natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is for the issuing Member State to investigate whether the minimum conditions imposed by Community law, particularly those relating to residence and fitness to drive, have been satisfied and, therefore, whether the issue of a driving licence — as the case may be, of a new licence — is justified.
Den utfärdande medlemsstaten är skyldig att kontrollera att de minimivillkor som uppställs i gemenskapsrätten, bland annat villkoren avseende bosättning och lämplighet, är uppfyllda och att det därmed är motiverat att utfärda ett körkort och, i förekommande fall, ett nytt körkort.
As soon, therefore, as the authorities of one Member State have issued a driving licence in accordance with Article 1(1) of Directive 91/439, the other Member States are not entitled to investigate whether the conditions for issue laid down by that directive have been observed (see, to that effect, the orders in Halbritter, paragraph 34, and Kremer, paragraph 27).
Detta innebär att när myndigheterna i en medlemsstat har utfärdat ett körkort i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 91/439 har de andra medlemsstaterna inte rätt att kontrollera att de villkor för utfärdande som uppställs i nämnda direktiv har iakttagits (se, för ett liknande resonemang, besluten i de ovannämnda målen Halbritter, punkt 34, och Kremer, punkt 27).
The possession of a driving licence issued by one Member State has to be regarded as constituting proof that, on the day that licence was issued, its holder fulfilled those conditions (see, to that effect, Commission v Netherlands, paragraph 75; the order of 11 December 2003 in Case C-408/02 Da Silva Carvalho, and Kapper, paragraph 46).
Innehav av ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat måste anses utgöra bevis för att körkortsinnehavaren vid tidpunkten för utfärdandet uppfyllde de villkor för utfärdande som föreskrivs i nämnda direktiv (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Nederländerna, punkt 75, beslut av den 11 december 2003 i mål C-408/02, Da Silva Carvalho, punkt 21, och domen i det ovannämnda målet Kapper, punkt 46).
The fact that, in accordance with point 5 of Annex III to that directive, a Member State may require, for any issue of a driving licence, a medical examination stricter than those mentioned in that annex does not, therefore, affect that Member State’s duty to recognise driving licences issued by the other Member States in accordance with that directive.
Det faktum att en medlemsstat enligt punkt 5 i bilaga 3 till nämnda direktiv vid utfärdandet av körkort får ställa krav avseende läkarundersökningen som är strängare än de som fastställs i nämnda bilaga påverkar således inte medlemsstatens skyldighet att erkänna körkort som är utfärdade av andra medlemstater i enlighet med samma direktiv.
It follows, first, that a host Member State making the issue of a driving licence subject to stricter domestic conditions, especially after an earlier licence has been
Av detta följer till att börja med att en värdmedlemsstat, som tillämpar strängare villkor för utfärdandet av körkort efter det att ett tidigare körkort har dragits in, inte
Second, it is contrary to the principle of mutual recognition for a host Member State to refuse to recognise a driving licence issued by another Member State on the ground that, according to the information supplied by the host Member State, the holder of that licence did not, at the date of its issue, satisfy the necessary conditions for obtaining it (see, to that effect, the order in Da Silva Carvalho, paragraph 22, and Kapper, paragraph 47).
Principen om ömsesidigt erkännande av körkort utgör vidare hinder för att en värdmedlemsstat vägrar att erkänna ett körkort, som en annan medlemsstat har utfärdat, på grund av att innehavaren av körkortet, enligt värdmedlemsstatens uppgifter, vid körkortets utfärdande inte uppfyllde villkoren för att erhålla körkortet (se, för ett liknande resonemang, beslutet i det ovannämnda målet Da Silva Carvalho, punkt 22, och domen i det ovannämnda målet Kapper, punkt 47).
Inasmuch as Directive 91/439 confers on the issuing Member State exclusive competence to check that driving licences are issued in compliance with the requirements imposed by that directive, it is for that Member State alone to take appropriate measures in respect of which it is subsequently established that the holders did not satisfy those conditions (see, to that effect, the order in Da Silva Carvalho, paragraph 23, and Kapper, paragraph 48).
I direktiv 91/439 föreskrivs nämligen att den medlemsstat som utfärdar ett körkort ensam är behörig att säkerställa att körkortet utfärdas med iakttagande av de krav som föreskrivs i nämnda direktiv. Det är därför endast denna medlemsstat som ska vidta ändamålsenliga åtgärder avseende körkorten, om det senare visar sig att innehavarna inte uppfyllde dessa krav (se, för ett liknande resonemang, beslutet i det ovannämnda målet Da Silva Carvalho, punkt 23, och domen i det ovannämnda målet Kapper, punkt 48).
If a Member State has good reason to doubt the validity of a licence issued by another Member State, it must so inform the latter under the rules relating to mutual assistance and the exchange of information contained in Article 12(3) of Directive 91/439.
När en medlemsstat har goda skäl att ifrågasätta lagenligheten av ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat, ankommer det på den förstnämnda medlemsstaten att, inom ramen för ömsesidigt bistånd och utbyte av upplysningar i enlighet med artikel 12.3 i direktivet, underrätta den andra medlemsstaten om detta.
Should the issuing Member State fail to take the appropriate measures, the host Member State may bring proceedings against it under Article 227 EC for a declaration by the Court that there has been a failure to fulfil the obligations arising under Directive 91/439 (see, to that effect, the order in Da Silva Carvalho, paragraph 23, and Kapper, paragraph 48).
För det fall den medlemsstat som har utfärdat körkorten inte vidtar ändamålsenliga åtgärder, kan värdmedlemsstaten inleda ett förfarande i enlighet med artikel 227 EG mot denna medlemsstat och yrka att domstolen ska fastställa att den har åsidosatt sina skyldigheter enligt direktiv 91/439 (se, för ett liknande resonemang, beslutet i det ovannämnda målet Da Silva Carvalho, punkt 23, och domen i det ovannämnda målet Kapper, punkt 48).
It is true that, for reasons of road traffic safety, as is made clear by the last recital in the preamble to Directive 91/439, Article 8(2) and (4) permits the Member States,
Såsom framgår av sista skälet i direktiv 91/439 ges medlemsstaterna i artikel 8.2 och 8.4 i nämnda direktiv, av skäl som har samband med trafiksäkerheten, möjlighet att
WIEDEMANN AND FUNK in certain circumstances, to apply their national provisions on the restriction, suspension, withdrawal or cancellation of driving licences to any licence-holder having normal residence in their territory.
WIEDEMANN OCH FUNK tillämpa sina nationella bestämmelser om begränsning, återkallande, indragning och annullering i fråga om körkort för körkortsinnehavare som har sin permanenta bosättningsort inom deras territorium.
It is, however, to be borne in mind, first, that that right, as it arises from Article 8(2) of Directive 91/439, may be exercised only by reason of some conduct of the person concerned after he has obtained a driving licence issued by another Member State (see, to that effect, the orders in Halbritter, paragraph 38, and Kremer, paragraph 35).
Det ska emellertid erinras om att denna möjlighet, såsom den följer av artikel 8.2 i direktiv 91/439, endast kan utnyttjas med anledning av den berörda personens agerande efter det att en annan medlemsstat utfärdade körkortet (se, för ett liknande resonemang, besluten i de ovannämnda målen Halbritter, punkt 38, och Kremer, punkt 35).
Second, the first subparagraph of Article 8(4), which authorises a Member State to refuse to recognise the validity of a driving licence obtained in another Member State by a person who is, in the first Member State’s territory, the subject of a measure restricting, suspending, withdrawing or cancelling a licence, constitutes a derogation from the general principle of mutual recognition of driving licences and is, therefore, to be interpreted strictly (see, to that effect, Kapper, paragraphs 70 and 72, and the orders in Halbritter, paragraph 35, and Kremer, paragraph 28).
Vidare utgör artikel 8.4 första stycket i direktiv 91/439, i vilket det föreskrivs att en medlemsstat får vägra att erkänna giltigheten av ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat om innehavaren inom den förstnämnda medlemsstatens territorium är föremål för en åtgärd avseende begränsning, återkallande, indragning och annullering i fråga om körkort, ett undantag från den allmänna principen om ömsesidigt erkännande av körkort och ska av denna anledning tolkas restriktivt (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Kapper, punkterna 70 och 72, och besluten i de ovannämnda målen Halbritter, punkt 35, och Kremer, punkt 28).
It must at the outset be stressed that, even if that provision enables a Member State, on certain conditions, to refuse recognition of a driving licence issued by another Member State, it does not for that reason follow, as the German Government would have it, that the first Member State may make the right to use a licence issued by the second State conditional upon prior positive authorisation (see, to that effect, the order in Kremer, paragraph 37).
Det ska först påpekas att även om denna bestämmelse under vissa villkor ger en medlemsstat möjlighet att vägra att erkänna giltigheten av ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat, innebär detta likväl inte att den förstnämnda medlemsstaten kan kräva att innehavaren av ett sådant körkort innan det tas i bruk utverkar ett godkännande att använda detsamma, såsom den tyska regeringen har gjort gällande (se, för ett liknande resonemang, beslutet i det ovannämnda målet Kremer, punkt 37).
Given that the issuing of a driving licence by a Member State must be effected in compliance with the minimum requirements laid down by Directive 91/439, including those set out in Annex III thereto, relating to fitness to drive, an interpretation of the first subparagraph of Article 8(4) of that directive to the effect that, in general
Med tanke på att de minimivillkor som uppställs i direktiv 91/439, inklusive de villkor som anges i bilaga 3 till nämnda direktiv avseende lämpligheten att framföra motordrivna fordon, ska beaktas när en medlemsstat utfärdar körkort, skulle en tolkning av artikel 8.4 första stycket i direktivet enligt vilken varje person som haft ett körkort
Nor may that provision be relied on by a Member State to refuse indefinitely to recognise, in relation to a person who has been the object in its territory of a measure withdrawing or cancelling a previous licence issued by that State, the validity of any licence that may subsequently be issued to him by another Member State (see, to that effect, Kapper, paragraph 76, and the orders in Halbritter, paragraph 27, and Kremer, paragraph 29).
Nämnda bestämmelse kan inte heller åberopas av en medlemsstat för att på obestämd tid vägra att erkänna ett körkort som vid ett senare tillfälle har utfärdats av en annan medlemsstat, när körkortsinnehavaren inom den förstnämnda statens territorium har varit föremål för åtgärder avseende indragning eller annullering av ett tidigare körkort som har utfärdats av denna medlemsstat (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Kapper, punkt 76, samt besluten i de ovannämnda målen Halbritter, punkt 27, och Kremer, punkt 29).
To accept that a Member State is entitled to rely on its national provisions in order to refuse indefinitely to recognise a licence issued by another Member State would be fundamentally incompatible with the principle of mutual recognition of driving licences which is the linchpin of the system established by Directive 91/439 (Kapper, paragraph 77, and the orders in Halbritter, paragraph 28, and Kremer, paragraph 30).
Att anse att en medlemsstat har rätt att grunda sig på nationella bestämmelser för att på obestämd tid motsätta sig ett erkännande av ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat skulle nämligen stå i direkt motsats till principen om ömsesidigt erkännande av körkort, vilken utgör själva grundstenen i det system som införts genom direktiv 91/439 (domen i det ovannämnda målet Kapper, punkt 77, samt besluten i de ovannämnda målen Halbritter, punkt 28, och Kremer, punkt 30).
More particularly, the Court has held in paragraph 38 of its order in Kremer that when a person has been the object of a measure withdrawing his driving licence in the territory of a Member State but not including a period in which it is prohibited to apply for a new licence, it is contrary to Article 1(2) in conjunction with Article 8(2) and (4) of Directive 91/439 for that Member State to refuse to recognise, in its territory, the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued in another Member State and, therefore, the validity of that licence, so long as the licence-holder has not satisfied the necessary conditions in that first Member State for the issue of a new licence following that withdrawal, including the examination of fitness to drive certifying that the grounds justifying the withdrawal are no longer in existence.
I punkt 38 i beslutet i det ovannämnda målet Kremer fastställde domstolen närmare bestämt att när ett körkort har dragits in i en medlemsstat, utan att någon spärrtid har bestämts, får nämnda medlemsstat enligt bestämmelserna i artikel 1.2 jämförd med artikel 8.2 och 8.4 i direktiv 91/439 inte inom sitt territorium vägra att erkänna den behörighet att framföra motordrivna fordon som följer med ett körkort som därefter har utfärdats av en annan medlemsstat och därmed giltigheten av nämnda körkort, då innehavaren av detsamma inte är underkastad villkoren i den förstnämnda medlemsstaten för utfärdande av ett nytt körkort efter indragning, inklusive prövningen av vederbörandes lämplighet i samband med vilken det fastställs att grunderna för indragningen inte längre föreligger.
In contrast, it is clear from the foregoing that, when the person concerned has been the object of a measure withdrawing his driving licence and prohibiting any application for a new licence for a given period, it is not contrary to Articles 1(2) and 8(4) of
Av det ovan anförda framgår att bestämmelserna i artiklarna 1.2 och 8.4 i direktiv 91/439 däremot inte utgör hinder för en medlemsstat att, när en person har
Directive 91/439 for a Member State to refuse to recognise a new licence issued by another Member State during the period of that prohibition.
WIEDEMANN OCH FUNK fått sitt körkort indraget i denna medlemsstat och en spärrtid bestämts, vägra erkänna ett nytt körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat under spärrtiden.
Similarly, although Article 8(2) of Directive 91/439 does not permit the Member State of normal residence to refuse to recognise a driving licence issued by another Member State just because the holder has earlier had a previous licence withdrawn in the Member State of normal residence, that provision does nevertheless allow that State, as recalled in paragraphs 58 and 59 above, subject to observance of the principle of territoriality of criminal and police laws, to restrict, suspend, withdraw or cancel the new licence if that is warranted, according to the law of the host Member State, by the holder’s conduct after the issue of the new licence.
Även om den medlemsstat i vilken den berörda personen har permanent bosättning enligt artikel 8.2 i direktiv 91/439 inte kan vägra att erkänna körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat enbart med hänvisning till att myndigheterna i den förstnämnda medlemsstaten vid ett tidigare tillfälle dragit in ett tidigare körkort för personen i fråga, tillåter nämnda bestämmelser likväl, vilket det erinrats om i punkterna 58 och 59 i förevarande dom, att värdmedlemsstaten, om inte annat följer av tillämpningen av territorialprincipen i straffrätt och ordningsbestämmelser, begränsar, återkallar, drar in eller annullerar det nya körkortet, om innehavarens agerande efter utfärdandet av detsamma motiverar det enligt medlemsstatens lagstiftning.
In order to answer the questions raised by the national courts, particular consideration must next be given to the application of the principle of mutual recognition, as set out above, when it has established that the new driving licence was issued in disregard of the residence condition imposed by Directive 91/439.
För att besvara de frågor som ställts av de nationella domstolarna ska domstolen vidare särskilt undersöka tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande, såsom den beskrivits ovan, när det är klarlagt att det nya körkortet har utfärdats i strid med villkoret om bosättning i direktiv 91/439.
In this regard, the fourth recital in the preamble to that directive shows that the conditions laid down in order to ensure road safety include those contained in Article 7(1)(a) and (b) of that directive, which makes the issue of a driving licence conditional upon the requirements relating to fitness to drive and residence, respectively.
Av fjärde skälet i nämnda direktiv framgår att villkoren i artikel 7.1 a och b i direktivet ingår bland de villkor som uppställts för att säkerställa trafiksäkerheten. I nämnda bestämmelser uppställs krav avseende lämplighet respektive bosättning för utfärdandet av körkort.
As remarked by the Commission of the European Communities in its observations, the residence condition helps, inter alia, the fight against ‘driving-licence-tourism’, in the absence of complete harmonisation of the laws of the Member States relating to the issuing of driving licences.
Såsom Europeiska gemenskapernas kommission har uppgett i sitt yttrande är syftet med villkoret om bosättning bland annat att förebygga ”körkortsturism” i brist på fullständig harmonisering mellan medlemsstaternas bestämmelser om utfärdande av körkort.
Moreover, as the Advocate General has pointed out in paragraph 78 of his Opinion, that condition is indispensable if observance of the condition of fitness to drive is to be monitored.
Såsom generaladvokaten har anfört i punkt 78 i sitt förslag till avgörande är detta villkor dessutom en nödvändig förutsättning för kontrollen av att villkoret avseende lämplighet är uppfyllt.
Article 7(5) of Directive 91/439, in providing that no person may hold a driving licence from more than one Member State, affirms the single nature of a driving licence.
I artikel 7.5 i direktiv 91/439, i vilken det anges att det inte är tillåtet att inneha körkort i mer än en medlemsstat, fastställs nämligen principen om ett enda körkort.
So, as a precondition making it possible to establish whether a particular candidate has observed the other conditions imposed by the directive, the condition of residence, which determines the Member State of issue, assumes special importance in relation to the other conditions laid down by the directive.
Villkoret avseende bosättning, vilket avgör vilken medlemsstat som är utfärdande medlemsstat, har således, i egenskap av ett första villkor som gör det möjligt att kontrollera att en sökande uppfyller övriga villkor i direktivet, särskild betydelse i förhållande till de sistnämnda villkoren.
Road safety might, therefore, be jeopardised if the condition of residence were not observed with regard to someone whose right to drive has been restricted, suspended, withdrawn or cancelled for the purposes of Article 8(4) of Directive 91/439.
Trafiksäkerheten skulle således kunna äventyras om nämnda krav på bosättning inte iakttogs med avseende på en person vars körkort har begränsats, återkallats, dragits in eller annullerats i den mening som avses i artikel 8.4 i direktiv 91/439.
It follows that, when it is possible to determine, not in the light of information supplied by the host Member State but on the basis of entries appearing in the driving licence itself or of other incontestable information supplied by the Member State of issue, that the condition of residence laid down by Article 7(1)(b) of Directive 91/439 had not been satisfied when that licence was issued, the host Member State, in whose territory the holder of that licence has been the object of a measure withdrawing an earlier driving licence, may refuse to recognise the right to drive stemming from the driving licence later issued by another Member State following any period in which it is prohibited to apply for a new licence.
Av detta följer att när det på grundval av uppgifter på körkortet eller andra obestridliga uppgifter som härrör från den utfärdande medlemsstaten, och inte enligt värdmedlemsstatens uppgifter, är möjligt att fastställa att kravet på bosättning i artikel 7.1 b i direktiv 91/439 inte iakttogs vid utfärdandet av körkortet, kan värdmedlemsstaten, inom vars territorium innehavaren av nämnda körkort har fått ett tidigare körkort indraget, vägra att erkänna den behörighet att framföra motordrivna motorfordon som följer med ett körkort som utfärdats av en annan medlemsstat vid en senare tidpunkt då ingen spärrtid förelåg.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to be given to the questions referred must be that, on a proper construction of Articles 1(2), 7(1) and 8(2) and (4) of Directive 91/439, it is contrary to those provisions for a Member State, in circumstances such as those of the cases in the main proceedings, to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State following any period in which the person concerned is forbidden to apply for a new licence and therefore, the validity of that licence, so long as the licence-holder has not satisfied the necessary conditions in that first Member State for the issue of a new licence following the withdrawal of a previous licence, including the examination of fitness to drive certifying that the grounds justifying the withdrawal are no longer in existence. In the same circumstances, it is not
Med beaktande av vad som anförts ovan ska de ställda frågorna besvaras så att artiklarna 1.2, 7.1, 8.2 och 8.4 i direktiv 91/439 ska tolkas så, att de utgör hinder för att en medlemsstat, under sådana omständigheter som är aktuella i målen vid de nationella domstolarna, inom sitt territorium vägrar att erkänna den behörighet att framföra motordrivna fordon som följer med ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat vid en senare tidpunkt då ingen spärrtid förelåg, och därmed giltigheten av nämnda körkort, till dess att innehavaren av detsamma har uppfyllt villkoren i den förstnämnda medlemsstaten för utfärdande av ett nytt körkort efter indragning av ett tidigare körkort, däribland att vederbörande har genomgått en prövning av sin lämplighet och att det därvid har kunnat fastställas att grunderna för indragningen
WIEDEMANN AND FUNK contrary to those provisions for a Member State to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State, if it is established, on the basis of entries appearing in the driving licence itself or of other incontestable information supplied by the Member State of issue, that when that licence was issued its holder, who had been the object, in the territory of the first Member State, of a measure withdrawing an earlier licence, was not normally resident in the territory of the Member State of issue.
WIEDEMANN OCH FUNK inte längre föreligger. Under samma omständigheter utgör nämnda bestämmelser inte hinder för att en medlemsstat, inom sitt territorium, vägrar att erkänna den behörighet att framföra motordrivna fordon som följer med ett körkort som har utfärdats av en annan medlemsstat vid ett senare tillfälle, när det på grundval av uppgifter på körkortet eller andra obestridliga uppgifter som härrör från den utfärdande medlemsstaten är klarlagt att innehavaren av körkortet, vilken fått ett tidigare körkort indraget i den förstnämnda medlemsstaten, vid utfärdandet av det nya körkortet inte hade permanent bosättning i den utfärdande medlemsstaten.