vad gäller Mesquers krav mot andra bolag i Totalkoncernen på grund av förlisningen.
However, the question whether this constitutes a procedural bar for the present proceedings on account of lis alibi pendens cannot be decided by the Court of Justice, but only by the competent national court.
Huruvida detta utgör ett rättegångshinder för förevarande mål på grund av litispendens kan emellertid inte domstolen, utan endast den behöriga nationella domstolen avgöra.
Unlike, for example, questions of Community law which may make a reference for a preliminary ruling appear to be hypothetical wholly or in part, the question whether there is a legal interest in bringing proceedings in the main action may be examined in principle only by the national court.
Till skillnad från till exempel gemenskapsrättsliga frågor som kan få en begäran om förhandsavgörande att helt eller delvis verka hypotetisk, skall frågan om det finns ett berättigat intresse av att få saken prövad vid den nationella domstolen i princip endast prövas av den nationella domstolen.
In the context of preliminary ruling proceedings before the Court of Justice, particularly high requirements must therefore be imposed on pleas raised against the result of that examination.
Därför skall det, inom ramen för ett förhandsavgörande vid domstolen, ställas särskilt höga krav på invändningar mot resultatet av denna prövning.
It cannot therefore be stated that the main proceedings or the reference for a preliminary ruling are hypothetical in nature.
Det kan därför inte fastställas att tvisten vid den nationella domstolen eller begäran om förhandsavgörande är av hypotetisk natur.
Consequently, the reference for a preliminary ruling is admissible.
Begäran om förhandsavgörande kan således tas upp till sakprövning.
B — The first question — Nature of heavy fuel oil as waste
B — Den första frågan – Den tunga eld -ningsoljans egenskap av avfall
With this in mind, Total’s arguments do not call into question the admissibility of the reference for a preliminary ruling.
Med denna utgångspunkt kan Totals argument inte medföra att begäran om förhandsavgörande inte kan tas upp till sakprövning.