natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, whilst the argument that the Flemish Community lacked the requisite competence to legislate with regard to persons not living in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital is understandable from a domestic perspective, it has no bearing on the question whether the residence requirement does or does not comply with Community law.
Även om argumentet att den flamländska gemenskapen saknar behörighet att lagstifta avseende personer som inte är bosatta i den nederländskspråkiga regionen eller den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel således kan förstås ur ett nationellt perspektiv, saknar det alltså betydelse för frågan om huruvida bosättningsvillkoret är förenligt med gemenskapsrätten eller inte.
It is well established that a Member State may not plead provisions, practices or situations in its internal legal order, including those resulting from its federal organisation, in order to justify a failure to comply with the obligations and timelimits laid down in a directive.
En medlemsstat kan enligt fast rättspraxis inte åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning, inbegripet sådana som följer av dess federala organisation, som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv.
57A Member State may indeed allocate internal legislative powers freely as it sees fit.
57En medlemsstat kan visserligen fritt fördela sin normgivningskompetens inom staten.
However, it alone remains responsible under Article 226 EC for complying with its obligations under Community law.
Den förblir dock enligt artikel 226 EG ensam ansvarig för att dess skyldigheter enligt gemenskapsrätten uppfylls.
58The Court has also made it clear that the validity of a Community measure or its effect within a Member State cannot be affected by allegations that it runs counter to the principles of a national constitutional structure. 59
58Domstolen har även fastslagit att giltigheten av en gemenskapsakt eller dess verkan inom en medlemsstats territorium inte påverkas av att det görs gällande att den kränker principerna i dess författningsstruktur. 59
The same must apply a fortiori to breaches of Treaty provisions 60and of
Detsamma måste a fortiori gälla åsidosättanden av bestämmelser i fördraget 60
The Flemish Government argues that such an analysis would make it de facto impossible for Member States to adopt a federal structure.
Den flamländska regeringen har förklarat att den bedömningen de facto skulle göra det omöjligt för en medlemsstat att införa en federal struktur.
I do not accept that contention.
Jag kan inte godta det påståendet.
60 — See, to that effect, Joined Cases C-1/90 and C-176/90 Aragonesa [1991] ECR I-4151, paragraph 8.
60 — Se, i det avseendet, dom av den 25 juli 1991 i de förenade målen C-1/90 och C-176/90, Aragonesa (REG 1991, s. I-4151; svensk specialutgåva, volym 10, s. I-373), punkt 8.
Belgium is not the only Member State to have chosen a federal or otherwise decentralised structure.
Belgien är inte den enda medlemsstat som har valt en federal eller på annat sätt decentraliserad struktur.
Community law has not made it impossible for other federal Member States, and/or their decentralised authorities, to exercise their competences as defined
Gemenskapsrätten har inte gjort det omöjligt för andra federala medlemsstater och/eller deras decentraliserade myndigheter, att utöva sina befogenheter såsom de definieras enligt nationell
The Flemish Community’s presumed lack of competence to legislate with regard to persons not living in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital cannot therefore be invoked by way of objective justification.
Den flamländska gemenskapens påstått bristande behörighet att lagstifta avseende personer som inte är bosatta i den nederländskspråkiga regionen eller den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel kan därför inte åberopas som ett objektivt berättigande.
It might be said that, if so, decentralised authorities of Member States need some mechanism by which to participate in the elaboration of EU law, especially when the Member State itself is not competent.
Under dessa omständigheter kan det hävdas att decentraliserade myndigheter i en medlemsstat behöver någon mekanism för att delta i gemenskapsrättens utarbetande, särskilt när medlemsstaten själv saknar behörighet.
(I add in passing that analogous arguments arise in respect of locus standi in direct actions before the Court under Article 230 EC. 61)
(Det skall i förbigående nämnas att liknande argument uppkommer i fråga om talerätten vid en direkt talan vid domstolen enligt artikel 230. 61)
That is a fair point.
Det är en rimlig synpunkt.
Appropriate institutional arrangements can, however, be set up to ensure such participation in the Community legislative process.
Lämpliga institutionella lösningar kan dock inrättas för att säkerställa en sådan delaktighet i gemenskapens lagstiftningsprocess.
62 — Thus, the Federal State and the federated entities of Belgium have concluded an agreement under national law whereby Belgium can be represented in the Council either by a combination of representatives of the Federal State and the federated entities or by the Federal State or (one of the) federated entities alone: see the cooperation agreement of 8 March 1994, Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, 17 November 1994, as amended on 13 February 2003, Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, 25 February 2003. See H; Bribosia, ‘La participation des autorités exécutives aux travaux du Conseil de l’Union et des conférences intergouvernementales’ in Y. Lejeune (ed.), La participation de la Belgique à l’élaboration et à la mise en œuvre du droit européen/De deelname van België aan de voorbereiding en de uitvoering van het Europees recht, Brussels, Bruylant, 1999, pp. 85 to 144.
62 — Således har den federala staten Belgien och dess federerade delar ingått ett avtal enligt nationell rätt genom vilket Belgien kan företrädas i rådet antingen av en kombination av representanter för den federala staten och de federerade enheterna eller av den federala staten eller (en av de) federerade enheterna ensam: se samarbetsavtalet av den 8 mars 1994, Moniteur belge/Belgisch Staatsblad av den 17 november 1994, i dess ändrade lydelse av den 13 februari 2003, Moniteur belge/Belgisch Staatsblad av den 25 februari 2003. Se See H. Bribosia, ”La participation des autorités exécutives aux travaux du Conseil de l’Union et des conférences intergouvernementales” i Y. Lejeune (red.), La participation de la Belgique à l’élaboration et à la mise en œuvre du droit européen/De deelname van België aan de voorbereiding en de uitvoering van het Europees recht, Bruylant, Bryssel, 1999, s. 85–144. Ytterligare läsning vad gäller decentraliserade myndigheters deltagande vid beslutsfattande inom EU: P. Van Nuffel, De rechtsbescherming van nationale overheden in het Europees recht, Deventer, Kluwer, 2000, s.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 care system of the French Community.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT SHARPSTON — MÅL C-212/06 bosatta i den franskspråkiga regionen, alltid kan vända sig till vårdförsäkringssystemet i den franskspråkiga gemenskapen.
63However, neither the French Community nor the Germanspeaking Community has apparently established an equivalent care insurance.
63Varken den franskspråkiga gemenskapen eller den tyskspråkiga gemenskapen tycks dock ha inrättat en motsvarande vårdförsäkring.
That argument therefore falls away.
Det argumentet kan därför inte godtas.
right on every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to certain limitations.
en allmän rätt att, med vissa förbehåll, fritt flytta och bosätta sig inom medlemsstaternas territorium.
In relation to freedom of movement for workers, that provision finds specific expression in Article 39 EC.
I fråga om den fria rörligheten för arbetstagare kommer den bestämmelsen till särskilt uttryck i artikel 39 EG.
In respect of persons who have exercised classic economic rights of freedom of movement, it is accordingly unnecessary to rule separately on the interpretation of Article 18 EC. 64
I fråga om personer som har utövat den klassiska ekonomiska rätten till fri rörlighet saknas således anledning att uttala sig särskilt om tolkningen av artikel 18 EG. 64
Belgian citizens who have not made use of their freedom of movement rights
Belgiska medborgare som inte har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet
Is this group to be regarded as being in a ‘purely internal situation’ that falls outside the scope of Community law?
Skall den situation som denna grupp befinner sig i anses vara en”rent intern situation”som faller utanför gemenskapsrättens tillämpningsområde?
In so far as nationals of other Member States working in Belgium and Belgian nationals who have exercised rights of freedom of movement are concerned, the second and third questions referred should therefore be answered to the effect that Articles 39 and 43 EC and Article 3 of Regulation No 1408/71 preclude an autonomous Community of a federal Member State from adopting provisions which, in the exercise of its powers, allow only persons residing in the territory for which that autonomous Community is competent or in another Member State to be insured under and covered by a social security scheme within the meaning of that regulation, to the exclusion of persons, whatever their nationality, who reside in a part of the territory of the same federal State for which another autonomous Community is competent.
I fråga om medborgare från andra medlemsstater som arbetar i Belgien och belgiska medborgare som har utövat sin rätt till fri rörlighet, skall den andra och den tredje tolkningsfrågan således besvaras så att artiklarna 39 EG och 43 EG och artikel 3 i förordning nr 1408/71 utgör hinder för att en autonom gemenskap i en federal medlemsstat antar bestämmelser i enlighet med vilka, inom gränsen för den autonoma regionens behörighet, tillgången till försäkringsskydd och till ett system för social trygghet i den mening som avses i den ovannämnda förordningen, begränsas till att endast omfatta personer som är bosatta inom denna regions behörighetsområde och personer som är bosatta i en annan medlemsstat, men inte står till buds för personer, oberoende av deras nationalitet, som är bosatta i en del av den federala staten i vilken en annan autonom region är behörig.
The Court has held on numerous occasions that the Treaty rules governing freedom of movement for persons and measures adopted to implement them cannot be
Domstolen har vid flera tillfällen fastslagit att fördragets bestämmelser om fri rörlighet för personer, och de rättsakter som har antagits för att genomföra dessa
Having reached this conclusion, it is unnecessary to examine whether such persons may also claim rights under Article 18 EC, which confers a general
Sedan denna slutsats nåtts är det inte nödvändigt att pröva om dessa personer kan åberopa rättigheter med stöd av artikel 18 EG, som tillerkänner alla unionsmedborgare
63 — Paragraph A.3.2.2. of the referring judgment.
63 — Punkt A.3.2.2 i beslutet om hänskjutande.
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT applied to activities which have no factor linking them with any of the situations governed by Community law and which are confined in all relevant respects within a single Member State.
GOUVERNEMENT DE LA COMMUNAUTÉ FRANÇAISE OCH GOUVERNEMENT WALLON bestämmelser, inte kan tillämpas på verksamhet som inte har någon som helst anknytning till de förhållanden som avses i gemenskapsrätten, och som till alla relevanta delar är begränsade till en och samma medlemsstat.
65 movement between Member States, decentralised authorities of Member States may nevertheless reintroduce barriers through the back door by establishing them within Member States.
65 för den fria rörligheten mellan medlemsstater kan decentraliserade myndigheter i en medlemsstat ändå återinföra hinder bakvägen genom att inrätta dem inom medlemsstater.
One might ask rhetorically, what sort of a European Union is it if freedom of movement is guaranteed between Dunkirk (France) and De Panne (Belgium), but not between Jodoigne and Hoegaarden?
Man kan ställa sig den retoriska frågan vilket sorts EU vi har om den fria rörligheten garanteras mellan Dunkirk (Frankrike) och De Panne (Belgien), men inte mellan Jodoigne och Hoegaarden?
More specifically, in Petit the Court held that Regulation No 1408/71 does not apply to situations which are confined in all respects within a single Member State.
I målet Petit konstaterade domstolen att förordning nr 1408/71 inte är tillämplig på situationer som till alla delar är begränsade till en och samma medlemsstat.
66 The applicant in those proceedings was a Belgian national, had always resided in Belgium and had worked only in the territory of that Member State.
66Sökanden i de målen var en belgisk medborgare, som alltid varit bosatt i Belgien och som endast arbetat inom den medlemsstatens territorium.
From what I have said earlier regarding the application of the concepts of lex loci laboris and competent State, it may be that the entities between which barriers actually need to be abolished are not necessarily always the Member States, but the entities that have the relevant regulatory authority (be these Member States or decentralised authorities within a single Member State). 67
Av vad jag sagt ovan om tillämpningen av begreppet lex loci laboris och behörig stat framgår att det kan förhålla sig så att de regioner mellan vilka det faktiskt kan vara nödvändigt att avskaffa hinder inte nödvändigtvis är medlemsstaterna, utan de regioner som har en relevant lagstiftningskompetens (oberoende av om de är medlemsstater eller decentraliserade myndigheter inom en och samma medlemsstat). 67
When analysed in terms of the classic economic freedoms, the situation of Belgians who have never exercised a right of freedom of movement appears to be purely internal.
Om man betraktar situationen för belgiska medborgare som aldrig har utövat sin rätt till fri rörlighet mot bakgrund av de klassiska ekonomiska friheterna förefaller det vara en rent intern situation.
Does that mean that it remains wholly unaffected by the application of EC law?
Betyder det att den inte alls berörs av gemenskapsrättens tillämpning?
I must confess to finding something deeply paradoxical about the proposition that, although the last 50 years have been spent abolishing barriers to freedom of
Jag måste erkänna att jag ser det som djupt motsägelsefullt att, trots att de senaste 50 åren har ägnats åt att avskaffa hinder
The beneficial effects of dismantling barriers to freedom of movement between Member States can easily be undermined if decentralised authorities of Member States have the relevant competences and are free to establish such barriers between themselves.
De positiva effekterna av att avskaffa hinder för den fria rörligheten mellan medlemsstaterna kan lätt motverkas om decentraliserade myndigheter i medlemsstater har den behörighet och rätt som krävs för att inrätta sådana hinder sinsemellan.
In the light of trends towards regional
Mot bakgrund av en utveckling mot regional decentralisering i flera medlemsstater, kan
66 — See Petit, paragraph 10, and Khalil, paragraph 70, both cited in previous footnote.
66 — Se domen i målet Petit, punkt 10, och i målet Khalil, punkt 70, båda nämnda i föregående fotnot.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 working in Flanders to affiliate to the Flemish care insurance scheme would clearly fall foul of the Treaty.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT SHARPSTON — MÅL C-212/06
devolution in several Member States, this may be a serious issue.
Vallonien, men som arbetar i Flandern, att ansluta sig till det flamländska vårdförsäkringssystemet klart stå i strid med fördraget.
However beneficial devolution may be from the perspective of subsidiarity 68 and democratic accountability, it must not come at the cost of (de facto) endangering the area of freedom of movement or the effet utile of Community law.
detta vara ett allvarligt problem. Hur positiv decentraliseringen än må vara ur ett subsidiaritetsperspektiv 68och med tanke på det demokratiska ansvaret, får den inte åstadkommas till priset av att området för fri rörlighet eller gemenskapsrättens ändamålsenliga verkan (de facto) äventyras.
This case therefore presents an occasion for the Court to reflect on the nature and rationale behind its doctrine in respect of purely internal situations.
Förevarande mål ger således domstolen tillfälle att begrunda karaktären hos sin rättspraxis om rent interna situationer och det resonemang som ligger till grund för denna.
Moreover, the situation that arises in the present case is a rather curious version of a ‘purely internal situation’.
Den situation som uppkommer i förevarande mål är dessutom en tämligen märklig version av en”rent intern situation”.
The Government of the French Community and the Walloon Government argue that freedom of movement for persons should be aligned, so far as possible, with free movement of goods.
Den franskspråkiga gemenskapens regering och den vallonska regeringen har förklarat att den fria rörligheten för personer så långt som möjligt skall bringas i överensstämmelse med den fria rörligheten för varor.
In that context, they refer to the Court’s judgments in
De har i detta sammanhang hänvisat till domstolens domar i målen Legros, 69Lancry, 70 och Simitzi, 71 genom vilka de anser att förbudet mot tullbarriärer utvidgats till ett liknande förbud vid regiongränser inom en medlemsstat.
Since the Belgian Communities and Regions act as autonomous legislators within their spheres of competence, their position is, in that respect, equivalent to that of a Member State.
Eftersom de belgiska gemenskaperna och regionerna agerar som självständiga lagstiftare inom sina behörighetsområden är deras ställning i det avseendet att jämställa med en medlemsstats.
By analogy, the Flemish care insurance should be regarded as equivalent to an internal tariff barrier with regard to freedom of movement for persons.
Om Flandern vore en självständig medlemsstat i unionen skulle hindret för personer som är bosatta i
In order to evaluate that argument, it is necessary to examine the reasoning
För att bedöma det argumentet är det nödvändigt att granska resonemanget bakom
69 — Case C-163/90 [1992] ECR I-4625.
69 — Dom av den 16 juli 1992 i mål C-163/90, Legros (REG 1992, s. I-4625; svensk specialutgåva, volym 13, s. I-53).
70 — Joined Cases C-363/93, C-407/93 to C-411/93 [1994] ECR I-3957.
70 — Dom av den 9 augusti 1994 i de förenade målen C-363/93, C-407/93–C-411/93, Lancry (REG 1994, s. I-3957; svensk specialutgåva, volym 15, s. I-71).
68 — See Article 1 EU, stipulating that decisions in the Union have to be taken ‘as closely as possible to the citizen’.
68 — Se artikel 1 EU, där det slås fast att beslut inom unionen skall fattas ”så nära medborgarna som möjligt”.
This may need to be understood in a broader sense than that enshrined in Article 5 EC.
Det kan vara nödvändigt att tolka detta i en vidare bemärkelse än den som stadgas i artikel 5 EG. Se N. MacCormick, Questioning Sovereignty, OUP, Oxford, 1999, s.
135: ‘The doctrine of subsidiarity requires decision-making to be distributed to the most appropriate level.
135: ”Subsidiaritetsprincipen förutsätter att beslutsfattandet förläggs till den mest lämpliga nivån.
In that context, the best democracy — and the best interpretation of popular sovereignty — is one that insists on levels of democracy appropriate to levels of decision-making.’
I det sammanhanget är den bästa demokratin – och den bästa tolkningen av folksuveräniteten – att förespråka demokratinivåer som är avpassade för nivån på beslutsfattande.”
On federalism and social security in Belgium, see J. Velaers, ‘Sociale zekerheid tussen unionisme en federalisme’ in H. Deleeck (ed.), Sociale zekerheid en federalisme, Brugge, Die Keure, 1991, pp. 215 to 229.
Angående federalism och social trygghet i Belgien, se J. Velaers, ”Sociale zekerheid tussen unionisme en federalisme”, i H. Deleeck (red.), Sociale zekerheid en federalisme, Die Keure, Brygge, 1991, s. 215–229.
On the role of solidarity in this debate, see further G. Roland, T. Vandevelde, P. Van Parijs, ‘Autonomie régionale et solidarité: une alliance durable?’ in P. Cattoir et al. (eds.), Autonomie, solidarité et cooperation/Autonomie, solidariteit en samenwerking, Brussels, Larcier, 2002, pp. 525 to 540.
Angående solidaritetens roll i denna diskussion, se vidare G. Roland, T. Vandevelde och P. Van Parijs, ”Autonomie régionale et solidarité: une alliance durable?” i P. Cattoir m.fl. (red.), Autonomie, solidarité et cooperation/Autonomie, solidariteit en samenwerking, Larcier, Bryssel, 2002, s. 525–540.
71 — Joined Cases C-485/93 and C-486/93 [1995] ECR I-2655.
71 — Dom av den 14 september 1995 i de förenade målen C-485/93 och C-486/93, Simitzi (REG 1995, s. I-2655).
In that regard, the Court’s caselaw invokes both practical and conceptual considerations.
I domstolens rättspraxis hänvisas i det avseendet till både praktiska och teoretiska överväganden.
In Carbonati, the Court recalled that the justification for prohibiting customs duties and charges having equivalent effect is that any pecuniary charges imposed on goods by reason of the fact that they cross a frontier constitute an obstacle to free movement.
I domen i målet Carbonati erinrade domstolen om att det som berättigar ett förbud mot tullar och avgifter med motsvarande verkan är att varje avgift som tas ut på grund av att en vara passerar en gräns utgör ett hinder för den fria rörligheten för varor.
73 It went on to hold, more broadly, that the very principle of a customs union, as provided for by Article 23 EC, requires free movement of goods to be ensured throughout the territory of the customs union.
73Den konstaterade därefter, mer generellt, att principen för den tullunion som föreskrivs i artikel 23 EG i sig förutsätter att den fria rörligheten för varor säkerställs generellt inom unionen.
If Articles 23 and 25 EC refer expressly only to trade between Member States, that is because the framers of the Treaty took it for granted that no charges exhibiting the features of a customs duty were in existence within individual Member States.
Att artiklarna 23 EG och 25 EG uttryckligen hänvisar endast till handeln mellan medlemsstater beror på att man förutsatte att sådana avgifter som tullar inte förekommer inom de enskilda medlemsstaterna.
In Lancry, the Court pointed out that charges such as those at issue in that case were imposed on all goods alike.
I domen i målet Lancry påpekade domstolen att de i det fallet berörda avgifterna belastade alla varor utan åtskillnad.
It would be virtually impossible in practice to distinguish between products of domestic origin and those from other Member States.
Det skulle vara praktiskt tagit omöjligt att skilja mellan varor av inhemskt ursprung och varor från andra medlemsstater.
Verifying in every case whether a particular product in fact originated in another Member State would give rise to administrative procedures and further delays that would themselves constitute obstacles to the free movement of goods. 72
Att i varje enskilt fall kontrollera om en viss vara faktiskt har sitt ursprung i en annan medlemsstat skulle ge upphov till administrativt arbete och ytterligare förseningar, som i sig skulle utgöra hinder för den fria rörligheten för varor.
The Court then concluded its reasoning with a more general statement.
Domstolen avslutade sedan sitt resonemang med ett mer allmänt uttalande.
It pointed out that Article 14(2) EC, in defining the internal market as ‘an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured’, draws no distinction between inter-State frontiers and frontiers within a single State.
Den konstaterade att i artikel 14.2 EG definieras den inre marknaden som”ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs”, utan att det görs åtskillnad mellan gränser inom medlemsstaterna och gränser mellan medlemsstaterna. Artikel 23 EG skall läsas mot bakgrund av artikel 14.2 EG.