natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It noted, in that regard, that the measures entered into force in the United Kingdom prior to their notification to the Commission and were therefore capable of producing legal effects there before such notification.
Förstainstansrätten påpekade i detta avseende att dessa åtgärder hade trätt i kraft i den ovannämnda medlemsstaten innan de anmäldes till kommissionen och således kunde ha haft rättsverkningar i denna stat före denna anmälan.
It concluded that the Commission, by the contested letter, could neither grant the United Kingdom prior authorisation to adopt those measures nor authorise their retrospective maintenance, but only enabled that State to profit from their mutual recognition by the other Member States. 10
Förstainstansrätten drog härav slutsatsen att kommissionen genom den ifrågasatta skrivelsen inte kunde bevilja Förenade kungariket ett förhandstillstånd att vidta dessa åtgärder eller tillåta att dessa åtgärder tillämpades med retroaktiv verkan, utan kommissionen har endast gett denna stat möjlighet att dra fördel av att dessa åtgärder erkändes av de andra medlemsstaterna. 10
As regards the second case, the Court of First Instance stated that the Member State other than the United Kingdom in which
Förstainstansrätten anförde, vad avser den andra möjligheten, att en annan med -lemsstat än Förenade kungariket, på vars
It then examined whether, in the light of that caselaw, Infront was directly concerned in the two cases envisaged by Infront in its action, namely that in which the television broadcasting rights for the matches of the FIFA World Cup finals, which it held for 2002 and 2006, were sold by it, for retransmission in the United Kingdom, to a television broadcaster under the United Kingdom’s
Förstainstansrätten undersökte därefter huruvida Infront i enlighet med denna rättspraxis var direkt berört när det gällde de två möjligheter som Infront framförde i sin ansökan, nämligen för det första möjligheten att bolaget säljer sändningsrättigheterna till matcherna i FIFA:s VM-slutspel, som bolaget innehar för åren 2002 och 2006 till ett programföretag inom Förenade kungarikets jurisdiktion, i syfte att matcherna skall sändas i Förenade kungariket, och för det
9 — Paragraph 133.10 — Paragraphs 134 and 135.
9 — Punkt 133.10 — Punkterna 134 och 135.
COMMISSION v INFRONT WM legislation implementing Article 3a(3) of the Directive, those authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for broadcasting the events in question as defined by the Member State in its measures approved and published in the Official Journal by the Commission’.
KOMMISSIONEN MOT INFRONT WM territorium det programföretag är etablerat som förvärvar de sändningsrättigheter som Infront innehar, blir skyldig att säkerställa att detta programföretag inte underlåter att följa de åtgärder som kommissionen godkänt och att denna skyldighet följer av den ifrågasatta skrivelsen som medför att dessa åtgärder blir giltiga med omedelbar verkan (ex nunc) i det enda syftet att de skall erkännas av de andra medlemsstaterna.
13 the television broadcaster which acquired Infront’s broadcasting rights was established would be required to satisfy itself that that broadcaster did not circumvent the measures approved by the Commission and that that obligation arose from the contested letter which validated those measures, thenceforth, for the purposes of their mutual recognition by the other Member States. 11
11 sammanhang följande: ”Även om formerna för den kontroll som de nationella myndigheterna skall utföra inom ramen för ordningen för ömsesidigt erkännande skall fastställas av varje medlemsstat i den lagstiftning som antas för att införliva artikel 3a.3 i direktivet, skall dessa myndigheter nämligen säkerställa att programföretag inom deras jurisdiktion följer de villkor som medlemsstaterna föreskrivit för att sända de aktuella evenemangen i de åtgärder som godkänts och offentliggjorts av kommissionen”. 13
The Court of First Instance then considered the Commission’s argument that only television broadcasters established in the United Kingdom would be interested in purchasing from Infront the rights to broadcast the FIFA World Cup finals.
Förstainstansrätten undersökte därefter kommissionens argument, enligt vilket en dast de programföretag som är etablerade i Förenade kungariket har intresse av att köpa rättigheterna att sända FIFA:s VM-slutspel av Infront.
The Court of First Instance concluded that the case now before the Court is different from the case which gave rise to the judgment in DSTV v Commission, 12cited by the Commission, concerning the second subparagraph of Article 2a(2) of the Directive, which requires a posteriori verification of the compatibility with Community law of the measures adopted by a Member State in order to prevent the broadcasting on its territory of programmes from other Member States.
Förstainstansrätten drog härav slutsatsen att detta mål skiljer sig från det mål som gav upphov till förstainstansrättens dom av den 13 december 2000 i målet DSTV mot kommissionen, 12och som kommissionen har åberopat. Detta mål avsåg artikel 2a.2 andra stycket i direktivet, i vilken det föreskrivs en kontroll i efterhand av huruvida de åtgärder som vidtagits av en medlemsstat för att förbjuda sändningar från andra medlemsstater inom denna stat är förenliga med gemenskapsrätten.
It stated, furthermore, that the contested letter did not leave the national authorities any discretion, once the measures were published, as to the performance of their obligations.
Förstainstansrätten angav dessutom att den ifrågasatta skrivelsen, så snart åtgärderna har offentliggjorts, inte lämnar de nationella myndigheterna något handlingsutrymme vid fullgörandet av sina skyldigheter.
In the Court of First Instance’s view, ‘[a]lthough the detailed rules for the control which the national authorities are required to exercise under the mechanism of mutual recognition are determined by each Member State in the framework of its
Förstainstansrätten förklarade i detta
The Commission maintained, indeed, that even if its preliminary verification of the measures notified were to cause other Member States to ensure that broadcasters in their jurisdiction respected the list of events of major importance for society, that would have no effect in the present case.
Kommissionen hade nämligen hävdat att även om dess preliminära verifikation av de anmälda åtgärderna ledde till att de andra medlemsstaterna säkerställde att programföretag inom deras jurisdiktion respekterade förteckningen över evenemang av särskild vikt för samhället, skulle detta sakna betydelse i förevarande fall.
In the Commission’s submission, it was inconceivable that Infront would sub-license its television rights for the United Kingdom to a television broadcaster not established in the United Kingdom, as those rights were granted on a national basis.
Enligt kommissionen kan det inte tänkas att Infront överlåter underlicenser avseende sina rättigheter till TV-sändningar i Förenade kungariket till ett programföretag som inte är etablerat i
11 — Paragraphs 138 to 143.12 — T-69/99 [2000] ECR II-4039.
12 — Förstainstansrättens dom av den 13 december 2000 i mål T-69/99, DSTV mot kommissionen (REG 2000, s. II-4039).
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P broadcasters was generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-125/06 P
As their interest was in providing programmes to a national audience, only those broadcasters reaching a high proportion of the national population would be prepared to pay very large amounts for the broadcasting rights held by Infront.
Eftersom det således ligger i dessa programföretags intresse att tillhandahålla sändningar till den nationella allmänheten, är det endast de som når ut till en stor del av den nationella befolkningen som accepterar att, för ett mycket högt pris, köpa de rättigheter till TV-sändningar som Infront är innehavare av.
Therefore, since the potential sub-licensees of such rights for the United Kingdom were entities under the jurisdiction of the United Kingdom authorities, only the national measures directly affected Infront.
Eftersom de potentiella innehavarna av underlicenser avseende sådana rättigheter i Förenade kungariket således är programföretag under myndigheternas i Förenade kungariket jurisdiktion, är det endast nationella åtgärder som påverkar Infront direkt.
14 established in the United Kingdom would be interested in purchasing from [Infront] the rights to broadcast the FIFA World Cup finals in order to broadcast them in the United Kingdom, it should be noted that such an assumption deprives Article 3a(3) of the Directive of all practical effect.
14 i Förenade kungariket har intresse av att förvärva rättigheterna att sända FIFA:s VM-slutspel av [Infront], i syfte att sända det i Förenade kungariket, påpekas att ett sådant antagande fråntar artikel 3a[.3] i direktivet all ändamålsenlig verkan.
According to recitals 18 and 19 to Directive 97/36, the purpose of that article is to ensure wide access by the public to television coverage of events considered to be of major importance for society by the Member States and, on the basis of the principle of mutual recognition, to require the Member States to ensure that broadcasters under their jurisdiction respect the list of events established by another Member State so as not to deprive a substantial proportion of the public in that State of the possibility of following the events designated by that State.
Det kan erinras om att syftet med denna artikel, enligt skälen 18 och 19 i direktiv 97/36, är att säkerställa fri tillgänglighet för allmänheten till TV-sändning av evenemang som av medlemsstaterna anses vara av särskild vikt för samhället och, på grundval av principen om ömsesidigt erkännande, att ålägga medlemsstaterna att säkerställa att programföretag inom deras jurisdiktion respekterar de förteckningar över evenemang som upprättats av en annan medlemsstat för att inte utestänga en väsentlig del av allmänheten i denna medlemsstat från möjligheten att följa de evenemang som angetts av denna sistnämnda stat.
The Commission also noted, in that context, that the television broadcasting market in the United Kingdom was one of the most competitive in Europe and that 25% of the broadcasters operating in the sector were licensed in the United Kingdom. 15
Kommissionen påpekade i detta sam -manhang även att Förenade kungariket har en av de mest konkurrenskraftiga marknaderna för TV-sändningar i Europa och att 25 procent av de programföretag som är verksamma inom denna sektor har en licens i Förenade kungariket. 15
The Court of First Instance held as follows:
Förstainstansrätten uttalade följande:
‘147 Lastly, as regards the Commission’s argument that only broadcasters
”147 Det skall slutligen, vad beträffar kommissionens argument att endast de programföretag som är etablerade
148 The facts of the case which gave rise to the judgment of the House of Lords [of 25 July 2001] in R v ITC ex parte TV Danmark 1 Ltd [2001] UKHL 42 …, although relating to events designated by the Kingdom of Denmark, also confirm the existence of situations implementing the mechanism of mutual recognition established by Article 3a(3) of the Directive.
148 Även om de faktiska omständigheterna i det mål som gav upphov till House of Lords dom [av den 25 juli 2001] i … målet R mot ITC, ex parte TV Danmark 1 Ltd [2001] UKHL 42 rörde evenemang som angetts av Konungariket Danmark utgör de en bekräftelse på att det förekommer situationer i vilka den ordning för ömsesidigt erkännande som införts genom artikel 3a.3 i direktivet genomförs.
Furthermore, the 2001 Third
Kommissionen har dessutom, i sin tredje rapport till rådet, Europaparlamentet och [Europeiska e]konomiska och sociala
Report from the Commission to the Council, the European Parliament and the Economic and Social Committee on the Application of [the Directive] (COM(2001) 9 final) states that in three cases, television broadcasters under the jurisdiction of the United Kingdom have broadcast events listed by the Kingdom of Denmark in a way that prevented a substantial part of the Danish population from seeing those events.
B – Frågan huruvida Infront är personligen berört kommittén år 2001 angående tillämpningen av direktivet (KOM/2001/9 slutlig) angett att programföretag under Förenade kungarikets jurisdiktion i tre fall har sänt evenemang som meddelats av Danmark på ett sätt som hindrat en väsentlig del av den danska allmänheten från att se dem.
The Court of First Instance noted first of all that, according to well-established caselaw, persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by virtue of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of these factors distinguishes them individually just as in the case of the person to whom the decision is addressed.
Förstainstansrätten erinrade först och främst om att enligt fast rättspraxis kan andra personer än dem till vilka ett beslut riktar sig göra anspråk på att vara personligen berörda endast om beslutet angår dem på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för dem eller på grund av en faktisk situation som särskiljer dem från alla andra personer och därigenom försätter dem i en ställning som motsvarar den som gäller för en person som ett beslut är riktat till.
149 In those circumstances, notwithstanding the Commission’s unsupported allegations as to the specificity of the television broadcasting market in the United Kingdom (see paragraph 121 [of the judgment under appeal]), it cannot be assumed that the rights to broadcast the FIFA World Cup finals in that State will be acquired by broadcasters established in that State.’
149 Under dessa omständigheter är det, trots kommissionens påstående – vilket inte styrkts – att marknaden för TV-sändningar i Förenade kungariket är av speciell karaktär (se punkt 121 [i den överklagade domen]), inte säkert att rättigheterna att i denna medlemsstat sända FIFA:s VM-slutspel nödvändigtvis kommer att förvärvas av programföretag etablerade i denna medlemsstat.”
It stated next that Infront held the exclusive television broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals, which were included among the events of major importance for society chosen by the United Kingdom and approved by the Commission, and that television broadcasters under the jurisdiction of the other Member States had necessarily to deal with Infront in its capacity as broker of the broadcasting rights to the World Cup finals, for the purposes of obtaining licences to broadcast them on television. 16
Förstainstansrätten anförde därefter att Infront innehar ensamrätt att åren 2002 och 2006 i TV sända FIFA:s VM-slutspel, som anges bland de evenemang av särskild vikt som Förenade kungariket har valt och som kommissionen har godkänt. Förstainstansrätten påpekade vidare att programföretagen inom jurisdiktionen för andra medlemsstater än Förenade kungariket således måste sluta avtal med Infront, i dess egenskap av agent för sändningsrättigheterna till detta evenemang, för att erhålla licenser att sända detta i TV. 16
It stated that the measures adopted by the United Kingdom imposed restrictions on
Förstainstansrätten angav att de åtgär- der som vidtagits av Förenade kungariket
The Court of First Instance concluded from the foregoing that Infront was directly concerned by the contested letter in so far as it enabled the implementation of the mechanism of mutual recognition by the other Member States of the measures notified by the United Kingdom.
Förstainstansrätten drog av det ovan anförda slutsatsen att Infront är direkt berört av den ifrågasatta skrivelsen, genom att den gör det möjligt att genomföra ordningen för ömsesidigt erkännande av de andra medlemsstaterna av de åtgärder som anmälts av Förenade kungariket.
16 — Paragraphs 160 and 161.
16 — Punkterna 160 och 161.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P those broadcasters as to the conditions under which they might acquire exclusive broadcasting rights, so that those measures, even if they did not expressly cover Infront, impeded its ability freely to dispose of its rights. 17
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-125/06 P be gränsar dessa programföretag när det gäller de villkor på vilka de kan förvärva de exklusiva sändningsrättigheterna, så att dessa åtgärder, även om de inte uttryckligen gäller Infront, hindrar bolagets möjlighet att fritt förfoga över sina rättigheter. 17
It noted that Infront acquired the rights in question exclusively, before the entry into force of Article 3a of the Directive and, a fortiori, before the adoption of the contested letter, with the result that the letter concerned Infront by reason of a characteristic peculiar to it. 18
Förstainstansrätten erinrade om att Infront hade förvärvat ensamrätt till de aktuella rättigheterna innan artikel 3a i direktivet trädde i kraft och, a fortiori, innan den ifrågasatta skrivelsen antogs. Denna skrivelse berörde således Infront på grund av en egenskap som är utmärkande för bolaget. 18
C — Substance
C– Prövning i sak
The Commission claims that the Court should set aside the judgment under appeal, give final judgment on Infront’s application in the case which gave rise to the judgment under appeal by declaring it to be inadmissible, and order Infront to pay the costs arising from that case and the present appeal.
Kommissionen har yrkat att domstolen skall upphäva den överklagade domen och avgöra den talan som Infront väckt i det mål som gav upphov till den ovannämnda domen genom att fastställa att den skall avvisas samt förplikta Infront att betala rättegångskostnaderna i nämnda mål och nuvarande överklagande.
The Court of First Instance held that the contested measure was vitiated by a breach of essential procedural requirements, on the ground that it was adopted without the College of Commissioners being consulted and that the Director-General who signed it had received no specific power from the College. 19
Förstainstansrätten fann att väsentliga formföreskrifter hade åsidosatts genom den ifrågasatta skrivelsen. Motiveringen härför var att den hade antagits utan att samråd hade skett med kommissionsledamöternas kollegium och att den generaldirektör som undertecknat den inte hade erhållit någon särskild behörighet från kollegiet. 19
17 — Paragraphs 162 to 165.18 — Paragraphs 166 and 167.19 — Paragraph 177.
17 — Punkterna 162–165.18 — Punkterna 166 och 167.19 — Punkt 177.
Infront contends, in essence, that the appeal should be dismissed and the Commission ordered to pay the costs; it requests the award of costs, pursuant to Article 69(3) of the Rules of Procedure, even if the appeal is allowed, in view of the fact that the Commission is challenging the judgment under appeal only in part.
Infront har i huvudsak yrkat att överklagandet skall ogillas och att kommissionen skall förpliktas att betala rättegångskostnaderna samt begärt att detta åläggande, även om överklagandet i förekommande fall bifalls, skall meddelas i enlighet med artikel 69.3 i rättegångsreglerna, med hänsyn till att kommissionen endast delvis har ifrågasatt den överklagade domen.
The Commission challenges the Court of First Instance’s findings that Infront was directly, and individually, concerned by the contested measure, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, under which any natural or legal person may institute proceedings against a decision which, although in the form of a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
Kommissionen har ifrågasatt förstainstansrättens bedömning att Infront är direkt och personligen berört av den ifrågasatta rättsakten, i den mening som avses i artikel 230 fjärde stycket EG, enligt vilken bestämmelse varje fysisk eller juridisk person får väcka talan mot beslut som även om det utfärdats i form av ett beslut riktat till en annan person, direkt och personligen berör honom.
I shall examine those two grounds of appeal successively.
Jag skall undersöka de två delmomenten i tur och ordning.
A — The finding that Infront was directly concerned by the contested measure
A — Bedömningen att Infront är direkt berört av den ifrågasatta rättsakten
It states that that measure requires the Member States to impose obligations on television broadcasters which could dissuade them from purchasing the broadcasting rights to events covered by the notified measures or lead them to acquire those rights at a price lower than that which they would have been willing to pay in the absence of those measures.
Kommissionen har således gjort gällande att denna rättsakt har till verkan att medlemsstaterna måste ålägga programföretagen skyldigheter som kan avskräcka dem från att köpa sändningsrättigheterna till de evenemang som avses i de anmälda åtgärderna eller leda till att de förvärvar dessa rättigheter till ett lägre pris än det som de skulle ha accepterat att betala om dessa åtgärder inte hade förelegat.
A pay television company might decide not to acquire the broadcasting rights to such events as they must also be broadcast by a free-to-air broadcaster covering 95% of the territory of the United Kingdom.
Ett betal-TV-bolag kan avstå från att förvärva sändningsrättigheterna till sådana evenemang, eftersom dessa även skall sändas av ett programföretag för fri TV, som täcker 95 procent av Förenade kungarikets territorium.
Infront would therefore have fewer potential purchasers and find itself, as a result, in a worse business situation.
Enligt kommissionen har Infront således färre potentiella förvärvare och befinner sig följaktligen i en mindre fördelaktig affärsställning.
However, these are only indirect economic consequences.
Det är dock endast fråga om indirekta ekonomiska konsekvenser.
Its legal position would remain unaltered.
Dess rättsliga ställning är enligt kommissionen oförändrad.
In the alternative, assuming that it would be sufficient for the applicant to be directly concerned by a measure if that measure affects its economic position, the Commission complains that the Court of First Instance did not explain what exactly the business consequences of the contested measure would be for a broker such as Infront.
Kommissionen har i andra hand, för det fall det räcker att en rättsakt inverkar på sökandens ekonomiska ställning för att denne skall beröras direkt, kritiserat förstainstansrätten för att inte ha anfört vilka affärsmässiga konsekvenser den ifrågasatta rättsakten verkligen får för en agent som Infront.
In reality, such consequences are entirely uncertain, because, to the Commission’s knowledge, there has never been a television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which would have been willing to pay the sum expected by Infront for the right to broadcast the FIFA World Cup finals in the United Kingdom.
Dessa konsekvenser är i själva verket helt ovissa, eftersom det enligt kommissionens kännedom aldrig har funnits något programföretag etablerat i en annan medlemsstat än Förenade kungariket som varit villigt att betala det belopp som Infront beräknat för rättigheten att sända FIFA:s VM-slut-spel i denna sistnämnda stat.
Since the income of television
För att kunna genomföra en sådan investering måste den potentiella förvärvaren, i den mån som ett
The Commission submits that the Court of First Instance did not show that the two conditions required by the caselaw were satisfied, according to which, first, the measure at issue must affect the applicant’s legal situation and, second, its implementation must be purely automatic.
Vad avser det första villkoret har kommissionen i huvudsak hävdat att förstainstansrätten inte har förklarat hur den ifrågasatta rättsakten inverkar annat än indirekt på Infronts affärsställning.