natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant believed that they were misinformed,as otherinstitutions presumably under the same pressure,reacted quite differently and are continuing to pay their pensioners with weightings according to their country of residence andtherefore ensuring that pensioners maintain the same purchasing power as before the Euro.At least the Bank should ensure an alternative to the special conversion rates matching asfar as possible the pension regime adopted by other institutions.
Den klagande ansåg att banken var felinformerad,eftersom andrainstitutioner,som förmodligen befann sig under samma tryck,reagerade på helt andra sättoch fortsatte att betala sina pensionärer med olika viktningar beroende på bosättningsland,varigenom de garanterade att pensionärerna kunde bibehålla samma köpkraft som innaneuron infördes. Banken borde åtminstone införa ett alternativ till de särskilda omräkningskurserna som så vitt möjligt motsvarade de pensionssystem som tillämpades av andrainstitutioner.
Moreover,the rates wereintroduced to take into account the differences in the cost of living.
Omräkningskurserna hade dessutom införts för att ta hänsyn till skillnadernai levnadskostnader.
There was no changein the cost of living on 1 January 1999.
Bankens pensionsförordning ändrades den 1 januari 1999.
The pension Regulation of the Bank was changed on 1 January 1999.
Vad gäller klagomålets tillåtlighet hävdade den klagande att ombudsmannens stadga inteutesluter att ombudsmannen behandlar ärendet.
Article 33 of the Regulation now stated that benefits shall be paid in Euro and Article 81 states that the“new”Regulation enters into force on 1 January 1999 however the entitlements of insuredhaving left the Bank before the entry into force,shall be determined on the basis of the Regulation applicable at the time of their departure.
Den klagande framhöll avslutningsvis att skälen till klagomålen var:bankens beslut den 1januari 1999 (efter 16 år) att sluta betala ut pensionen i brittiska pund; bankens beslut attefter 16 år avskaffa köpkraftsformeln med EU-viktningar; brott mot de utfästelser somgjorts i handboken för pensionärer (“Vademecum for EIB Pensionholders”); bankensvägran att erkänna förlikningskommitténs beslut av den 30 juli 1999 och diskrimineringav bankens pensionärer jämfört med pensionerade anställda från alla de övriga gemenskapsinstitutionerna.
In order to withdraw such a right the withdrawal must be fairand just,i.e. there should be appropriate reasons,consultations,compensations and aperiod of transition.
Om omständigheterna i ett klagomål är föremål för pågående rättsligaåtgärder skall ombudsmannen förklara ärendet otillåtligt eller avbryta sin undersökning.Han måste också arkivera resultaten av de undersökningar som redan är gjorda (artikel2.7).
As regards the admissibility of the complaint,the complainant claimed that the Statute ofthe Ombudsman does not preclude the Ombudsman from dealing with the case.
Eftersom ämnet för klagomålet var nära knutet till innehållet i ett mål som anhängiggjortsinför förstainstansrätten ansåg ombudsmannen inte att det var möjligt att fortsätta undersökningen av fallet utan att ta ställning till frågor som behandlas i förstainstansrätten.
The complainant concluded that the causes of the complaint were the following:discon-tinuation on 1 January 1999 (after 16 years) of pension payments by the Bank in poundsterling; derogation after 16 years of a purchasing power formula using EU weightings;breach of promises made in the “Vademecum for EIB Pensionholders”; refusal by the Bank to recognise the decision of the Conciliation Board of 30 July 1999; and discrimination against the Bank’s pensioners compared to retired staff from all the other Community institutions.
Föratt undvika en sådan möjlighet och för att respektera andan och bokstaven i Europeiskaombudsmannens stadga,beslutade ombudsmannen den 22 maj 2000 att avbryta undersökningen av klagomålet tills det mål i ärendet som anhängiggjorts inför förstainstansrätten hade avgjorts.
Suspension of the inquiry
Förstainstansrättens dom
From the information available to the Ombudsman,it appeared that on 31 August 1999,three members of the Bank’s staff lodged an appeal with the Court of First Instance againstthe Bank concerning the Bank’s decision to abolish the special conversion rates,case T-192/99,Dunnett and others v. European Investment Bank.
Den 6 mars 2001 avkunnade förstainstansrätten sin dom i målet T-192/9923.Förstainstansrätten fann att överklagandet var tillåtligt vad gällde kravet på annullering av den klagandes lönebesked för januari 1999.
The Statute of the European Ombudsman22excludes from the Ombudsman’s mandate theconsideration of complaints related to cases before courts,or to court’s rulings (Article 1(3)),or those activities of the Court of Justice and the Court of First Instance acting in theirjudicial role (Article 2 (2)).
Domstolen fann att banken hade brutit mot enallmän princip i lagen om anställning eftersom den inte hade rådfrågat de anställdas företrädare innan den fattade beslutet av den 11 juni 1998.
In the event that the facts of a complaint is the subject of legalproceedings in progress,the Ombudsman shall declare a complaint inadmissible or terminate consideration of it,having to file the outcome of any inquiries carried out in relationto the case up to that point (Article 2 (7)).
Förstainstansrätten förklaradedärför beslutet av den 11 juni 1998 om att avskaffa systemet med särskilda omräkningskurser för olagligt.
Taking into account that the merits of the complaint was closely related to those of thecomplaint pending before the Court of First Instance,the Ombudsman did not find itpossible to continue the inquiries into the case without taking a stand on matters which arecurrently before the Court of First Instance.
Efter en noggrann granskning av den klagandes ärende och förstainstansrättens dom imålet T-192/99 föreföll det som om det skulle krävas ytterligare undersökningar.Ombudsmannen bad därför banken informera honom om vilka åtgärder banken skullevidta i ärendet med anledning av rättens dom.
Decision 94/262 of 9 March 1994 of the European Parliament on the Regulations and General Conditions Governing the Performance of the Ombudsman’s Duties,OJ 1994 L 113/15.
Europaparlamentets beslut 94/262 av den 9 mars 1994 om föreskrifter och allmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning,EGT L 113,1994,s. 15.
The Bank’s second opinion
Bankens andra yttrande
In its reply to the Ombudsman’s further inquiries,the Bank explained that the Court’sruling annulled the relevant payslips of the three applicants.
I sitt svar på ombudsmannens ytterligare undersökningar förklarade banken attförstainstansrättens dom annullerade de lönebesked som ärendet gällde och som tillhördede tre klagandena.
Thus,they would be treatedas if the decision of June 1998 to abolish the special conversion rates had never been taken.
De skulle med andra ord behandlas som om beslutet från i juni 1998om att avskaffa den särskilda omräkningskursen aldrig hade fattats.
The Bank’s understanding of the ruling was not that it obliged it to extend the applicationto all other staff members or pensioners affected,nevertheless,to ensure equal treatment,the Bank had decided that all staff members entitled to the special conversion rates shouldbe treated on the same basis and that the same principle be applied to pensioners from January 1999.
Bankens tolkning av domen blev att den inte tvingade banken att utsträcka ansökan till allaövriga anställda och pensionärer som påverkats,men banken hade trots detta,för att garantera en rättvis behandling,beslutat att alla anställda som hade rätt till den särskilda omräkningskursen skulle behandlas lika och att samma princip skulle tillämpas för dem som gåtti pension från och med i januari 1999.
The practical arrangements arising from this decision were presently beingput in place.
De praktiska åtgärder som blev en följd av dettabeslut höll just på att genomföras.
The Bank also informed the Ombudsman that extensive consultations with pensionerswere already ongoing before the case was lodged with the Court of First Instance.
Banken informerade också ombudsmannen om att omfattande diskussioner med pensionärer redan hade pågått innan fallet anhängiggjordes inför förstainstansrätten.
With aview to taking better account of the pensioners’situation,further consultations wereongoing with the Pensioners’Association which progressed satisfactorily.
I syfte att taännu bättre hänsyn till pensionärernas situation pågick ytterligare diskussioner medpensionärsföreningen,diskussioner som utvecklades tillfredsställande.
The Bankensured the Ombudsman that the forthcoming decision on the matter would of course betaken with full regard to the Court’s ruling and in a manner resulting in equal treatment ofall concerned.
Banken försäkradeombudsmannen om att det kommande beslutet i frågan naturligtvis skulle tas med fullhänsyn till domstolens dom och på ett sätt som skulle resultera i rättvis behandling av allaberörda parter.
The complainant’s second observations
Klagandens andra kommentarer
The complainant found it most satisfactory that the Court’s ruling on the special conversion rates would be applied by the Bank to all staff including pensioners and welcomedthe Bank’s undertaking.
Den klagande fann det vara mycket tillfredsställande att förstainstansrättens dom om densärskilda omräkningskursen skulle tillämpas av banken på alla dess anställda,inklusivepensionärerna och välkomnade bankens åtagande.
The complainant was thus satisfied as regards the past pensionpayments but felt that the Bank’s assurances with regard to future pension paymentslacked in precision.
Den klagande var således tillfreds vadgällde de tidigare pensionsutbetalningarna men ansåg att bankens försäkringar vad gälldekommande pensionsutbetalningar brast i precision.
The complainant admitted that there were ongoing consultations withthe Pensioners’Association but put forward that not all pensioners were members.
Den klagande medgav att det pågickförhandlingar med pensionärsföreningen,men påpekade att inte alla pensionärer varmedlemmar.
Thecomplainant therefore required that any future decision of the Bank should be applied toall pensioners.
Den klagande krävde därför att alla framtida beslut som banken fattade skulletillämpas på samtliga pensionärer.
Finally,the complainant asked for a clarification as to whether the Bankadmitted the validity of its undertaking in its so-called “Vademecum for EIBPensionholders”and further that the Bank circulated the Court’s judgement to all staff andpensioners.
Slutligen begärde den klagande ett förtydligande ifrågan om huruvida banken erkände giltigheten av sina åtaganden i handboken för EIB-pensionärer (“Vademecum for EIB Pensionholders”) och att banken dessutom skulledistribuera rättens dom till samtliga anställda och pensionärer.
The abolition of the special conversion rates
Avskaffandet av de särskilda omräkningskurserna
1.1The complainant alleged that the Bank decided to abolish the old pension systemunilaterally,although all the other institutions continued their system of compensation.According to the complainant,this resulted in a loss for pensioners resident in the UK.
1.1Den klagande påstod att banken ensidigt beslutat att avskaffa det gamlapensionssystemet trots att samtliga övriga institutioner fortsatte med sitt kompensationssystem. Enligt den klagande medförde detta en förlust för de pensionärer som varbosatta i Förenade kungariket.
Thecomplainant also referred to the provisions in the so-called “Vademecum for EIBPensionholders”.
Den klagande hänvisade också till reglerna i handboken för EIB:s pensionärer (“Vademecum for EIB Pensionholders”).
The complainant claimed that the decision resulting in the cut ofpensions paid by the Bank should be reversed or at least suspended until an agreed solution had been found.
Den klagande hävdade attbeslutet som resulterade i en sänkning av de pensioner som betalades ut av banken skulleupphävas eller åtminstone skjutas upp till dess en överenskommelse hade träffats.
1.2Since the Court of First Instance was dealing with a case which raised this legal issue,the Ombudsman decided on 22 May 2000 to suspend the inquiries into the complaint untiljudgement had been passed on the matter.
1.2Eftersom förstainstansrätten behandlade ett fall som rörde denna rättsliga fråga beslutade ombudsmannen den 22 maj 2000 att avbryta undersökningarna av klagomålet till dessatt dom hade avkunnats i målet.
1.3On 6 March 2001,the Court of First Instance passed its judgement in case T-192/9924.The Court of First Instance found the appeal admissible as far as the claim for annulment of the applicants’salary statements for January 1999 was concerned.
1.3Den 6 mars 2001 avkunnade förstainstansrätten sin dom i målet T-192/9924.Förstainstansrätten fann att överklagandet var tillåtligt vad gällde kravet på annullering av de klagandes lönebesked för januari 1999. Domstolen fann att banken hade brutit mot en
It concluded that the Bank had breached a general principle of employment law in that it did not hold bona fideconsultations with staff representatives before adopting the decision on 11 June 1998.
93 allmän princip i lagen om anställning eftersom den inte hade rådfrågat de anställdas företrädare innan den fattade beslutet av den 11 juni 1998.
The Court therefore declared the decision of 11 June 1998 to abolish the system of specialconversion rates unlawful.
Förstainstansrätten förklaradedärför beslutet av den 11 juni 1998 att avskaffa systemet med särskilda omräkningskurserför olagligt.
1.4Following the judgement of the Court,the Bank stated that the judgement annulledthe relevant payslips of the three applicants and they would be treated as if the decision of June 1998 to abolish the special conversion rates had never been taken.
1.4Sedan rätten hade avkunnat sin dom hävdade banken att domen annullerade de aktuella lönebeskeden för de tre klagande och att de skulle behandlas som om beslutet från ijuni 1998 att avskaffa de särskilda omräkningskurserna aldrig hade fattats.
In order to ensureequal treatment,the Bank had decided that all staff members and pensioners entitled to thespecial conversion rates should be treated on the same basis and the practical arrangementsarising from the Court’s decision were being put in place.
För att garantera lika behandling hade banken beslutat att alla anställda och pensionärer som hade rätttill den särskilda omräkningskursen skulle behandlas på samma sätt och de praktiskaarrangemang som uppkom som resultat av rättens beslut höll på att genomföras.
Further,consultations wereongoing with the Pensioners’Association.
Dessutompågick diskussioner med pensionärsföreningen.
The Bank ensured the Ombudsman that theforthcoming decision on the matter would be taken with full regard to the Court’s rulingand in a manner resulting in equal treatment of all concerned.
Banken försäkrade ombudsmannen att detkommande beslutet i frågan skulle tas med full hänsyn till domstolens dom och på ett sättsom skulle resultera i en rättvis behandling av alla berörda parter.
1.5The complainant expressed his satisfaction that the Court’s ruling on the specialconversion rates would be applied by the Bank to all staff including pensioners andwelcomed the Bank’s undertaking.
1.5Den klagande uttryckte sin tillfredsställelse över att förstainstansrättens dom om densärskilda omräkningskursen skulle tillämpas av banken på alla dess anställda,inklusivepensionärerna och såg positivt på bankens åtagande.
Although,he expressed some concern in relation to the Bank’s assurances and concerning the fact of whether the Bank would apply its decisionto all pensioners.
Han uttryckte emellertid en viss oroi samband med bankens försäkringar och när det gällde huruvida banken skulle tillämpasitt beslut på alla pensionärer.
1.6The Ombudsman notes that the Court of First Instance dealt with the question of thelegality of the Bank’s decision of 11 June 1998 to abolish the system of special conversionrates and that the Court declared the decision unlawful.
1.6Ombudsmannen konstaterar att förstainstansrätten behandlade frågan om huruvidabankens beslut av den 11 juni 1998 om att avskaffa den särskilda omräkningskursen varlagligt och att rätten förklarat att beslutet var olagligt.
The Ombudsman also notes thatthe Bank has undertaken to take full account of the Court’s judgement.
Ombudsmannen konstaterar ocksåatt banken har åtagit sig att fullt ut tillämpa förstainstansrättens dom.
The Ombudsman’sunderstanding is therefore that the Bank will take a new decision in accordance with the Court’s judgement. The Ombudsman has also been informed by both the Bank and thecomplainant that consultations are ongoing between the Bank and the Pensioners’Association.
Enligt vad ombudsmannen erfar kommer banken därför att fatta ett nytt beslut i enlighet med rättens dom.Ombudsmannen har också informerats av såväl banken som den klagande om att diskussioner pågår mellan banken och pensionärsföreningen.
The Ombudsman therefore finds that the Bank has met the complainant’sclaim.
Ombudsmannen finner därför attbanken har uppfyllt den klagandes krav.
1.7As regards the complainant’s concern in relation to the Bank’s assurances andconcerning the fact of whether the Bank would apply its decision to all pensioners, the Ombudsman notes that the Bank stated that it would ensure equal treatment of allconcerned.
1.7Vad gäller den klagandes oro beträffande bankens försäkringar och frågan om bankenkommer att tillämpa sitt beslut på alla pensionärer konstaterar ombudsmannen att bankensagt att den skall garantera lika behandling för alla berörda parter.
Case T-192/99,Dunnett and others v. European Investment Bank,[2001] ECR-SC IA-65,II-313.
Det framgår av bankens andra yttrande och klagandens kommentarer att banken vidtagitåtgärder för att lösa ärendet och därmed tillmötesgått klaganden. Ombudsmannen avslutardärför ärendet.
It appears from the Bank’s second opinion and the complainant’s observations that the Bank has taken steps to settle the matter and has thereby satisfied the complainant. The
Denklagande påstod emellertid att slutbetalningen gjordes först två år senare den 15 juni 1998och att kommissionen inte hade gett någon förklaring till förseningen.
Ombudsman therefore closes the case.
På grund av denförsenade betalningen hade den klagande blivit tvungen att ta ett banklån för att klara sinaomkostnader.
3.3 FRIENDLYSOLUTIONSACHIEVED BYTHEOMBUDSMAN
3.3 VÄNSKAPLIGA FÖRLIKNINGAR SOM ÅSTADKOMMITS AV OMBUDS-MANNEN
In its complaint to the Ombudsman on 25 June 1999,the complainant claimed compensation for the delay in receiving the final payment from the Commission.
I sitt klagomål till ombudsmannen den 25 juni 1999 krävde den klagande kompensationför förseningen när det gällde slutbetalningen från kommissionen.
The amountclaimed was ECU13132,corresponding to the interest on the bank loan.
Det belopp denklagande krävde var 13 132 ecu,vilket motsvarade räntan på banklånet.
Decision on complaint860/99/(IJH)MMagainst the European Commission
I sitt yttrande gjorde kommissionen följande påpekanden:
In its opinion,the Commission made the following comments:
Beslut i klagomål860/99/(IJH)MM mot Europeiska kommissionen
In the framework of the ECIP-Programme,a grant was awarded to the complainant fororganising an investment promotion meeting between Chilean and Argentinean businessrepresentations. Based on the complainant’s budgetary estimates,the Commission agreedto pay “50% of the actual costs or ECU92080,of both amounts whichever is inferior”.
Den klagande tilldelades ett bidrag inom ramen för ECIP-programmet för att organiseraett informationsmöte om investeringar mellan chilenska och argentinska affärsintressen.På grundval av den klagandes budgetförslag gick kommissionen med på att betala ”detsom är lägst av de båda beloppen 50 procent av den faktiska kostnaden eller 92 080 ecu”.
As the complainant’s final accounts differed substantially from the specified estimates, the Commission restricted payment to a total of ECU78541,thus applying the customarypayment formula to each item of expenditure.
Eftersom den klagandes slutgiltiga redovisning avvek kraftigt från det preliminära budgetförslaget begränsade kommissionen betalningen till totalt 78 541 ecu och tillämpadedärvid den normala beräkningsmodellen på varje enskild utgiftspost.
Nonetheless,the complainant claimed thetotal amount of ECU92080,as the formula in question was – in its view - only applicableto the total project costs,which exceeded the initial budget.
Den klagande krävdeemellertid att få utbetalt det totala beloppet 92 080 ecu eftersom beräkningsmodellen –enligt den klagande – enbart kunde tillämpas på den totala projektkostnaden,vilken överskred den ursprungliga budgeten.
The Commission considered that it did not owe any further payment.
Kommissionen ansåg inte att den var skyldig att göra ytterligare betalningar.
After a lengthydispute about the interpretation of the contract,especially as the Commission made exceptions to the rule in the past,the Commission a further ECU13438 in order to settle thedispute,whilst underlining the exceptional character of the payment.
Efter en långtvist om tolkningen av avtalet,framför allt med tanke på att kommissionen gjort undantagfrån regeln tidigare,betalade kommissionen skillnaden 13 438 ecu för att lösa tvisten,samtidigt som kommissionen underströk att denna betalning var ett undantag.
As a result,the Commission refused to pay the complainant the amount of ECU13132 asa compensation for the alleged late payment of the contested ECU13438.
Följaktligen vägrade kommissionen betala den klagande beloppet 13 132 ecu somkompensation för den påstått försenade betalningen av det omtvistade beloppet 13 438ecu. Kommissionen betraktade kravet på ytterligare kompensation som ogrundat.
In its observations,the complainant elaborated further the allegation of undue delay andsubmitted additional information which may be summarised as follows:
I sina kommentarer utvecklade den klagande påståendet om otillbörlig försening ytterligare och lämnade kompletterande information som kan sammanfattas som följer:
(ii)The complainant developed further the claim of undue delay by the Commission andthe lack of explanations for the delay.
(ii)Den klagande utvecklade ytterligare sitt påstående om otillbörlig försening frånkommissionens sida och bristen på förklaring till förseningen.
The complainant specified that it sent the report tothe Commission by courier service on 22 February 1996.
Den klagande uppgav atthan skickade rapporten till kommissionen via expressbud den 22 februari 1996.Kommissionen svarade inte förrän i december 1996 när den igen bad om handlingarna,som tydligen hade tappats bort.
The Commission did not replyuntil December 1996 when it asked again for the documents,that apparently had been lost.On 22 October 1997,the Commission informed the complainant about its disagreementconcerning the invoices submitted.
Den 22 oktober 1997 informerade kommissionen denklagande om att man bestred de inlämnade fakturorna.
It was only then that the dispute started,which endedon 3 March 1998 with a first incomplete payment by the Commission.
Det var först då som tvisten star-tade,en tvist som avslutades den 3 mars 1998 genom att kommissionen gjorde en förstadelbetalning.
On 18 June 1998,the complainant received the remaining payment.
Den 18 juni 1998 betalades det återstående beloppet till den klagande.
According to the complainant, the Commission did not react during 20 months before the actual dispute started and it took afurther eight months until the Commission paid the whole amount due.
Enligtden klagande reagerade kommissionen inte under 20 månader innan tvisten startade ochdet tog ytterligare åtta månader innan kommissionen betalade hela det uteståendebeloppet.
The Ombudsman’s analysis of the issues in dispute
Ombudsmannens analys av de omtvistade frågorna
After careful consideration of the opinion and observations,the Ombudsman was not satisfied that the Commission had responded adequately to the complainant’s claims.
Efter en noggrann behandling av yttrandet och av kommentarerna ansåg inte ombudsmannen att kommissionen hade gett ett adekvat svar på den klagandes påståenden.