natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Arsenal Football Club, 14the Court ruled that the exclusive right under Article 5(1)(a) of Directive 89/104 was conferred ‘in order to enable the trade mark proprietor to protect his specific interests as proprietor, that is, to ensure that the trade mark can fulfil its functions’ and that ‘[t]he exercise of that right must therefore be reserved to cases in which a third party’s use of the sign affects or is liable to affect the functions of the trade mark, in particular its essential function of guaranteeing to consumers the origin of the goods’. 15
I domen i målet Arsenal Football Club 14har domstolen angett att den ensamrätt som stadgas i artikel 5.1 a i direktiv 89/104 har beviljats ”för att ge varumärkesinnehavaren möjlighet att skydda sina särskilda intressen i egenskap av varumärkesinnehavare, det vill säga att säkerställa att varumärket kan fylla sin funktion”. Enligt domstolen måste ”[u]tövandet av denna rätt… följaktligen reserveras för de fall då tredje mans användande av tecknet skadar eller kan skada varumärkets funktion och i synnerhet dess grundläggande funktion att ge konsumenterna garantier om produktens ursprung”. 15
In Adam Opel 17the Court held that, ‘[a]part from [the] specific case of use of a trade mark by a thirdparty provider of services having as subject-matter the products bearing that trade mark’, such as the case examined in the judgment in BMW, ‘Article 5(1)(a) of the directive [Directive 89/104] must be interpreted as covering the use of a sign identical to the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party which are identical to those in respect of which the trade mark is registered’.
Domstolen påpekade i samma dom att i det förevarande fallet hade användningen av det ifrågavarande tecknet uppenbart inte rent beskrivande syften, eftersom det annars skulle omfattas av tillämpningsområdet för den ovannämnda bestämmelsen.
In the same judgment, the Court noted that, in that particular case, the use of the sign in question was obviously not intended for purely descriptive purposes, which would otherwise be excluded from the scope of the abovementioned provision, but was such as to create the impression that there was a
I samma dom i målet Adam Opel angavs att även om domstolen i domen i målet BMW har fastställt att under de särskilda omständigheter som förelåg i det sistnämnda målet omfattades ”användningen av tredje man av det tecken som var identiskt med varumärket för de varor som inte salufördes av tredje man utan av varumärkesinnehavaren… av artikel 5.1 a i direktivet”, var detta ”med avseende på det[ta] särskilda och oupplösliga samband[et] mellan de varor som bar varumärket och de tjänster som utfördes av tredje man”.
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
På så sätt förefaller en tredje mans användning av någon annans varumärke,
13 — In that case, it was established that the third party used the descriptions covered by another’s trade mark solely in order to describe the qualities and, more specifically, the type of cut of the precious stones offered for sale (see Hölterhoff, paragraph 10).
13 — Det var i det fallet ostridigt att tredje man hade använt det skyddade namnet av någon annans varumärke enbart i syfte att beskriva kvaliteten och närmare bestämt typen av slipning av de ädelstenar som utbjöds till försäljning (se domen i det ovannämnda målet Hölterhoff, punkt 10).
14 — Case C-206/01 [2002] ECR I-10273.
14 — Dom av den 12 november 2002 i mål C-206/01, Arsenal Football Club (REG 2002, s. I-10273).
16 — Arsenal Football Club, paragraphs 54 to 56 and 60.17 — Paragraphs 27 and 28 (emphasis added).
17 — Domen i det ovannämnda målet Adam Opel, punkterna 27–28 (min kursivering).
‘the basic provisions governing the form and content of comparative advertising should be uniform and the conditions of the use of comparative advertising in the Member States should be harmonised’ (second recital in the preamble), in particular by establishing ‘conditions under which comparative advertising is permitted’ (recital 18).
O2 HOLDINGS OCH O2 (UK) reklam” och harmonisera ”förutsättningarna för användning av jämförande reklam i medlemsstaterna” (skäl 2), särskilt genom att fastställa ”på vilka villkor jämförande reklam är tillåten” (skäl 18).
services supplied by the proprietor of the trade mark, which does not cause confusion regarding the origin of those goods or services and the third party’s goods or services, may apparently fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104 on the basis of BMW, and may escape it on the basis of Hölterhoff and Adam Opel, while, on the basis of the caselaw cited in point 23 above, in order to determine whether or not the said use is caught by that provision, it must be ascertained whether it is liable to affect a function of the trade mark other than the essential function of providing a guarantee of origin.
för att särskilja de varor eller tjänster som varumärkesinnehavaren tillhandahåller och som inte leder till förväxling beträffande ursprunget mellan dessa varor eller tjänster och den tredje mannens varor eller tjänster, kunna omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 i direktiv 89/104 på grundval av domen i målet BMW, och kunna undgå att omfattas av detta på grundval av domarna i de ovannämnda målen Hölterhoff och Adam Opel. På grundval av ovan i punkt 23 nämnda rättspraxis skall det för att fastställa huruvida en sådan användning omfattas av detta tillämpningsområde dock kontrolleras huruvida den kan skada en annan varumärkesfunktion än den grundläggande funktionen av ursprungsgaranti.
O2 emphasises this last point in its written observations submitted in the course of the present proceedings, referring in particular to the ‘advertising function’ of the trade mark and the detriment to that function of its own bubbles trade marks allegedly resulting from the advertisement at issue.
På den sistnämnda punkten har O2 i sitt skriftliga yttrande i samband med detta förfarande särskilt åberopat varumärkets ”reklamfunktion” och att den omtvistade reklamen är till skada för denna funktion hos de egna varumärkena med bubblor.
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
I det sistnämnda avseendet anges i det ovannämnda direktivet – genom att artikel 3a har införts i direktiv 84/450 – förutsättningarna för att jämförande reklam skall vara tillåten. 18 Mot bakgrund av dessa är det, såsom framgår av skäl 7 i direktiv 97/55 möjligt att ”avgöra vilka metoder för jämförande reklam som kan snedvrida konkurrensen, skada en konkurrent och negativt påverka konsumenternas valmöjligheter”.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Såsom domstolen redan har påpekat var syftet med direktivet ”att fastställa villkoren för när jämförande reklam skall anses vara tillåten inom den inre marknaden”.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
19 Härav följer enligt domstolen att ”direktiv 84/450 har säkerställt en uttömmande harmonisering av de villkor på vilka jämförande reklam är tillåten i medlemsstaterna”. Denna ”harmonisering medför på grund av sin natur att frågan huruvida jämförande reklam är tillåten endast skall bedömas mot bakgrund av de kriterier som gemenskapslagstiftaren har fastställt”. 20
I consider however that, in the light of the provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, the question formulated by the referring court may easily be answered in the negative and that there is no need to pursue the examination, bristling with difficulties, of the conditions on which Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 apply.
Jag anser dock att frågan från den nationella domstolen, mot bakgrund av bestämmelserna i direktiv 84/450 om jämförande reklam, utan svårighet kan besvaras nekande, utan att det är nödvändigt att fortsätta med den besvärliga undersökningen av förutsättningarna för att tillämpa artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104.
18 — See Article 1 of Directive 84/450, according to which ‘the purpose of [the] Directive is to protect consumers, persons carrying on a trade or business or practising a craft or profession and the interests of the public in general against misleading advertising and the unfair consequences thereof and to lay down the conditions under which comparative advertising is permitted’ (my emphasis).
18 — Se artikel 1 i direktiv 84/450, enligt vilken ”[a]vsikten med [direktivet] är att skydda konsumenterna, dem som bedriver närings- eller affärsverksamhet eller som utövar hantverk eller ett fritt yrke och den stora allmänheten mot vilseledande reklam och de otillbörliga följderna av denna samt att ange under vilka förutsättningar jämförande reklam är tillåten” (min kursivering).
19 — Case C-44/01 Pippig Augenoptik [2003] ECR I-3095, paragraph 38; see also paragraph 43.
19 — Dom av den 8 april 2003 i mål C-44/01, Pippig Augenoptik (REG 2003, s. I-3095), punkt 38; se även punkt 43.
It must first of all be borne in mind that the intention in Directive 97/55 was that
Det skall först och främst erinras om att syftet med direktiv 97/55 är att tillnärma ”[d]e grundläggande bestämmelserna om utformningen av innehållet i jämförande
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 tion, the use of a competitor’s brand name is permitted in Community law’. 23
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-533/06 av en konkurrents varumärke tillåten enligt gemenskapsrätten”. 23
To that end, Article 3a of Directive 84/450 lists the cumulative conditions that must be met, as far as the comparison is concerned, for comparative advertising to be permitted. 21
I artikel 3a i direktiv 84/450 anges i detta syfte de kumulativa villkor för tillåtlighet som skall vara uppfyllda såvitt avser den jämförande reklamen 21.
Recital 14 in the preamble to Directive 97/55 notes that ‘it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor’.
I skäl 14 i direktiv 97/55 påpekas för övrigt att ”[f]ör att jämförande reklam skall vara verkningsfull kan det emellertid vara absolut nödvändigt att peka ut… en konkurrents varor eller tjänster genom att hänvisa… till ett varumärke eller ett firmanamn som tillhör konkurrenten”.
The following recital adds that ‘such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively’.
I följande skäl tilläggs att ”[e]n sådan användning av en annans varumärke, firmanamn eller andra särskiljande märken utgör… inte något intrång i ensamrätten i fall då villkoren i detta direktiv är uppfyllda, eftersom det avsedda syftet endast är att särskilja dem och därigenom framhäva skillnader på ett objektivt sätt”.
It should accordingly be noted that at least four of the eight provisions contained in Article 3a(1) are designed to protect the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor in the context of comparative advertising.
Det skall påpekas att gott och väl fyra av de åtta villkoren i artikel 3a.1 syftar till att säkerställa att varumärket, firmanamnet eller andra särskiljande tecken hos en konkurrent skyddas i den jämförande reklamen.
As the Court has found, ‘under certain conditions, Directive 84/450 allows an advertiser to state in comparative advertising the brand of a competitor’s product’.
Såsom domstolen har påpekat får ”en annonsör enligt direktiv 84/450… ange märket på en konkurrents varor i jämförande reklam på vissa villkor”.
22In particular it provides that comparative advertising must not create confusion in the market place between the advertiser’s trade marks, trade names or other distinguishing marks and those of a competitor (subparagraph (d)); discredit or denigrate the trade marks, trade names or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (e)); take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (g)); present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name (subparagraph (h)).
22Det föreskrivs särskilt att den jämförande reklamen inte skall medföra förväxling på marknaden mellan annonsörens och en konkurrents varumärken [d], misskreditera eller uttrycka sig nedsättande om en konkurrents varumärken [e], dra otillbörlig fördel av en konkurrents varumärkes, firmanamns eller andra känneteckens renommé [g], framställa en vara eller en tjänst som en imitation eller ersättning för en vara eller tjänst som har ett skyddat varumärke eller firmanamn [h].
It follows, according to the Court, that, ‘where the comparison does not have the intention or effect of giving rise to such situations of unfair competi-
Härav följer enligt domstolen att ”när jämförande reklam inte syftar till eller har sådan otillbörlig konkurrens som verkan, så är användning
The use of a competitor’s trade mark in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by him under that mark with those of the advertiser is therefore specifically and exhaustively covered by Article 3a of Directive 84/450.
Användningen av en konkurrents varumärke i reklam, som jämför egenskaperna hos de varor eller tjänster som denne marknadsför under detta varumärke med annonsörens varor eller tjänster, regleras således specifikt och uttömmande av artikel 3a i direktiv 84/450.
It is prohibited only if does not comply with the conditions laid down in that article.
Denna användning är endast förbjuden om den strider mot förutsättningarna enligt denna artikel.
In that case, it is prohibited under that article and not under Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
I så fall är denna användning förbjuden enligt den sistnämnda artikeln och inte enligt artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104.
Conversely, if it complies with those conditions, it cannot be held to be prohibited under the provisions contained in Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
Om den däremot överensstämmer med dessa förutsättningar kan den inte anses vara förbjuden enligt bestämmelserna i artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104.
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
21 — I skäl 11 i direktiv 97/55 har dessa villkors kumulativa karaktär framhävts (”[v]illkoren för jämförande reklam bör vara kumulativa och iakttas i sin helhet”). Domstolen har i domen i det ovannämnda målet Pippig, punkt 54, också erinrat om detta.
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
Se även generaladvokaten Tizzanos förslag till avgörande av den 12 september 2002 i det ovannämnda målet Pippig Augenoptik (punkt 27).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
O2 HOLDINGS OCH O2 (UK) följd av att O2 reducerat föremålet för sin talan om intrång såsom den ursprungligen väcktes 26, numera inte en annonsörs (H3G) användning av någon annans varumärken (O2 eller varumärkena med bubblor) utan dennes användning av tecken (bilder föreställande bubblor) som i hög grad liknar en annans varumärken (varumärkena med bubblor).
I consider however that this does not substantially alter the terms of the problem examined above.
Jag anser dock att denna precisering inte i grund och botten ändrar gränserna för den ovan undersökta frågan.
Those provisions, like the provisions contained in Article 6(1) of Directive 89/104, do not, therefore, come into consideration for the purpose of determining whether that use is lawful.
De sistnämnda bestämmelserna skall, på samma sätt som bestämmelserna i artikel 6.1 i direktiv 89/104, således inte beaktas vid bedömningen av huruvida denna användning är tillåten.
There is little point in wondering whether that conclusion would also have been reached in the absence of Directive 97/55 — because, as H3G and the Commission argue, that use does not in any case fall within the scope of application of Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 24 — or whether on the contrary it follows from the introduction, with the addition of Article 3a to Directive 84/450 by Directive 97/55, of a system which, being presented as a lex specialis in cases where another’s trade mark is used in a comparative advertisement, therefore derogates from the system contained in Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104.
Det är av föga betydelse att ställa frågan huruvida denna slutsats nås även i avsaknad av direktiv 97/55 – eftersom denna användning, såsom H3G och kommissionen har gjort gällande, i vart fall inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104 24– eller om den, genom att det genom direktiv 97/55 införts en artikel 3a i direktiv 84/450, däremot är en följd av att det införts en bestämmelse som uppställs som lex specialis, för det fall någon annans varumärke används i jämförande reklam, och därigenom utgör ett undantag i förhållande till bestämmelserna i artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
För den av den nationella domstolen överlåtna tvisten är denna fråga hypotetisk, varför det inte finns anledning att lösa den i denna begäran om förhandsavgörande.
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
Jag påpekar för övrigt, såsom O2 har gjort gällande 25, att den första frågan, såsom den formulerats i beslutet om hänskjutande, avser en annonsörs användning av någon annans varumärke (eller snarare av ett tecken som är identiskt med någon annans varumärke). Den tvist som är anhängig vid den nationella domstolen avser däremot, till
The use in an advertisement of a sign similar to a competitor’s trade mark may be one of the ways of identifying that competitor or that competitor’s goods or services, at least by implication, within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
Användningen, i ett reklammeddelande, av ett tecken som liknar en konkurrents varumärke kan vara ett sätt att, åtminstone indirekt, peka ut denna konkurrent eller hans varor eller tjänster, i den mening som avses i artikel 2.2a i direktiv 84/450.
An advertisement which makes such use of a sign and which is intended to establish a comparison between the advertiser and his competitor or between the goods or services concerned will be subject to the system contained in Article 3a of Directive 84/450.
Det reklammeddelande som medför en sådan användning och som är avsett att göra en jämförelse mellan annonsören och hans konkurrent, eller mellan motsvarande varor eller tjänster, omfattas av bestämmelserna i artikel 3a i direktiv 84/450.
As we have seen, that article provides, within a more extensive set of rules establishing an exhaustive list of the conditions on which comparative advertising may be permitted, specific rules intended to protect the trade mark against that type of advertisement.
I denna artikel föreskrivs, såsom har framgått, inom ett mer omfattande regelverk, på ett uttömmande sätt förutsättningarna för att jämförande reklam skall vara tillåten. Det är fråga om specifika regler som syftar till att säkerställa att företagets varumärke skyddas mot sådan form av reklam.
Consequently, where the proprietor of a trade mark seeks to contest the use in comparative advertising of a sign similar to that trade mark, he must base his own claim on the breach of one of the conditions laid down in Article 3a of
När innehavaren av ett varumärke vill motsätta sig att ett tecken som liknar detta varumärke används i jämförande reklam måste han därför grunda sitt krav på att ett
24 — That is essentially the view expressed by Advocate General Jacobs in his Opinion delivered on 20 September 2001 in Hölterhoff, points 74 to 77.
24 — Generaladvokaten Jacobs framförde i huvudsak ett liknande resonemang i sitt förslag till avgörande föredraget den 20 september 2001 i det ovannämnda målet Hölterhoff (punkterna 74–77).
25 — See paragraph 52 of its written observations.
25 — Se punkt 52 i dess skriftliga yttrande.
26 — See point 11 above.
26 — Se ovan punkt 11.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-533/06 av villkoren i artikel 3a i direktiv 84/450 har åsidosatts.
Directive 84/450 27 and, conversely, such use does not, like the use of another’s trade mark in the same context, fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104.
27En sådan användning omfattas däremot inte, i likhet med användningen av någon annans varumärke i samma reklam, av tillämpningsområdet för artikel 5.1 i direktiv 89/104.
whether the use of a competitor’s trade mark in a comparative advertisement must be ‘indispensable’ in order to be permitted within the meaning of Article 3a of Directive 84/450.
främst få klarhet i huruvida användningen av en konkurrents varumärke i jämförande reklam, för att vara tillåten enligt artikel 3a i direktiv 84/450, måste vara ”nödvändig”.
If so, the referring court would like to know the criteria by which such indispensability is to be judged and whether that requirement precludes any use of a sign which is not identical to the competitor’s trade mark but is closely similar to it.
Om dessa frågor besvaras jakande vill den nationella domstolen få veta vilka kriterier som skall ligga till grund för bedömningen av denna nödvändighet och huruvida detta villkor hindrar vilken som helst användning av ett tecken som inte är identiskt med konkurrentens varumärke, men som i hög grad liknar detta.
I therefore consider that the first question may be answered as follows:
Jag anser därför att den första frågan kan besvaras på följande sätt:
O2 claims, on the basis of recitals 14 and 15 in the preamble to Directive 97/55, the preparatory work for that directive and the caselaw of the Court, in particular Toshiba 28and Siemens, 29that the advertiser’s use of a
O2 har genom att grunda sig på skälen 14 och 15 i direktiv 97/55, förarbetena till