natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The social cost of the drugproblem has been considerable,considering the number of lives that havebeen ruined, or lost, due in particular tooverdoses or drug-related infectiousdiseases.
Narkotikaproblemets socialakostnader har varit omfattande med tankepå det antal liv som har förstörts eller gåttförlorade, framför allt till följd avöverdoser eller narkotikarelateradesmittsamma sjukdomar.
Health responses in the EU include anumber of prevention and treatmentinitiatives in different settings.
De hälsovårdsinriktade åtgärderna inom EU innefattar ett antal initiativ förförebyggande och behandling i olikamiljöer.
However,there is a substantial gap between policyaims and the reality (and quality) ofprevention.
Det finns dock en stor skillnadmellan de politiska målen och verklighetennär det gäller förebyggande åtgärder.Under det senaste årtiondet haromfattningen av behandlingsåtgärder ochverksamhet som syftar till minskning avskadeverkningar ökat kraftigt i medlemsstaterna.
Over the past decade, therehas been a considerable increase intreatment facilities and harm-reductionactivities in the Member States.
Under denna period har det varitnödvändigt att lösa många ideologiskaoch politiska frågor i och mellanmedlemsstaterna innan man utarbetat detantal åtgärder som nu i många länderbetraktas som en väsentlig del av allnarkotikapolitik.
The decisions taken in Luxembourg in December 1997 to start the negotiationsfor accession with a first group ofcountries have considerably changed thenature of the ongoing cooperationbetween the EU and the candidatecountries, as it has become increasingly‘accession-driven’.
De beslut som fattades i Luxemburg idecember 1997 i syfte att inledaanslutningsförhandlingarna med en förstagrupp länder har i betydande omfattningförändrat karaktären i det pågåendesamarbetet mellan EU och kandidatländerna, vilket i allt högre grad kommitatt bedrivas med utgångspunkt ianslutningen.
This is why the drugsissue is now one of the elements of the EU acquisin the area of justice and homeaffairs.
Narkotikafrågan ingår därförnumera i regelverket på området förrättsliga och inrikes frågor.
During this period, it has been necessaryto resolve many ideological and politicalissues, both within and between Member States, before arriving at a number ofresponses that are now regarded in manycountries as an integral part of any drugspolicy. Not all the problems have beensolved and responses are still evolving.
Som ett resultat av detta har ett stort antalinstrument och åtgärder antagits inom EUoch genomförs nu i alla medlemsstater.Bl.a. står en förpliktelse att baseraåtgärderna på en solid bedömning avsituationen nu i centrum för en allt störreuppsättning möjliga åtgärder.
Some Member States are introducingnational standards, accreditationprocedures or guidelines, with a view toassuring the quality of demand-reductionresponses.
Vissa medlemsstater inför nationellastandarder, ackrediteringsförfaranden ellerriktlinjer i syfte att säkerställa kvaliteten pååtgärder som är avsedda att minskaefterfrågan.
Such initiatives are almost nonexistent in the candidate countries, andthe limited funding available is often moreoriented towards law enforcement.
I kandidatländerna finnsnästan inga sådana initiativ, och debegränsade medel som finns tillgängligaanvänds ofta i högre grad för brottsbekämpning.
Some health-oriented responses that arewell established in the EU, such as
Detta kommer så småningom att leda framtill skapandet av den faktabas som krävsför att det skall vara möjligt att reagera
As a result, a wide range of instrumentsand responses have been adopted in the EU and are being implemented in all Member States.
Vissa hälsovårdsinriktade åtgärder som ärväl etablerade inom EU, såsom
Today, on the eve of enlargement, thesituation is more complex in the new European ‘drugs scene’.
I dag, strax före utvidgningen, ärsituationen mer komplex i den nyaeuropeiska ”narkotikakulturen”.
European andnational coordination mechanisms and theresources allocated remain, on the whole,limited. A common approach on drugs inan enlarged European Union is becomingincreasingly imperative.
Europeiskaoch nationella samordningsmekanismeroch de resurser som anslagits ärfortfarande på det hela taget begränsade.En gemensam strategi för narkotikabekämpning i en utvidgad europeisk unionframstår i allt högre grad som absolutnödvändig.
Drugs in focusis a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction(EMCDDA), Lisbon.
Fokus på narkotikapubliceras av Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) i Lissabon. Serienkommer ut sex gånger om året på samtliga 11 officiella EU-språk samt norska. Originalspråk: engelska.
Conclusions EU enlargement and drugs — policy considerations
Slutsatser EU:s utvidgning och narkotika — strategidiskussioner
3.There is a need for a better balance and more coherence in the responses developed at national level, based on a
3.Det krävs bättre balans och mer samstämmighet i deåtgärder som utformas på nationell nivå med utgångspunkti bättre förståelse av situationen och faktabaserade metoder.
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), ‘National reports from candidate countries 1999, 2000 and2002’, Lisbon, 2002.
Denna genomgång sammanfattar den information som finnsom narkotikasituationen i en utvidgad union samt angerytterligare källor för den som är intresserad av merinformation.
OFFICIAL PUBLISHER:Office for Official Publications of the European Communities.© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2003.EXECUTIVE DIRECTOR:Georges Estievenart. EDITORS:Joëlle Vanderauwera; Alexis Goosdeel.
Följande slutsatser är av särskilt intresse för EU:sbeslutsfattare:
1.The increase in recreational drug use and experimentationas an integral part of youth culture is now a general trendthroughout Europe, and calls for anew political culturefostering common European responses.
1.Ökningen av användning av narkotika i avkopplings- ochexperimentsyfte som en integrerad del av ungdomskulturenutgör nu en allmän trend i hela Europa och kräver en nypolitisk kultur som främjar gemensamma europeiskaåtgärder.
5.The formal adoption of EU standards and instruments,covering both supply and demand reduction, as well asinformation and evaluation, is essential for theimplementation of well-established responses (best practice).
5.Det formella antagandet av EU:s standarder och instrument,vilket omfattar minskning av både tillgång och efterfrågansamt information och utvärdering, är av stor vikt förgenomförandet av välgrundade åtgärder (bästa praxis).
2.If serious future public health problems are to be avoided,there is an urgent need to invest in health responses thatcover all aspects of the drugs phenomenon.
2.Om allvarliga folkhälsoproblem skall kunna undvikas iframtiden krävs det att man omedelbart satsar påhälsovårdsinriktade åtgärder som omfattar alla aspekter avnarkotikan som företeelse.
This isespecially true in the candidate countries.
Detta gäller särskiltkandidatländerna.
6.Enlargement gives the European Union a unique opportunityto deal with the complexity of the drugs phenomenon in Europe through an innovative integrated approachto theproblem.
6.Utvidgningen ger Europeiska unionen en unik möjlighet atthantera komplexiteten i narkotikan som företeelse i Europagenom en innovativ integrerad strategi för lösning avproblemet.
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), ‘National reports from candidate countries 1999, 2000 and2002’, Lisbon, 2002.
Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN), ”National reports from candidate countries 1999,2000 and 2002”, Lissabon, 2002.
European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS, ‘HIV/AIDS surveillance in Europe, mid-year report’, 2002, No67.ODCCP, ‘World drug report’, 2000.UNODC, ‘Global illicit drugs trends’, 2002.UNAIDS, Fact sheet 2002: Eastern Europe and central Asia.
Europeiska centrumet för epidemiologisk övervakning av aids, ”HIV/AIDS surveillance in Europe”, halvårsrapport 2002, nr 67.ODCCP, World drug report,2000.UNODC, Global illicit drugs trends, 2002.UNAIDS, Fact sheet 2002: Eastern Europe and Central Asia.
Hibell, B., Andersson, B., Ahlstrom, S., Balakireva, O., Bjarnason, T., Kokkevi, A. and Morgan, M., ‘The 1999 ESPAD Report’, Alcoholand other drug use among students in 30 European countries, The Swedish Council for Information on Alcohol and Other Drugs, The Pompidou Group at the Council of Europe, Stockholm, 2000, pp. 362
Hibell, B.,Andersson, B.,Ahlström, S.,Balakireva, O.,Bjarnason, T.,Kokkevi, A. och Morgan, M.,”The 1999 ESPAD Report”,Alcohol and Other Drug Use among Students in 30 European Countries, Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning,Pompidougruppen vid Europeiska rådet, Stockholm, 2000, 362 s.
Hibell, B., Andersson, B., Bjarnason, T., Kokkevi, A., Morgan, M. and Narusk, A., ‘The 1995 ESPAD Report’, Alcohol and other druguse among students in 30 European countries, The Swedish Council for Information on Alcohol and Other Drugs, The Pompidou groupat the Council of Europe, Stockholm, 1997, pp. 290
Hibell, B.,Andersson, B.,Bjarnason, T.,Kokkevi, A.,Morgan, M. och Narusk, A.,”The 1995 ESPAD Report”, Alcohol and Other Drug Use among Students in 30 European Countries, Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning, Pompidougruppen vid Europeiskarådet, Stockholm, 1997, 290 s.
EMCDDA web site dedicated exclusively to candidate countries: http://candidates.emcdda.eu.int United Nations Office on Drugs and Crime: http://www.unodc.org/odccp/index.html European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS/WHO-UNAIDS Collaborating Centre http://www.eurohiv.org/World Health Organisation: http://www.who.int/substance_abuse/Pompidou Group: http://www.coe.int/T/E/Social_cohesion/Pompidou_Group/
ECNN:s särskilda webbplats för kandidatländerna: http://candidates.emcdda.eu.int FN:s kontor för bekämpning av narkotika och brottslighet: http://www.unodc.org/odccp/index.html Europeiska centrumet för epidemiologisk övervakning av aids/WHO-UNAIDS Collaborating Centre: http://www.eurohiv.org Världshälsoorganisationen: http://www.who.int/substance_abuse Pompidougruppen: http://www.coe.int/T/E/Social_cohesion/Pompidou_Group
OFFICIAL PUBLISHER:Office for Official Publications of the European Communities.© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2003.EXECUTIVE DIRECTOR:Georges Estievenart. EDITORS:Joëlle Vanderauwera; Alexis Goosdeel.
OFFICIELL UTGIVARE: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer.© Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, 2003.VERKSTÄLLANDE DIREKTÖR:Georges Estievenart. REDAKTÖRER:Joëlle Vanderauwera, Alexis Goosdeel. FÖRFATTARE:Alexis Goosdeel, Paul Griffiths, Henri Bergeron, Margareta Nilson, Dagmar Hedrich, Roumen Sedefov. GRAFIK:Dutton Merrifield Ltd, UK.Printed in Italy
Coordination: a key element of national and European drug policy
Samordning: en grundbult i den nationella och europeiska narkotikapolitiken
The drafting of a new treaty for the European Union provides an excellentopportunity to give greater priority topolicy on drugs.
Ett nytt EU-fördrag utarbetas nu, vilket geross ett utomordentligt tillfälle att ge högreprioritet åt narkotikapolitiken.
Although cooperationbetween Member States has increased asa result of new powers conferred by the Maastricht and Amsterdam Treaties, thereis scope for greater alignment of nationaldrugs strategies and for improvedcoordination between States in combatingdrugs.
Samarbetetmellan medlemsstaterna har visserligenblivit intensivare till följd av de nyabefogenheter som Maastricht- och Amsterdamfördragen innebar, men detfinns utrymme för att ytterligare närma denationella narkotikastrategierna tillvarandra och att förbättra samordningenmellan länderna i kampen mot narkotika.
‘We know that robust coordinationsystems at local, national and atinternational level are an essentialtool in bringing together thedisparate elements of drugs policy— treatment and socialinterventions and law enforcement.We need to examine our presentmechanisms closely, and askourselves whether there is room forimprovement.’
Vi måste studeravåra nuvarande mekanismeringående och fråga oss om detfinns utrymme för förbättring.” i och med att den olagliga narkotikahandeln via kandidatländerna riskerar attöka och i och med det växandeproblemet med missbruk och narkotikarelaterade hälsoproblem, t.ex. spridningenav smittsamma sjukdomar i de blivandemedlemsstaterna.
Both these concerns underline the needfor a robust accord (acquis) on drugs toprovide a basis for a common approachto drugs between both present and future Member States.
Dessutom medför utvidgningen nyautmaningar för EU:s narkotikastrategi,
Georges Estievenart EMCDDA Executive Director
Georges Estievenart ECNN:s verkställande direktör
Furthermore, enlargement poses newchallenges to the European drugs strategy
Det råder internationell enighet ombehovet av lokal, nationell ochinternationell samordning av narkotikabekämpningen.
There is international consensus on theneed for local, national and internationalcoordination of efforts to combat drugs.However, there is a lack of clarity aboutprecisely what coordination should entail,and what the roles of nationalcoordinating bodies and nationalcoordinators should be.
Däremot är det inte helt klart vad samordningen skallinnebära och vilken roll de nationellasamordningsorganen och samordnarnaskall spela.
This lack ofclarity is a barrier to further progress ininternational cooperation on combatingdrugs.
Denna osäkerhet gör det svårtatt komma vidare i det internationellasamarbetet mot narkotika.
‘As we approach Europeanenlargement it is more criticalthan ever that we take acommon approach to the drugsmenace.
”EU-utvidgningen rycker allt närmare, och det ärviktigare än någonsin att vi tar ett samlat grepp pånarkotikahotet.
Coordination of effortsboth within and betweencountries is a vital componentof an effective drugs policy.’
Att insatsernasamordnas såväl inom sommellan länderna är centralt fören effektiv narkotikapolitik.”
Marcel Reimen Chairman EMCCDA Management Board
Marcel Reimen ECNN:s styrelseordförande
Although all EU States have in placesome form of coordination mechanism, there is considerable variation betweencountries on the scope andimplementation of coordination.
Alla EU:s medlemsstater har någon formav samordningsmekanism, men hur omfattande samordningen är och hur dengenomförs i praktiken varierar avsevärtmellan länderna.
Some,but not all, States have appointednational drug coordinators andestablished dedicated coordination units.Some States lack coordinationmechanisms which embrace all aspects ofdrugs policy, including law enforcementand health and social issues.
De flesta av medlemsstaterna har utsett nationella narkotikasamordnare och inrättat särskilda samordningsenheter. I några medlemsstater täckersamordningsmekanismerna inte allaaspekter av narkotikapolitiken, inbegripetbrottsbekämpning, hälsofrågor ochsociala frågor.
4.All EU countries report that they have mechanisms inplace for coordinating their national drugs policy.
1.Det råder allmän enighet om att samordning är en avhörnstenarna i en effektiv narkotikapolitik.
1.It is widely acknowledged that coordination is acornerstone of effective drugs policy.
4.Alla EU-länderna rapporterar att de har mekanismer föratt samordna sin nationella narkotikapolitik.
2.The meeting of the European Convention provides anopportunity to give greater priority to drugs at EU level.
2.Konventet om Europeiska unionens framtid är ett bratillfälle att ge högre prioritet åt narkotikafrågorna på EU-nivån.
5.Almost all EU countries have stated that coordinationmechanisms cover all aspects of drugs policy.
5.Nästan alla EU-länderna har uppgett att samordningsmekanismerna täcker alla aspekter avnarkotikapolitiken.
3.EU enlargement constitutes a major challenge in the fieldof drugs and requires the EU to provide future Member States with a robust accord on drugs policy.
3.EU-utvidgningen innebär en stor utmaning på narkotikaområdet och kräver att EU ser till att det finns en robustöverenskommelse om narkotikapolitiken när de nyamedlemsstaterna ansluter sig.
6.The EU drugs action plan (2000–04) calls for astrengthening of national coordination mechanisms fordrugs policy.
6.I EU:s handlingsplan mot narkotika (2000–2004) sägs attde nationella mekanismerna för samordning av narkotikapolitiken behöver stärkas.
May–June 2003
Fokus på narkotika maj–juni 2003
Coordination of drugs policy — Overview
Samordningen av narkotikapolitiken — översikt samordnare.
The European Union drug strategy2000–04 reaffirms the importance ofcoordination and provides a mandate forimprovement.
I EU:s narkotikastrategi för2000–2004 betonas ännu en gångvikten av samordning, och det efterlysesförbättringar på det området.
The European Convention, meeting todraft a new treaty and overarchingconstitution for the EU, offers an excellentopportunity to strengthen coordination ondrugs at European level.
Europeiska konventet, som samlas för attutarbeta ett nytt fördrag och en övergripande EU-grundlag, innebär ett gyllene tillfälle att stärka samordningen pånarkotikaområdet i EU.
The principle thataction on drugs should be comprehensive,balanced and coordinated is alreadyrecognised at EU level and implementedin many countries, but it lacks a legalbasis.
Principen attåtgärderna på narkotikaområdet skall varaheltäckande, väl avvägda och samordnade är redan erkänd på EU-nivå ochgenomförd i många länder, men densaknar rättslig grund.
An EMCDDA reportpublished in 2001 defined coordinationwithin the field of drugs as ‘the task oforganising or integrating the diverseelements comprising the national responseto drugs, with the objective ofharmonising the work and, at leastimplicitly, increasing effectiveness.’European Member States have made theirown interpretations, and there aresignificant differences between countriesin how the principle of coordination ofdrugs policy is being implemented.
I en ECNN-rapportfrån 2001 definierades samordningen pånarkotikaområdet som ”uppgiften attorganisera eller integrera de olikakomponenter som utgör den nationellainsatsen mot narkotika med målet attharmonisera arbetet och åtminstoneimplicit öka effektiviteten”. Medlemsstaterna har gjort sina egna tolkningar,och det finns betydande skillnader mellande olika ländernas sätt att förverkligaprincipen om samordning avnarkotikapolitiken.
Over the past 15 years, an internationalconsensus has developed around the needfor coordinated and multidisciplinaryaction to tackle drug abuse and thesupply of illegal drugs.
Under de senaste femton åren har maninternationellt gradvis kommit fram tillåsikten att det behövs samordnadeinsatser från alla berörda aktörer för attkomma till rätta med narkotikamissbruketoch tillgången på narkotika.
The importance ofcoordinated action was firstacknowledged, in an internationalagreement in 1987, by the United Nations comprehensive multidisciplinaryoutline of future activities in drug abusecontrol.
Betydelsenav samordnade insatser erkändes förförsta gången i en internationell överenskommelse 1987, nämligen i FN:s riktlinjer för narkotikabekämpningen(”Comprehensive Multidisciplinary Outlineof Future Activities in Drug Abuse Control”).
Subsequent internationalagreements by the United Nations and European Union have identifiedcoordination as a cornerstone of abalanced and comprehensive drugspolicy, most recently in the 1998 United Nations declaration on the guidingprinciples of drug demand reduction(UNGASS).
I senare internationella avtalsom ingåtts av FN och EU harsamordningen betraktats som en av hörnstenarna i en balanserad och allsidignarkotikapolitik, senast i den deklarationom riktlinjerna för att minska efterfråganpå narkotika som antogs vid FN:s extrageneralförsamling i juni 1998 (UNGASS).
Cooperation between Member States hasincreased as a result of powers conferredby the Maastricht and Amsterdam Treaties.But there remains considerable scope forfurther approximation of national drugspolicies and strategies and for greatercoordination within and betweencountries.
Samordningen mellan medlemsstaterna harökat till följd av de befogenheter som Maastricht- och Amsterdamfördrageninnebar.
Weak or ill-defined coordinationsystems would be a missed opportunity foreffective action in the field of drugs in anenlarged Europe.
Men det finns ändå stort utrymmeför att ytterligare närma de olikaländernas narkotikapolitik och narkotikastrategier till varandra och för att ökasamordningen inom och mellan länder.Svaga eller illa definierade samordningssystem kan göra att vi missar tillfället attgöra effektiva insatser pånarkotikaområdet i ett utvidgat Europa.
To achieve progress in tackling the supplyand abuse of illegal drugs, a newconsensus is needed to establish acommon working definition ofcoordination in the field of drugs.
Utarbetandet av ett nytt grundfördrag för Europa gör det möjligt att understrykavikten av samordning i EU:s författningoch att i högre grad gemensamt ta ettsamlat grepp på narkotikafrågorna.
Within the European Union, the need forboth national and internationalcoordination is widely accepted.
Inom EU är behovet av såväl nationellsom internationell samordning allmäntaccepterat.
Member States have taken steps to coordinatedomestic drug policies, by adoptingnational drugs policies and strategies,establishing central coordination units andappointing national drugs coordinators.
Medlemsstaterna har vidtagitåtgärder för att samordna sin inhemskanarkotikapolitik: de har antagit nationellahandlingsprogram och strategier motnarkotika, inrättat centrala samordningsenheter och utsett nationella narkotika-
The drafting of a new foundation treatyfor Europe provides an opportunity toenshrine within the Union’s legalconstitution the importance of coordinationand to promote a more commonapproach to tackling drugs.
Forskningen har visat att samordning närdet gäller narkotikakontroll och missbruksbehandling lätt kan förväxlas medinformationsutbyte eller vanligt samarbete.För att man skall lyckas begränsatillgången på och missbruket av olagligadroger behövs det en ny samsyn som gördet möjligt att slå fast en gemensamarbetsdefinition av ”samordning” pånarkotikaområdet.
Drugs coordination approaches in the European Union
Samordningen av narkotikabekämpningen i Europeiska unionen
A common approach tocombating drugs is imperativein the context of Europeanenlargement
En narkotikabekämpningmed gemensamma förteckenär ett måste i ett utvidgat EU
Coordination reported as specific
Övergripande samordning
Responsibility under the Ministryof the Interior
Inrikesministerns ansvarsområde
Responsibility under the Ministryof Health/Social Affairs
Hälsoministerns/socialministerns ansvarsområde
Ad hoc coordination agencies
Särskilt inrättade samordningskontor
Units in ministerial departmentsin charge of drugs coordination
Att EU utvidgas med upp till tio nyaländer och ytterligare 75 miljonerinvånare innebär nya utmaningar förnarkotikabekämpningen.
The prospect of European enlargement,embracing up to 10 new countries and75 million more inhabitants presents newchallenges to efforts to combat drugs.There are concerns about the risk thatenlargement poses in relation to drugtrafficking, especially from and throughcentral and east European countries.Major drugs seizures along the Balkanroute and in central Europe confirm theregion’s continuing role in thetransportation and storage of heroin andother illegal substances.
Det finns en oroför de risker utvidgningen innebär i frågaom den olagliga narkotikahandeln, särskiltfrån och genom länderna i Central- och Östeuropa. Stora narkotikabeslag längs Balkanrutten och i Centraleuropa bekräftaratt regionen fortfarande spelar en stor rollför transport och lagring av heroin ochandra olagliga substanser.
As a result,tackling drug trafficking is a key issue inpreparing candidate countries foraccession.
Det är därförett viktigt led i kandidatländernasförberedelser inför medlemskapet attfrågan om bekämpning av narkotikahandeln tas upp.
May–June 2003
Samtidigt blir det i de flesta kandidatländerna ett allt vanligare inslag iungdomskulturen att man användernarkotika i nöjessyfte och experimenterar maj–juni 2003