natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The references were made in three sets of appeal proceedings on a point of law (‘Revision’) in which the parties were (i) Arcor AG & Co. KG (‘Arcor’), (ii) Communication Services TELE2 GmbH (‘TELE2’) and (iii) Firma 01051 Telekom GmbH (‘01051 Telekom’), all operators of public telecommunications networks, on the one hand, the Bundesrepublik Deutschland, represented by the Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Federal Agency for Electricity, Gas, Telecommunications, Post and Rail Networks; ‘the regulatory authority’), on the other, and, as an intervening party, Deutsche Telekom AG (‘Deutsche Telekom’), and which concerned a decision of the regulatory authority of 29 April 2003 approving, as from 1 July 2003, a connection charge of EUR 0.004 per minute in respect of call charges for the provision of calls originating in Deutsche Telekom’s national telephone network to an interconnection partner operating as a carrier for local calls (‘the Telekom-B2 (local) facility’). Legal context
Respektive begäran har framställts i tre överklaganden (Revision) mellan Arcor AG & Co. KG (nedan kallat Arcor), respektive Communication Services TELE2 GmbH (nedan kallat TELE2) och Firma 01051 Telekom GmbH (nedan kallat 01051 Telekom), operatörer som driver allmänt tillgängliga telenät, och Bundesrepublik Deutschland, som representeras av Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (den federala myndigheten för elektrici-tets-, gas, tele- och järnvägsnäten samt postväsendet) (nedan kallad regleringsmyndigheten). Deutsche Telekom AG (nedan kallat Deutsche Telekom) deltog också i förfarandena. Målen rör ett beslut som regleringsmyndigheten fattade den 29 april 2003 om att bevilja Deutsche Telekom tillstånd att ta ut en anslutningsavgift om 0,004 euro per minut utöver samtalspriset från och med den 1 juli 2003. Denna avgift avsåg kostnader för tillhandahållande av förbindelser från Deutsche Telekoms nationella telefonnät till en samtrafikerande nätoperatör verksam inom anslutning av lokala samtal (nedan kallat tjänsten Telekom-B2 (lokal)). Tillämpliga bestämmelser
Recital 5 in the preamble to Directive 96/19 states:
I skäl 5 i direktiv 96/19 föreskrivs följande:
‘… In order to allow telecommunications organisations to complete their preparation for competition and in particular to pursue the necessary rebalancing of tariffs, Member States may continue the current special and exclusive rights regarding the provision of voice telephony until 1 January 1998.
”… För att möjliggöra för teleorganisationerna att slutföra sina förberedelser inför konkurrensutsättande och särskilt att fortsatt driva den nödvändiga anpassningen av teletaxor får medlemsstater upprätthålla sina nuvarande speciella och exklusiva rättigheter för tillhandahållande av telefoni fram till den 1 januari 1998.
Member States with less developed networks or with very small networks must be eligible for a temporary exception where this is warranted by the need to carry out structural adjustments and strictly only to the extent necessary for those adjustments.
Medlemsstater med mindre utvecklade telenät eller med mycket små telenät måste vara berättigade till ett tillfälligt undantag där detta motiveras av nödvändigheten att genomföra strukturförändringar och endast i den omfattning som är absolut nödvändig för att till fullo genomföra dessa förändringar.
Such Member States should be granted, upon request, an additional transitional period respectively of up to five and of up to two years, provided it is necessary to complete the necessary structural
Dessa medlemsstater bör på begäran beviljas ytterliga övergångsperioder på upp till fem respektive två år förutsatt att det är nödvändigt för att fullfölja de nödvändiga strukturella förändringarna. De
Recital 20 in the preamble to Directive 96/19 states:
I skäl 20 i direktiv 96/19 föreskrivs följande:
‘… Member States should phase out as rapidly as possible all unjustified restrictions on tariff rebalancing by the telecommunications organisations and in particular those preventing the adaptation of rates which are not in line with costs and increase the burden of universal service provision….’
”… Medlemsstaterna bör gradvis så fort som möjligt avskaffa alla omotiverade begränsningar för teleorganisationernas gradvisa omfördelning av taxorna, särskilt de som hindrar anpassningen av taxor som inte står i relation till omkostnaderna och som ökar den finansiella bördan för förpliktelsen avseende samhällsomfattande tjänster…”
The third paragraph of Article 4c of Directive 90/388, inserted by Article 1(6) of Directive 96/19, provides:
Artikel 4c tredje stycket i direktiv 90/388, vilket infördes genom artikel 1.6 i direktiv 96/19, har följande lydelse:
‘Member States shall allow their telecommunications organisations to rebalance tariffs taking account of specific market conditions and of the need to ensure the affordability of a universal service, and, in particular, Member States shall allow them to adapt current rates which are not in line with costs and which increase the burden of universal service provision, in order to achieve tariffs based on real costs.
”Medlemsstaterna ska ge sina teleorganisationer tillstånd att omfördela taxestrukturen med beaktande av särskilda marknadsförhållanden och behovet att säkerställa att samhällsomfattande tjänster tillhandahålls till rimligt pris, och i synnerhet ska medlemsstaterna tillåta en anpassning av befintliga taxor som inte följer kostnadsstrukturen och som ökar kostnadsbördan för åtagandet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, i syfte att uppnå en taxestruktur som baseras på verkliga kostnader.
Where such rebalancing cannot be completed before 1 January 1998 the Member States concerned shall report to the Commission on the future phasing-out of the remaining tariff imbalances.
I de fall en sådan omfördelning inte kan genomföras fullständigt före den 1 januari 1998, ska de berörda medlemsstaterna avge en rapport till kommissionen om det framtida gradvisa avskaffandet av de återstående obalanserna i taxestrukturen.
This shall include a detailed timetable for implementation.’
Denna ska innehålla en detaljerad tidsplan för genomförande.”
Article 7(2) of Directive 97/33 is worded as follows:
I artikel 7.2 i direktiv 97/33 föreskrivs följande:
‘Charges for interconnection shall follow the principles of transparency and cost orientation.
”Avgifterna för samtrafik ska följa principerna om öpp[enh]et och kostnadsorientering.
The burden of proof that charges are derived from actual costs including a reasonable rate of return on investment shall lie with the organisation providing interconnection to its facilities.
Bevisbördan för att avgifterna härrör från verkliga kostnader som inkluderar en rimlig avkastningsgrad på investerat kapital ska ligga hos den organisation som tillhandahåller samtrafik med sin utrustning.
National regulatory authorities may request an organisation to provide full justification for its interconnection charges, and where appropriate shall require charges to be adjusted.
Nationella regleringsmyndigheter kan ålägga en organisation att fullständigt styrka sina samtrafiksavgifter och, när så är lämpligt, kräva att avgifterna justeras.
This paragraph shall also apply to organisations set out in Part 3 of Annex I which have been notified by national regulatory authorities as having significant market power on the national market for interconnection.’
Denna bestämmelse ska också gälla för de organisationer som avses i bilaga I del 3 och som enligt nationella myndigheters meddelande har ett betydande inflytande på den nationella marknaden för samtrafik.”
Article 12(7) of Directive 97/33, added by Directive 98/61, states:
Artikel 12.7 i direktiv 97/33, vilken lades till genom direktiv 98/61, har följande lydelse:
‘National regulatory authorities shall require at least organisations operating public telecommunications networks as set out in Part 1 of Annex I and notified by national regulatory authorities as organisations having significant market power, to enable their subscribers, including those using ISDN [integrated services digital network], to access the switched services of any interconnected provider of publicly available telecommunications services.
”De nationella regleringsmyndigheterna ska kräva att åtminstone de organisationer som tillhandahåller allmänna tillgängliga telenät enligt del 1 i bilaga I och som har anmälts av de nationella regleringsmyndigheterna som organisationer med betydande inflytande på marknaden, ska ge sina abonnenter, inklusive dem som använder ISDN [Integrated Services Digital Network], tillgång till kopplade tjänster hos alla leverantörer av fasta allmänt tillgängliga teletjänster som deltar i samtrafiken.
For this purpose facilities shall be in place by 1 January 2000 at the latest or, in those countries which have been granted an additional transition period, as soon as possible thereafter, but no later than two years after any later date agreed for full liberalisation of voice telephony services, which allow the subscriber to choose these services by means of preselection with a facility to override any preselected choice on a call-by-call basis by dialling a short prefix.
För detta ändamål ska sådan utrustning finnas tillgänglig senast den 1 januari 2000 eller, i de länder som har beviljats en ytterligare övergångsperiod, så snart som möjligt därefter, men senast två år efter en annan senare tidpunkt som fastställs för fullständig avreglering av taltelefonitjänster som tillåter abonnenten att välja sådana tjänster genom ett förval med möjlighet att välja bort varje förval för varje enskilt samtal genom att slå ett kort prefix.
National regulatory authorities shall ensure that pricing for interconnection related to the provision of this facility is cost-orientated and that direct charges to consumers, if any, do not act as a disincentive for the use of this facility.’
De nationella regleringsmyndigheterna ska säkerställa att prissättningen för den samtrafik som avser tillhandahållandet av denna tjänst är kostnadsorienterad och att eventuella direkta avgifter för konsumenter inte hämmar användningen av denna tjänst.”
Paragraph 43(6) of the Law on telecommunications (Telekommunikationsgesetz) of 25 July 1996 (BGBl. 1996 I, p.
I 43 § sjätte stycket i lagen av den 25 juli 1996 om telekommunikationer (Telekommunikationsgesetz) (BGBl. 1996 I, s.
1120; the ‘TKG 1996’), as amended by the First Law amending the Law on telecommunications (Erste Gesetz zur Änderung des Telekommunikationsgesetzes) of 21 October 2002 (BGBl. 2002 I, p.
1120) (nedan kallad TKG 1996), i dess lydelse enligt första lagen om ändring av lagen om telekommunikationer (Erste Gesetz zur Änderung des Telekommunikationsgesetzes) av den 21 oktober 2002 (BGB1. 2002 I, s.
4186), provides:
4186), föreskrivs följande:
The user must also be able to introduce different presettings for local and long-distance calls.
Användaren ska även kunna göra olika förinställningar för lokal- och fjärrsamtal.
In doing so, it is necessary in particular to ensure that the network operator [carrier] chosen by the user bears a reasonable share of the costs of the local loop provided to the user.
När detta verkställs ska särskilt säkerställas att den nätoperatör som användaren har valt bidrar på lämpligt sätt till att täcka kostnaderna för kundanslutning till accessnätet.
The regulatory authority may suspend, in whole or in part, the obligation laid down in the first sentence, for as long as and to the extent that this is technically justified.
Så länge och i den mån det är motiverat av tekniska skäl kan regleringsmyndigheten bestämma att skyldigheten som föreskrivs i första meningen helt eller delvis inte ska tillämpas under en viss tid.
As regards the operators of mobile telephone networks, the obligation to facilitate carrier selection or preselection shall be suspended.
För de nätoperatörer som är verksamma inom mobiltelefoni upphör skyldigheten att möjliggöra val av operatör eller förval av operatör tills vidare.
That obligation will be reconsidered on transposition of the requirements of Article 19(2) of Directive 2002/22/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and ser -vices [Universal Service Directive] (OJ 2002 L 108, p. 51).’
Denna skyldighet kommer att omprövas vid genomförandet av kraven i artikel 19.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) (EGT L 108, s. 51).”
It is clear from the orders for reference that, by decision of 29 April 2003, upon application by Deutsche Telekom, the regulatory authority approved, as from 1 July 2003 until 30 November 2003, a connection charge of EUR 0.004 per minute in respect of call charges for the Telekom-B2 (local) facility.
Det framgår av besluten om hänskjutande att regleringsmyndigheten, på Deutsche Telekoms begäran genom beslut av den 29 april 2003, beviljade Deutsche Telekom tillstånd att ta ut en anslutningsavgift om 0,004 euro per minut utöver samtalspriset för tjänsten Telekom-B2 (lokal), från och med den 1 juli 2003 till och med den 30 november 2003.
That approval extended to all the interconnections agreed or ordered up to 7 May 2003.
Detta tillstånd omfattade all avtalad eller ålagd samtrafik till och med den 7 maj 2003.
The ground for that decision, taken on the basis of the fourth sentence of Paragraph 43(6) of the TKG 1996, was the fact that the costs of the local loop would not have been covered by revenue derived from provision of the loop, with the result that there would have been a deficit.
Beslutet grundade sig på 43 § sjätte stycket fjärde meningen TKG 1996 och motiverades av att kostnaderna för accessnätet inte täcktes av intäkterna från slutkundsabonnemang. Dessa kostnader hade således lett till att ett underskott uppstått.
The regulatory authority, by decision of 23 September 2003, revoked the decision of 29 April 2003, on the ground that Deutsche Telekom no longer had any connection cost deficit, since an increase in the price paid by the end-user for provision of the local loop had been approved in the interim.
Genom beslut av den 23 september 2003 upphävde regleringsmyndigheten beslutet av den 29 april 2003 på grund av att Deutsche Telekom inte längre hade något underskott som berodde på anslutningen. Under tiden hade nämligen en höjning av slutkundsavgiften för anslutning till accessnätet godkänts.
Appeals on a point of law (‘Revision’) against those judgments were brought before the Bundesverwaltungsgericht (Federal Administrative Court) by all the parties to the main proceedings in Case C-152/07 and by the defendants and interveners in the main proceedings in Cases C-153/07 and C-154/07.
Samtliga parter vid den nationella domstolen i mål C-152/07 samt svarandena och intervenienterna vid den nationella domstolen i målen C-153/07 och C-154/07 överklagade dessa domar till Bundesverwaltungsgericht.
In those circumstances, the Bundesverwaltungsgericht, in the three cases in the main proceedings, decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Mot bakgrund av det ovannämnda beslutade Bundesverwaltungsgericht att vilandeförklara de tre målen och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
‘(1) Are Directive 90/388 … and Directive 97/33 … to be interpreted as precluding the national regulatory authority from requiring, in 2003, the operator of a network interconnected with a public telecommunications subscriber network to pay a contribution to the market-dominant operator of the subscriber network in order to compensate that operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop?
”1) Ska direktiv … 90/388 … och direktiv … 97/33 … tolkas så, att en nationell regleringsmyndighet inte får förplikta en operatör av ett nät som är sammankopplat med ett allmänt tillgängligt teleaccessnät att erlägga en avgift för år 2003 till den marknadsdominerande accessnätsoperatören som kompensation för det underskott som uppkommit för sistnämnda operatör till följd av tillhandahållandet av accessnätet?
(2) If the answer to the first question is in the affirmative, is the incompatibility with Community law of such a requirement, which is a provision of domestic law, to be taken into account by the national court in proceedings concerning the approval of a contribution by the interconnected network operator?’
2) För det fall att den första frågan besvaras jakande, ska den nationella domstolen i ett förfarande rörande tillståndet att ta ut ett sådant bidrag från nätoperatören beakta att skyldigheten att utge sådant bidrag enligt nationell rätt strider mot gemenskapsrätten?”
By order of 1 June 2007, the President of the Court ordered the joinder of Cases C-152/07 to C-154/07 for the purposes of the written and oral procedure and the judgment.
Målen C-152/07–C-154/07 har genom beslut av domstolens ordförande av den 1 juni 2007 förenats vad gäller det skriftliga och det muntliga förfarandet samt domen.
By its first question, the referring court essentially asks whether Directives 90/388 and 97/33 preclude a national regulatory authority from being able to require an operator
Den nationella domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida direktiv 90/388 och direktiv 97/33 utgör hinder för att en nationell
ARCOR AND OTHERS of a network interconnected with a public network to pay to the market-dominant subscriber network operator a charge intended to compensate the latter operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop.
regleringsmyndighet får förplikta en operatör av ett nät som är sammankopplat med ett allmänt tillgängligt telenät att erlägga en avgift till den marknadsdominerande accessnätsoperatören som kompensation för det underskott som uppkommit för sistnämnda operatör till följd av tillhandahållandet av accessnätet.
It is undisputed that the connection charge at issue in the main proceedings, imposed pursuant to the fourth sentence of Paragraph 43(6) of the TKG 1996, is separate from and paid in addition to the interconnection charge, which is based on another provision of the TKG 1996, namely Paragraph 39.
Anslutningsavgiften i fråga i målen vid den nationella domstolen, vilken har fastställts i enlighet med 43 § sjätte stycket fjärde meningen TKG 1996, är åtskild från och erläggs utöver samtrafikavgiften. Samtrafikavgiften grundar sig på en annan bestämmelse i TKG 1996, nämligen 39 §.
The principle of that connection charge was introduced when Directive 98/61 was transposed into German law.
Anslutningsavgift infördes när direktiv 98/61 införlivades med tysk rätt.
The amount of the connection charge is calculated by reference to the deficit incurred by Deutsche Telekom as a result of the fact that revenue generated by provision of the local loop does not cover the costs associated with the effective provision of that loop.
Anslutningsavgiftens storlek beräknas i förhållande till det underskott som Deutsche Telekom har ådragit sig på grund av att intäkterna från accessnätsverksamheten inte täcker de kostnader som hör samman med att detta accessnät tillhandahålls på ett effektivt sätt.
According to the referring court, the obligation to contribute to the costs of the local loop falls on the interconnected network operator (carrier) chosen by the subscriber by direct selection or by preselection.
Enligt den nationella domstolen är den nätoperatör som kunden har valt genom direktval eller förval skyldig att bidra till att täcka kostnaderna för anslutningen.
That obligation can be seen however as compensation for the deficit arising from the costs of provision of the local loop on the part of Deutsche Telekom, the market-dominant subscriber network operator, and not as consideration for a service provided by Deutsche Telekom to the interconnected network operator.
Denna skyldighet framställs emellertid som en kompensation för det befintliga underskott vad gäller de anslutningskostnader som Deutsche Telekom, som är den marknadsdominerande accessnätsoperatören, har och inte som en ersättning för en tjänst som nämnda operatör har tillhandahållit nätoperatören.
The purpose therefore of the connection charge at issue in the main proceedings is to provide additional remuneration in the form of a contribution to the costs of providing the local loop which are not covered by ‘customer’ charges.
Den omtvistade avgiften har följaktligen till syfte att utgöra en ytterligare betalning, såsom ett bidrag för att ersätta kostnaderna för anslutning av slutkunderna som inte täcks av den avgift som slutkunderna betalar.
The charge is payable solely by the operators of networks which have concluded an interconnection agreement with Deutsche Telekom concerning carrier direct selection or pre-selection services on the local networks.
Endast de nätoperatörer som har slutit ett avtal om samtrafik med Deutsche Telekom avseende tjänster om direktval eller förval av operatör i det lokala nätet, ska erlägga denna avgift.
It is clear from Article 12(7) of Directive 97/33 that national regulatory authorities are to ensure that pricing for interconnection related to the provision of voice telephony services, which allow the subscriber to choose those services by means of preselection, with a facility to override any preselected choice on a call-by-call basis
Det framgår av ordalydelsen i artikel 12.7 i direktiv 97/33 att de nationella regleringsmyndigheterna ska säkerställa att prissättningen för den samtrafik som avser tillhandahållandet av taltelefonitjänster, som möjliggör för kunden att välja sådana tjänster genom ett förval och genom ett system som ger kunden möjlighet att välja bort varje förval för varje enskilt samtal genom att slå ett kort prefix, är kostnadsorienterad och
It is however clear that the connection charge at issue in the main proceedings, which is dependent on the existence of an interconnection agreement in respect of carrier preselection services, is paid by the interconnected network operators and that it comes at a time of increased liberalisation of the telecommunications market.
Avgiften i fråga i målen vid den nationella domstolen, som beror på huruvida det slutits ett avtal om samtrafik avseende tjänsterna om förval av operatör, erläggs av nätoperatörerna och har införts inom ramen för den ökade avregleringen av telemarknaden.
It follows that the charge is within the scope of Article 12(7) of Directive 97/33 and must therefore be subject to the same pricing conditions as the interconnection charge stricto sensu, namely with due regard to the principle of the cost orientation of tariffs.
Av detta följer att nämnda avgift omfattas av tillämpningsområdet för artikel 12.7 i direktiv 97/33 och att samma villkor för fastställande av samtrafikavgiften i egentlig mening, nämligen att principen om kostnadsorientering ska iakttas, gäller för denna avgift.
That principle, laid down in Article 7(2) of Directive 97/33, requires that charges be derived from actual costs.
Principen om kostnadsorientering fastslås i artikel 7.2 i direktiv 97/33 och innebär att avgifterna ska bestämmas i förhållande till verkliga kostnader.
Consequently, it is clear that Article 12(7) of Directive 97/33 does not allow a national regulatory authority to approve a connection charge the rate of which is not cost-oriented, when it has the same characteristics as an interconnection charge and is levied as a supplement to such a charge.
Enligt artikel 12.7 i direktiv 97/33 får en nationell regleringsmyndighet inte bevilja tillstånd för en anslutningsavgift som inte har bestämts i förhållande till kostnaderna, eftersom den har samma egenskaper som en samtrafikavgift och tas ut utöver en sådan avgift.