natgillin/translations-raw huggingface dataset:
transport by rail, road and inland waterway, Article 1 of which refers, inter alia, to all agreements *which have as their object or effect the fixing of transport rates and conditions, the limitation or control of the supply of transport, the sharing of transport markets'.
Den 7 augustil998 väckte ADP talan vid förstainstansrätten om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet.
Moreover, no evidence has been adduced before the Court to show that the Commission or AFS have been prejudiced by the fact that the documents to which the appeal refers were not annexed to it, and it is common ground that those documents were known to the parties since they were annexed to the application lodged before the Court of First Instance.
Det har inte åberopats någon omständighet inför domstolen som visar att kommissionen eller AFS skulle ha lidit någon skada på grund av att de handlingar som det hänvisas till i överklagandet inte bifogats. Det är ostridigt att parterna kände till handlingarna, eftersom de bilagts ansökan inför förstainstansrätten.
It cannot therefore be inferred from paragraph 44 of the judgment in Commission ν UIC, cited above, that the activity of an airport manager such as that carried out by ADP necessarily falls within the transport sector in the sense contemplated in that judgment.
Det av kommissionen åberopade felet är följaktligen inte tillräckligt för att leda till att överklagandet skall avvisas (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 oktober 1996 i mål C-91/95 P, Tremblay m.fl. mot kommissionen, punkt 11).
Second, ADP complains that the conclusion of the Court of First Instance that Regulation No 3975/87 did not apply in the present case was based on an incorrect analysis of that regulation.
I den överklagade domen underkände förstainstansrätten de olika grunder som ADP åberopat.
The defect pleaded by the Commission is not therefore sufficient to render the appeal inadmissible (see, to that effect, Case C­91/95 Ρ Tremblay and Others ν Commission [1996], paragraph 11).
Den första grunden avsåg handläggningsfel, den andra åsidosättande av rätten till försvar, den tredje åsidosättande av motiveringsskyldigheten, den fjärde överträdelse av artikel 86 i fördraget, den femte överträdelse av artikel 90.2 i EG-fördraget (nu artikel 86.2 EG), den sjätte överträdelse av artikel 222 i EG-fördraget (nu artikel 295 EG) och den sjunde maktmissbruk.
The first plea in law, alleging infringement of Regulation No 17 and Regulation (EEC) No 3975/87
Den första grunden: Åsidosättande av förordningarna nr 17 och (EEG) nr 3975/87
The second plea in law, alleging breach of the Court of First Instance's obligation to state reasons
— bifalla ADP:s talan i första instans genom att ogiltigförklara det omtvistade beslutet.
ADP bases that plea, first, on the judgment in Case C­264/95 Ρ Commission ν UIC [1997], in which the Court of Justice held, at paragraph 44, that 'the whole of the transport sector' had been removed from the scope of Regulation No 17 by Regulation No 141 of the Council of 26 November 1962 exempting transport from the application of Regulation No 17.
ADP baserar i första hand denna grund på domen av den 11 mars 1997 i mål C-264/95 P, kommissionen mot UIC, där domstolen fastställde att "hela transportsektorn" hade undantagits från tillämpning av förordning nr 17 genom rådets förordning nr 141 av den 26 november 1962 om undantag från tillämpning av rådets förordning nr 17 för transportområdet.
Consequently, Regulation No 3975/87, which replaced Regulation No 141, applies to the whole of the transport sector, of which ADP's activity undeniably forms part.
Förordning nr 3975/87, som ersatt förordning nr 141, borde följaktligen tillämpas på hela transportsektorn, vilken ADP:s verksamhet obestridligen tillhör.
In that regard, it should be noted that, in the judgment in Commission ν UIC, cited above, the Court examined the question whether a clause prohibiting travel agents from favouring, in their advertising, proposals or advice to the public, means of transport in competition with rail fell within the scope of Regulation No 17 or of Regulation (EEC) No 1017/68 of the Council of 19 July 1968 applying rules of competition to
Det skall härvid erinras om att domstolen i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot UIC prövade frågan huruvida ett avtalsvillkor enligt vilket resebyråer förbjöds att i sin reklam, sina erbjudanden eller i sina kundråd gynna transportmedel som konkurrerade med järnvägstransporter omfattades av tillämpningsområdet för förordning nr 17 eller rådets förordning (EEG) nr 1017/68 av den 19 juli 1968 om tillämpning av konkurrensregler på transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar.
As to the substance of the plea, it should be noted that, at paragraphs 65 to 67 of the contested judgment, the Court of First Instance found that neither the contested decision nor the statement of objections required that the same fees be charged for self­handling and for handling for third parties and that the Commission required merely that those fees be non­discriminatory.
I artikel 112.1 andra stycket föreskrivs att artikel 37 i samma rättegångsregler skall tillämpas. I artikel 37.1 andra stycket föreskrivs att varje inlaga "och däri angivna bilagor skall inges tillsammans" och i artikel 37.4 föreskrivs att "[t]ill varje inlaga skall fogas de handlingar som åberopas i inlagan samt en förteckning över dessa".
ADP claims that the Court of First Instance did not address its argument challenging that statement by pointing out the differences between the position of a self-handling carrier and one who uses third-party services.
mellan de erlagda avgifterna inte är motiverad mellan dessa två kategorier av leverantörer.
That finding does not contradict the conclusion at paragraphs 206 to 210 of the contested judgment that in the present case the suppliers of groundhandling services for third parties and the suppliers of self-handling services receive the same management services from ADP and that the different treatment, in terms of fees charged, of those two categories of suppliers was not justified.
Den tredje grunden: Förstainstansrättens åsidosättande av rätten till försvar transportmarknader". Det var genom slutsatsen att ett sådant avtalsvillkor, beträffande formerna för resebyråers försäljning av transporttjänster, omfattas av förordning nr 1017/68 och inte av förordning nr 17 som domstolen fann att hela transportsektorn är undantagen från tillämpningen av förordning nr 17 genom förordning nr 141.
It should be noted, first, that contrary to ADP's contention, the Court of First Instance did address that argument at paragraph 218 of the contested judgment in the following terms:
Av domen i det ovannämnda målet kommissionen mot UIC, punkt 44, kan därför inte slutsatsen dras att verksamhet som innebär flygplatsledning av den typ som ADP utövar nödvändigtvis ingår i transportsektorn i den mening som aves i denna dom.
The third plea in law, alleging infringement of the rights of defence by the Court of First Instance
Vad gäller prövningen i sak skall det erinras om att förstainstansrätten i punkterna 120—124 i den överklagade domen redogjorde för skälen till slutsatsen, i punkt 125 i samma dom, att ADP:s verksamhet inte innefattar myndighetsutövning och att det rör sig om verksamhet som utövas av ett företag i den mening som avses i artikel 86 i fördraget även om den bedrivs på offentlig egendom.
The Court of First Instance explained at paragraphs 120 to 124 of the contested judgment the reasons which led it to find, at paragraph 125 of the same judgment, that ADP's activities do not form part of the performance of a task conferred by public law and that they are economic activities for the purposes of Article 86 of the Treaty, even though carried out on publicly-owned property.
ADP har för det andra kritiserat förstainstansrätten för att ha gjort en felaktig analys av förordning nr 3975/87 för att komma till slutsatsen att denna inte var tillämplig i förevarande mål.
'Last, the applicant's argument that there is no discrimination on the market in air transport itself, since there is no restriction on self-handling in the Paris airports, must also be rejected.
Domstolen erinrar härvid om att förstainstansrätten med fog fastställt att förordning nr 3975/87 endast är tillämplig på verksamhet som har ett direkt samband med tillhandahållande av lufttransporttjänster, vilket ADP:s verksamhet inte har.
First, that argument, even supposing it to be well founded, does not call in question the existence of the discrimination between those providing groundhandling services for third parties and those providing their own groundhandling services.
I punkt 126 i den överklagade domen tillade förstainstansrätten att den omständigheten, som ADP åberopat för att bevisa att avgifterna i fråga endast avser hyra av mark, att HRS bedriver sin verksamhet från en plats utanför flygplatsområdet utan att erlägga någon avgift till ADP inte påverkade slutsatsen i punkt 125 i den domen, eftersom HRS i vilket fall måste använda flygplatsanläggningarna då det ligger i sakens natur att marktjänster tillhandahålls på flygplatsen.
Second, it is inaccurate, since, as pointed out in recital 123 to the contested decision, only the large airlines with a large volume of traffic in the Paris airports are in practice able to develop and operate profitably a self-handling service, while the others are obliged to use third-party groundhandlers.'
Det var med fog som förstainstansrätten fastställde att nämnda omständighet inte ändrar arten av avgifterna i fråga eller den verksamhet de utgår för.
The fifth plea in law, alleging distortion of the clear sense of the evidence
Den fjärde grunden: Underlätelse att pröva en grund som ADP åberopat
The Court of First Instance added at paragraph 126 of the contested judgment that the fact, pointed out by ADP with a view to proving the exclusively public-law nature of the fees in question, that HRS operates from outside the airport perimeter without paying a fee to ADP, cannot alter the finding at paragraph 125 of that judgment, inasmuch as HRS must in any case use the airport facilities since, by definition, groundhandling services are provided within the airport.
Under dessa omständigheter var det med fog som förstainstansrätten i punkt 41 i den överklagade domen hänvisade till rubriken till förordning nr 3975/87 enligt vilken förordningen fastställer villkoren för tillämpning av konkurrensreglerna på "lufttransportföretag".
The fourth plea in law, alleging failure to address a plea in law raised by ADP
Den andra grunden: Förstainstansrättens åsidosättande av motiveringsskyldigheten
ADP claims that, at paragraph 117 of the contested judgment, the Court of First Instance seriously distorted the clear sense of the evidence by drawing a distinction between the occupation of the land, buildings and facilities within the airport perimeter, in consideration for which groundhandlers pay a State fee, and the airport management services and the licensing of the supply of groundhandling services, in return for which groundhandlers pay a commercial fee.
Det skall i sak påpekas att förstainstansrätten i punkterna 65-67 i den överklagade domen fastställde att det varken i det omtvistade beslutet eller i meddelandet om anmärkningar ställdes krav på identiska avgifter för egenhantering och för tillhandahållande av tjänster till tredje man. Kommissionen krävde endast att dessa avgifter inte skulle vara diskriminerande.
According to ADP, the contested decision states that ADP's different treatment of third-party handling and self-handling resulted in discrimination on the market for air transport.
Enligt ADP påstås i det omtvistade beslutet att ADP:s olika behandling av tillhandahållande av tjänster till tredje man och egenhantering har diskriminerande verkningar på lufttransportmarknaden.
ADP points out in this connection that, according to the last sentence of paragraph 123 of the grounds of the contested decision, the non-self-handling airlines are 'compelled to use more expensive third-party groundhandlers and thus suffer the discriminatory effect of the commercial fees charged by ADP'.
ADP har i detta avseende påpekat att enligt punkt 123 sista meningen i det omtvistade beslutet är de bolag som inte bedriver egenhantering "tvungna att anlita den dyrare marktjänst som tillhandahålls tredje man och drabbas därigenom av diskriminerande effekter genom de omsättningsbaserade avgifter som tillämpas av ADP".
The Court of First Instance did not distort the clear sense of the evidence before it in distinguishing, in its analysis of the relevant fees, between the State fee as consideration for a siteoccupancy licence of publicly-owned property, on the one hand, and the commercial fee as consideration for the management services provided by ADP and the operating licence, on the other.
Förstainstansrätten har enligt ADP emellertid inte besvarat ADP:s argument varigenom detta påstående bestrids och varigenom ADP pekar på de skillnader som föreligger mellan situationen för den transportör som har egenhantering och den som använder tjänster från tredje man.
The seventh plea in law, alleging infringement of Article 86 of the Treaty by the Court of First Instance in characterising ADP as an undertaking
Domstolen påpekar att förstainstansrätten, till skillnad från vad ADP har anfört, besvarade nämnda argumentation i punkt 218 i den överklagade domen enligt följande: artikel 23 häri.
As the Advocate General has demonstrated at paragraphs 107 to 113 of his Opinion, which relate to the agreement between ADP and AFS, that distinction may, inter alia, be based, in addition to the wording of the title of that agreement, on Article 17 thereof defining its purpose, and on Article 23 of that agreement, which provides that a 'commercial' fee calculated as a proportion of turnover is payable to ADP, whilst no 'State' fee is payable.
Enligt artikel 23 skall en "omsättningsbaserad" avgift som beräknas i förhållande till omsättningen erläggas till ADP för n y 11ja n d e t i 11 s tån d e t och "verksamhetstillståndet" trots att någon "hyra" inte erläggs.
The same finding is called for as regards the agreement between ADP and OAT, which clearly distinguishes between a 'State' fee and a 'commercial' fee.
Samma sak gäller beträffande avtalet mellan ADP och OAT vari tydligt görs åtskillnad mellan "hyra" och en "omsättningsbaserad" avgift.
By its seventh plea in law, ADP submits that the Court of First Instance infringed Article 86 of the Treaty in characterising, at paragraphs 120 to 126 of the contested judgment, ADP as an undertaking within the meaning of that provision.
Förstainstansrätten har därför genom att inte godta ADP:s argument att de avgifter som erlades av AFS och OAT endast utgjorde ekonomisk ersättning för rätten till privat nyttjande av offentlig egendom inte på något sätt missuppfattat handlingarna i målet.
Accordingly, in rejecting ADP's contention that the fees paid to it by AFS and OAT were financial consideration solely for the private use of publicly­owned property, the Court of First Instance did not in any way distort the clear sense of the evidence before it, and the fifth plea must therefore be rejected as unfounded.
Överklagandet kan följaktligen inte vinna bifall på den femte grunden.
The sixth plea in law, alleging perverse interpretation of national law
Den sjätte grunden: Missuppfattning av nationell rätt
In that regard, it must be borne in mind that, in the field of competition law, the concept of an undertaking covers any entity engaged in an economic activity, regardless of its legal status and the way in which it is financed (see, inter alia, Joined Cases C­159/91 and C­160/91 Poucet and Pistre [1993], paragraph 17).
"Slutligen kan sökandens argument att det inte föreligger någon diskriminering på själva marknaden för lufttransporter, eftersom det inte finns någon begränsning på Paris flygplatser beträffande egenhantering, inte godtas. Även om detta argument skulle vara väl underbyggt visar det för det första inte att det inte föreligger diskriminering mellan de leverantörer som tillhandahåller tjänster till tredje man och de leverantörer som bedriver egenhantering.
In order to determine whether the activities in question are those of an undertaking within the meaning of Article 86 of the Treaty, it is necessary to establish the nature of those activities (see, inter alia, Case C­364/92 SAT Fluggesellschaft [1994], paragraph 19).
För det andra är detta;argument inexakt i så måtto att, vilket också framgår av övervägande 123 i det omtvistade beslutet, det endast är de stora flygbolag som har mycket flygtrafik på Paris flygplatser som i praktiken har möjlighet att utveckla egenhantering och göra den lönsam.
ADP submits that the Court of First Instance clearly interpreted national law perversely in holding, at paragraph 125 of the contested judgment, that 'the activities in question carried out by ADP are economic activities, and although those activities are carried out on publicly­owned property, they do not for that reason form part of the performance of a task conferred by public law.'
ADP har gjort gällande att förstainstansrätten uppenbart missuppfattat nationell rätt genom att i punkt 125 i den överklagade domen fastställa att "ADP:s verksamhet som är i fråga i förevarande fall är av ekonomisk karaktär.
The Court of First Instance was entitled to find, at paragraph 121 of the contested judgment, that the provision of airport facilities to airlines and the various service providers, in return for a fee at a rate freely fixed by ADP, constitutes an economic activity.
Visserligen bedrivs den på offentlig egendom, men det innebär inte att den omfattas av ett uppdrag att bedriva verksamhet som innefattar myndighetsutövning."
It is settled case­law that any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity (see, inter alia, Case C­35/% Commission ν Italy [1998], paragraph 36 and Case C­475/99 Glöckner [2001], paragraph 19).
ADP anser att förstainstansrätten i punkt 117 i den överklagade domen allvarligt har missuppfattat bevisningen genom att göra åtskillnad mellan å ena sidan nyttjandet av tomter, byggnader och anläggningar inom flygplatsområdet, för vilket leverantörerna har betalat hyra, och å andra sidan tillhandahållandet av flygplatsledningstjänster och rätten att tillhandahålla marktjänster, för vilken leverantörerna har betalat en omsättningsbaserad avgift.
The conclusion arrived at by the Court of First Instance at paragraph 125 of the contested judgment is not based on an analysis of French law, which was analysed merely for the sake of completeness, at paragraph 129 of the same judgment, but results from a characterisation, in paragraphs 119 to 124 of the contested judgment, of the activities of ADP in question in the light of Community law.
Det skall erinras om att förstainstansrättens slutsats i punkt 125 i den överklagade domen inte grundas på en analys av fransk rätt (denna görs endast som en extra åtgärd i punkt 129 i samma dom), utan följer av en bedömning av ADP:s ifrågavarande verksamhet mot bakgrund av gemenskapsrätten. Denna bedömning gjordes i punkterna 119—124 i den överklagade domen.
Whether the airport infrastructure management activities carried out by ADP constitute a business activity for the purposes of Article 86 of the Treaty is a question to be determined in the light of Community law.
Det är nämligen utifrån gemenskapsrätten som bedömningen av huruvida ADP:s flygplatsledningsverksamhet utgör verksamhet av ett företag i den mening som avses i artikel 86 i fördraget skall göras.
Thus, contrary to ADP's contention, the reasoning at paragraph 129 of the contested judgment was included for the sake of
Till skillnad från vad ADP har anfört är således motiveringen i punkt 129 i den överklagade domen, såsom förstainstansrätten med fog har påpekat, överflödig.
ADP claims that in so far as the commercial fees in question are not consideration for the private occupation of publicly­owned property, which is not a prerequisite for the provision of
Den sjunde grunden: Förstainstansrättens åsidosättande av artikel 86 i fördraget genom att anse att ADP är ett företag
ADP's grant of siteoccupancy licences in respect of the restricted area of the airport perimeter is not limited to suppliers occupying publicly-owned property as private persons and does not, as such, give rise to the right to charge a fee.
till de leverantörer som privat nyttjar offentlig egendom och vilken som sådan inte ger upphov till att avgift tas ut.
It follows that, in relation to definition of the market, there has been an infringement of Article 86 of the Treaty.
Härav följer enligt ADP att artikel 86 har åsidosatts vid definitionen av marknaden.
The ninth plea in law, alleging infringement, in relation to ADP's dominant position, of Article 86 of the Treaty
Förvaltning av offentlig egendom, vilket är den enda verksamhet som är i fråga i förevarande fall, innebär myndighetsutövning och kan följaktligen inte utgöra verksamhet av ett företag i den mening som avses i artikel 86 i fördraget.
The first part of the eighth plea concerning the definition of the product market is admissible.
Vad gäller den första delen av den åttonde grunden, vilken avser definitionen av produktmarknaden, skall överklagandet prövas på denna.
In that regard, ADP indicates precisely the contested elements of the judgment which it is sought to have set aside, and also the legal arguments specifically advanced in support of that application.
ADP anger klart på vilka punkter den överklagade domen ifrågasätts samt de rättsliga grunder som särskilt åberopas till stöd för yrkandet om upphävande.
As regards the substance of that part of the plea, it is clear from the examination of the fifth plea that the Court of First Instance properly found that the commercial fees in issue constituted consideration for ADP's services as manager of the airport facilities.
Vad gäller huruvida det finns fog för denna grund skall det erinras om att det följer av prövningen av den femte grunden att förstainstansrätten rätteligen ansett att de aktuella omsättningsbaserade avgifterna utgjorde ersättning för flygplatsledningstjänster.
ADP submits that the rights enjoyed over its publicly-owned property are equivalent to proprietary rights and that, contrary to the Court of First Instance's findings at paragraphs 149 and 151 of the contested judgment, it therefore no more has a 'monopoly' over that property than does any other owner over his property.
Det skall härvid erinras om att inom konkurrensrätten omfattar begreppet företag varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras (se bland annat dom av den 17 februari 1993 i de förenade målen C159/91 och C-160/91, Poucet och Pistre, punkt 17).
The publicly-owned property in question does not constitute a market for the purposes of competition law.
För att avgöra om den ifrågavarande verksamheten bedrivs av ett företag i den mening som avses i artikel 86 i fördraget måste man ta reda på vilket slag av verksamhet det är fråga om (se bland annat dom av den 19 januari 1994 i mål C-364/92, SAT Fluggesellschaft, punkt 19).
It must be observed at once that it is clear from the examination of the eighth plea in law that the Court of First Instance rightly held that the market for management services in respect of the facilities of the Paris airports constitutes the relevant market in the present case.
Förstainstansrätten ansåg med fog i punkt 121 i den överklagade domen att tillhandahållandet av flygplatsanläggningar till flygbolag och olika leverantörer, för vilket det utgår en avgift som ADP ensidigt har bestämt, måste anses utgöra en verksamhet som är av ekonomisk natur.