natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Resolution of 7.4.1992 on the results of the Intergovernmental Conferences (OJ C 125, 18.5.1992, p. 81, rapporteurs: David Martin and Fernand Herman, A3-0123/1992).
81, föredragande: David Martin och Fernand Herman, A3-0123/1992); Resolution av den 19.11.1997 om Amsterdamfördraget (EGT C 371, 8.12.1997, s.
Resolution of 19.11.1997 on the Amsterdam Treaty (OJ C 371, 8.12.1997, p. 99, rapporteurs: I÷igo Mïndez de Vigo and Dimitris Tsatsos, A4-0347/1997).
99, föredragande: Iñigo Méndez de Vigo och Dimitris Tsatsos, A4-0347/1997); Resolution av den 31.5.2001 om Nicefördraget och Europeiska unionens framtid (EGT C 47 E , 21.2.2002, s. 108, föredragande: Iñigo Méndez de Vigo och António José Seguro, A5-0168/2001).
Resolution of 29.11.2001 on the constitutional process and the future of the Union (OJ C 153 E, 27.6.2002, p. 310, rapporteurs: Jo Leinen and I÷igo Mïndez de Vigo, A5-0368/2001).
Resolution av den 29.11.2001 om den konstitutionella processen och unionens framtid (EGT C 153 E, 27.6.2002, s.
C E S E 1416/2004, not yet published in the O / c i a l Jo u r n a l . I t e m s 8.2 and 8.3, P6_PV(2004)09-14.
ReK 354/2003, ännu ej oentliggjort i EUT.EESK 1416/2004, ännu ej oentliggjort i EUT.P6_PV(2004)09-14, punkterna 8.2 och 8.3.
`I am not an advocate of frequent changes in laws and constitutions, but laws and institutions must go hand in hand withthe progress of the human mind.
Jag är ingen förespråkare av täta ändringar av lagar och konstitutioner, men lagar och konstitutioner måste gå hand i hand med den mänskliga tankens utveckling.
As that becomes more developed, more enlightened, as new discoveries are made, new truths discovered, and manners and opinions change, with change of circumstances, institutions must advance also to keep pace withthe times.
När denna blir mer utvecklad, mer upplyst, när nya upptäckter görs, nya sanningar upptäcks och vanor och åsikter förändras med ändrade förhållanden, måste även institutionerna utvecklas i takt med tiden.
We might as well require a man to wear still the coat which «ttedhim when a boy, as civilised society to remain ever under the regime of their ancestors.'
Vi skulle lika gärna kunna kräva att en man fortfarande skall bära den rock som passade honom som barn, som att kräva att ett civiliserat samhälle för alltid skall lyda under sina förfäders samhällsordning.
More than half a century ago, the Schuman Declaration set in train an ambitious undertaking: that of uniting Europeans, who had been divided for centuries by fratricidal con‹icts,aroundacommonproject.
För mer än ett halvsekel sedan kom Schumandeklarationen och den utgjorde utgångspunkten för ett ambitiöst projekt: att ena européerna, som under sekler hade slitits sönder i strider mellan broderfolk, i ett gemensamt projekt.
Success was dependent on a resolution of the three crucial issues facing Europe at the end of the Second World War: how to overcome the internal demons which were the root cause of the most serious disasters to have a.ectedourcontinent,howtoregaina place at the forefront of world a.airs,andhowtodevelopeconomicconditionswhich would guarantee the survival of a stable democratic order.
För att lyckas var det nödvändigt att lösa tre frågor som väcktes med all tydlig grymhet i slutet av andra världskriget: Hur skulle man övervinna de interna demoner som låg bakom de största katastroferna på vår kontinent, hur skulle man återfå en plats av första rang i internationella sammanhang, hur skulle man uppnå en ekonomisk situation som kunde garantera en fortsatt stabil demokrati?
All these achievements of the European integration process should not lead us to forget its true objectives: making nationalist excesses, the real cancer a . e c t in g m o d e r n E u r op e , a t h in g of the p a s t ; d e f en d in g d e m o c r a c y a s a s y s t e m w h i c h c a n channel divergent opinions in a pluralist society; and giving Europe a strong, in‹uentialvoicetodefenditsideas,itsvaluesanditsinterests.
Det har lyckats uppnå en hög materiell välfärdsnivå och sociala framsteg för européerna, och det har bidragit till att rasera den järnridå som skilde de fria européerna från de förtryckta.
However, Europe must not rest on its laurels: it must deal withthe new challenges facing it at the start of the 21st century, i.e. the Union's role in international politics, globalisation, enlargement, the euro, the internal and external security of our continent, terrorism, migratory ‹ows,education,technologicalprogress,racism,xenophobia or social exclusion.
Men alla dessa framgångar i den europeiska integration får inte göra att vi glömmer de verkliga målen med detta projekt: att förhindra nationalistiska överdrifter, en verklig varböld i det moderna Europa, att försvara demokratin som ett system för att kanalisera olika åsikter i ett pluralistiskt samhälle och ge Europa en stark och mäktig röst för att försvara sina idéer, värden och intressen.
European integration process has been extended to embrace 25 European States3 and has seen its scope expand to cover new areas through the establishment of the Economic Community and the Atomic Energy (Euratom) Community (Treaties of Rome of 25 March 19574) and, subsequently, the European Union (Maastricht Treaty of 7 February 1992).
), som förenade sex västeuropeiska länder2, har den europeiska integrationsprocessen vuxit till att omfatta 25 europeiska stater3 och dess verksamhetsområde har utökats till nya områden genom upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) (Romfördragen av den
Ever since the « r s t European e l e c t i on s b y u n i v e r s a l s u . r a g e in 1 9 7 9 , P a r l i a m en t h a s consistently sought to democratise and make more e.ectiveandtransparenttheworkings of what was to become the European Union.
Allt sedan det första allmänna direkta valet till Europaparlamentet 1979 har parlamentet förespråkat tanken på att demokratisera, eektivisera och öka insynen i det som blivit Europeiska unionen.
By adopting, on 14 February 1984, the « r s t d r a f t Treaty e s t a b l iffs h in g the European Union ( k n o w n a s the ` S p in e l l i ' d r a f t , after its rapporteur), Parliament initiated a reform process which was to continue for the following 20 years and lead to the drafting of the Single European Act5, the
I och med antagandet den 14 februari 1984 av det första förslaget till fördrag om upprättande av Europeiska unionen (ett förslag som kallas ”Spinelliförslaget”efter namnet på föredraganden) tog parlamentet initiativ till en reformprocess som fortsatte under de följande 20 åren och som ledde till utarbetandet av Europeiska
8 and, now, the Treaty
8 och enhetsakten5, Maastrichtfördraget6, Amsterdamfördraget7, Nicefördragetnu Fördraget om upprättande av en konstitution för Europa9.
Maastricht Treaty6, the Treaty of Amsterdamestablishing a Constitution for Europe9.
Vid var och en av dessa etapper har Europaparlamentet – under ledning av sitt utskott för institutionella frågor, från 1999 utskottet för konstitutionella frågor, – aktivt deltagit i de förberedande överläggningarna och utvärderat resultaten från de olika regeringskonferenserna10
Right from the start of this process, it advocated clarifying and enhancing the constitutional basis for the European Union, a need which became more and more acute under the pressure of successive enlargements, given their capacity to jeopardise the political dimension of the integration process.
Allt sedan början av denna process försvarade parlamentet tanken på att förtydliga och stärka Europeiska unionens konstitutionella grund, en uppgift som blev allt viktigare under trycket av varje ny utvidgning och det hot mot integrationens politiska dimension som dessa innebar.
Three distinct but related objectives have been pursued by Parliament to this end:
Europaparlamentet har i detta hänseende eftersträvat tre närbesläktade men distinkta mål:
First, it has sought to clarify and where necessary strengthen the competences and responsibilities of the European Union itself.
För det första har parlamentet försökt att förtydliga och vid behov stärka Europeiska unionens behörighet och befogenheter.
Third, it has made the case for better democratic control and accountability at European level.
Parlamentet har konsekvent argumenterat för att unionen själv skall tilldelas, och utöva,
1 9 national ministers) alone. The loss of parliamentary powers at the national level should be o . s e t b y a n in c r e a s e in p a r l i a m en t a r y po w e r a t European l e v e l .
19 befogenheter på basis av ”subsidiaritetsprincipen”, dvs. att unionen endast skall utöva de befogenheter som kan utövas eektivare med gemensam politik än om medlemsstaterna agerar enskilt.
In the light of the mixed and clearly inadequate results achieved by the Treaties of Amsterdam and Nice, when set against the challenge posed by the doubling in the number of Member States, but also that of the further deepening of the Union, it became more and more apparent that the established method of revising the Treaties was no longer able to provide genuine responses to the issues raised by the development of Europe.
För det andra har parlamentet argumenterat för att befogenheterna på Europanivå skall utövas eektivare. Det var särskilt kritiskt till beslutsfattande med enhällighet i rådet och ansåg att det om man har kommit överens om att bedriva en gemensam politik inte finns någon anledning att ge varje medlemsstat i unionen befogenhet att blockera beslut.
Parliament had already reached that conclusion, and outlined it clearly, in its resolution of 19 November 1997 (based on the report by Ó÷igo Mïndez de Vigo and Dimitris Tsatsos, see footnote 10 above) which marked the real starting point of the political review process which was to culminate, in 1999, in the establishment, at the instigation of the German Council Presidency, of the Convention model, one «rstemployed in connection withthe drafting of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Parlamentet har dessutom pläderat för en starkare roll för kommissionen vid verkställandet av politiken efter det att den antagits, under vederbörlig övervakning och kontroll.
The signatories to the Treaty of Nice, being aware of its imperfections, in fact annexed to it a Declaration No 23 `on the future of the Union'11 which paved the way for further reform of the treaties, originally scheduled for 2004.
För det tredje har parlamentet arbetat för bättre demokratisk kontroll och ansvar på Europanivå.
This reform was to be prepared for by `wide-ranging discussions with all interested parties: representatives of national parliaments and all those re‹ectingpublicopinion(...)representativesofcivilsociety,etc.', which was to take place in 2001 with a view to the adoption of a declaration `containing appropriate initiatives for the continuation of this process' at the European Council in Laeken.
De befogenheter som de nationella parlamenten, i och med raticeringen av fördragen, har överfört till unionen bör inte utövas endast av rådet (dvs. nationella ministrar). Förlusten av parlamentariska befogenheter på nationell nivå bör kompenseras av ökade parlamentariska befogenheter på Europanivå.
, was the «rstto propose13, on the basis of the precedent set when the Charter of Fundamental Rights of the European Union was drawn up14, the convening of a Convention comprising representatives of the Heads of State and Government of the Member States, the national parliaments and the European Parliament and the Commission and withthe involvement, as full members, of representatives of the governments and parliaments of the applicant States.
Parlamentet hade redan kommit fram till denna slutsats, vilken tydligt framfördes i parlamentets resolution av den 19 november 1997 (införlivad i betänkandet av Méndez de Vigo och Dimitris Tsatsos, se fotnot 10 ovan), som utgjorde det verkliga startskottet för den politiska översynsprocess som kulminerade 1999 med inrättandet av konventsmetoden (på det tyska ordförandeskapets förslag). Denna metod användes första gången vid utarbetandet av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
The Convention on the Charter of Fundamental Rights demonstrated that a body of this kind was able to prepare a draft text likely to secure the approval of the Heads of State or Government.
Nicefördragets undertecknande parter, som var medvetna om dessa brister, bifogade en förklaring till fördraget, förklaring nr 23 ”om unionens framtid”11 som banade väg för en ny reform av fördragen, som från början planerades till 2004.
The open and transparent nature of the Convention and the quality of its debates had also facilitated e.ortstoachieveaconsensusbygivingevery representative the opportunity, «rstofall,toexpresshisorherownviews,and,subsequently, to understand those of the other representatives.
Denna reform skulle förberedas genom ”omfattande diskussioner med alla berörda parter: företrädare för de nationella parlamenten och den allmänna opinionen (…), företrädare för det civila samhället med mera” som
THE EUROPEAN PARLIAMENT`S OPINION ON THE EUROPEAN CONSTITUTION
EUROPAPARLAMENTETS UTTALANDE OM EUROPEISKA KONSTITUTIONEN skulle hållas under 2001 med målet att en förklaring ”med lämpliga initiativ för den fortsatta processen”skulle antas under Europeiska rådets möte i Laeken.
The outcome of the Convention con«rmedthatthechoiceofthismethodhadbeenawise one, since the latter succeeded in presenting, after 16 months' work, a consensus-based text informed by intense debates which also drew on close dialogue with civil society.
, att ett konvent skulle sammankallas bestående av företrädare för medlemsstaterna stats- och regeringschefer, de nationella parlamenten och Europaparlamentet samt kommissionen och med deltagande av, som fullvärdiga medlemmar, företrädare för kandidatländernas regeringar och parlament.
For its part, Parliament, through the work of its Committee on Constitutional A.airs,exerted a major in ‹ u en c e on the d r a f t c on s t i tffu t i on a l Treaty 1 6 , only a very few provisions of which would be m o d i « e d b y the I G C .
Konventet för stadgan för de grundläggande rättigheterna hade de facto visat att ett sådant organ var i stånd att utarbeta ett förslag som kunde godkännas av alla stats- och regeringschefer.
A t t h a t I G C , for the « r s t t i m eP a r l i a m en t w a s f u l l y involved in the proceedings, in the persons of its President, Pat Cox, and its two representatives, Ó÷igo Mïndez de Vigo, subsequently replaced by Elmar Brok, and Klaus Hênsch.
Konventets insynsvänliga karaktär och kvaliteten på dess diskussioner hade även gjort det lättare att nå konsensus framför allt baserad på möjligheten för alla att uttrycka sina åsikter och lyssna till de andras.
How does the Constitution represent a step forward by comparison withthe Treaties in force and, hence, the existing acquis?
Europeiska rådet följde upp detta initiativ under sitt möte i Laeken den 14-15 december 2001 genom att anta ”Laekenförklaringen om Europeiska unionensframtid”15 framtid”15
The new Constitution proposed for the European Union includes a high number of s i g n i « c a n t r e for m s and i m p r o v e m en t s t o the c u r r en t C on s t i tffu t i on ( i . e . the s e t of o v e r l a p p in g treaties that currently serve as the de facto constitution).
, i vilken konventets organisation och arbetssätt fastställdes, liksom villkoren för dess mandat och de frågor som det skulle diskutera.
It is, of course, a compromise that is cautious in a number of respects. But it is a compromise that takes Europe forward, that has been elaborated after lengthy, public and pluralistic debates in the European Convention and has been «nalisedandapprovedbytheelectedgovernments of all 25 Member States - each of which wants this to be the basis on which they will work together in Europe in the future.
Konventet om Europas framtid (med Valéry Giscard d’Estaing som ordförande och Giuliano Amato och Jean-Luc Dehaene som vice ordförande) gavs således i uppgift att utarbeta ett preliminärt utkast till konstitution som skulle ligga till grund för regeringskonferensens efterföljande arbete.
A constitutional Treaty for the Union
Genom utskottet för konstitutionella frågor och dess arbete spelade parlamentet en viktig roll vid utarbetandet av utkastet till konstitutionellt fördrag16
A sterile debate on an issue which is nothing more than a red herring must be avoided: there is no doubt that, in formal terms, the document is a treaty which will be adopted and rati«edinaccordancewith the rules in force governing the revision of treaties. There is no other possible procedure.
Under regeringskonferensen deltog parlamentet för första gången fullt ut i överläggningarna genom Europaparlamentets talman Pat Cox och parlamentets två företrädare Iñigo Méndez de Vigo, senare ersatt av Elmar Brok, och Klaus Hänsch.
The Constitutional Treaty d e « n e s the n a tffu r e of the a c t i on s w h i c h the European Union (EU) may take and the values and principles which guide those actions; it describes the Union's competences; it lays down what institutions the EU will have, outlines its decision-making procedures, stipulates what form its acts will take; it de«nescitizens'rightsvis-ë-vis the EU; it lays down the rules governing its own revision, etc.
Det nya förslaget till konstitution för Europeiska unionen innehåller flera stora reformer och förbättringar av den bentliga konstitutionen (dvs. samlingen överlappande fördrag som för närvarande i praktiken fungerar som en konstitution). Det är givetvis en kompromiss som är försiktig på många områden.
This is the role of a constitution: laying down the conditions governing, and the limits to, the exercise of power in the context of a political entity and safeguarding citizens' rights.
Men det är en kompromiss som för Europa framåt, som har utarbetats efter långa, oentliga och pluralistiska debatter i Europeiska konventet och som har slutförts och godkänts av de valda regeringarna i samtliga 25 medlemsstater – som var och en vill att detta skall bli den grund på vilken de skall samarbeta i framtiden.
To a substantial extent, the same is true of the existing Treaties: the Union already has its Constitution, deriving from the Treaties which brought it into being, just like any other political entity.
Ibland har frågan ställts om det nya dokumentet är en konstitution eller ett fördrag. Man bör undvika en debatt om detta eftersom frågan är felaktigt ställd.
Indeed, the reverse is true: as it stands, the Constitution can even be said to o . e r the M e m b e r S t a t e s and Union c i t i z en s for m a l s a f e g u a r d s a g a in s t Cffo m mstu n i t y action going too far.
Det konstitutionella fördraget denierar karaktären, värderingarna och principerna som styr verksamheten i Europeiska unionen (EU).
It can legitimately be argued that Part III of the Constitutional Treaty should have been substantially revised and that many of its provisions are not truly constitutional in nature, are too detailed and complex and should have no place in a genuine Constitution.
Detsamma gäller i hög grad i de nuvarande fördragen. Unionen har redan sin konstitution, avledd från de fördrag som upprättade den, precis som vilken annan politisk enhet som helst.
However, the remit conferred on the Convention did not cover such a task. Nevertheless, the degree of simpli«cationisimmediatelyevident:alltheprovisionshavebeenbroughttogether in a single coherent and structured document and a mere reading of Parts I and II, those which focus on the more speci«cally`constitutional'aspects, is enough to provide members of the public with a clear and straightforward overview of the political reality of the Union and of their rights.
Genom att förenkla dessa fördrag, ge dem en mer lättbegriplig struktur och tilldela dem en särskild formell status, har man tagit ett viktigt steg mot att göra systemet tydligare, mer öppet och lättare att förstå för medborgarna.
The length of Part III has given rise to the criticism that the Constitution is far too detailed and complex when compared to, for example, the US
Mot bakgrund av detta, och i motsats till vad vissa fruktat, innebär inte det faktum att unionen får en konstitution att man tar ett steg i riktning mot skapandet av en centraliserad ”superstat” som
THE EUROPEAN PARLIAMENT`S OPINION ON THE EUROPEAN CONSTITUTION
De är för detaljerade och komplexa och borde inte finnas i en riktig konstitution.
This is because Part III, like preceding treaties, spells out in detail, for each policy area, the objectives of EU action, thereby limiting it.
Längden på del III har gett upphov till kritik att konstitutionen är för detaljerad och komplex i jämförelse med exempelvis den amerikanska konstitutionen.
There is no `blank cheque' given to the EU institutions to act without restriction in any policy area.
Inte på något område har EU-institutionerna fått någon ”blankofullmakt”att agera utan begränsningar.
A crucial step forward, in terms of transparency and understanding by citizens of the nature of the European project, has been taken by merging the various Treaties in a single document and by making a transition from a very complicated state of a.airs,involvingseveraloverlappingentities(European Union, European Community), to a single entity, the European Union, endowed with a (single) legal personality at international level, which will increase the e . e c t i v en e s s and v iffs i b i l i t y of Union a c t i on a t t h a t l e v e l .
Ett mycket viktigt framsteg för att göra EU öppnare och mer och lättförståeligt för medborgarna är sammanslagningen av de olika fördragen i ett enda dokument och övergången från en mycket komplex verklighet, med olika överlappande enheter (Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen) till en enda enhet, Europeiska unionen, som har blivit (en enda) juridisk person på internationell nivå.
entity: the European Union
Detta ökar eektiviteten och insynen i unionens verksamhet på denna nivå.
These symbols are designed to enable citizens to identify more closely with and strengthen their feeling of belonging to a Community with a shared destiny.
Det åtföljs av avskaandet av strukturen med tre pelare [utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP), rättsliga och inrikes frågor (RIF) och
At European level, the Union coordinates the policies by which the Member States aim to achieve these objectives, and it is the Union's institutions which exercise the competences conferred on it.
Enda undantaget görs för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (inklusive försvarspolitiken) där man på grund av detta politikområdes särskilda karaktär fortfarande kommer att tillämpa särskilda beslutsförfaranden.
At the same time, the Union undertakes to respect the national identity of the Member States, that is to say essential elements of their internal political structure.
Med konstitutionen har vi således fått ett enda fördrag och en enda enhet: Europeiska unionen17
The constitutional foundations of the European Union must be «rmlyanchored to the values which underpin and must guide every action taken by its institutions.
I konstitutionen anges tidigt (artikel I-8) unionens symboler, dvs. unionens flagga (en cirkel av tolv gula stjärnor på blå botten), unionens hymn (hymn till glädjen ur Beethovens nionde symfoni), unionens motto (Förenat i mångfalden), unionens valuta (euron) och Europadagen (den 9 maj), för att gör det lättare för medborgarna att identiera sig med unionen och öka deras känsla av att tillhöra samma gemenskap.
This article also d e « n e s the p r in c i p l e s w h i c h g u i d e the Union ' s a c t i on : p l u r a l iffs m , non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men.
Konstitutionen inleds med ett antal artiklar som denierar de värden och principer som unionen bygger på samt de mål som den skall främja i all sin verksamhet.
Finally, the Union pursues political objectives, objectives which justify its existence and which can be summarised as follows: the promotion of peace, the Union's values and the well-being of its peoples.
Den allra första artikeln (I-1) i konstitutionen slår fast unionens dubbla legitimitet grundad på medborgarnas och staternas vilja.