natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 20 December 2002 the Commission initiated a proceeding under Article 81 EC and Article 53 of the EEA Agreement and sent a statement of objections to the undertakings to which the Decision is addressed.
Kommissionen inledde den 20 december 2002 ett förfarande om tillämpning av artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet och skickade ett meddelande om invändningar till de företag som beslutet riktades till.
On the same date those undertakings were granted access to the file, in the form of two CD-ROMs containing a full copy of the documents, apart from business secrets and other confidential information (recitals 22 and 23 to the Decision).
De nämnda företagen beviljades samma datum tillgång till handlingarna i ärendet i form av två cd-rom som innehöll en fullständig kopia av handlingarna, med undantag för affärshemligheter och annan konfidentiell information (skälen 22 och 23 i beslutet).
The Commission’s note on the meeting of 13 November 1998 was in the file.
Protokollet för mötet den 13 november 1998, som kommissionen hade upprättat, fanns med bland handlingarna i ärendet.
By letter to the hearing officer dated 22 January 2003, Hoechst requested that it and Nutrinova should, through their counsel, have access to the internal documents relating to the telephone conversations between Commission officials and Chisso between September 1998 and the end of April 1999.
Hoechst tillsammans med Nutrinova bad, via företagens respektive ombud, genom skrivelse av den 22 januari 2003 till förhörsombudet, om att få tillgång till de interna handlingarna avseende telefonsamtalen mellan kommissionen och Chisso mellan september 1998 och slutet av april 1999.
They also requested access to a letter from Chisso dated 17 December 2002 which appeared in the file in a nonconfidential version.
De bad även att få tillgång till en skrivelse från Chisso av den 17 december 2002, vars icke-konfidentiella version fanns med bland handlingarna i ärendet.
As regards the internal documents relating to the telephone conversations between the Commission and Chisso, counsel for Hoechst and Nutrinova referred to the terms of the minute of the meeting of 13 November 1998 and stated:
Ombuden för Hoechst och Nutrinova påminde, vad avser de interna anteckningarna avseende telefonsamtalen mellan kommissionen och Chisso, om ordalydelsen i protokollet för mötet den 13 november 1998 och påpekade följande:
‘It is a crucial point for our clients to know whether and to what extent submissions have been prompted by Commission officials while our clients were cooperating with the Commission.’
”Det är av stor betydelse för våra klienter att få vetskap om huruvida, och i vilket utsträckning, tjänstemän vid kommissionen uppmanade till samarbete samtidigt som våra klienter samarbetade med kommissionen.”
As regards Chisso’s letter of 17 December 2002, counsel for Hoechst and Nutrinova observed in particular that an annex to that letter, namely a letter of 26 March 1999, was entitled ‘[T]o the Commission concerning Chisso’s cooperation with the Dir-ectorate-General for Competition’.
Ombuden för Hoechst och Nutrinova påpekade särskilt, vad avser skrivelsen från Chisso av den 17 december 2002, att en bilaga till denna skrivelse, nämligen en skrivelse av den 26 mars 1999, hade rubriken ”[Till] kommissionen avseende samarbete mellan Chisso och generaldirektoratet för konkurrens”.
‘Any arguments made with regard to Chisso’s cooperation or — more importantly — any hints that would refer to contacts Chisso has had at the time with Commission officials could on the other hand be very relevant for our clients’ defences.’
”Samtliga argument avseende Chissos samarbete eller – av större betydelse – samtliga hänvisningar som har gjorts till de kontakter som Chisso under den tidsperioden hade med tjänstemän vid kommissionen skulle kunna vara särskilt relevanta för våra klienters försvar.”
By letter of 24 February 2003 the hearing officer refused the requests set out in the letter of 22 January 2003.
Förhörsombudet avslog genom skrivelse av den 24 februari 2003 de förfrågningar som hade framställts i skrivelsen av den 22 januari 2003.
The hearing officer stated, in that regard, that the notes relating to the telephone conversations between Chisso and the Commission were internal documents and therefore non-accessible.
Förhörsombudet har i detta hänseende preciserat att anteckningarna avseende telefonsamtalen mellan Chisso och kommissionen utgjorde interna handlingar och var, i denna egenskap, inte tillgängliga.
In the absence of any strong evidence to the contrary, it had to be presumed that the Commission had made an objective assessment of the information that would be useful to Hoechst.
Det presumerades, i avsaknad av avgörande bevisning om motsatsen, att kommissionen hade vidtagit en objektiv analys av vilken information som var användbar för Hoechst.
Furthermore, as regards Chisso’s letter of 17 December 2002 (and the letter of 26 March 1999 annexed to that letter), the hearing officer informed Hoechst that Chisso had requested confidential treatment for those documents.
Förhörsombudet konstaterade för övrigt vad avser skrivelsen från Chisso av den 17 december 2002 (och skrivelsen av den 26 mars 1999 som återgavs i bilaga till denna skrivelse) att Chisso hade begärt att dessa handlingar skulle behandlas konfidentiellt.
On 7 March 2003 Hoechst, together with Nutrinova, reiterated, through their counsel, the requests set out in the letter of 22 January 2003, in the context of their response to the statement of objections.
Hoechst upprepade den 7 mars 2003, tillsammans med Nutrinova och via deras respektive ombud, företagens förfrågningar i skrivelsen av den 22 januari 2003, inom ramen för svaret på meddelandet om invändningar.
More particularly, Hoechst insisted, with Nutrinova, on obtaining access to the file, and submitted arguments relating to the unequal treatment which had been in evidence during the proceedings.
Hoechst insisterade tillsammans med Nutrinova särskilt på att få tillgång till kommissionens akt, och utvecklade argumenten avseende den skillnad i behandling som de ansåg hade förelegat under förfarandet.
On 23 September 2003 the hearing officer submitted her final report in the case (OJ 2005 C 173, p. 5).
Förhörsombudet redovisade den 23 september 2003 sin slutrapport i detta ärende (EUT C 173, 2005, s. 5).
In that report, she observed, in particular:
I rapporten påpekades särskilt följande:
‘… I informed the parties by letter of 24 February 2003 that further access to the file would not be granted at that stage of the procedure.
”… upplyste jag parterna i ett brev av den 24 februari 2003 att ytterligare tillgång till akten inte skulle beviljas i det skedet av förfarandet.
I explained that notes of telephone conversations between parties and Commission officials are internal documents of the Commission and thus, in principle, non-accessible.
Jag förklarade att anteckningar från telefonsamtal mellan parter och kommissionstjänstemän utgör interna kommissionshandlingar, varför de i princip inte lämnas ut.
In this particular case, the Commission had, exceptionally, made accessible some of the internal file notes and had referred to them in the [s]tatement of [o]bjections, in order to explain the facts and dates of the meetings that the Commission held with the different addressees.
I detta specifika fall hade kommis -sionen gjort ett undantag och lämnat ut en del interna aktanteckningar och gjort hänvisningar till dessa i meddelandet om invändningar för att förklara fakta och datum för möten som kommissionen hållit med de olika företag som ingår i ärendet.
With regard to the letters from Chisso, the latter had requested confidential treatment for these letters and the parties had been given access to nonconfidential summaries of those letters.’
Vad breven från Chisso anbelangar hade detta företag begärt konfidentiell behandling av dem och parterna fick tillgång till icke-konfidentiella sammanfattningar av breven.”
A footnote accompanying that paragraph stated:
I en fotnot till detta stycke angavs följande:
‘Chisso’s legal representative subsequently after the [o]ral [h]earing and in response to a request from me to reconsider the confidentiality nature of the letter sent to the Commission on 26 March 1999, confirmed its view that this document contained business secrets and thus as such was confidential.’
”Efter det muntliga hörandet och som svar på en begäran från mig om att ompröva konfidentialiteten för det brev som sändes till kommissionen den 26 mars 1999 bekräftade Chissos [advokat] företagets åsikt att detta dokument innehöll affärshemligheter och därför var konfidentiellt.”
The hearing officer then observed in her final report:
Förhörsombudet påpekade därefter följande i sin slutrapport:
‘As a result of these claims made by Hoechst and Nutrinova, I have paid special attention to the conclusions of the Commission on the issue of leniency in the present draft decision.
”Till följd av … påståenden från Hoechst och Nutrinova har jag ägnat särskild uppmärksamhet åt kommissionens slutsatser om förmånlig behandling i beslutsutkastet.
I have also examined internal notes of the Commission services in so far as these exist.
Jag har också undersökt interna anteckningar från kommissionens tjänsteenheter i den mån sådana finns.
In the event, the concerns expressed by Hoechst and Nutrinova are largely rendered moot by the conclusions set out in the draft decision on the issue of leniency.
Hoechsts och Nutrinovas betänkligheter blir dock i stor utsträckning irrelevanta genom de slutsatser som anges i beslutsutkastet rörande frågan om förmånlig behandling.
In addition, I am satisfied that the actions of the Commission services vis-à-vis the parties have had no impact on the outcome of the case on this issue.
Dessutom är jag helt säker på att de åtgärder som vidtagits av kommissionens tjänsteenheter visavi parterna i denna fråga inte har haft någon inverkan på resultatet av detta ärende.
I also confirm that no additional access to file is required in order to satisfy Hoechst’s
Jag bekräftar också att någon ytterligare tillgång till akten inte krävs för att uppfylla Hoechsts rätt till försvar.
HOECHST v COMMISSION rights of defence. Neither the Commission’s internal documents nor the documents provided by Chisso provide … additional inculpatory or exculpatory evidence which would be required to be made available to Hoechst.’
HOECHST MOT KOMMISSIONEN handlingar eller de handlingar som inlämnats av Chisso innehåller någon ytterligare fällande eller friande bevisning som måste ställas till Hoechsts förfogande.”
On 1 October 2003 the Commission adopted the Decision and, at recitals 26 and 27, answered Hoechst’s claims as follows:
Kommissionen antog beslutet den 1 oktober 2003 och besvarade i skälen 26 och 27 Hoechsts förfrågningar enligt följande:
As regards the documents or parts of documents provided by Chisso for which it claimed protection as “business secrets”, their non-transmission to the other parties protects the legitimate commercial interests of this company.
Med avseende på de handlingar eller delar av handlingar som Chisso har inkommit med och har begärt skydd för såsom ’affärshemligheter’, utgör den omständigheten att inte förmedla dessa till andra parter skydd för detta företags berättigade kommersiella intressen.
It prevents the other parties from obtaining strategic information on Chisso’s commercial interests and on the operation and development of its business, pursuant to Article 20 of Regulation No 17 and the Commission Notice on the internal rules of procedure for processing requests for access to the file in cases pursuant to Articles 85 [EC] and 86 [EC], Articles 65 and 66 of the ECSC Treaty and Council Regulation (EEC) No 4064/89.
Detta skydd hindrar de andra parterna från att erhålla strategisk information avseende Chissos kommersiella intressen och avseende drift och utveckling av dess verksamhet, i enlighet med artikel 20 i förordning nr 17 och kommissionens meddelande om interna förfaranderegler för behandling av förfrågningar om tillgång till handlingar enligt artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget, av artiklarna 65 och 66 i Parisfördraget och av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 (EGT C 23, 1997, s. 3).
Secondly, as to the access to the Commission’s internal documents, according to well established case-law, the Commission is under no obligation with regard to the rights of the defence to grant access to its internal documents during the procedure.
Kommissionen är för det andra, vad avser tillgång till kommissionens interna handlingar, i enlighet med fast rättspraxis inte skyldig att ge tillgång till interna handlingar under förfarandet för att säkerställa att rätten till försvar iakttas.
Moreover, as far as contacts with undertakings in the context of their cooperation are concerned, the Commission considers that Hoechst’s reasoning is based on a fundamentally wrong premis.
Kommissionen anser dessutom, vad avser kontakterna med företagen inom ramen för deras samarbete, att Hoechsts argumentering är grundad på fullständigt felaktiga förutsättningar.
Additional access to the Commission’s internal documents in no way would facilitate the companies’ rights of defence and contribute to determine who was the first undertaking to provide the Commission with decisive evidence.
En ytterligare tillgång till kommissionens interna handlingar förbättrar ingalunda företagens rätt till försvar och bidrar inte heller till att fastställa vilket företag som var först med att lämna in avgörande bevisning.
In fact, this appraisal will be made exclusively on the basis of the documents provided by the undertakings, to which the parties had access.’
Förevarande bedömning kommer nämligen enbart att vidtas på grundval av handlingar som företagen har lämnat in och till vilka parterna har haft tillgång.”
Hoechst states that it was only on reading the statement of objections that it observed that at the beginning of the proceedings, more or less in parallel with Hoechst, Chisso had cooperated with the Commission in reliance on the 1996 Leniency Notice.
Hoechst har påpekat att det var först vid läsningen av meddelandet om invändningar som företaget insåg att Chisso vid början av förfarandet, mer eller mindre parallellt med Hoechst, hade samarbetat med kommissionen under åberopande av 1996 års meddelande om samarbete.
At the same time, the document to which Hoechst had access enabled it to discover irregularities in the administrative procedure.
Hoechst har samtidigt, på grundval av handlingar till vilka företaget har haft tillgång, kunnat upptäcka oegentligheter i det administrativa förfarandet.
Hoechst makes clear in that regard that it is challenging, in the eighth plea, the fact that the first decisive evidence of the existence of the cartel was supplied by Chisso on 13 November 1998.
Hoechst har i detta hänseende påpekat att företaget genom den åttonde grunden har ifrågasatt att Chisso var först med att den 13 november 1998 tillföra bevismaterial som var avgörande för att bevisa att kartellen fanns.
In its first plea, first, Hoechst disputes the refusal of access to internal documents relating to the conversations between the Commission and Chisso.
Hoechst har genom den första grunden först ifrågasatt att kommissionen nekade företaget tillgång till interna handlingar avseende kontakterna mellan kommissionen och Chisso.
Second, Hoechst disputes the refusal of access to a letter from Chisso dated 17 December 2002, together with the annexes to that letter.
Hoechst har för det andra ifrågasatt att kommissionen nekade tillgång till en skrivelse jämte bilagor från Chisso av den 17 december 2002.
Third, Hoechst draws attention to the fact that the Commission did not agree to its request to carry out fresh investigations.
Hoechst har för det tredje påpekat att kommissionen inte biföll företagets begäran om att ytterligare undersökningar skulle vidtas.
In addition, Hoechst requests that measures of organisation of procedure be taken.
Företaget har även begärt att åtgärder för processledning vidtas.
The refusal of access to documents relating to the conversations between the Commission and Chisso
Nekad tillgång till handlingar avseende kontakterna mellan kommissionen och Chisso
The applicant submits that the Commission refused to grant it access to certain documents submitted by Chisso and also to notes drawn up by the Commission concerning the meetings and telephone conversations with Chisso.
Hoechst har gjort gällande att kommissionen nekade företaget tillgång till vissa handlingar som Chisso hade tillfört, liksom till promemorior som kommissionen hade upprättat med anledning av möten och telefonsamtal med Chisso.
If the applicant had been able to consult them, it would have been able to obtain a complete picture of the contacts between the Commission and Chisso and it would therefore have been easier for the applicant to prove that it was it, and not Chisso, that had been the first, in time and with respect to content, to adduce decisive evidence of the existence of the cartel and that therefore ought to have obtained a reduction in its fine. It
Om Hoechst hade kunnat ta del av dessa handlingar, skulle företaget ha kunnat göra sig en fullständig bild av kontakterna mellan kommissionen och Chisso och skulle följaktligen lättare ha kunnat bevisa att det var Hoechst och inte Chisso som hade varit först, tidsmässigt och innehållsmässigt, med att tillföra bevismaterial som var avgörande för att bevisa att kartellen fanns, och som således skulle ha erhållit en nedsättning av bötesbeloppet.
HOECHST v COMMISSION would therefore also have been easier for Hoechst to demonstrate that Chisso’s acts of cooperation had been influenced by information from the Commission.
Hoechst skulle även på ett bättre sätt ha kunnat bevisa att Chissos samarbete hade påverkats av information från kommissionen.
The right of access to the file must, in particular, ensure the effective exercise of the right to be heard, since it provides the opportunity to be aware of and to assess the evidence used by the Commission in the statement of objections and, where possible, to refute that evidence in the response.
Rätten att få tillgång till handlingarna i ärendet ska bland annat säkerställa att rätten att bli hörd kan utövas effektivt, eftersom den gör det möjligt att få kännedom om och bedöma den bevisning som kommissionen har nyttjat i sitt meddelande om invändningar, och, om möjligt, vederlägga denna i svaret.
The Commission’s duty is to give access, in principle, to the whole file.
Kommissionens skyldighet är att bevilja tillgång till i princip samtliga handlingar i ärendet.
The situation is otherwise only with respect to the Commission’s internal documents and evidence containing business secrets of third parties.
Undantag härifrån ska endast göras med avseende på kommissionens interna handlingar och handlingar som innehåller tredje mans affärshemligheter.
Hoechst also submits that the principle of equality of arms means that the Commission cannot decide alone whether, and to what extent, it will grant access to the documents which a party might use as exculpatory evidence.
Hoechst har även gjort gällande att principen om jämlikhet i medel innebär att kommissionen inte ensam kan bestämma om, och i vilken mån, den ska bevilja tillgång till handlingar som en part skulle kunna åberopa till sin fördel.
There would be a breach of the rights of the defence if it were possible to demonstrate that the administrative procedure might have had a different outcome if Hoechst had obtained access to the exculpatory documents concerned.
Om det är möjligt att bevisa att det administrativa förfarandet skulle ha fått en annan utgång om Hoechst hade fått tillgång till sådana handlingar har rätten till försvar åsidosatts.
For the documents not in the file, Hoechst ought to have expressly requested to consult the documents in question.
Såvitt avser handlingar som inte ingår bland handlingarna i ärendet gäller detsamma om Hoechst uttryckligen har begärt att få tillgång till sådana handlingar.
In this case, Hoechst made quite clear that all the notes relating to the telephone conversations which took place between September 1998 and April 1999 between the Commission’s representatives and Chisso were important for its defence, as they might have been exculpatory documents, showing the lack of impartiality in the conduct of the proceedings at that time.
Hoechst påpekade i förevarande fall klart och tydligt att samtliga anteckningar avseende telefonsamtal som ägde rum mellan september 1998 och april 1999 mellan tjänstemän vid kommissionen och Chisso var viktiga för Hoechsts försvar. Dessa anteckningar kunde ha utgjort friande bevisning genom att göra det möjligt att bevisa att förfarandet vid den tidpunkten inte var opartiskt.
The parts of the file that Hoechst was able to consult show that the applicant was treated unequally by comparison with Chisso.
Det kan på grundval av de handlingar i målet som Hoechst har kunnat ta del av konstateras att det förelåg en olikhet i behandling till företagets nackdel i jämförelse med Chisso.
First, the Commission granted Chisso, in autumn 1998, something that it refused to grant at the same time to Hoechst, namely recognition of oral depositions as acts of cooperation.
Kommissionen godtog för det första, under hösten 1998, Chissos muntliga vittnesmål såsom samarbete, men nekade samtidigt Hoechst samma behandling.
At the same time, the Commission actively invited Chisso to meetings with it, whereas it refused the same meetings to Hoechst.
Kommissionen tog under samma period initiativ till möten med Chisso, medan den inte beviljade Hoechst något möte.
In particular, an internal Commission note dated 9 November 1998 states that ‘[Chisso’s] lawyers [had] at last agreed to hold the promised meetings, following calls initiated from [the Direct-orate-General for Competition]’.
Av interna anteckningar från kommissionen av den 9 november 1998 framgår särskilt att ”de advokater som representerar [Chisso åtminstone hade] gått med på att hålla de möten som överenskommits, till följd av telefonsamtal från generaldirektoratet för konkurrens”.
Those repeated telephone calls from the Commission show the partisan way in which it conducted the proceedings.
Dessa upprepade telefonsamtal från kommissionen visar på att kommissionen var partisk under förfarandet.
Second, it is also established that during that decisive period of the proceedings, that is to say, at the end of 1998, Chisso unlawfully obtained a promise from the Commission that it would receive a ‘warning’ if it appeared that other undertakings would overtake it in relation to cooperation.
Det kan för det andra visas att kommissionen, under denna avgörande del av förfarandet, det vill säga i slutet av år 1998, på ett rättsstridigt sätt hade lovat att ”underrätta” Chisso om andra företag förekom företaget, med avseende på samarbete.
Such partial warnings are not only unlawful in themselves but also relevant for Hoechst’s defence.
Sådana partiska underrättelser är inte bara rättsstridiga i sig, utan även relevanta för Hoechsts försvar.
In effect, that defence depends essentially on whether, and to what extent, the Commission gave Chisso such ‘warnings’ or indications concerning the state of the cooperation supplied by Hoechst.
Hoechsts försvar beror nämligen i huvudsak av huruvida, och i vilken mån, kommissionen ”underrättade” eller informerade Chisso om Hoechsts samarbete.
Furthermore, according to settled caselaw the principle of sound administration includes the obligation for the competent institution to examine carefully and impartiality all the relevant aspects of the individual case (Case T-31/99 ABB Asea Brown Boveri v Commission [2002] ECR II-1881, paragraph 99).
Principen om god förvaltningssed innebär dessutom enligt fast rättspraxis att den behöriga institutionen omsorgsfullt och opartiskt ska pröva alla omständigheter som är relevanta i det aktuella fallet (förstainstansrättens dom av den 20 mars 2002 i mål T-31/99, ABB Asea Brown Boveri mot kommissionen, REG 2002, s. II-1881, punkt 99).