natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Linklaters has its head office in the United Kingdom, but also has offices in other Member States, including France, where it has a office in Paris (‘the Paris office’);
Den nämnda advokatbyrån har sitt huvudkontor i Förenade kungariket men äger även kontor i andra medlemsstater, däribland Frankrike med ett kontor i Paris (nedan kallat Pariskontoret).
— is registered at the Paris Court of Appeal (France) as an avocat and at the same time with the Supreme Court of England and Wales (United Kingdom) as a Registered Foreign Lawyer;
— Philippe Derouin är registrerad som advokat vid Cour d’appel de Paris och samtidigt registrerad som ”Registered Foreign Lawyer” vid Supreme Court of England and Wales.
— performs all his work as a lawyer for the Paris office;
— Han utövar all sin advokatverksamhet inom ramen för Pariskontorets verksamhet.
— is remunerated by receiving a share of the profits made by the partnership;
— Philippe Derouins ersättning består i uttagande av del av Linklaters vinst.
— is resident for tax purposes in France and is taxed in that Member State and in each country where the partnership is established on his share of the results of each office;
— Han har sitt skattemässiga hemvist i Frankrike och beskattas i denna medlemsstat och samtliga länder där Linklaters har kontor för sin del av respektive kontors vinst.
— is covered by a compulsory sickness insurance scheme in France and is registered with the Urssaf as a selfemployed person.
— Philippe Derouin omfattas av obligatorisk anslutning till sjukförsäkringen i Frankrike och är samtidigt registrerad i Urssaf i egenskap av egenföretagare.
The Urssaf calculated family allowance contributions and the CSG and the CRDS claimed from Mr Derouin on the occupational income he derives from working at the Paris office and on his share of profits made by the partnership’s other offices.
Urssaf har beräknat Philippe Derouins avgifter till familjetilläggsförsäkringen, CSG och CRDS på de förvärvsinkomster han uppbär från sin verksamhet vid Pariskontoret liksom på andelen av den vinst som Linklaters genererat vid andra kontor.
It is apparent from details provided during the oral procedure that Urssaf claimed from Mr Derouin payment of the CSG and the CRDS for different periods relating to the years from 2000 to 2005.
Det följer av vad som framkommit under det muntliga förfarandet att Urssaf krävt att Philippe Derouin ska betala CSG och CRDS för olika perioder under åren 2000–2005.
The Urssaf contends, on the contrary, that the contributions are social security contributions, that they fall within the scope of Regulation No 1408/71, and that they must therefore be calculated on the whole of Mr Derouin’s income, whether earned in the United Kingdom or in France.
Urssaf framhåller tvärtom att de sistnämnda avgifterna är av social trygghetskaraktär, att de omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 samt att de därför ska beräknas på Philippe Derouins hela inkomst från såväl Förenade kungariket som Frankrike.
In order to obtain clarification in that regard, the Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris, by order of 12 April 2005, sought an opinion from the Cour de Cassation (Court of Cassation) on whether the CSG and the CRDS should be regarded as taxes for the purposes of the Double Taxation Convention.
För att få klarhet i detta avseende har Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris genom beslut av den 12 april 2005 bett om ett yttrande från Cour de cassation avseende frågan huruvida CSG och CRDS ska betraktas som skatter i den mening som avses i dubbelbeskattningsavtalet.
The Cour de Cassation gave its opinion on 2 September 2005 in the following terms: ‘It is necessary to refer to the Court of Justice of the European Communities the question whether Regulation No 1408/71 … must be interpreted as precluding a convention such as the [Double Taxation Convention] from providing that income received in the United Kingdom by selfemployed persons resident in France and covered by social insurance in that State is excluded from the tax base for [CSG] and [CRDS] levied in France.’
Enligt Cour de cassations yttrande av den 2 september 2005, ska ”frågan huruvida förordning nr 1408/71 … ska tolkas så att den utgör hinder mot att det i ett avtal, såsom [dubbelbeskattnings]avtalet, föreskrivs att inkomster som uppburits i Förenade kungariket av egenföretagare med hemvist i Frankrike som är anslutna till socialförsäkringen i denna stat inte ska ingå i beräkningsunderlaget för [CSG] och [CRDS] vilka tas ut i Frankrike, hänskjutas till Europeiska gemenskapernas domstol med tillämpning av artikel 234 EG…”.
Considering that, for the resolution of the dispute, it was necessary to know whether the application of the provisions of the Double Taxation Convention to the CSG and the CRDS infringed Communities rules, the Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Då lösningen av tvisten är beroende av huruvida tillämpningen av bestämmelserna i dubbelbeskattningsavtalet avseende CSG och CRDS strider mot gemenskapsrättsliga bestämmelser, har Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris beslutat att vilandeförklara målet och begära att domstolen ska meddela förhandsavgörande beträffande följande tolkningsfråga:
‘Is Regulation 1408/71 … to be interpreted as precluding a convention, such as the [Double Taxation Convention] from providing that income received in the United Kingdom by workers resident in France and covered by social insurance in that State is excluded from the base on which the [CSG] and the [CRDS] levied in France are assessed?’
”Ska förordning nr 1408/71 … tolkas så att den utgör hinder mot att det i ett avtal, såsom [dubbelbeskattnings]avtalet, föreskrivs att inkomster som uppburits i Förenade kungariket av arbetstagare med hemvist i Frankrike som är anslutna till socialförsäkringen i denna stat inte ska ingå i beräkningsunderlaget för [CSG] och [CRDS] vilka tas ut i Frankrike?”
The question referred seeks, essentially, to determine whether a Member State whose social security legislation is applicable pursuant to Regulation No 1408/71 is free to
Frågan har ställts för att få klargjort huruvida en medlemsstat vars lagstiftning på området för social trygghet är tillämplig enligt förordning nr 1408/71 har rätt att fritt
In that regard, it must be borne in mind that the objective of Regulation No 1408/71, as stated in the second and fourth recitals in the preamble, is to ensure free movement of employed and selfemployed persons within the European Community, while respecting the special characteristics of national social security legislation.
Domstolen erinrar härvid om att syftet med förordning nr 1408/71, såsom anges i dess andra och fjärde skäl, är att säkerställa fri rörlighet för arbetstagare och egenföretagare inom Europeiska gemenskapen, samtidigt som det tas hänsyn till särdragen i den nationella lagstiftningen om social trygghet.
To that end, as is clear from the fifth, sixth and tenth recitals, that regulation upholds the principle of equality of treatment of workers under the various national legislation and seeks to guarantee the equality of treatment of all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible and not to penalise workers who exercise their right to free movement.
Såsom följer av femte, sjätte och tionde skälen i förordningen, är principen att alla arbetstagare ska behandlas lika enligt medlemsstaternas olika lagstiftningar, och förordningens syfte är att på bästa sätt säkerställa likabehandling av alla arbetstagare som är sysselsatta på en medlemsstats territorium och att inte missgynna de arbetstagare som utövar sin rätt till fri rörlighet.
Concerning, first, the applicability of Regulation No 1408/71 to a person in a situation such as Mr Derouin’s, it is apparent from the order for reference and from all the observations submitted to the Court that his status is that of a selfemployed migrant worker, resident in France and carrying on selfemployed activity in France and the United Kingdom, and accordingly he falls under the regulation, pursuant to Article 14a(2) thereof.
Vad för det första gäller frågan huruvida förordning nr 1408/71 är tillämplig på en person som befinner sig i en situation såsom den Philippe Derouin befinner sig i, framgår det av begäran om förhandsavgörande och av samtliga yttranden till domstolen att Philippe Derouin ska betraktas som migrerande egenföretagare med hemvist i Frankrike, som utövar sin egenföretagarverksamhet i Frankrike och i Förenade kungariket.
It follows that the person concerned is, in accordance with that provision, exclusively subject to the French legislation.
Han omfattas därför av förordningens tillämpningsområde enligt artikel 14a.2 häri.
The United Kingdom Government moreover confirmed at the oral hearing that it does not levy any social security contributions on income received by the person concerned on its territory.
Förenade kungarikets regering har för övrigt bekräftat under förhandlingen att medlemsstaten inte tar ut några avgifter för social trygghet på de inkomster Philippe Derouin uppbär i landet.
Concerning, second, the applicability of Regulation No 1408/71 to the CSG and the CRDS, the Court has held that those contributions fall within the scope of that regulation.
Vad sedan gäller frågan huruvida förordning nr 1408/71 är tillämplig på CSG och CRDS, har domstolen fastställt att dessa avgifter omfattas av förordningens tillämpningsområde.
The Court essentially found that it could not agree with the proposition that, since the CSG and the CRDS are really to be categorised as taxes, they fall outside the scope of the regulation.
Domstolen har nämligen slagit fast att uppfattningen att CSG och CRDS egentligen ska kvalificeras som skatt och därmed inte omfattas av förordningens tillämpningsområde saknar stöd.
Moreover, it should be noted that the question referred by the national court assumes that the contributions at issue fall within the scope of Regulation No 1408/71.
Domstolen konstaterar i övrigt att den nationella domstolens fråga utgår från att de aktuella avgifterna omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71.
In addition, the Court held that Community law does not detract from the power of the Member States to organise their social security systems (see Case C-385/99 Müller-Fauré and van Riet [2003] ECR I-4509, paragraph 100 and the caselaw cited).
Domstolen har även slagit fast att gemenskapsrätten inte inkräktar på medlemsstaternas behörighet att utforma sina sociala trygghetssystem (se dom av den 13 maj 2003 i mål C-385/99, Müller-Fauré och van Riet, REG 2003, s. I-4509, punkt 100 och där angiven rättspraxis).
Concerning more specifically the determination of the tax base for social contributions, according to settled caselaw, in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of the Member State concerned to determine the income to be taken into account when calculating those contributions (see, to that effect, Nikula, paragraph 24 and the caselaw cited).
Vad närmare gäller fastställande av beräkningsunderlaget för socialavgifterna, ankommer det enligt fast rättspraxis på medlemsstaterna att, i avsaknad av harmonisering på gemenskapsnivå, bestämma vilka inkomster som ska beaktas vid beräkningen av socialförsäkringsavgifterna (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Nikula, punkt 24 och där angiven rättspraxis).
It is, however, essential, when the Member State concerned exercises that power, that it comply with Community law (see, to that effect, in particular, Case C-18/95 Terhoeve [1999] ECR I-345, paragraph 34, and Case C-227/03 van Pommeren-Bourgondiën [2005] ECR I-6101, paragraph 39).
Vid utövandet av sin behörighet måste den berörda medlemsstaten förvisso beakta gemenskapsrätten (se, för ett liknande resonemang, bland annat dom av den 26 januari 1999 i mål C-18/95, Terhoeve, REG 1999, s. I-345, punkt 34, och av den 7 juli 2005 i mål C-227/03, van Pommeren-Bourgondiën, REG 2005, s. I-6101, punkt 39).
Thus, it follows, from all the caselaw cited at paragraphs 23 to 25 above that, since Regulation No 1408/71 is a means of coordination and not of harmonisation, Member States have the power to determine the tax base for contributions such as the CGS and the CRDS.
Det framgår således av all rättspraxis som citerats i punkterna 23–25 i denna dom att eftersom förordning nr 1408/71 är ett instrument för samordning och inte för harmonisering, är medlemsstaterna behöriga att bestämma beräkningsunderlaget för sådana avgifter som CSG och CRDS.
As a result, as Community law now stands, a Member State is entitled to forgo, unilaterally or in the context of tax treaty such as the Double Taxation Convention, the inclusion in the tax base for contributions such as the CSG and the CRDS of income earned in another Member State by a resident selfemployed person in a situation such as that of the applicant in the main proceedings.
Härav följer att på gemenskapsrättens nuvarande stadium har en medlemsstat rätt att ensidigt eller inom ramen för ett beskattningsavtal, såsom dubbelbeskattningsavtalet, avstå från att i beräkningsunderlaget för avgifter av typen CSG och CRDS inbegripa inkomster som uppburits i en annan medlemsstat av en egenföretagare som är bosatt i landet och som befinner sig i en situation liknande den som klaganden i målet vid den nationella domstolen befinner sig i.
Although it is established that no provision of Regulation No 1408/71 prohibits a Member State from calculating the amount of the social contributions of a resident on the basis of his total income (see, to that effect, Nikula, paragraph 31), clearly no provision of that regulation requires it to do so.
Det är förvisso utrett att det inte finns någon bestämmelse i förordning nr 1408/71 som hindrar en medlemsstat att beräkna beloppet för de socialavgifter som en i landet bosatt person ska erlägga utifrån dennes samtliga inkomster (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Nikula, punkt 31).
On the facts of Allard, the Member State of residence of the person concerned chose to include in the tax base for social contributions all the income earned by him both on its territory and on that of another Member State, as it was authorised to do so by Regulation No 1408/71.
I domen i det ovannämnda målet Allard hade den medlemsstat där den berörde var bosatt valt att inbegripa samtliga inkomster som han hade uppburit på såväl den medlemsstatens som en annan medlemsstats territorium i beräkningsunderlaget för socialavgifterna, vilket är tillåtet enligt förordning nr 1408/71.
Given the context, the Court held that, in accordance with the national legislation applicable pursuant to the conflict of law rules of that regulation, the social contributions payable by the person concerned should be calculated taking into account his total income.
Under dessa omständigheter fann domstolen att, i enlighet med den nationella lagstiftning som var tillämplig enligt lagvalsreglerna i förordningen, de socialavgifter som vederbörande var skyldig att erlägga skulle beräknas med beaktande av samtliga dennes inkomster.
Therefore, the solution adopted by the Court in the judgment in Allard cannot be applied in a context such as that in the case in the main proceedings, where the exclusion of the foreign source income from the tax base for social contributions concerned results from the provisions of the applicable national law.
Den lösning som domstolen kom fram till i domen i det ovannämnda målet Allard kan därför inte tillämpas i ett sådant sammanhang som det som är aktuellt i förevarande mål, där det faktum att inkomster från utlandet inte tas med i beräkningsunderlaget för de aktuella socialavgifterna följer av tillämpliga nationella bestämmelser.
It must, however, be stated that the exclusion from the tax base for social security contributions of a worker’s foreign source income cannot affect the worker’s right to receive all of the benefits provided for that the applicable legislation.
Det är emellertid viktigt att betona att uteslutning av en arbetstagares inkomster från utlandet från beräkningsunderlaget för avgifter för social trygghet inte får leda till att arbetstagarens rätt att komma i åtnjutande av samtliga förmåner som föreskrivs i tillämplig lagstiftning påverkas.
It is for the national court to determine whether such is actually the case in the situation at issue in the main proceedings.
Det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera att så verkligen är fallet i den situation som är föremål för prövning i detta mål.
Having regard to all of the foregoing, the answer to the question referred must be that Regulation No 1408/71 is to be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State whose social legislation is alone applicable to a resident selfemployed worker, from excluding from the tax base for contributions such as the CSG and the CRDS income earned by the worker in another Member State, by application, in particular, of a convention for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income.
Mot bakgrund av samtliga ovan anförda omständigheter ska den ställda frågan besvaras på följande sätt. Förordning nr 1408/71 ska tolkas så att den inte utgör hinder för att en medlemsstat, vars lagstiftning på området för social trygghet är exklusivt tillämplig på en i landet bosatt egenföretagare, undantar inkomster som denne egenföretagare uppburit i en annan medlemsstat från beräkningsunderlaget för avgifter av typen CSG och CRDS, med tillämpning bland annat av ett avtal med syfte att undvika dubbelbeskattning på inkomstskatteområdet.
Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EC) No 307/1999 of 8 February 1999, is to be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State whose social legislation is alone applicable to a resident selfemployed worker, from excluding from the tax base for contributions such as the General Social Contribution and the Social Debt Repayment Contribution income earned by the worker in another Member State, by application, in particular, of a convention for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income.
Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 307/1999 av den 8 februari 1999, ska tolkas så att den inte utgör hinder för att en medlemsstat, vars lagstiftning på området för social trygghet är exklusivt tillämplig på en i landet bosatt egenföretagare, undantar inkomster som denne egenföretagare uppburit i en annan medlemsstat från beräkningsunderlaget för avgifter av typen contribution sociale généralisée (avgift som tas ut i syfte att finansiera vissa delar av socialförsäkringen) och contribution pour le remboursement de la dette sociale (avgift som tas ut i syfte att finansiera socialförsäkringens underskott), med tillämpning bland annat av ett avtal med syfte att undvika dubbelbeskattning på inkomstskatteområdet.
Case C-230/06
Mål C-230/06
(Customs union — Community transit — Recovery of a customs debt — Competent Member State — Proof of the regularity of the operation or of the place of the offence — Timelimits — Liability of the principal)
”Tullunion — Gemenskapstransitering — Uppbörd av tullskuld — Behörig medlemsstat — Bevis för att transiteringen har genomförts på ett regelmässigt sätt eller på vilken plats överträdelsen begicks — Tidsfrister — Den huvudansvariges ansvar”
Judgment of the Court (Third Chamber), 3 April 2008 . . . . . . . . . . . .
Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 3 april 2008 . . . . . . . . . .
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court (Art. 234 EC)
Begäran om förhandsavgörande — Domstolens behörighet (Artikel 234 EG)
Free movement of goods — Community transit — External Community transit — Offences or irregularities
Fri rörlighet för varor — Gemenskapstransitering — Extern gemenskapstransitering — Överträdelser eller oegentligheter
(Council Regulation No 2913/92, Arts 203(1) and 215(1); Commission Regulation No 2454/93, Arts 378 and 379)
(Rådets förordning nr 2913/92, artiklarna 203.1 och 215.1; kommissionens förordning nr 2454/93, artiklarna 378 och 379)
SUMMARY — CASE C-230/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-230/06
(Commission Regulation No 2454/93, Art. 378 and 379(1) and (2))
(Kommissionens förordning nr 2454/93, artiklarna 378, 379.1 och 379.2 )
(Council Regulation No 2913/92, Art. 239; Commission Regulation No 2454/93, Arts 899 to 905)
(Rådets förordning nr 2913/92, artikel 239; kommissionens förordning nr 2454/93, artiklarna 899–905)
In order to provide a satisfactory answer to the national court which has referred a question to it, the Court of Justice may deem it necessary to consider provisions of Community law to which the national court has not referred in its question.
För att kunna ge den domstol som har begärt förhandsavgörande ett användbart svar, kan EG-domstolen behöva ta hänsyn till gemenskapsrättsliga normer som den nationella domstolen inte har hänvisat till i den tolknings- eller giltighetsfråga som den ställt.
If that is the case, the Member State in which the first offence or irregularity capable of being classified as a removal from customs surveillance was committed can be identified as the State with jurisdiction to recover the customs debt, pursuant to Articles 203(1) and 215(1) of Regulation No 2913/92 establishing the Community Customs Code.
i artiklarna 203.1 och 215.1 i förordning nr 2913/92 att den medlemsstat som är behörig att besluta om uppbörd av tullarna är den medlemsstat på vars territorium den första överträdelse eller oegentlighet som kan kvalificeras som undandragande från tullövervakning har begåtts.
On the other hand, if the place where the offence or irregularity was committed cannot be thus established, the Member State to which the office of departure belongs has jurisdiction to recover the customs duties, in accordance with Articles 378 and 379 of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92.
Om platsen där den första överträdelsen eller oegentligheten begåtts inte kan fastställas på ovan angivet sätt, är den medlemsstat som avgångskontoret tillhör behörig att besluta om uppbörd av tullarna, i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 378 och 379 i förordning nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för förordning nr 2913/92.
Article 378(1) of the implementing regulation provides that, without prejudice to the rules on the determination of the place where a customs debt is incurred, laid down in Article 215 of the Customs Code, where a consignment has not been presented at the office of destination and the place of the offence or irregularity cannot be established, such offence or irregularity is deemed to have been committed in the Member State to which the office of departure belongs or in the Member State to which the office of transit at the point of entry into the Community belongs, to which a transit advice note has been given, unless within the period laid down in Article 379(2) of the implementing regulation, proof of the regularity of the transit operation or of the
I artikel 378.1 i tillämpningsförordningen föreskrivs att om en försändelse inte har uppvisats på bestämmelsekontoret och platsen för överträdelsen eller oegentligheten inte kan fastställas ska överträdelsen eller oegentligheten, utan att det påverkar bestämmelserna om fastställandet av platsen för uppkomsten av en tullskuld i artikel 215 i tullkodexen, anses ha begåtts i den medlemsstat som avgångskontoret tillhör eller i den medlemsstat som transiteringskontoret vid införselplatsen till gemenskapen tillhör, till vilket transiteringsintyg har ingetts, om inte bevis kan framläggas inom den frist som fastställs i artikel 379.2 i tillämpningsförordningen, antingen för att transiteringen genomförts på ett regelmässigt sätt eller