natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter No 5272 of 7 June 2005 (‘the first contested letter’), the Commission asked the Italian Republic to complete the statements of expenditure accompanying the payment applications made to it by letter No 6311 of 1March 2005 and letter No 12827 of 29 April 2005 (‘the statements of expenditure at issue’ and ‘the payment applications at issue’) by specifying, in respect of each measure, the amount of the advance payments at issue which had been paid or were to be paid.
Genom skrivelse nr 5272 av den 7 juni 2005 (nedan kallad den första ifrågasatta skrivelsen) förelade kommissionen Republiken Italien att komplettera de utgiftsdeklarationer som hade fogats till de ansökningar om utbetalning som den hade sänt till kommissionen genom skrivelserna nr 6311 av den 1 mars 2005 och nr 12827 av den 29 april 2005 (nedan kallade de omtvistade utgiftsdeklarationerna respektive de omtvistade ansökningarna om utbetalning), genom att för varje åtgärd specificera beloppet av de omtvistade förskott som hade betalats eller eventuellt hade betalats.
It also pointed out that the payment procedures for the payment applications at issue would be suspended or would remain suspended until that information was received.
Kommissionen angav vidare att betalningsförfarandena avseende de omtvistade ansökningarna om utbetalning skulle avbrytas eller förbli avbrutna tills dess att nämnda upplysningar inkommit. Denna skrivelse nådde de berörda italienska myndigheterna den 8 juni 2005.
By letter No 5453 of 8 June 2005 (‘the second contested letter’), letters Nos 5726 and 5728 of 17 June 2005 (‘the third contested letter’ and ‘the fourth contested letter’, respectively) and letter No 5952 of 23 June 2005 (‘the fifth contested letter’), the Commission informed the Italian Republic that the payments made would not match the amount applied for in the context of the implementation, on the one hand, of the Single Programming Document under Objective 2 for 2000-06 in respect of the Lazio region and, on the other, the ROP under Objective 1 for the same period in respect of the Puglia region, as a result of the deduction of the amounts corresponding to the advance payments at issue.
Genom skrivelserna nr 5453 av den 8 juni 2005 (nedan kallad den andra ifrågasatta skrivelsen), nr 5726 och nr 5728 av den 17 juni 2005 (nedan kallade den tredje ifrågasatta skrivelsen respektive den fjärde ifrågasatta skrivelsen) och nr 5952 av den 23 juni 2005 (nedan kallad den femte ifrågasatta skrivelsen), uppgav kommissionen för Republiken Italien att de utbetalningar som skulle genomföras uppgick till ett annat belopp än det som begärts inom ramen för genomförandet av, å ena sidan, det samlade programdokumentet enligt mål nr 2 avseende regionen Lazio för perioden 2000–2006 och, å andra sidan, ROP, enligt mål nr 1, avseende regionen Puglia för samma period, sedan beloppen minskats med en summa motsvarande de omtvistade förskotten.
By judgment of 24 November 2005 in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03 Italy v Commission [2005] ECR I-10043 (the ‘judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03’), the Court of Justice held that it was unnecessary to give judgment on the action in Case C-138/03 and that the actions in Case C-324/03 and Case C-431/03 fell to be dismissed as unfounded and inadmissible, respectively.
EG-domstolen fann i domen av den 24 november 2005 i de förenade målen C-138/03, C-324/03 och C-431/03, Italien mot kommissionen (REG 2005, s. I-10043) (nedan kallad domen av den 24 november 2005), att det saknades anledning att döma i mål C-138/03, att talan skulle ogillas i mål C-324/03 och att talan skulle avvisas i mål C-431/03.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 10 August 2005, the Italian Republic brought the present action.
Republiken Italien väckte förevarande talan genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 10 augusti 2005.
By letter of 10 January 2006, the Registry asked the parties to submit their observations on the possible implications for the present case of the judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03, cited in paragraph 36 above.
Genom skrivelse av den 10 januari 2006 uppmanade förstainstansrättens kansli parterna att inkomma med eventuella yttranden i frågan om vilka slutsatser som i förevarande fall kunde dras av domen av den 24 november 2005, se punkt 36 ovan.
The parties submitted their observations within the time allowed and the Commission submitted to the Registry on 2 March 2006 a corrigendum intended to correct a clerical error in its observations.
Parterna inkom med sina yttranden inom den föreskrivna fristen, varefter kommissionen den 2 mars 2006 inkom med en rättelse till kansliet avseende ett sakfel i dess yttrande.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Second Chamber) decided to open the oral procedure and, by way of measures of organisation of procedure, asked the Commission to answer a number of written questions and asked the Italian Republic to produce a document.
Förstainstansrätten (andra avdelningen) beslutade på förslag från referenten att inleda det muntliga förfarandet och uppmanade, som processledande åtgärd, kommissionen att svara på vissa frågor och Republiken Italien att inkomma med ett dokument.
The parties complied with those requests.
Parterna efterkom denna begäran.
By decision of 2 February 2007, Judge A.W.H. Meij and Judge N.J. Forwood were designated as Acting President of Chamber and Judge, respectively, replacing Judge J. Pirrung, who was unable to take part .
Genom beslut av den 2 februari 2007 utsågs domarna A.W.H. Meij och N.J. Forwood till tillförordnad avdelningsordförande respektive domare, att ersätta domaren J. Pirrung som hade förhinder.
The parties presented oral argument and replied to the questions put by the Court at the hearing on 25 April 2007 .
Parterna utvecklade sin talan och svarade på förstainstansrättens frågor vid förhandlingen som ägde rum den 25 april 2007.
Following the hearing, an informal meeting with the representatives of the parties was organised before the Court .
Vid slutet av förhandlingen anordnades ett informellt möte med parternas företrädare inför förstainstansrätten.
The Italian Republic claims that the Court should:
Republiken Italien har yrkat att förstainstansrätten skall
— annul the first contested letter insofar as it asks it to complete the statements of expenditure accompanying the payment applications at issue by indicating, in respect of each measure, the amount of the advance payments at issue which had been paid or which were to be paid and insofar as payment procedures for the contested applications for payment would be suspended or would remain suspended until that information was received;
— ogiltigförklara den första ifrågasatta skrivelsen, i den mån Republiken Italien där föreläggs att komplettera de utgiftsdeklarationer som har fogats till ansökningarna om utbetalning genom att för varje åtgärd specificera beloppet av de omtvistade förskott som har betalats eller eventuellt har betalats, samt i den mån den innebär att betalningsförfarandena avseende de omtvistade ansökningarna om utbetalning skall avbrytas eller förbli avbrutna tills dess att nämnda upplysningar har inkommit,
— annul the second, third, fourth and fifth contested letters insofar as they inform it that the payments made would not match the amount applied for as a result of the deduction of the amounts corresponding to the advance payments at issue;
— ogiltigförklara den andra, den tredje, den fjärde och den femte omtvistade skrivelsen i den mån det i dessa anges att de utbetalningar som skall genomföras skall uppgå till ett annat belopp än det som begärts, som en följd av att beloppen har minskats med en summa motsvarande de omtvistade förskotten, och
— dismiss the action as inadmissible or as unfounded;
— avvisa eller ogilla talan och
— order the Italian Republic to pay the costs.
— förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.
The Commission raised an objection of inadmissibility in respect of the first contested letter on the ground that it does not constitute an actionable measure for the purposes of Article 230 EC by reason of its interpretative nature or, in the alternative, because it merely confirms the view expressed in the interpretative memorandum.
Kommissionen har gjort en invändning om rättegångshinder avseende den första omtvistade skrivelsen, på den grunden att den inte utgör en rättsakt mot vilken talan kan väckas i den mening som avses i artikel 230 EG, eftersom den i första hand handlar om tolkning och, i andra hand, om ett bekräftande.
Primarily, the Commission contends that the first contested letter does not, of itself, produce any legal effects but is purely interpretative .
Kommissionen har i första hand gjort gällande att den första omtvistade skrivelsen av den 14 maj 2003 inte har någon egentlig rättsverkan, utan att den endast handlar om tolkning.
With regard, first, to the general rule at issue, the first contested letter merely repeats the Commission’s interpretation of the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation and, of itself, does not produce any legal effect vis-à-vis the Italian Republic .
Vad gäller, för det första, den omtvistade huvudregeln, innehåller den första omtvistade skrivelsen enbart en erinran om kommissionens tolkning av artikel 32.1 tredje stycket i den allmänna förordningen, och den medför inte någon egentlig rättsverkan för Republiken Italien.
With regard, secondly, to the request for information concerning advance payments, that request was merely an implementing step and the practical expression of the rules concerning the eligibility of expenditure and, in particular, of the rules on proof of expenditure laid down in Regulation No 448/2004.
För det andra är begäran om upplysningar avseende förskotten endast ett sätt att tillämpa, och ett praktiskt förtydligande av, bestämmelserna om stödberättigande utgifter och, i synnerhet, om de regler om bevisning för utgifter som stadgas i förordning nr 448/2004.
Thirdly and finally, the statement that, pending receipt of the information concerning advance payments, the payment procedures at issue would be suspended or would remain suspended reflects the Commission’s obligation, pursuant to the principles of sound financial management, not to follow up payment applications
Vad gäller, för det tredje och sista, uppgiften att de aktuella betalningsförfarandena skall avbrytas eller förbli avbrutna till dess att upplysningar avseende förskotten har inkommit, var detta förenligt med kommissionens skyldighet att, i överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning, inte efterkomma oriktiga eller
That statement reflects the fact that, in the absence of the required information, the Commission cannot make the requested payments without expressing its view as to whether or not the payment applications at issue are justified.
Den visar det omöjliga för kommissionen i att, i avsaknad av begärda upplysningar, genomföra begärda utbetalningar utan att kommissionens inställning till huruvida de omtvistade ansökningarna om utbetalning var välgrundade kommer till uttryck.
In reply to the Italian Republic’s argument, the Commission contends that, in accordance with settled case-law, the question whether the first contested letter is an actionable measure cannot be determined by reference to the fact that the general rule at issue, to which it refers, may be unlawful or even to the possibility that, in adopting that rule, the Commission exceeded its powers.
Som svar på Republiken Italiens argument har kommissionen gjort gällande att frågan huruvida talan kan väckas mot den första omtvistade skrivelsen enligt rättspraxis inte är avhängig vare sig av den omtvistade huvudregelns, vilken den grundas på, eventuella rättsstridighet, eller av huruvida kommissionen eventuellt överskred sina befogenheter då den antog den.
In the alternative, the Commission alleges that the first contested letter merely confirms the view expressed by it in the interpretative memorandum.
Kommissionen har i andra hand anfört att den första omtvistade skrivelsen är av rent bekräftande slag.
That letter confirmed the general rule at issue set out in the letters of 14 May and 29 July 2003 and, before those letters were adopted, in the interpretative memorandum.
Den innehåller en bekräftelse av den omtvistade huvudregeln, vilken hade kommit till uttryck i skrivelserna av den 14 maj och den 29 juli 2003, liksom, till och med innan nämnda skrivelser antogs, i tolkningspromemorian.
Those letters definitively ended the institutional debate on the question of the eligibility of advance payments.
Skrivelserna innebar att den institutionella debatt som hade pågått i frågan om förskottsbetalningars stödberättigande definitivt avslutades.
In paragraphs 36 and 37 of the judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03, cited in paragraph 36 above, the Court of Justice confirmed that the letter of 14 May 2003 reflected the definitive outcome of are consideration of that question.
Domstolen bekräftade i punkterna 36 och 37 i domen av den 24 november 2005, se punkt 36 ovan, att skrivelsen av den 14 maj 2003 återgav det slutgiltiga resultatet av en omprövning av frågan.
Finally, the Commission argues that the Italian Republic can obtain no real advantage from the annulment of the first contested letter inasmuch as the Commission will continue in any event to apply the criteria laid down in the interpretative memorandum when considering the payment applications at issue.
Slutligen har kommissionen gjort gällande att Republiken Italien inte kan förvänta sig någon verklig fördel av en eventuell ogiltigförklaring av den första omtvistade skrivelsen, eftersom kommissionen under alla omständigheter fortsätter att tillämpa kriterierna i tolkningspromemorian vid sin granskning av de omtvistade ansökningarna om utbetalning.
The Italian Republic claims that the action against the first contested letter is admissible.
Republiken Italien har hävdat att talan mot den första omtvistade skrivelsen kan tas upp till sakprövning.
That letter, of itself, produces legal effects and could directly modify its
Skrivelsen är sådan att den har egna rättsverkningar och den
ITALY v COMMISSION legal position, which means that, in accordance with settled case-law, it constitutes an actionable measure for the purposes of Article 230 EC.
ITALIEN MOT KOMMISSIONEN kan påverka Republiken Italiens rättsliga ställning, vilket innebär att den enligt fast rättspraxis är en sådan rättsakt mot vilken talan kan väckas enligt artikel 230 EG.
In the first place, the first contested letter contains, in accordance with the contents of the letters of 29 July 2003 and 25 March 2004, an injunction to include information relating to advance payments in the statements of expenditure at issue.
Den första omtvistade skrivelsen inbegriper, i enlighet med innehållet i skrivelserna av den 29 juli 2003 och den 25 mars 2004, ett föreläggande att vid deklarationen av de omtvistade utgifterna ge in upplysningar avseende förskottsbetalningarna.
The obligation to make such statements does not flow from the provisions of Regulation No 438/2001, laying down the detailed rules for the certification of expenditure, but from the general rule at issue, which is based on an erroneous interpretation of the provisions of the general regulation and Regulation No 448/2004 concerning the eligibility of expenditure.
Den redovisningsskyldighet som på så sätt ålagts Republiken Italien följer inte av bestämmelserna i förordning nr 438/2001 om formerna för attestering av utgifter, utan av den omtvistade huvudregeln, vilken vilar på en felaktig tolkning av bestämmelserna i den allmänna förordningen och i förordning nr 448/2004 om utgifters stödberättigande.
In the second place, the first contested letter added a new element to the rules governing the eligibility of expenditure and certification thereof, and to the Commission’s earlier letters, inasmuch as it attached a penalty to the injunction to transmit information concerning advance payments.
Den första omtvistade skrivelsen har vidare en nydanande räckvidd i för hållande till reglerna om utgifters stödberättigande och attestering, och i förhållande till tidigare skrivelser från kommissionen, genom att den kopplar föreläggandet att ge in upplysningar om förskottsbetalningarna till en påföljd.
The letter stated that the payment applications at issue would not be dealt with so long as the information concerning advance payments had not been sent .
I skrivelsen anges nämligen att de omtvistade ansökningarna om utbetalning inte kommer att behandlas förrän upplysningarna avseende förskotten inkommit.
Thus, contrary to the applicable rules, the first contested letter introduced a new, purely procedural, ground for rejecting payment applications .
Genom den första omtvistade skrivelsen har på så sätt, i strid med tillämpliga bestämmelser, en ny avslagshypotes av rent procedurmässigt slag införts avseende ansökningar om utbetalning.
Finally, the Italian Republic challenges the Commission’s argument that the first contested letter merely confirms the view expressed by it in the interpretative memorandum.
Slutligen ifrågasätter Republiken Italien kommissionens resonemang om att den första omtvistade skrivelsen var en rättsakt av ett rent bekräftande slag.
On being challenged, the general rule at issue referred to in the interpretative memorandum had been reconsidered in depth in the context of the institutional debate concerning the amendment of Regulation No 1685/2000, and the first contested letter, adopted shortly after Regulation No 448/2004, reflects the outcome of that debate.
Efter det att talan hade väckts mot den omtvistade huvudregel som nämns i tolkningspromemorian omprövades den nämligen grundligt, inom ramen för den institutionella diskussionen om ändring av förordning nr 1685/2000, och resultatet av denna diskussion återspeglas i den första omtvistade skrivelsen, vilken antogs kort tid efter förordning nr 448/2004.
According to settled case-law, an action for annulment under Article 230 EC is available in the case of all measures adopted by the institutions, whatever their nature or form, which are intended to produce legal effects (see the judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03, cited in paragraph 36 above, paragraph 32 and the caselaw cited therein).
Enligt fast rättspraxis skall det vara möjligt att väcka talan om ogiltigförklaring enligt artikel 230 EG i fråga om alla sådana åtgärder vidtagna av institutionerna – oavsett dessa åtgärders karaktär eller form – vilka är avsedda att ha rättsverkningar (se domen av den 24 november 2005 i det ovan i punkt 36 nämnda målet, punkt 32 och där angiven rättspraxis).
In order to assess whether the first contested letter produces legal effects for the purposes of the caselaw cited above in that it asks the Italian Republic to complete the statements of expenditure at issue by indicating, in respect of each measure, the amount of the advance payments at issue which had been paid or which were to be paid and in that it states that the payment procedures under way in respect of the payment applications at issue would be suspended or would remain suspended until that information was received, regard must be had both to the substance of the letter and to the context in which it was adopted (see the order in Case C-50/90 Sunzest v Commission [1991] ECR I-2917, paragraph 13).
För bedömningen av om den första omtvistade skrivelsen får rättsverkningar, i den mening som avses i ovannämnda rättspraxis, i det avseendet att Republiken Italien där föreläggs att komplettera de omtvistade utgiftsdeklarationerna genom att för varje åtgärd specificera beloppet av de omtvistade förskott som har betalats eller eventuellt har betalats samt i den mån den innebär att betalningsförfarandena avseende de omtvistade ansökningarna om utbetalning skall avbrytas eller förbli avbrutna tills dess att nämnda upplysningar inkommit, är det lämpligt att pröva såväl dess innehåll som det sammanhang i vilket den har antagits (se domstolens beslut av den 13 juni 1991 i mål C-50/90, Sunzest mot kommissionen, REG 1991, s. I-2917, punkt 13).
It should be noted, first, that the Italian Republic’s allegation that the first contested letter imposed a penalty on it by stating that the payment applications at issue would not be dealt with until the information concerning advance payments had been received is essentially a criticism of the state of in action prolonged by the Commission .
Vad gäller, för det första, Republiken Italiens påstående om att den första omtvistade skrivelsen innebar att staten ålades en påföljd genom att det angavs att de omtvistade ansökningarna om utbetalning inte skulle komma att behandlas förrän upplysningarna avseende förskotten hade inkommit, kan det konstateras att detta i allt väsentligt motsvarar att anmäla ett tillstånd av fortgående passivitet från kommissionens sida.
As it admitted at the hearing, the Italian Republic considers that the Commission should have been required in those circumstances to make the payments corresponding to the payment applications at issue within the two-month time-limit laid down in the fourth subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
Såsom Republiken Italien medgav vid förhandlingen anser den att kommissionen i förevarande fall var skyldig att genomföra de utbetalningar som motsvarade de omtvistade ansökningarna om utbetalning inom den tidsfrist på två månader som föreskrivs i artikel 32.1 fjärde stycket i den allmänna förordningen.
It should be pointed out in that regard that when the Commission receives a payment application which is acceptable within the meaning of Article 32(3) of the general regulation, it is not entitled to prolong a state of inaction.
Det skall i detta avseende erinras om att när kommissionen har mottagit en godtagbar ansökan om utbetalning enligt artikel 32.3 i den allmänna förordningen har den inte rätt att fortsätta att förhålla sig passiv.
ITALY v COMMISSION available funding, the Commission is to make the related interim payments within no more than two months of receipt of that application, in accordance with the fourth subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
ITALIEN MOT KOMMISSIONEN skall kommissionen utföra de löpande betalningar som motsvarar ansökan senast två månader räknat från den dag då den mottogs, i enlighet med artikel 32.1 fjärde stycket i den allmänna förordningen.
Thus, if the Commission had failed to fulfil that obligation to act, as the Italian Republic claims, the latter should have contested that situation by bringing an action for failure to act (see, to that effect, Case 44/81 Germany v Commission [1982] ECR 1855, paragraph 6, and the judgment of 14 December 2006 in Joined Cases T-314/04 and T-414/04 Germany v Commission, not published in the ECR, paragraph 48).
Om kommissionen i förevarande fall inte fullgjorde denna skyldighet att vidta åtgärder, såsom Republiken Italien har hävdat, borde den sistnämnda följaktligen ha väckt en passivitetstalan i detta avseende (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 26 maj 1982 i mål 44/81, Tyskland mot kommissionen, REG 1982, s. 1855, punkt 6, och förstainstansrättens dom av den 14 december 2006 i de förenade målen T-314/04 och T-414/04, Tyskland mot kommissionen, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 48).
If that action for failure to act had been declared well founded, the Commission would have been required, pursuant to Article 233 EC, to take the necessary measures to comply with the judgment (see Joined Cases T-314/04 and T-414/04 Germany v Commission, paragraph 48).
Om en passivitetstalan hade vunnit bifall skulle det ha ålegat kommissionen att med tillämpning av artikel 233 EG vidta de åtgärder som var nödvändiga för att följa domen (se domen av den 14 december 2006 i det ovannämnda målet Tyskland mot kommissionen, punkt 48).