natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was necessary to avoid making those services subject to different systems depending on whether they come under the State, regional or local authorities or other bodies governed by public law, or whether they come under bodies governed by private law, and the hope
Det var nödvändigt att förhindra att olika system tillämpades beroende på om ansvaret vilade på staten, lokala inrättningar eller andra offentligrättsliga enheter, eller på organ som är privaträttsliga juridiska
29 — Fourth to sixth recitals in the preamble to Directive 71/305 and sixth to eighth recitals in the preamble to Directive 77/62.
29 — Fjärde till sjätte skälen i direktiv 71/305 och sjätte till åttonde skälen i direktiv 77/62.
That view is confirmed in the recital 8 in the preamble to Directive 93/38.
Tanken bekräftas av åttonde skälet i direktiv 93/38.
30 — That recital excludes from the scope of Directive 93/38 ‘… activities of those entities which either fall outside the sectors of water, energy and transport services or outside the telecommunications sector, or which fall within those sectors but are nevertheless directly exposed to competitive forces in markets to which entry is unrestricted’.
30 — Enligt det skälet undantas från direktivet ”de verksamheter som bedrivs av dessa enheter som ligger utanför vatten, energi, transport- och post-, eller telekommunikationssektorerna, eller som – även om de hör till dessa sektorer – är direkt konkurrensutsatta på marknader till vilka tillträdet inte är begränsat”.
28 — Articles 3(4) and (5) of Directive 71/305 and 2(2) of Directive 77/62.
28 — Artikel 3.4 och 3.5 i direktiv 71/305 och artikel 2.2 i direktiv 77/62.
AIGNER the other hand, Directive 2004/17 is aimed at promoting the establishment of free competition, for which reason, pursuant to Article 30(1) thereof, it does not apply where the activities concerned are carried out on markets to which access is not restricted.
AIGNER samheterna bedrivs på en marknad med fritt tillträde, såsom framgår av artikel 30.1.
contracting entities without reference to their legal status (recital 10).
handlande enheter” utan hänsyn till de ras rättsliga ställning (skäl 10).
Therefore, in addition to contracting authorities, which are identified in the same terms as in Directive 2004/18, the directive defines as contracting entities public undertakings and entities which have special or exclusive rights, provided that they carry out the activities referred to in Articles 3 to 7 (Articles 2(1) and (2) and 20(1)).
Som sådana anses därför vid sidan av ”upphandlande myndigheter”, som definieras på samma sätt som i direktiv 2004/18, offentliga företag och företag som åtnjuter särskilda rättigheter eller ensamrätter, under förutsättning att de bedriver verksamhet som anges i artiklarna 3–7 (artiklarna 2.1, 2.2 och 20.1).
Therefore, the contracting authorities referred to in Directive 2004/18 are subject to Directive 2004/17 if they fall within its material scope, whereas the same does not apply to public undertakings and the holders of special or exclusive rights per se.
De ”upphandlande myndigheterna” i direktiv 2004/18 följer således direktiv 2004/17 om de är verksamma inom dess materiella tillämpningsområde, medan så inte är fallet beträffande offentliga företag och innehavare av särskilda rättigheter eller ensamrätter, som sådana.
Accordingly, Directive 2004/17 governs procurement in what are traditionally known as ‘excluded sectors’, and its spirit is different to that prompting Directive 2004/18.
Därför regleras upphandling inom traditionellt ”undantagna områden” utifrån ett annat synsätt än det som ligger bakom direktiv 2004/18.
The conclusive criterion is not the contracting entity but rather the nature of the activity to which the contract concerned relates, and the directive applies only to the sectors concerned.
Den avgörande faktorn är inte knuten till den enhet som avser ingå kontraktet, utan till karaktären hos den verksamhet som kontraktet avser och direktivet tillämpas endast på dessa sektorer.
That view is based on a twofold approach.
Detta är ett dubbelt synsätt.
On the one hand, the first paragraph of Article 12 of Directive 2004/18 excludes from its ambit contracts awarded by contracting authorities exercising the activities referred to in Articles 3 to 7 of Directive 2004/17, which draws attention to the importance of the material scope in the application of the latter provision. On
Dels undantas kontrakt som tilldelas av de ”upphandlande myndigheterna” som bedriver de verksamheter som anges i artiklarna 3–7 i direktiv 2004/17 från dess tillämpningsområde genom artikel 12 första stycket i direktiv 2004/18, vilket visar på den materiella aspektens betydelse för det direktivets giltighet.
Those factors support the view that the infection theory does not apply to the present case.
Denna omständighet talar för att ”kontaminationsteorin” inte är tillämplig i förevarande mål.
In the Opinion in Mannesmann Anlagenbau Austria and Others, Advocate General Léger pointed out that the scope of Directive 93/37 (and that of Directive 2004/18) is not determined according to the activity in respect of which contracts are awarded but rather by reference to the characteristics of the body entering into the contract (paragraph 81).
Generaladvokaten Léger framhöll i förslag till avgörande av den 16 september 1997 i målet Mannesmann Anlagenbau Austria m.fl, att tillämpningsområdet för direktiv 93/37 (liksom för direktiv 2004/18) inte definieras med utgångspunkt från den verksamhet som kontraktet gäller, utan från kännetecknen för det organ som ingått detta (punkt 81).
In other words, whereas Directive 2004/18 focuses on the concept of a ‘contracting authority’, in respect of which, for reasons of legal certainty, it is not appropriate to embark on the task of determining which part of the organisation is aimed at meeting needs in the general interest and which part is aimed at other objectives, Directive 2004/17 enables perfect delimitation of the material sphere of the activities of the ‘contracting entities’, by providing specific guidelines in that regard in Article 9.
Det innebär att medan direktiv 2004/18 fokuseras på begreppet ”upphandlande myndighet” och det av rättssäkerhetsskäl inte är lämpligt att försöka utreda vilken del av dess verksamhet som syftar till att tillgodose behov i det allmännas intresse och vilken del som har andra ändamål, så är det enligt direktiv 2004/17 möjligt att fullständigt avgränsa det materiella verksamhetsområdet för de ”upphandlande enheterna” och artikel 9 innehåller konkreta riktlinjer i det avseendet.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 subject, where applicable, to the legislation on public procurement (paragraph 37).
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — MÅL C-393/06 lingen, i tillämpliga fall, av direktiven om offentlig upphandling (punkt 37).
To put it another way, if a ‘contracting authority’, in the strictest sense, within the meaning of Article 1(9) of Directive 2004/18 and Article 2(1)(a) of Directive 2004/17, invites tenders for activities not mentioned in Articles 3 to 7 of the latter directive, the former will apply.
Om, med andra ord en ”upphandlande myndighet”, i uttryckets mest strikta bemärkelse, nämligen den som avses i artikel 1.9 i direktiv 2004/18 respektive artikel 2.1 a i direktiv 2004/17, erbjuder ett kontrakt avseende andra verksamheter än de som omfattas av artiklarna 3–7 i det sistnämnda direktivet, tillämpas det andra direktivet.
However, if the body which pursues activities outside that sphere is a public undertaking or holds special or exclusive rights (Article 2(1)(b) and 2(b) of Directive 2004/17) neither of the two directives applies.
Men om det är ett offentligt företag eller annan innehavare av särskilda rättigheter eller ensamrätter som är verksamt utanför detta område (artikel 2.1 b och artikel 2 b i direktiv 2004/17) är inget av direktiven tillämpligt.
B — The concept of a body governed by public law: the significance of the level of competition in the market (second question)
B — Begreppet offentligrättsligt organ: betydelsen av graden av konkurrens på marknaden (den andra tolkningsfrågan)
In short, I propose that the Court should reply to the first of the three questions submitted by the Vergabekontrollsenat des Landes Wien, declaring that Directive 2004/17 does not govern contracts which ‘contracting entities’, within the meaning of Article 2(2), conclude in respect of activities not mentioned in Articles 3 to 7.
Sammanfattningsvis föreslår jag att domstolen skall besvara den första av de tre tolkningsfrågor som har ställts av Vergabekontrollsenat des Landes Wien på så sätt att direktiv 2004/17 inte omfattar kontrakt som ”upphandlande enheter”, i den mening som avses i artikel 2.2 i detsamma, ingår avseende annan verksamhet än sådan som omfattas av artiklarna 3–7.
All those who have taken part in these preliminary ruling proceedings are agreed that the contract in the main proceedings concerns an activity of Fernwärme Wien which does not come under Directive 2004/17 (the construction of a refrigeration plant for an office and shopping centre), for which reason, in line with the reply I have proposed to the first question, it is appropriate to ascertain, as the referring court requests, whether the undertaking is a contracting authority because, if it were, it would be governed by Directive 2004/18.
Alla som deltagit i förevarande förfarande om förhandsavgörande är eniga om att kontraktet i målet vid den nationella domstolen gäller en uppgift för Fernwärme Wien som inte omfattas av direktiv 2004/17 (installation av kylanläggningar i ett kontors- och affärskomplex). Det skall därför, mot bakgrund av det svar jag föreslår på den första tolkningsfrågan, såsom den hänskjutande domstolen har begärt klargöras om detta företag är en ”upphandlande myndighet” eftersom det i så fall omfattas av direktiv 2004/18.
That solution is founded on Community case-law.
Detta svar finner stöd i gemenskapens rättspraxis.
In the judgment in Strabag and Kostmann, 31 the Court held that Directive 93/38 (and therefore Directive 2004/17 too) applies to ‘contracting entities’ in so far as they carry out activities in the material sectors provided for therein.
Det konstaterades nämligen i dom av den 16 juni 2005, Strabag och Kostmann, 31att direktiv 93/38 (och således även direktiv 2004/17) är tillämpligt på ”upphandlande enheter” om de bedriver någon av de verksamheter som nämns i direktivet.
Otherwise, contracts concluded by those entities are
I det motsatta fallet regleras upphand-
31 — Joined Cases C-462/03 and C-463/03 [2005] ECR I-5397, which, by decision of the Court, was decided without an advocate general’s opinion.
31 — Dom av den 16 juni 2005 i de förenade målen C-462/03 och C-463/03 (REG 2005, s. I-5397), som efter domstolens beslut avgjordes utan förslag till avgörande från generaladvokaten.
Specifically, it is necessary to determine whether Fernwärme Wien is a body governed by public law.
Det skall närmare bestämt utredas om företaget är ett ”offentligrättsligt organ”.
It is not in dispute that the undertaking has legal personality and is closely connected with Vienna City Council, which owns its capital, directly and indirectly.
Ingen har ifrågasatt att det är en juridisk person eller det nära bandet till Wiens kommun, som direkt eller indirekt äger dess aktiekapital.
The uncertainty concerns the first legislative requirement, which is whether
Frågorna gäller det första rekvisitet, nämligen dess speciella uppgift
34 its particular aim is to satisfy needs in the general interest, not having an industrial or commercial character.
34 att tillgodose behov i det allmännas intresse som inte är av industriell eller kommersiell karaktär.
In that connection, it is necessary to examine the effect on the concept of the structure of the sector in which the body concerned carries out its activity.
I detta sammanhang skall det undersökas hur begreppet påverkas av strukturen inom den sektor där organet är verksamt.
First of all, the wording of the directive makes no reference at all to whether or not there may be competition with private undertakings, 35a situation which might be indicative that the public interest to be satisfied is industrial or commercial in nature 36 but would be insuf-
För det första ger den rättsliga formen ingen som helst indikation på eventuell konkurrens från privata företag, 35 vilket skulle vara ett tecken
Further, it is common ground that the object of the undertaking is in the general interest, since it provides a district heating service by means of an environmentally friendly system, such as waste combustion.
Det råder även enighet om att företagets verksamhetsföremål är att tjäna det allmännas intresse, nämligen att tillhandahålla fjärrvärme genom ett miljövänligt system i form av förbränning av avfall.
32The core of the dispute is therefore merely to decide whether that service has an industrial or commercial character.
32Diskussionen skall således inskränkas till frågan om behovet är av ”industriell eller kommersiell karaktär”.
ficient to exclude considerations other than the economic, 37 since the fact that it pursues its activity in a closed market is not essential for the purposes of identifying a body as one governed by public law. 38
Detta är dock inte tillräckligt för att utesluta andra hänsyn än ekonomiska, 37eftersom frånvaron av konkurrens inte är ett nödvändigt villkor för att definiera ett organ såsom offentligrättsligt. 38
For that purpose, it is necessary to take into account all the relevant legal and factual circumstances, such as those prevailing at the time of establishment of the body concerned and the conditions under which it exercises its activity, 33 including, in particular, the fact that it does not aim primarily at making a profit, the fact that it does not bear the risks,
Därvidlag skall hänsyn tas till samtliga relevanta faktiska och rättsliga omständigheter, som de omständigheter som omgav bildandet av det berörda organet och de villkor under vilka organet bedriver verksamheten, 33däribland, i synnerhet, om det saknas ett huvudsakligt vinstsyfte, om det inte står risken liksom huruvida den
The second question referred by the national court falls within the ambit of that case-law; it seeks to delimit the market concerned with a view to establishing the level of competition, but it starts from an erroneous premiss (which has been adopted by all those who have participated in these preliminary ruling proceedings), as is clear
Den andra tolkningsfrågan skall besvaras mot bakgrund av denna rättspraxis. Frågan syftar till att avgränsa referensmarknaden för att undersöka konkurrensläget, men den utgår från en felaktig förutsättning (som samtliga som deltagit i detta förfarande om förhandsavgörande har godtagit), vilket
36 — Judgments in BFI Holding, paragraph 49; Agorà and Excelsior, paragraph 38 in fine; and Adolf Truley, paragraph 60.
36 — Domarna i målen BFI Holding, punkt 49, Agorà och Excelsior, punkt 38 in fine, och Adolf Truley, punkt 60.
32 — The Court has taken a generous approach to the definition of ‘needs in the general interest’.
32 — Domstolen har intagit en generös inställning till begreppet ”behov i det allmännas intresse”.
37 — Judgments in BFI Holding, paragraph 43, and Adolf Truley, paragraph 61.
37 — Domarna i målen BFI Holding, punkt 43, och Adolf Truley, punkt 61.
According to paragraph 44 of the judgment in BFI Holding, it is hard to imagine any activities that could not be carried on by private undertakings, and therefore the absence of competition would render meaningless the term ‘body governed by public law’ used in the directives.
Eftersom det enligt punkt 44 i domen i målet BFI Holding är svårt att föreställa sig verksamheter som inte kan bedrivas av privata företag, berövar avsaknaden av privata företag begreppet dess innehåll.
33 — Judgments in Case C-373/00 Adolf Truley [2003] ECR I-1931, paragraph 66, and Korhonen and Others, paragraphs 48 and 59.
33 — Dom av den 27 februari 2003 i mål C-373/00, Adolf Truley (REG 2003, s. I-1931), punkt 66, och domen i målet Korhonen m.fl., punkterna 48 och 59.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 from the considerations I set out in my analysis of the first question.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — MÅL C-393/06 framgår av min redogörelse för granskningen av den första tolkningsfrågan.
law, 40thereby compromising the effectiveness of Directive 2004/18.
verkan av direktiv 2004/18.
In order to avoid the application of that provision, it would suffice for a body established solely to meet needs in the general interest, not having an industrial or commercial character, to pursue strictly commercial activities while retaining its initial objects, and, when it increases the markets in which it participates, that body would avoid being classified as a body governed by public law, with the result that all its contracts, regardless of their nature, would be concluded free from the requirements of the harmonised Community legislation.
Det skulle för att undgå tillämpningen av direktivet vara tillräckligt att en enhet som endast inrättats för att tillgodose behov av allmänt intresse som inte har industriell eller kommersiell karaktär ägnade sig åt strikt kommersiell verksamhet, vidmakthöll sitt ursprungliga ändamål, och genom att utvidga de marknader inom vilka den bedriver verksamhet undvek att betecknas som ett ”offentligrättsligt organ”, med påföljd att alla kontrakt enheten tilldelar, av alla slag, skulle genomföras utan de krav som följer av gemenskapsharmoniseringen.
In essence, my view supplements the solution in Universale-Bau, 41which concerned a converse situation in which the undertaking in question had been established for an exclusively private activity and subsequently became responsible for running a public service.
Sakligt kompletterar min tes lösningen i domen i målet Universale-Bau, 41som behandlade det omvända fallet, eftersom det var fråga om ett företag som inrättats för en helt privat verksamhet, vilket senare fick i uppdrag att tillhandahålla en offentlig tjänst.
In both cases, the functional interpretation is guided by the fact that undertakings which meet needs in the general interest and are capable of operating outside market forces may award contracts without having regard to those forces.
I båda fallen syftar den funktionella tolkningen till att förhindra att företag som förvaltar allmänna intressen, som kan verka vid sidan av marknadskrafterna, skall vägledas av dessa krafter när de ingår avtal.
In fact, Directive 2004/18 is founded on a subjective theory, applying to any organisational structure which acts as a ‘contracting authority’, regardless of the material sphere in which it operates (infection theory), unless it awards contracts that are excluded pursuant to Articles 12 to 18.
Direktiv 2004/18 uttrycker nämligen ett subjektivt synsätt och omfattar alla organisatoriska strukturer som agerar som ”upphandlande myndigheter”, oberoende av vilket materiellt område de är verksamma inom (kontaminationsteorin), om det inte är fråga om kontrakt som är undantagna enligt artiklarna 12–18.
In the case of ‘bodies governed by public law’, the directive requires such bodies to have been specifically established for the purpose of meeting needs in the general interest, not having an industrial or commercial character, so the market to be taken into consideration in order to assess the level of competition and identify whether the activity of such a body is industrial or commercial is the market for which the body was founded, 39 which, in the case of Fernwärme Wien, is the supply of district heating by means of waste combustion.
I fråga om ”offentligrättsliga organ” krävs att de skall ha inrättats särskilt för att tillgodose behov av allmänt intresse som saknar industriell eller kommersiell karaktär.
Any other approach would lead to a result at odds with the functional interpretation put forward in Community case-
Ett annat synsätt skulle leda till ett resultat som strider mot den funktionella tolkning som förordas i gemenskapens rättspraxis 40 och undergräva den ändamålsenliga
39 — In BFI Holding, the Court noted that the absence of an industrial or commercial character is a criterion intended to clarify the meaning of the term ‘needs in the general interest’ (paragraph 32).
39 — I domen i det ovannämnda målet BFI Holding, klargjordes att frånvaron av industriell eller kommersiell karaktär är ett kriterium som bidrar till att precisera begreppet allmännyttiga behov (punkt 32).
41 — In that case the Court held that the activities pursued by a body should be taken into account to establish whether the body was established to meet needs in the general interest, not having an industrial or commercial character (paragraph 56).
41 — Enligt den domen borde man beakta de verksamheter som en enhet verkligen bedriver för att konstatera om den inrättats för att tillgodose ett allmänt intresse utan industriell eller kommersiell karaktär (punkt 56).
contracts in open sectors, so do the structures which those regional or local authorities establish with legal personality and under their control for the purposes of ‘meeting needs in the general interest, not having an industrial or commercial character.’
nämligen inte heller de enheter som dessa lokala myndigheter inrättar som juridiska personer under deras överinseende för att ”tillgodose behov i det allmännas intresse, förutsatt att behovet inte har industriell eller kommersiell karaktär” den egenskapen.
That interpretation is redolent of aspects of the caselaw of the Court.
Detta synsätt reflekterar domstolens rättspraxis.
In Mannesmann Anlagenbau Austria and Others, the Court noted that the condition that the body must have been established for the specific purpose of meeting such needs does not mean that it may meet only such needs (paragraph 26) and may not engage in other activities, even when such tasks constitute the greater part of its activity, because the legal definition does not take into account the relative importance of such tasks within its overall business (paragraphs 25, 26 and 31). 42
I den flera gånger nämnda domen i målet Mannesmann Anlagenbau Austria m.fl. betonade domstolen att villkoret att organet skall ha tillkommit i det ”särskilda” syftet att tillgodose dessa intressen inte innebär att det enbart skall ansvara för att tillgodose sådana behov (punkt 26), utan att ägna sig åt annan verksamhet, eftersom den rättsliga definitionen inte utgår från den relativa vikten av den typen av verksamhet i den totala verksamheten (punkterna 25, 26 och 31). 42
C — Whether there has been an infringement of the infection theory (third question)
C — Ett eventuellt upphävande av kontaminationsteorin (den tredje tolkningsfrågan)
In the light of those considerations, I propose that the Court should inform the Vergabekontrollsenat des Landes Wien that the supply of district heating is the market which it must examine for the purposes of determining whether Fernwärme Wien is to be classified as ‘a body governed by public law’, within the meaning of Article 1(9) of Directive 2004/18.
Mot bakgrund av ovanstående föreslår jag att domstolen skall klargöra för Vergabekontrollsenat des Landes Wien att tillhandahållandet av fjärrvärme är den marknad som skall granskas för att avgöra om Fernwärme Wien bör betecknas som ett ”offentligrättsligt organ” i den mening som avses i artikel 1.9 i direktiv 2004/18.
In any event, the examination to which the second question relates appears to be immaterial because, in the light of the
Den utredning som föreslagits i den andra tolkningsfrågan framstår under alla
42 — For similar reasoning see the judgments in BFI Holding (paragraphs 55 and 56), Adolf Truley (paragraph 56) and Korhonen and Others (paragraph 58).
42 — Se, i samma anda, domarna i de ovannämnda målen BFI Holding (punkterna 55 och 56), Adolf Truley (punkt 56) och Korhonen m.fl. (punkt 58).
The Commission has failed to grasp correctly the point of the third question.
Kommissionen har inte förmått uppfatta den tredje tolkningsfrågan på ett riktigt sätt.