natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the contested decision, the First Board of Appeal of the OHIM dismissed the appeal brought by Procter & Gamble against the examiner's decision. The Board found that 'BABY-DRY' consisted exclusively of words which may serve, in trade, to designate the intended purpose of the goods, that it was also devoid of distinctive character and that it was therefore not eligible for registration under Article 7(l)(b) and (c) of Regulation No 40/94. The Board furthermore found Procter & Gamble's submission relating to the distinctiveness allegedly acquired by the trade mark following the use made of it, within the meaning of Article 7(3) of Regulation No 40/94, to be inadmissible on the ground that it had not been made before the examiner at the OHIM. The contested judgment
Förstainstansrätten ansåg att de kännetecken som består uteslutande av ord som i handeln kan visa en varas avsedda användning på grund av sina egenskaper inte kan anses ägnade att särskilja ett företags varor från ett annat företags varor, även om registreringshindren endast finns i en del avgemenskapen. Då blöjornas funktion är uppsugning i syfte att hålla barn torra, drog förstainstansrätten slutsatsen att ordkombinationen Baby-dry endast upplyser konsumenten om varans avsedda användning utan att ha någon ytterligare egenskap som skulle kunna ge varan särskiljningsförmåga.
By annulling the contested decision for refusing to consider the arguments relating to Article 7(3) of Regulation No 40/94 and in doing so on that ground alone, the contested judgment allowed that part of the decision relating to the compatibility of 'BABY-DRY' with the requirements of Article 7(1)(b) and (c) of the regulation to stand.
Procter & Gamble har således ett intresse av att överklaga förstainstansrättens dom i den mån denna inte bifaller dess yrkande om ogiltigförklaring av beslutet att avslå begäran om att registrera varumärket Baby-dry som meddelades på grundval av artikel 7.1 b och c i förordning nr 40/94. Grunden för överklagandet
The Court of First Instance held that signs composed exclusively of words which may serve in trade to designate the intended purpose of
Förstainstansrätten drog således den slutsatsen att det omtvistade beslutet skulle ogiltigförklaras av det skälet att första överklagandenämnden vid
The annulment by the Court of First Instance of the act submitted to it for judicial review was therefore only partial. In order for the OHIM to take the necessary measures to comply with the
Dessutom ger, enligt artikel 12 i förordning nr 40/94, ett gemenskapsvarumärke inte innehavaren rätt att förhindra tredje man att i
contested judgment, as these are referred to in paragraph 54 thereof, the OHIM could therefore have simply confined itself to considering the trade mark application in the light of Article 7(3) of Regulation No 40/94 without altering its interpretation of Article 7(l)(b) and (c) of the regulation, which the Court of First Instance had endorsed.
näringsverksamhet använda uppgifter om varornas eller tjänsternas art, kvalitet, kvantitet, avsedda ändamål, varornas geografiska ursprung, tidpunkten för framställandet eller andra egenskaper, förutsatt att tredje man handlar i enlighet med god affärssed.
Procter & Gamble thus has an interest in bringing the appeal against the contested judgment in so far as that judgment dismissed its application for annulment of the decision to refuse to register the trade mark 'BABY-DRY' made on the basis of Article 7(l)(b) and (c) of Regulation No 40/94. The signs and indications referred to in Article 7(l)(c) of Regulation No 40/94 are thus only those which may serve in normal usage from a consumer's point of view to designate, either directly or by reference to one of their essential characteristics, goods or services such as those in respect of which registration is sought.
I artikel 7.2 i förordning nr 40/94 anges visserligen att punkt 1 i denna artikel är tillämplig även om avslagsgrunderna endast finns i en del av gemenskapen.
Furthermore, a mark composed of signs or indications satisfying that definition should not be refused registration unless it comprises no other signs or indications and, in addition, the purely descriptive signs or indications of which it is composed are not presented or configured in a manner that distinguishes the resultant whole from the usual way of designating the goods or services concerned or their essential characteristics.
Denna bestämmelse, som med rätta har citerats i punkt 24 i den överklagade domen, innebär att om en ordkombination har en enbart deskriptiv karaktär i ett av de språk som används vid handel inom gemenskapen, är detta konstaterande tillräckligt för att ordkombinationen inte skall kunna registreras som gemenskapsvarumärke.
Under Article 7(1) of Regulation No 40/94, trade marks are not to be registered if they are devoid of distinctive character (subparagraph (b)) or if they consist exclusively of signs or indications which may serve, in trade, to designate the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, time of production of the goods or of rendering of the service, or other characteristics of the goods or service (subparagraph (c)).
Ur denna synvinkel är den bedömning som skall göras, när det är fråga om barnblöjor, beroende av svaret på frågan huruvida ordkombinationen i fråga kan förstås som ett normalt sätt att beskriva denna vara eller ange dess väsentliga egenskaper i allmänt språkbruk.
As regards trade marks composed of words, such as the mark at issue here, descriptiveness must be determined not only in relation to each word taken separately but also in relation to the whole which they form.
Den aktuella ordkombinationen anspelar visserligen obestridligen på den funktion som varan antas fylla, men uppfyller likväl inte de villkor som det erinras om i punkterna 39—42 i förevarande dom.
Any perceptible difference between the combination of words submitted for registration and the terms used in the common parlance of the relevant class of consumers to designate the goods or services or their essential characteristics is apt to confer distinctive character on the word combination enabling it to be registered as a trade mark.
Även om vart och ett av de två orden i denna ordkombination kan ingå i uttryck som enligt allmänt språkbruk används för att beskriva en barnblöjas funktion, utgör de, placerade sida vid sida, vilket är en ovanlig språkform, inte ett känt uttryck i engelska språket för att beskriva sådana varor eller för att ange deras väsentliga egenskaper.
Under Article 12 of Regulation No 40/94, the rights conferred by the trade mark do not entitle the proprietor to prohibit a third party from using, in the course of trade, indications concerning the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of the goods or the time of rendering the service, or other characteristics of the goods or service, provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.
De kännetecken och upplysningar som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 är således endast de som, vid ett normalt användande från konsumentens synpunkt, antingen direkt eller genom att nämna en av dess väsentliga egenskaper, kan användas för att beskriva en sådan vara eller tjänst som den för vilken ansökan om registrering har gjorts.
It is true that Article 7(2) of Regulation No 40/94 states that Article 7(1) is to apply notwithstanding that the grounds of non-registrability obtain in only part of the Community.
Tvärtom utgör de en lexikalisk uppfinning som ger ett varumärke som består av sådana ord en särskiljande funktion och de kan därför inte hindras registrering enligt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94.
That provision, which was rightly cited at paragraph 24 of the contested judgment, implies that, if a combination of words is purely descriptive in one of the languages used in trade within the Community, that is sufficient to render it ineligible for registration as a Community trade mark.
Förstainstansrätten har således gjort en felaktig rättstillämpning genom att finna att första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån, med stöd av denna bestämmelse, rättsenligt kunnat bestämma att ordkombinationen Baby-dry inte kunde utgöra ett gemenskapsvarumärke.
It is clear from those two provisions taken together that the purpose of the prohibition of registration of purely descriptive signs or indications as trade marks is, as both Procter & Gamble and the OHIM acknowledge, to prevent registration as trade marks of signs or indications which, because they are no different from the usual way of designating the relevant goods or services or their characteristics, could not fulfil the function of identifying the undertaking that markets them and are thus devoid of the distinctive character needed for that function. In order to assess whether a word combination such as 'BABY-DRY' is capable of distinctiveness, it is therefore necessary to put oneself in the shoes of an English-speaking consumer.
Vad avser varumärken som består av ord, såsom det varumärke som utgör föremål för förevarande tvist, krävs att man kan konstatera en eventuell deskriptiv karaktär inte endast beträffande vart och ett av orden i sig utan även beträffande den helhet som de utgör.
From that point of view, and given that the goods concerned in this case are babies' nappies, the determination to be made depends on whether the word combination in question may be viewed as a normal way of referring to the goods or of representing their essential characteristics in common parlance.
Varje märkbar avvikelse i lydelsen av den ordkombination som föreslagits för registrering från den terminologi som i de berörda konsumenternas dagliga tal används för att beskriva varan eller tjänsten eller deras väsentliga egenskaper kan ge denna ordkombination en särskiljningsförmåga som gör det möjligt att registrera den som ett varumärke.
Annuls the judgment of the Court of First Instance of 8 July 1999 in Case T-163/98 Procter & Gamble ν OHIM ("BABY-DRY*), in so far as it found that the First Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) did not infringe Article 7(1)(c) of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark in adopting its decision of 31 July 1998 (Case R 35/1998-1); 2.
"1) Förstainstansrättens dom av den 8 juli 1999 i mål T-163/98, Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån (BABY-DRY) upphävs i den mån det i domen faststälk att första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) inte har gjort en felaktig tillämpning av artikel 7.1 c i rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken genom att anta sitt beslut av den 31 juli 1998 (mål R 35/1998-1). 2)
Annuls the decision of the First Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal market (Trade Marks and Designs) of 31 July 1998 (Case R 35/1998-1) in so far as it refused the application for registration of "BABY-DRY* as a trade mark on the basis of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94;
Beslutet av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) av den 31 juli 1998 (mål R 35/1998-1) ogiltigförklaras i den mån det innebär att ansökan om registrering av märket Baby-dry avslås på grundval av artikel 7.1 c iförordning nr 40/94.
Orders the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) to pay the costs both at first instance and on appeal'
Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) skall ersätta rättegångskostnaderna i de båda instanserna."
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 April 2001.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen i plenum den 5 april 2001.
*(1) set aside the judgment of the Court of First Instance in Case T-163/98;
1) upphäva förstainstansrättens dom i mål T-163/98,
Case C-453/99 Courage Ltd ν Bernard Crehan Bernard Crehan ν Courage Ltd and Others Competition
Mål C-453/99 Courage Ltd och Bernard Crehan
Preliminary ruling (Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC) — Beer tie — Leasing of public houses -Restrictive agreement — Right to damages of a party to the contract) (Full Court)
Förhandsavgörande "Artikel 85 i EG-fördraget (nu artikel 81 EG) — Exklusivt inköpsavtal för öl — Hyra av serveringsställe — Konkuirensbegränsande samverkan - Rätt till skadestånd av en part i avtalet" (Domstolen i plenum) ölinköp hos Courage.
By order of 16 July 1999, received at the Court on 30 November 1999, the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC) and other provisions of Community law.
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) har, genom beslut av den 16 juli 1999 som inkom till domstolen den 30 november 1999, ställt fyra frågor om tolkningen av artikel 85 i EG-fördraget (nu artikel 81 EG) och andra gemenskapsrättsliga bestämmelser. IEL använde ett standardhyresavtal med sina hyresgäster.
An agreement concluded between IEL and Courage provided that all IEL tenants had to buy their beer exclusively from Courage.
Dessa frågor har uppkommit i en tvist mellan bolaget Courage Ltd och Bernard Crehan, pubägare, beträffande ölleveranser som den senare inte har betalat.
The four questions have been raised in proceedings between Courage Ltd and Bernard Crehan, a publican, concerning unpaid supplies of beer.
Bakgrunden till målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Facts of the case and the questions referred for a preliminary ruling
Ar 1990 avtalade Courage, ett bryggeri i
IEL issued a standard form lease agreement to its tenants.
År 1991 ingick Bernard Crehan och IEL två tjugoåriga hyresavtal vari ingick en inköpsskyldighet hos Courage.
While the level of rent could be the subject of negotiation with a prospective tenant, the exclusive purchase obligation ("beer tie') and the other clauses of the contract were not negotiable.
Hyran skulle omprövas vart femte år enligt en metod som innebar att hyran endast kunde justeras uppåt till den hyra som var högst av antingen hyran för den närmast föregående perioden eller den bästa möjliga marknadshyran för återstoden av hyrestiden enligt de övriga hyresavtalsvillkoren.
In 1990, Courage, a brewery holding a 19% share of the United Kingdom market in sales of beer, and Grand Metropolitan pic (hereinafter 'Grand Met'), a company with a range of catering and hotel interests, agreed to merge their leased public houses (hereinafter *pubs'). To this end,
Förenade kungariket med 19 procent av marknaden för ölförsäljning, och Grand Metropolitan (nedan kallat Grand Met), ett bolag med diverse intressen i hotell- och restaurangbranschen, om att slå samman sina serveringsställen (nedan kallade pubar) som hyrs ut av bolagen.
In 1991, Mr Crehan concluded two 20-year leases with IEL imposing an obligation to purchase from Courage.
Bolagens respektive pubar överfördes därför till entrepreneur Estates Ltd (nedan kallat IEL), som ägs till lika delar av Courage och Grand Met.
The rent, subject to a five-year upward-only rent review, was to be the higher of the rent for the immediately preceding period or
Ar 1993 väckte Courage, sökande i målet vid den nationella domstolen, talan om att Bernard Crehan, svarande i målet vid den nationella
that Article 85(1) of the EC Treaty was intended to protect third parties, whether competitors or consumers, and not parties to the prohibited agreement.
konkurrenter eller konsumenter, och inte parterna i ett rättsstridigt avtal.
It was held that they were the cause, not the victims, of the restriction of competition.
Parterna är nämligen upphovsmän till och inte offer för konkurrensbegränsningen.
In 1993, Courage, the plaintiff in the main proceedings, brought an action for the recovery from Mr Crehan of the sum of GBP 15 266 for unpaid deliveries of beer.
domstolen, skulle förpliktas betala ett belopp om 15 266 GBP motsvarande obetalda ölleveranser.
Mr Crehan contested the action on its merits, contending that the beer tie was contrary to Article 85 of the Treaty.
Bernard Crehan bestred betalningsskyldighet och hävdade att inköpsskyldigheten stred mot artikel 85 i fördraget.
He also counter-claimed for damages.
Han väckte även ett genkäromål med yrkande om skadestånd.
The Court of Appeal therefore raises the question of the compatibility with Community law of the bar in English law to Mr Crehan's claims.
[392 U S 134 (1968)_BAR_ fastställt att en part i ett konkurrensbegränsande avtal, om han är den ekonomiskt svagare, kan väcka skadeståndstalan mot den andra avtalsparten.
Mr Crehan contended that Courage sold its beers to independent tenants of pubs at substantially lower prices than those in the price list imposed on IEL tenants subject to a beer tie.
Bernard Crehan gjorde gällande att Courage sålde öl till fristående pubinnehavare till priser som var väsentligt lägre än dem som fanns upptagna i de prislistor som var tillämpliga på IEL:s hyrestagare vilka var bundna av ett exklusivt inköpsavtal med bolaget.
He contended that this price difference reduced the profitability of tied tenants, driving them out of business.
Han anförde att denna prisskillnad fick till följd att minska verksamhetens lönsamhet för de pubägare som var bundna av en sådan klausul och att tvinga dem att upphöra med sin verksamhet.
If Community law confers on a party to a contract liable to restrict or distort competition legal protection comparable to that offered by the law of the United States of America, the Court of Appeal points out that there might be tension between the principle of procedural autonomy and that of the uniform application of Community law.
Court of Appeal undrar även huruvida det rättegångshinder som uppställs i brittisk rätt gentemot Bernard Crehans yrkanden är förenligt med gemenskapsrätten.
In those circumstances, it decided to stay proceedings and refer four questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
För det fall gemenskapsrätten ger en part i ett avtal som kan begränsa eller snedvrida konkurrensen ett rättsligt skydd liknande det som ges enligt amerikansk rätt, har Court of Appeal påpekat att det eventuellt föreligger en konflikt mellan principen om självbestämmanderätt i processuella frågor och principen om gemenskapsrättens enhetliga tillämpning.
The standard form lease agreement used by Courage, Grand Met and their subsidiaries was notified to the Commission in 1992.
År 1992 anmäldes det av Courage, Grand Met och deras olika dotterbolag tillämpade standardhyresavtalet till kommissionen.
In 1993, the Commission published a notice under Article 19(3) of Council Regulation No 17: First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (OJ, English Special Edition, 19591962, p.
År 1993 publicerade kommissionen ett meddelande med tillämpning av artikel 19.3 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 (EGT 13, s. 204; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s.
87), stating its intention to grant an exemption under Article 85(3) of the Treaty.
8) och tillkännagav sin avsikt att bevilja undantag enligt artikel 85.3 i fördraget.
The questions
Frågorna
That notification was withdrawn in October 1997 following the introduction by IEL of a new standard form lease agreement, which was also notified to the Commission.
Anmälan återkallades i oktober 1997 sedan IEL börjat använda ett nytt standardhyresavtal vilket även det anmälts till kommissionen.
The new lease is, however, not at issue in the main proceedings, as the actions brought concern the operation of the beer tie under the old lease.
Det nya hyresavtalet är emellertid inte föremål för prövning i målet vid den nationella domstolen, eftersom talan avser verkställigheten av den exklusiva inköpsklausulen i det tidigare hyresavtalet.
According to the referring court, English law does not allow a party to an illegal agreement to claim damages from the other party.
Enligt den nationella domstolen medger inte brittisk rätt att en part i ett rättsstridigt avtal väcker talan om skadestånd mot den andra parten.
So, even if Mr Crehan's defence, that the lease into which he entered infringes Article 85 of the Treaty, were upheld, English law would bar his claim for damages.
Härav följer att även om den grund, enligt vilken det hyresavtal han ingått strider mot artikel 85 i fördraget, som Bernard Crehan har anfört till stöd för sitt försvar skulle godtas, föreligger rättegängshinder mot hans talan om skadestånd enligt brittisk rätt.
By its first, second and third questions, which should be considered together, the referring court is asking essentially whether a party to a contract liable to restrict or distort competition within the meaning of Article 85 of the Treaty can rely on the breach of that provision before a national court to obtain relief from the other contracting party. In particular, it asks whether that party can obtain compensation for loss which he alleges to result from his being subject to a contractual clause contrary to Article 85 and whether, therefore, Community law precludes a rule of national law which denies a person the right to rely on his own illegal actions to obtain damages.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första, den andra och den tredje frågan, vilka skall prövas gemensamt, för att få klarhet i huruvida en part i ett avtal som kan begränsa eller snedvrida konkurrensen i den mening som avses i artikel 85 i fördraget kan åberopa åsidosättande av denna bestämmelse inför en nationell domstol för att väcka talan med anledning av avtalet (relief) gentemot den andra avtalsparten och då särskilt yrka ersättning för en skada som nämnda part påstår har uppkommit till följd av att han har följt en klausul i avtalet som är förbjuden enligt artikel 85 och, följaktligen, huruvida en regel i nationell rätt som innebär att en person inte kan åberopa sina egna rättsstridiga handlingar för att erhålla skadestånd strider mot gemenskapsrätten.
Moreover, in a judgment which predated the present order for reference, the Court of Appeal had held, without considering it necessary to seek a ruling from the Court of Justice on the point,
Court of Appeal hade för övrigt i en dom som meddelats före begäran om förhandsavgörande, utan att ha funnit det nödvändigt att rådfråga EG-domstolen, fastställt att artikel 85.1 i fördraget syftade till att skydda tredje man,
If Community law precludes a national rule of that sort, the national court wishes to know, by its fourth question, what factors must be taken
För det fall en nationell rättsregel av denna typ skulle strida mot gemenskapsrätten har den
into consideration in assessing the merits of such a claim for damages.
hänskjutande domstolen ställt den fjärde frågan för att få klarhet i vilka omständigheter som skall beaktas vid bedömningen av huruvida yrkandet om skadestånd är välgrundat.
It follows from the foregoing considerations that any individual can rely on a breach of Article 85(1) of the Treaty before a national court even where he is a party to a contract that is liable to restrict or distort competition within the meaning of that provision.
Det följer av ovanstående att varje enskild har rätt att inför domstol åberopa åsidosättande avartikel 85.1 i fördraget även då vederbörande är part i ett avtal som kan begränsa eller snedvrida konkurrensen i den mening som avses i denna bestämmelse.
The full effectiveness of Article 85 of the Treaty and, in particular, the practical effect of the prohibition laid down in Article 85(1) would be put at risk if it were not open to any individual to claim damages for loss caused to him by a contract or by conduct liable to restrict or distort competition.
Den fulla verkan av artikel 85 i fördraget, och särskilt den ändamålsenliga verkan av det förbud som stadgas i dess första stycke, skulle kunna ifrågasättas om inte varje person kan begära ersättning för en skada som ett avtal eller ett handlande som kan begränsa eller snedvrida konkurrensen påstås ha orsakat honom.