natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Preliminary ruling (Brussels Convention Article 5(1) —Jurisdiction in matters relating to a contract Place of performance of the obligation in question — Obligation not to do something, applicable without geographical limit — Undertakings given by two companies not to bind themselves to other partners when tendering for a public contract —Application of Article 2) (Full Court)
Denna fråga har uppkommit i en tvist mellan ett bolag bildat enligt belgisk rätt, Besix SA, Bryssel (Belgien), och två bolag bildade enligt tysk rätt, Wasserreinigungsbau Alfred Kretzschmar GmbH & Co. KG (nedan kallat WABAG) och Planungs- und Forschungsgesellschaft Dipl. Ing. W. Kretzschmar GmbH & Co. KG (nedan kallat PLAFOG), båda med säte i Kulmbach (Tyskland), angående skadestånd avseende ersättning, jämte ränta, för skada som WABAG och PLAFOG påstås ha åsamkat Besix genom att ha brutit mot en exklusivitetsklausul i ett avtal rörande en offentlig upphandling. Efter att Besix talan hade ogillats, överklagade detta bolag till Cour d'appel de Bruxelles.
The main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
According to the national court's case-file, on 24 January 1984, WABAG, which belongs to the Deutsche Babcock group, and Besix signed in Brussels an agreement drawn up in French whereby they undertook to submit a joint tender in response to a public invitation to tender for a project of the Ministry of Mines and Energy of Cameroon called \vater supply in 11 urban centres in Cameroon' and, if their tender were accepted, to perform the contract jointly.
Av handlingarna i målet vid den nationella domstolen framgår att WABAG, som ingår i Deutsche Babcock-koncernen, och Besix den 24 januari 1984 i Bryssel undertecknade ett avtal som upprättats på franska i vilket de åtog sig att gemensamt inge ett anbud i en offentlig upphandling avseende Kameruns gruv- och energiministeriums projekt "Vattentillförsel i elva städer i Kamerun", och att, vid ett antagande av deras anbud, gemensamt verkställa upphandlingskontraktet.
By judgment of 19 June 2000, received at the Court on 28 June 2000, the Cour d'appel de Bruxelles (Court of Appeal, Brussels) referred to the Court for a preliminary ruling under the Protocol of 3 June 1971 on the interpretation by the Court of Justice of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters a question on the interpretation of Article 5(1) ofthat Convention, as amended by the Convention of 9 October 1978 on the Accession of the Kingdom of Denmark, Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Cour d'appel de Bryssel frågar sig om den omständigheten att exklusivitetsåtagandet särskilt skulle iakttas i Belgien — vilket verkligen skedde, eftersom det var i Tyskland som PLAFOG förhandlade med det finska företaget är tillräckligt för att belgiska domstolar skall vara behöriga. Eftersom det måste ha varit parternas vilja att den andra avtalsparten inte skulle förena sig med någon annan samarbetspartner i syfte att inge ett gemensamt anbud i den ifrågavarande offentliga upphandlingen, saknar nämligen orten för ingåendet av ett sådant åtagande eller uppfyllelseorten betydelse på grund av att den tvistiga exklusivitetsförpliktelsen är tillämplig överallt i världen, och det finns således ett synnerligen stort antal orter där nämnda förpliktelse skall uppfyllas.
Under the terms of the agreement, the two companies undertook 'to act exclusively and not to commit themselves to other partners'.
När anbuden öppnades konstaterades emellertid att även PLAFOG, som i likhet med WABAG också ingick i Deutsche Babcock-koncernen, tillsammans med ett finskt företag hade ingivit ett anbud avseende den offentliga upphandlingen i fråga.
However, when the tenders were opened, it was found that Plafog, which, like WABAG, is part of the Deutsche Babcock group, had, in association with a Finnish undertaking, also taken part in the tender for the public contract in question.
Efter att samtliga anbud hade bedömts, beslutades det att upphandlingen skulle delas upp och att de olika delarna skulle utföras av flera bolag. En del tilldelades den grupp som PLAFOG tillhörde, medan WABAG-Besix, som inte hade erhållit en lika bra placering, inte fick någon del av upphandlingen.
That question has been raised in proceedings between the Belgian company Besix SA, established at Brussels (Belgium) and the German companies Wasserreinigungsbau Alfred Kretzschmar GmbH & Co. KG (hereinafter 'WABAG') and Planungs- und Forschungsgellschaft Dipl. Ing. W. Kretzschmar GmbH & Co. KG (hereinafter 'Plafog'), both established at Kulmbach (Germany), concerning a claim for damages lodged by Besix against WABAG and Plafog for loss which it alleges it suffered owing to breach by those two companies of an exclusivity clause in the context of a contract concerning a public invitation to tender. After all the tenders had been assessed, it was decided to split the contract and to entrust different lots to different undertakings.
"Skall artikel 5.1 i [Brysseljkonventionen ... tolkas på så sätt att talan mot den som har hemvist i en konventionsstat kan väckas i en annan konventionsstat, om talan avser avtal, vid domstolen på någon av de orter där den förpliktelse som talan avser har uppfyllts eller skall uppfyllas, i synnerhet då det rör sig om en förpliktelse att avstå från visst handlande — i likhet med förevarande mål som rör ett åtagande att agera exklusivt tillsammans med en avtalspart i syfte att lämna ett gemensamt anbud inom
whilst the WABAG-Besix group, which was lower placed, did not win any part of the contract.
är behörig, att en enda uppfyllelseort skall fastställas för den ifrågavarande förpliktelsen.
Besix, taking the view that the exclusivity and noncompetition clause had been breached, brought an action in damages against WABAG and Plafog on 19 August 1987 before the Tribunal de commerce de Bruxelles claiming damages of BEF 80 000 000.
ramen för en offentlig upphandling samt att inte förena sig med en annan samarbetspartner — då denna förpliktelse skall uppfyllas i hela världen?
'Must Article 5(1) of the [Brussels] Convention ... be interpreted as meaning that a defendant domiciled in a Contracting State may, in another Contracting State, be sued, in matters relating to a contract, in the courts for any of the places of performance of the obligation in question, in particular where, consisting in an obligation not to do something — such as, in the present case, an undertaking to act exclusively with another party to a contract with a view to submitting a joint bid for a public contract and not to enter into a commitment with another partner — that obligation is to be performed in any place whatever in the world?
För det fall frågan besvaras nekande, kan talan väckas mot nämnda svarande vid domstolen på den ort där förpliktelsen har uppfyllts eller skall uppfyllas, och, i så fall, enligt vilket kriterium skall denna ort fastställas?"
If not, may that defendant be sued specifically in the courts for one of the places of performance of the obligation and, if so, by reference to what criterion must that place be determined?'
Vid en sådan tvist som den i den nationella domstolen, som kännetecknas av att det finns en mängd uppfyllelseorter för avtalsförpliktelsen i fråga, skall det fastställas en enda uppfyllelseort, vilken i princip skall vara den ort som utgör den närmaste anknytningen mellan tvisten och den behöriga domstolen.
That court found that it had jurisdiction to hear Besix's claim pursuant to Article 5(1) of the Brussels Convention on the ground that, under the conflict rule of the court before which the matter had been brought, the applicable law was that of the State with which the contract had the closest connection and that the obligation in question, namely the exclusivity undertaking, should have been performed in Belgium as a corollary to the preparation of the joint tender.
Tillämpning av domstolens fasta rättspraxis, enligt vilken fastställandet av den ort där förpliktelsen har uppfyllts eller skall uppfyllas, i den mening som avses i artikel 5.1 i Brysselkonventionen, skall ske i enlighet med den lag som är tillämplig på den omtvistade förpliktelsen enligt kollisionsnormerna för den domstol vid vilken talan väckts, att ett sådant resultat inte går att uppnå.
When, however, its action was dismissed as unfounded, Besix took its case to the Cour d'appel de Bruxelles.
Denna metod innebär dessutom en risk för att käranden kan välja den uppfyllelseort som han anser bäst gynnar hans intressen.
By way of cross appeal, WABAG and Plafog contended that only the German courts had jurisdiction to hear and determine the case.
Det är mot bakgrund av dessa förutsättningar som domstolen skall besvara tolkningsfrågan.
The referring court also states that, given all the circumstances of the case, the parties' clear intention was to have the obligation in question honoured throughout the world, with the result that the places for its performance are particularly numerous.
Denna tolkning gör det följaktligen inte möjligt att utse den domstol som ur territoriellt hänseende är bäst lämpad att pröva tvisten, och dessutom innebär den en risk för att förutsebarheten äventyras beträffande vilken domstol som är behörig, på ett sätt som är oförenligt med rättssäkerhetsprincipen.
The question referred for a preliminary ruling must be answered in the light of those factors.
Enligt fast rättspraxis är det viktigt att i möjligaste mån undvika en ökning av antalet behöriga domstolar avseende samma avtal, i syfte att förebygga motstridiga beslut och underlätta erkännande och verkställighet av domstolsavgöranden utanför den stat där de har meddelats.
The Cour d'appel raises the question whether the fact that the undertaking to act exclusively was to be honoured, inter alia, in Belgium - and was indeed honoured in Belgium, since it was in Germany that Plafog negotiated with the Finnish undertaking — is sufficient to confer jurisdiction on the Belgian courts.
Det följer av det ovanstående att artikel 5.1 i Brysselkonventionen skall tolkas på så sätt att när en relevant avtalsförpliktelse har uppfyllts, eller skall uppfyllas, på olika orter, kan behörighet att avgöra tvisten inte tillerkännas vilken domstol som helst inom vars jurisdiktion någon av dessa uppfyllelseorter finns.
Since the parties' undoubted intention was that the other contracting party should not commit itself to another partner for the purpose of submitting a joint tender for the public contract concerned, the place where any such commitment was entered into or fulfilled does not matter and the exclusivity obligation in question was applicable in any place whatever in the world, the places for performance of that obligation therefore being particularly numerous.
Det är å andra sidan inte möjligt att i en situation som den i målet vid den nationella domstolen göra en självständig tolkning av den uppfyllelseort som avses i artikel 5.1 i Brysselkonventionen utan att riskera att ifrågasätta domstolens fasta rättspraxis sedan domen i det ovannämnda målet Tessili, som domstolen erinrat om ovan i punkt 33 och som nyligen bekräftades av domstolen i domarna i de ovannämnda målen GIE Groupe Concorde m.fl. och Leathertex.
Taking the view that, in those circumstances, determination of the case required an interpretation of the Brussels Convention, the Cour d'appel de Bruxelles decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Tvärtom framgår det av lydelsen av nämnda bestämmelse, vilken avseende avtalstvister anger att domstolen i "den ort" där den förpliktelse som talan avser har uppfyllts eller skall uppfyllas
to give an autonomous interpretation of the place of performance, referred to in Article 5(1) of the Brussels Convention, without calling in question the case-law established since Tessili, recalled in paragraph 33 above and upheld most recently by the Court in its judgments in GIE Groupe Concorde and Others and Leathertex.
det första, fastställandet av uppfyllelseorten för den ifrågavarande förpliktelsen i målet vid den nationella domstolen inte ske med stöd av en bedömning av de faktiska omständigheterna, vilken grundar sig på de konkreta omständigheter i detta fall som kan motivera att tvisten har en särskilt nära anknytning till en konventionsstat.
It follows from the foregoing that Article 5(1) of the Brussels Convention is to be interpreted as meaning that, in the event that the relevant contractual obligation has been, or is to be, performed in a number of places, jurisdiction to hear and determine the case cannot be conferred on the court within whose jurisdiction any one of those places of performance happens to be located.
Vidare utgör det fast rättspraxis, med hänsyn till den fördelning av behörigheten vid förhandsavgöranden som föreskrivs i protokollet av den 3 juni 1971 om domstolens tolkning av Brysselkonventionen, att det ankommer på den nationella domstolen att göra denna bedömning av faktiska omständigheter, medan EG-domstolen enbart skall tolka konventionen mot bakgrund av den nationella domstolens bedömning av de faktiska omständigheterna (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Leathertex, punkt 21).
Rather, as is clear from the very wording of that provision, which, in matters relating to a contract, confers jurisdiction on the courts 'for the place' of performance of the obligation in question, a single place of performance for the obligation in question must be identified.
Mot bakgrund av det ovan anförda framgår det att artikel 5.1 i Brysselkonventionen inte kan tillämpas i ett fall som det förevarande, i vilket det inte är möjligt att fastställa den domstol som har den närmaste anknytningen till tvisten genom att få domstolsbehörigheten att sammanfalla med orten där den förpliktelse som har ansetts relevant av den nationella domstolen faktiskt uppfylldes.
Accordingly, contrary to the approach envisaged by the court which has referred this case, the place of performance of the obligation in question in the present case cannot be identified on the basis of factual considerations, that is, on the basis of the specific circumstances of the case evidencing a particularly close connection between the case and a Contracting State.
För det andra utgör det förvisso fast rättspraxis avseende anställningsavtal att uppfyllelseorten för den relevanta förpliktelsen inledningsvis inte skall fastställas med ledning av den nationella lagstiftning som är tillämplig enligt kollisionsnormerna för den domstol där talan väckts, utan i stället på grundval av enhetliga kriterier som det åligger EG-domstolen att fastställa med beaktande av Brysselkonventionens system och syften (domen i det ovannämnda målet Mulox IBC, punkt 16).
In a case such as that now referred, characterised by a multiplicity of places of performance of the contractual obligation in question, a single place of performance has to be identified. In principle, this will be the place presenting the closest connection between the dispute and the court having jurisdiction.
Enligt dessa kriterier är den ifrågavarande orten den där arbetstagaren faktiskt utför det med arbetsgivaren avtalade arbetet (domen i det ovannämnda målet Mulox IBC, punkt 20), och slutligen, för det fall arbetstagaren utför arbete i mer än en konventionsstat, utgör den ort där den för avtalet karakteristiska förpliktelsen har uppfyllts eller skall uppfyllas, i den mening som avses i artikel 5.1 i Brysselkonventionen, den ort där eller från vilken arbetstagaren huvudsakligen uppfyller sina förpliktelser gentemot arbetsgivaren (domen i det ovannämnda målet Mulox IBC, punkt 26) eller den ort där arbetstagaren har upprättat det faktiska centret för sin verksamhet (domen i det ovannämnda målet Rutten, punkt 26).
However, application of the Court's traditional case-law, according to which the place of the performance of the obligation in question, within the meaning of Article 5(1) of the Brussels Convention, is to be determined in accordance with the law governing the obligation in question, according to the conflict rules of the court seised, does not enable that result to be achieved.
Den rättspraxis som domstolen har erinrat om i ovanstående punkt kan emellertid inte tillämpas analogiskt i det förevarande fallet.
Further, it is true that there is settled case-law, as regards contracts of employment, to the effect, first, that the place of performance of the relevant obligation should be determined by reference, not to the applicable national law in accordance with the conflict rules of the court seised, but to uniform criteria which it is for the Court to lay down on the basis of the scheme and objectives of the Brussels Convention (Mulox IBC, paragraph 16); next, that those criteria lead to the choice of the place where the employee actually performs the work covered by the contract with his employer (Mulox IBC, paragraph 20); finally, that, where the employee performs his work in more than one Contracting State, the place where the obligation characterising the contract is to be performed, within the meaning of Article 5(1) of the Brussels Convention, is the place where or from which the employee principally discharges his obligations towards his employer (Mulox IBC, paragraph 26) or where the employee has established the effective centre of his activities (Rutten, paragraph 26).
En förpliktelse att avstå från visst handlande som, i likhet med denna förpliktelse som avses i målet vid den nationella domstolen, karaktäriseras av ett åtagande att agera exklusivt tillsammans med en avtalspart samt av ett förbud för parterna att förena sig med andra samarbetspartner i syfte att inge ett gemensamt anbud i samband med en offentlig upphandling och som, enligt parternas vilja, är utan geografisk begränsning och därför måste uppfyllas överallt i hela världen särskilt i var och en av konventionsstaterna — kan till sin natur varken fastställas till en specifik ort eller knytas till någon domstol som är särskilt lämpad att pröva tvisten avseende denna förpliktelse.
Where parties have agreed a contractual obligation not to do something, applicable without any geographical limit, that approach does not avoid a multiplicity of competent courts, since it leads to the result that the places of performance of the obligation in question are in all the Contracting States.
Ett sådant åtagande att avstå från visst handlande, var som helst i världen, har nämligen per definition inte en närmare anknytning till en viss domstol än till någon annan.
However, that case-law of the Court, rehearsed in the preceding paragraph, cannot be applied by analogy in the present case.
Mot denna bakgrund kan domstolsbehörigheten endast fastställas i enlighet med artikel 2 Brysselkonventionen, vilken innehåller ett tydligt och pålitligt kriterium (dom av den 15 februari 1989 i mål 32/88, Six Constructions, punkt 20).
Consequently, that interpretation does not make it possible to identify the court most qualified territorially to determine the case.
Denna lösning är för övrigt förenlig med Brysselkonventionens system och ändamålet bakom artikel 5.1 i denna konvention.
In the present case, the national court found that only the obligation of exclusivity and noncompetition was in question, the sole purpose of the legal action brought by Besix being to obtain compensation for the damage which it claims to have suffered through breach of that obligation by WABAG and Plafog.
Såsom den hänskjutande domstolen har konstaterat att målet vid den nationella domstolen endast rörde exklusivitets- och konkurrensbegränsningsåtagandet. Besix talan hade som enda syfte att erhålla ersättning för den skada som detta företag ansåg sig ha lidit till följd av att WABAG och PLAFOG inte hade uppfyllt denna förpliktelse.
Accordingly, the question referred by the Cour d'appel de
Det är därför som tolkningsfrågan från Cour d'appel de Bruxelles enbart rör fastställandet av uppfyllelseorten för denna förpliktelse att avstå från visst handlande.
A further point is that it is not possible, in a situation such as that at issue in the present case,
I gengäld innebär det tillvägagångssätt som har föreslagits av Besix och kommissionen att den relevanta förpliktelsen att handla på visst sätt först måste fastställas.
whatsoever is not linked to any particular court rather than to any other.
föreskrivs särskilda behörighetsregler, såsom i artikel 5.1, där frågan om vilken behörighetsregel som skall tillämpas är beroende av det val käranden gör.
Bruxelles relates solely to determination of the place for performance of that negative obligation.
Det system för fördelning av behörighet som finns i avdelning II i Brysselkonventionen bygger nämligen på principen som anges i artikel 2 första stycket - att talan mot den som har hemvist i en konventionsstat skall väckas vid domstol i den staten, oberoende av i vilken stat parterna har medborgarskap.
However, the approach advocated by Besix and the Commission would entail the prior determination of the relevant positive obligation.
Denna behörighetsregels karaktär av huvudregel — som är ett uttryck för den latinska sentensen actor sequitur forum rei — förklaras av att den normalt underlättar svarandens försvar (se särskilt dom av den 13 juli 2000 i mål C-412/98, Group Josi, punkterna 34 och 35).
In those circumstances jurisdiction can, in such a case, be determined solely in accordance with Article 2 of the Brussels Convention, which provides a certain and reliable criterion (Case 32/88 Six Constructions [1989], paragraph 20).
Det framgår emellertid av fast rättspraxis att nämnda valmöjlighet inte får innebära en tolkning som går utöver de fall som uttryckligen avses i Brysselkonventionen, vid äventyr att den grundläggande principen i artikel 2 första stycket i denna konvention berövas sitt innehåll, vilket i förekommande fall kan få till följd att käranden påverkar valet av domstol på ett sätt som är oförutsebart för en svarande som har sin hemvist i en konventionsstat (se särskilt domen i det ovannämnda målet Group Josi, punkterna 49 och 50, och där angiven rättspraxis).
That solution is, moreover, in conformity with the scheme of the Brussels Convention and the rationale of Article 5(1) thereof.
Det är endast med avvikelse från denna grundläggande princip som det i Brysselkonventionen, enligt artikel 3 första stycket i denna konvention, bland annat
The system of common rules on conferment of jurisdiction laid down in Title II of the Brussels Convention is based on the general rule, set out in the first paragraph of Article 2, that persons domiciled in a Contracting State are to be sued in the courts of that State, irrespective of the nationality of the parties.
"Den särskilda behörighetsregeln avseende avtalstvister, som anges i artikel 5.1 i konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område, i dess lydelse enligt konventionen av den 9 oktober 1978 om Konungariket Danmarks, Irlands och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands tillträde, kan inte tillämpas för det fall det inte går att bestämma uppfyllelseorten för den förplikteke som talan avser, vilket är fallet i målet vid den nationella domstolen, på grund av att den tvistiga avtalsförpliktelsen avser ett åtagande att avstå från visst handlande, utan geografisk begränsning, som karaktäriseras av att det finns ett stort antal orter där förphktelsen har uppfyllts eller skall uppfyllas.
That jurisdictional rule is a general principle, which expresses the maxim actor sequitur forum rei, because it makes it easier, in principle, for a defendant to defend himself (see, in particular, Case C-412/98 Group Josi [2000], paragraphs 34 and 35).
Under sådana omständigheter kan behörig domstol endast fastställas med tillämpning av det allmänna behörighetskriteriet i artikel 2 första stycket i nämnda konvention*