natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 14 December 1999 the Council decided to adopt a decision on the basis of Article 19 of Regulation No 820/97 should the Parliament be unwilling, on its first reading in the context of the co-decision procedure, to accept the second Commission proposal without amendment, save for the addition of Article 37 EC as its legal basis along with Article 152 EC.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 20 september 2001.
On 21 December 1999 the Council adopted the contested regulation on the basis of Article 19 of Regulation No 820/97.
Europaparlamentet har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 10 mars 2000, i enlighet med artikel 230 EG väckt talan om ogiltigförklaring av rådets förordning (EG) nr 2772/1999 av den 21 december 1999 om allmänna bestämmelser för ett obligatoriskt system för märkning av nötkött.
the first was designed to substitute, in place of Regulation No 820/97, a new regulation having the same object but providing for the introduction of compulsory indications by two separate steps, the second of which was to commence on 1 January 2003 (hereinafter 'the first Commission proposal');
I detta hänseende angav den särskilt att djurpassen i de flesta medlemsstaterna endast användes för djur födda efter den 1 januari 1998, att svårigheter hade konstaterats vad gällde överförandet av information om ett djur när detta exporteras (information går förlorad när ett nytt djurpass upprättas) samt, slutligen, att databaser för relevanta uppgifter inte kunde tas i bruk vid den föreskrivna tidpunkten.
According to the second recital in the preamble to the contested decision, the general rules which it lays down for a compulsory beef labelling system are to be applicable on a provisional basis only, for a maximum period of eight months, so as to enable the European Parliament and the the second (hereinafter 'the second Commission proposal') was designed temporarily to prolong application of the
I kommissionens rapport drogs slutsatsen att "de flesta medlemsstaterna ... genom att de inte på ett tillförlitligt sätt kan genomföra obligatorisk märkning kommer att skapa en otillfredsställande oro, orättvisa och osäkerhet för hela EU:s nötköttssektor från producent till konsument".
Article 7(1) EC, the Community institutions may act only within the limits of the powers conferred upon them by the Treaty.
Vid den första läsningen inom ramen för medbeslutandeförfarandet röstade parlamentet den 16 december 1999 igenom flera ändringar i kommissionens andra förslag.
According to the final sentence of the first subparagraph of Article 19(1) of Regulation No 820/97, '[t]he labelling system provided for in this Regulation shall apply until 31 December 1999*.
En annan ändring syftade till att förlänga det frivilliga systemet med endast åtta månader och inte, såsom kommissionen hade föreslagit, med ett år.
The third recital in the preamble to the contested decision states that it is appropriate to establish simple general rules for a compulsory beef labelling system which all Member States can fulfil, and that those rules should refer to the provisions laid down in Article 12(1) of Regulation No 820/97.
Det första förslaget avsåg ett ersättande av förordning nr 820/97 med en ny förordning som skulle ha samma syfte, i vilken dock skulle föreskrivas att de obligatoriska uppgifterna skall införas i två separata steg, varvid det andra steget skall träda i kraft den 1 januari 2003 (nedan kallat kommissionens första förslag).
In addition, the contested decision maintains in force the voluntary beef labelling system provided for by Regulation No 820/97.
Rådet antog den 21 december 1999 den omtvistade förordningen på grundval av artikel 19 i förordning nr 820/97.
By prolonging, by means of the contested regulation, the validity of the rules relating to the voluntary labelling system, the Council has in fact altered the temporal scope of Regulation No 820/97.
Det andra förslaget avsåg en tillfällig förlängning av giltighetstiden för märkningsbestämmelserna i förordning nr 820/97 tills det att kommissionens första förslag hade antagits (nedan kallat kommissionens andra förslag).
However, that regulation could only be amended on a legal basis equivalent to that on which it had been adopted, that is to say, on the basis of the Treaty itself, and in conformity with the decision-making process provided for by the Treaty.
Enligt andra skälet i den omtvistade förordningen skall de allmänna bestämmelser för det system med obligatorisk märkning av nötkött som föreskrivs tillämpas provisoriskt under högst åtta månader, så att rådet och Europaparlamentet kan besluta om kommissionens första förslag.
The Council was therefore wrong to take Article 19 of Regulation No 820/97 as the basis for adopting the contested regulation.
Kommissionen preciserade sitt andra förslag på följande sätt i sin rapport:
It follows that the first plea in law, alleging that the Council was not competent to adopt the contested regulation on the basis of Article 19 of Regulation No 820/97, is well founded, and the contested regulation must therefore be annulled.
I tredje skälet i den omtvistade förordningen anges att enkla allmänna bestämmelser bör fastställas för ett obligatoriskt system för märkning av nötkött som samtliga medlemsstater för närvarande kan använda och att hänvisning bör göras i dessa bestämmelser till vad som föreskrivs i artikel 12.1 i förordning nr 820/97.
According to the Parliament, whilst it is true that the Council reserved to itself the power to implement Regulation No 820/97, the very principle of the compulsory beef labelling system and the date of its entry into force were fixed by that regulation.
"Förslaget måste antas snabbt för att undvika att det nuvarande frivilliga märkningssystemet kollapsar och att det automatiskt byts ut mot ett obligatoriskt system utan att det finns några allmänna bestämmelser för det.
The Court finds, as a preliminary point, that the contested regulation is essentially aimed at prolonging the validity of the rules relating to the voluntary labelling system, as established by Regulation No 820/97.
Genom den omtvistade förordningen bibehålls för övrigt det system för frivillig märkning av nötkött som föreskrivs i förordning nr 820/97.
The second and third pleas
Den första grunden
The contested regulation cannot be regarded as also containing the general rules for a compulsory beef labelling system which are referred to in the second subparagraph of Article 19(1) of Regulation No 820/97.
Om rådet och parlamentet inte lyckas fatta ett beslut före den 31 december 1999, måste kommissionen förbehålla sig rätten att lägga fram ett brådskande förslag för rådet som skall antas före 1999 års utgång och som är baserat på nuvarande artikel 19 i förordning (EG) nr 820/97 (det vill säga ett beslut som rådet fattar med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen).
Maintenance of the effects of the contested regulation
Ett sådant förslag skulle läggas fram för att undvika att det uppstår några luckor i lagstiftningen genom att det frivilliga systemet automatiskt upphör att gälla."
Consequently, for the purposes of determining the application, all that is in fact necessary is to verify whether the Council was competent to provide for the prolongation of that voluntary labelling system.
Enligt parlamentet har nämligen själva principen för systemet för obligatorisk märkning och detta systems ikraftträdande fastställts genom förordning nr 820/97, även om det stämmer att rådet förbehållit sig behörigheten att genomföra nämnda förordning.
It should be borne in mind in that regard that, in accordance with the second subparagraph of
Genom att ändra nämnda delar av förordningen har rådet inte vidtagit någon åtgärd för genomförande av förordning nr 820/97, utan har ändrat förordningen.
Even though the contested regulation has been replaced in the interim by Regulation (EC) No 1760/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system
Rådet beslutade den 14 december 1999, för det fall att parlamentet inte skulle anta kommissionens förslag i befintligt skick vid sin första läsning inom ramen för medbeslutandeförfarandet, att ett beslut skulle fattas på grundval av artikel 19 i förordning nr 820/^7 och att förslaget därvid endast skulle ändras på så sätt att den rättsliga grunden skulle utökas med artikel 37 EG vid sidan av artikel 152 EG.
For reasons of legal certainty, it is thus appropriate for the Court to have recourse to the power conferred on it by the second paragraph of Article 231 EC and to rule that the effects of those provisions of the contested regulation pursuant to which the Member States may have adopted decisions which could be affected by the annulment are to be regarded as definitive.
Härav följer att talan skall bifallas på dess första grund, avseende rådets bristande behörighet att anta den omtvistade förordningen på grundval av artikel 19 i förordning nr 820/97, och att den omtvistade förordningen skall ogiltigförklaras.
for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Council Regulation (EC) No 820/97, its annulment could create a legal lacuna potentially affecting, in particular, decisions which the Member States may have taken in application of Regulation No 820/97 during the period covered by the extension of time provided for by the contested regulation.
Det skall inledningsvis konstateras att den omtvistade förordningens huvudsakliga syfte är att förlänga giltighetstiden för de regler som gäller för det system för frivillig märkning som upprättats genom förordning nr 820/97.
Orders that the effects of those provisions of the contested regulation pursuant to which the Member States may have adopted decisions which could be affected by the annulment are to be regarded as definitive;
Härav följer att prövningen av talan faktiskt endast gör det nödvändigt att kontrollera rådets behörighet att föreskriva en förlängning av nämnda system för frivillig märkning.
Orders the Kingdom of Spain and the Commission of the European Communities to bear their own costs.'
Enligt artikel 19.1 första stycket sista meningen i förordning nr 820/97 skall "det system för märkning som föreskrivs i denna förordning ... gälla fram till och med den 31 december 1999".
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Full Court on 9 October 2001.
Det kan konstateras att rådet, genom att i den omtvistade förordningen förlänga giltighetstiden för reglerna för systemet för frivillig märkning, i själva verket ändrade tillämpligheten i tiden för förordning nr 820/97.
Case C-340/00 Ρ Commission of the European Communities ν Michael Cwik Staff Regulations of Officials
Rådet har således handlat felaktigt när det antagit den omtvistade förordningen på grundval av artikel 19 i förordning nr 820/97.
Article 17, second paragraph, of the Staff Regulations — Freedom of Statement of reasons)
1999 om allmänna ogiltigförklaras.
(Appeal - Officials expression — Limits (Full Court)
"1) Rådets förordning (EG) nr 2772/1999 av den 21 december bestämmelser för ett obligatoriskt system för märkning av nötkött
By letter of 12 March 1997, the applicant was invited by the provincial government of Cordoba (Spain) to give a lecture at the Fifth International Congress on Economic Culture.
Verkningarna av de bestämmelser i den omtvistade forordningen som medlemsstaterna har kunnat tillämpa för att vidta åtgärder som skulle kunna ifrågasättas skall betraktas som bestående.
The facts giving rise to the dispute are set out in the judgment under appeal as follows:
Konungariket Spanien och Europeiska gemenskapernas respektive rättegångskostnader."
On 20 October 1997, the applicant applied to his immediate superior, Mr Ravasio, for permission to give his lecture on 30 October 1997.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 9 oktober 2001.
On 26 October 1997, Mr Ravasio granted Mr Cwik permission, stating, however:
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska
The applicant, an economist by training, began working for the Commission in 1970.
Mål C-340/00 Ρ Europeiska gemenskapernas kommission mot Michael Cwik Tjänsteföreskrifterna
On 27 October 1997, the applicant was given a mission order without costs for a trip to Cordoba between 29 October and 2 November 1997, and he delivered his lecture on 30 October 1997.
"Överklagande — Tjänstemän —Artikel 17 andra stycket i tjänsteföreskrifterna — Gränser — Motivering" (Domstolen i plenum)
In February 1998, the organisers of the congress asked him to send them the text of his lecture so that it might be published with those of the other speakers.
Den överklagade domen innehåller följande redogörelse för bakgrunden till tvisten.
"I recognise the importance of engaging in internal discussions reflecting the variety of economic policy options. However, when we go outside the institution, it would be better to present a united front...
I skrivelse av den 12 mars 1997 inbjöds sökanden av länsstyrelsen i Córdoba (Spanien) att hålla ett föredrag vid den femte internationella kongressen för ekonomisk kultur.
I am afraid that the interests of the Community could be prejudiced where the Commission and its officials put forward different points of view.
Den 20 oktober 1997 framställde sökanden en begäran till sin överordnade, Giovanni Ravasio, om att få tillstånd att hålla föredraget den 30 oktober samma år. I begäran angavs att föredraget skulle ha rubriken The need for economic finetuning at the local and regional level in the Monetary Union of the European Union' ('Behovet av en finjustering av den ekonomiska politiken på lokal och regional nivå inom den Europeiska unionens monetära union').
For those reasons, I am refusing permission for its publication."
Till begäran fogade han en sammanfattning och en utförlig översikt över sitt anförande, samt en bilaga.
The former initialled the opinion without making any comment and the latter wrote that •publication of the text at issue would be inappropriate".
Hervé Carré, som var direktör vid direktoratet, gjorde följande anteckning: 'Det vore olämpligt att publicera den ifrågasatta texten'.
For his part, Mr Ravasio also consulted Mr Schutz, head of the unit •Budget Resources; Economic Information and Documentation; Relations with the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions", who was directly attached to the Director-General of DG II and who initialled the text at issue without making any comment on it.
Giovanni Ravasio å sin sida bad också Jean-Claude Schutz, som var enhetschef för 'Budgetmedel, kontakter med Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén', som var direkt knuten till generaldirektören vid GD II, om ett utlåtande angående texten i fråga. Jean-Claude Schutz undertecknade texten utan vidare kommentar.
In view of those circumstances, Mr Ravasio told the applicant on 20 April 1998 that "publication [was] inappropriate".
Sökanden fick den 27 oktober 1997 i uppdrag att utan ersättning bege sig till Córdoba från den 29 oktober till den 2 november 1997.
In its decision rejecting the complaint, the Commission made the following points in particular:
Sökanden redigerade texten och framställde en begäran hos Giovanni Ravasio att denne, i egenskap av tillsättningsmyndighet, i enlighet med artikel 17 andra stycket i tjänsteföreskrifterna skulle meddela tillstånd att offentliggöra texten.
On 5 June 1998, the applicant submitted a further version of the text to Mr Ravasio for approval.
Den 5 juni 1998 lämnade sökanden in en ny textversion till Giovanni Ravasio för godkännande.
It had been amended on the basis of the criticisms made by Mr Östberg.
Sökanden hade omarbetat denna text med beaktande av den kritik som Johan Östberg framfört.
Mr Ravasio asked Mr Schmidt, Director of Directorate B of DG II "Economic Service", who was responsible inter alia for evaluating the economic impact of Community policies, to let him have his opinion on the reworked text.
Giovanni Ravasio bad Jan Høst Schmidt, som var direktör för direktorat B, 'Ekonomitjänsten', vid GD II och bland annat hade frågor om utvärderingen av den ekonomiska inverkan på gemenskapspolitiken som uppdrag, att ge sina synpunkter på innehållet i den omarbetade texten.
Mr Schmidt made certain criticisms and concluded:
Jan Høst Schmidt gjorde vissa kritiska anmärkningar och sammanfattade sin ståndpunkt på följande sätt:
By letter of 10 July 1998, Mr Ravasio informed the applicant that he was refusing to grant permission to publish the text at issue on the ground that "it put forward a point of view which is not that of the Commission, even though the latter has not
Giovanni Ravasio underrättade sökanden i skrivelse av den 10 juli 1998 om att han inte gav sitt tillstånd till att den omtvistade texten publicerades.
principle on which permission for publication is granted, specifically providing that such permission is to be refused only where the proposed publication is liable to prejudice the interests of the Communities.
Som skäl för detta angav Giovanni Ravasio att artikeln innehöll 'ett synsätt som, även om kommissionen inte har antagit några officiella riktlinjer i frågan, inte överensstämmer med kommissionens'. Han tillade:
Under no circumstances is a one-page summary comparable to an article of over 20 pages.
[E]n sammanfattning på en sida kan under inga omständigheter jämställas med en artikel på över tjugo sidor.
Permission given on the basis of the former can certainly not entail permission for the latter.
Ett tillstånd med utgångspunkt från den förra innebär på inget sätt ett tillstånd till den senare.
That principle is all the more relevant in the present case, where there are significant discrepancies between the summary of the lecture and the text of the article.'
Denna princip gäller i än högre grad i förevarande fall, eftersom det förekommer väsentliga skillnader mellan sammanfattningen av föredraget och artikeltexten."
On 12 April 1999, Mr Cwik brought proceedings before the Court of First Instance for annulment of the decision rejecting his complaint.
Michael Cwik väckte talan om ogiltigförklaring av det ifrågasatta beslutet vid förstainstansrätten den 12 april 1999.
Consequently, the fact that there is a difference of opinion between the applicant and the Commission does not justify restricting the right to freedom of expression, inasmuch as it has not been established that making that difference public would be liable, in the circumstances of the present case, to prejudice the interests of the Communities.'
Till stöd för sin talan åberopade Michael Cwik att artikel 17 andra stycket i tjänsteföreskrifterna har tolkats och tillämpats på ett felaktigt sätt.
The Court of First Instance also held:
Förstainstansrätten biföll talan på denna grund, med följande motivering:
The Court of First Instance accepted that plea for the following reasons:
I beslutet att lämna klagomålet utan bifall anförde kommissionen särskilt att:
'56 The Court finds that in the contested decision the appointing authority confined itself to stating that the interests of the Communities could be prejudiced where the Commission and its staff publicly express different points of view.
Rätten konstaterar att tillsättningsmyndigheten i det ifrågasatta beslutet endast angivit att det finns en risk att gemenskapernas intressen skulle kunna skadas om kommissionen och dess tjänstemän offentligt ger uttryck för olika synsätt.
The decision does not explain why, in the present case, such a risk exists.
Beslutet innehåller ingen förklaring till varför det skulle finnas en sådan risk i förevarande fall.
In a democratic society founded on respect for fundamental rights, the fact that an official publicly expresses a point of view different from that of the institution for which he works cannot, in itself, be regarded as liable to prejudice the interests of the Communities.
att offentligt ge uttryck för åsikter som skiljer sig från en ståndpunkt som intagits av institutionen där han arbetar, i sig riskera att skada gemenskapernas intressen.
Clearly, the purpose of freedom of expression is precisely to enable expression to be given to opinions which differ from those held at an official level.
Det är uppenbart att yttrandefriheten skall användas just för att ge uttryck för åsikter som skiljer sig från den officiella ståndpunkten.
To accept that freedom of expression could be restricted merely because the opinion at issue differs from the position adopted by the institutions would be to negate the purpose of that fundamental right.
Om det godtogs att yttrandefriheten fick begränsas enbart av det skälet att åsikten i fråga skiljer sig från institutionernas uppfattning, skulle denna grundläggande rättighet bli innehållslös.
In those circumstances, the Court finds manifestly unfounded the defendant's argument that publication of the text at issue might entail a significant risk of the public mistaking the applicant's opinion for that of the institution, which could restrict the Commission's room for manoeuvre in the relevant area and thereby prejudice the interests of the Communities.
Svarandens påstående att publiceringen av den ifrågasatta texten skulle kunna medföra en påtaglig risk för att allmänheten blandade samman sökandens åsikt med institutionens, vilket kunde minska kommissionens handlingsutrymme på området och därmed riskera att gemenskapernas intressen skadades, är under dessa omständigheter uppenbart ogrundat.
The Court of First Instance failed, first, to have regard to the preventive function of that provision (recognised in Joined Cases T-34/96 et T-163/96 Connolly ν Commission [1999], paragraph 153) when it ruled that the Commission had to provide factual evidence of prejudice to its interests and held that it had failed to establish, in the circumstances of the case, that the public expression of dissent between itself and the official concerned was liable to prejudice the interests of the Communities.
Likaså skulle artikel 17 andra stycket i tjänsteföreskrifterna bli verkningslös, eftersom denna bestämmelse enligt sin ordalydelse klart slår fast principen om beviljande av tillstånd för offentliggörande, då det uttryckligen föreskrivs att ett sådant tillstånd endast får vägras om det ifrågavarande offentliggörandet riskerar att skada gemenskapernas intressen.
Second, the Court of First Instance did not take account of the appointing authority's discretion in respect of the technical aspects of the text of Mr Cwik's lecture and the risk of prejudice to the interests of the Communities.
Såvida det inte har visats att publiceringen, med hänsyn till omständigheterna i förevarande fall, kan skada gemenskapernas intressen kan åsiktsskillnaden mellan sökanden och kommissionen följaktligen inte anses rättfärdiga att utövandet av yttrandefriheten begränsas."
Furthermore, although the difference between a lecture and publication of the text thereof may be of some significance, that difference is not such, in the circumstances of the present case, to justify the concern that the Commission's room for manoeuvre might be restricted.
Även om det kan förekomma skillnader i genomslagskraften i ett föredrag och den skriftliga publiceringen av ett föredrag, är sådana skillnader för övrigt inte tillräckliga för att i förevarande fall motivera en fruktan för att kommissionens handlingsutrymme begränsas.
In that regard,... the text at issue sets out the same arguments as those put forward by the applicant in his lecture, which was even entitled "The need for local and regional economic fine-tuning in the monetary union of the European Union".
I det avseendet ... innehåller den ifrågasatta texten samma uppfattning som den som sökanden framförde under föredraget, och som redan då hade rubriken 'Behovet av en finjustering av den ekonomiska politiken på lokal och regional nivå inom den Europeiska unionens monetära union' ('The need for local and regional economic finetuning in the monetary union of the European Union").