natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the present case, it was apparent from the ¤le and from the hearing before the Court of Justice that, by the judgment under appeal, the General Court annulled the Commission’s decision on the basis of a plea that it had raised of its own motion concerning an infringement of Article 253°EC without ¤rst having invited the parties, in the course of the written or oral procedures, to submit their observations on that plea.
Enligt domstolen framgick det i det här aktuella fallet av handlingarna i¤målet och av vad som framkommit under förhandlingen i domstolen att tribunalen, genom den överklagade domen, ogiltigförklarade kommissionens beslut med stöd av en grund som prövats ex o¥cio, avseende ett åsidosättande av artikel 253 EG, utan att dessförinnan, under det skriftliga förfarandet eller det muntliga förfarandet, ha berett parterna tillfälle att yttra sig över grunden.
In so doing, the General Court failed to have regard to the rule that the parties should be heard, thereby adversely a¥ecting the interests of the Commission.
Tribunalen åsidosatte därmed den kontradiktoriska principen varvid den kränkte kommissionens intressen.
The Court of Justice explained that, as the Advocate General had noted, while an inadequate statement of reasons is a defect which, in principle, cannot be remedied, the ¤nding of such a defect nevertheless follows from an assessment which, as has consistently been held, must take certain matters into consideration.
Domstolen förklarade i enlighet med vad generaladvokaten påpekat, att även om bristande motivering visserligen utgör ett fel som i princip inte kan läkas ska fastställandet av en sådan brist grundas på en bedömning vid vilken, enligt fast rättspraxis, hänsyn ska tas till ett visst antal omständigheter.
Such an assessment may be open to debate, particularly where it relates to the reasons for a spe-ci¤c point of fact and of law rather than to the total absence of reasons.
En sådan bedömning kan bli föremål för diskussion, särskilt när den inte avser en fullständig avsaknad av motivering utan motiveringen av en bestämd faktisk och rättslig fråga.
In the present case, if the Commission had been in a position to submit its observations, it could, inter alia, have put forward the same arguments as those advanced in relation to the fourth and ¤fth grounds of the appeal.
Om kommissionen i detta fall hade getts möjlighet att inkomma med synpunkter, hade den bland annat kunnat framföra samma argument som dem som framfördes inom ramen för den µärde och den femte grunden för överklagandet.
With regard to the obligations which Community law places on Member States, the Court had the opportunity, in Case C-445/06 Danske Slagterier (judgment of 24 March 2009), to recall the principles of the Member States’ non-contractual liability for breach of Community law, while at the same time providing clari¤cation and explanations in relation to their speci¤c application.
Beträ§ande de skyldigheter som åvilar medlemsstaterna enligt gemenskapsrätten ck domstolen tillfälle i dom av den 24 mars 2009 i mål C 445/06, Danske Slagterier, att erinra om de principer som gäller för medlemsstaternas utomobligatoriska ansvar för åsidosättande av gemenskapsrätten, varvid den i¤vissa avseende preciserade och förklarade hur dessa konkret ska tillämpas.
As regards the enforcement of that liability, the Court observed that, in the absence of Community legislation, it is on the basis of the rules of national law on liability that the State must make reparation for the consequences of the loss or damage caused to individuals by the breach of Community law, provided that the conditions, including time limits, for reparation of loss or damage laid down by national law accord with the principles of equivalence and e¥ectiveness.
När det gäller genomförandet av detta ansvar erinrade domstolen om att det, i avsaknad av gemenskapsrättsliga föreskrifter, är inom ramen för nationell skadeståndsrätt som det ankommer på staten att gottgöra följderna av den skada som enskilda lidit till följd av åsidosättandet av gemenskapsrätten, eftersom de förutsättningar, bland annat avseende tidsfrister, som fastställs i nationell lagstiftning i fråga om skadestånd ska vara förenliga med likvärdighetsprincipen och e§ektivitetsprincipen.
The laying down in advance of reasonable time limits for bringing proceedings has already been held to be compatible with Community law.
Fastställandet i förväg av rimliga tidsfrister för att väcka talan hade i detta avseende redan befunnits vara förenligt med gemenskapsrätten.
The Court added that such a time limit must also be suciently foreseeable for individuals.
Domstolen tillade att en sådan frist dessutom ska vara tillräckligt förutsebar för den enskilde.
It is for the national court, taking account of all the features of the legal and factual situation at the material time, to determine whether that is the case.
Det är den nationella domstolens uppgift att, med beaktande av samtliga de element som kännetecknar den rättsliga och faktiska situationen vid tidpunkten för omständigheterna i målet, pröva huruvida detta är fallet.
It is likewise for the national court to determine whether, as a result of the application by analogy of the time limit laid down in national legislation, the conditions for reparation of loss or damage caused to individuals by the breach of Community law by the Member State concerned are less favourable than those applicable to the reparation of similar domestic loss or damage.
På den nationella domstolen ankommer även att pröva huruvida en analog tillämpning av den frist som föreskrivs i den nationella lagstiftningen leder till att villkoren för ersättning för skada som enskilda lidit till följd av denna medlemsstats åsidosättande av gemenskapsrätten inte på grund av denna tillämpning skulle ha varit mindre förmånliga än de villkor som är tillämpliga på liknande skadestånd i interna rättsförhållanden.
Court of Justice injurious e¥ects thereof are foreseeable, even if that date is prior to the correct transposition of the directive.
Inte heller när det gäller skadeståndstalan mot en stat på grund av ett felaktigt införlivande av ett direktiv, vilket var fallet i det aktuella målet, utgör gemenskapsrätten något hinder för att preskriptionstiden börjar löpa då de första skadeverkningarna av detta felaktiga införlivande uppstår och då ytterligare skadeverkningar kan förutses, även om denna tidpunkt ligger före det korrekta införlivandet av detta direktiv.
Finally, as regards the requisite attitude on the part of the injured party, the Court decided that national legislation which lays down that an individual cannot obtain reparation for loss or damage which he has wilfully or negligently failed to avert by utilising a legal remedy is compatible with Community law, provided that utilisation of that remedy can reasonably be required of the injured party, a matter which was for the referring court to determine.
Vad slutligen beträ§ar den inställning som den skadelidande parten påfordrat slog domstolen fast att gemenskapsrätten tillåter en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs att en enskild inte kan erhålla ersättning för skada som vederbörande uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att förhindra genom att använda sig av ett rättsmedel, förutsatt att det är rimligt att kräva av den skadelidande att denne använder sig av det ifrågavarande rättsmedlet, vilket det ankommer på den nationella domstolen att avgöra.
The likelihood that a national court will make a reference for a preliminary ruling under Article 234°EC or the existence of infringement proceedings pending before the Court of Justice cannot, in itself, constitute a sucient reason for concluding that it is not reasonable to have recourse to a legal remedy.
Den omständigheten att det är sannolikt att den nationella domstolen kommer att begära ett förhandsavgörande med stöd av artikel 234 EG, av domstolen, eller att en talan om fördragsbrott har väckts vid domstolen kan inte, i sig, utgöra ett tillräckligt skäl för att fastslå att det inte är rimligt att använda sig av ett rättsmedel.
With regard to the law governing the Community’s external relations, an opinion and three cases are particularly noteworthy.
Vad beträ§ar rättsområdet för gemenskapens yttre förbindelser förtjänar ett yttrande och tre mål att nämnas.
In Opinion 1/08 of 30 November 2009, the Court ruled pursuant to Article 300(6)°EC, at the request of the Commission, on whether the European Community’s competence to conclude with certain members of the World Trade Organisation (WTO) agreements modifying the Schedules of Speci¤c Commitments of the Community and its Member States under the General Agreement on Trade in Services (GATS) is exclusive or merely shared with the Member States, and on what the appropriate legal basis is to which recourse must be had when concluding those agreements.
I sitt yttrande 1/08 av den 30 november 2009 uttalade sig domstolen på kommissionens begäran om artikel 300.6 EG, angående dels huruvida Europeiska gemenskapen har exklusiv behörighet eller enbart delad behörighet med medlemsstaterna att ingå avtal med Världshandelsorganisationen (WTO) om ändring av de listor över gemenskapens och medlemsstaternas särskilda åtaganden enligt Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS), dels vad som är den korrekta rättsliga grunden för ingåendet av dessa avtal.
In this instance, the enlargements which took place in 1995 and 2004 made it necessary to draw up a new schedule, including the 13 new Member States which until then had had their own schedules of commitments in relation to GATS.
I det aktuella fallet hade utvidgningarna år 1995 och år 2004 gjort det nödvändigt att utarbeta en ny lista där även de tretton nya medlemsstaterna, som dittills varit upptagna på en separat lista med avseende på deras åtaganden inom ramen för GATS, ingår.
In order to merge the schedules of commitments of the 13 new Member States with the existing schedule of the Community and of its Member States, the Commission noti¤ed the list of modi¤cations and withdrawals of commitments on 28 May 2004.
I syfte att slå samman listan över åtaganden för de tretton nya medlemsstaterna med den aktuella listan över gemenskapen och medlemsstaterna, informerade kommissionen den 28 maj 2004 om de ändringar och återtaganden som den avsåg att göra avseende listorna.
Under Article XXI of GATS, those modi¤cations to the schedule of commitments resulted in requests for compensation for the WTO members a¥ected by the various adjustments to the lists on account of the merger.
Enligt artikel XXI i GATS hade dessa ändringar i listorna över åtaganden lett till yrkanden om ersättning för de medlemmar i WTO som berördes av de olika ändringar av listorna som gjorts på grund av sammanslagningen.
The Court recalled, ¤rst of all, that the choice of the appropriate legal basis has constitutional signi¤cance.
Domstolen erinrade först om att valet av lämplig rättslig grund är av konstitutionell betydelse.
Since the Community has conferred powers only, it must tie the agreement that it seeks to conclude to a Treaty provision which empowers it to approve such a measure.
Eftersom gemenskapen enbart har den behörighet som den tilldelats måste den nämligen knyta det tilltänkta avtalet till en bestämmelse i fördraget som ger den fullmakt att godkänna en sådan rättsakt.
It therefore considered the Community’s competence to conclude the agreements at issue and the possible legal bases for such a conclusion, the two questions being inextricably linked.
Domstolen prövade därför gemenskapens behörighet att ingå de aktuella avtalen och vilka rättsliga grunder som var tänkbara för detta ingående, då dessa två frågor var oskiljaktigt förenade med varandra.
Having analysed Article 133(1), (5) and (6)°EC, the Court came to the conclusion that the agreements with the a¥ected WTO members fall within the sphere of shared competence of the European Community and the Member States.
Efter att ha prövat punkterna 1, 5 och 6 i artikel 133 EG, kom domstolen till slutsatsen att avtalen med de berörda medlemmarna i WTO faller inom Europeiska gemenskapens och medlemsstaternas delade behörighet.
With regard to the appropriate legal basis, it stated that the ‘transport’ aspect of the agreements at issue falls, in accordance with the third subparagraph of Article 133(6)°EC, within the sphere of transport policy and not that of the common commercial policy.
När det gäller den korrekta rättsliga grunden preciserade domstolen att den del av de aktuella avtalen som avser ”transporter” enligt artikel 133.6 tredje stycket EG omfattas av transportpolitiken och inte av den gemensamma handelspolitiken.
Finally, the Court’s analysis led it to conclude that the Community act concluding the abovementioned agreements must be based both on Article 133(1), (5) and (6), second subparagraph, EC and on Articles 71°EC and 80(2)°EC, in conjunction with Article 300(2) and (3), ¤rst subparagraph, EC.
Domstolen drog av sin prövning slutligen den slutsatsen att den rättsliga grunden för gemenskapsrättsakten om ingående av dessa avtal ska vara artikel 133.1 EG, 133.5 EG och 133.6 andra stycket EG liksom artiklarna 71 EG och 80.2 EG, jämförda med artikel 300.2 EG och 300.3 första stycket EG.
Proceedings in freely convertible currency, of payments connected with an investment.
I de aktuella målen innehöll de olika aktuella investeringsskyddsavtalen bestämmelser som garanterar fri överföring av betalningar med anknytning till en investering i en fritt konvertibel valuta.
To that extent, those agreements were consistent with the wording of Article 56(1)°EC which prohibits any restriction on the movement of capital and of payments between Member States and between Member States and third countries.
Dessa avtal överensstämde i så måtto med lydelsen av artikel 56.1 EG enligt vilken alla restriktioner för kapitalrörelser och betalningar mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredjeland ska vara förbjudna.
However, the provisions of Articles 57(2)°EC, 59°EC and 60(1)°EC confer on the Council power to restrict, in certain speci¤c circumstances, movements of capital and payments between Member States and third countries.
Rådet har emellertid med stöd av artiklarna 57.2 EG, 59 EG och 60.1 EG behörighet att, under vissa bestämda förhållanden, begränsa kapitalrörelser och betalningar mellan medlemsstaterna och tredjeländer.
The Court ¤rst of all observed that, in order to ensure the e¥ectiveness of those provisions, measures restricting the free movement of capital must be capable, where adopted by the Council, of being applied immediately with regard to the States to which they relate, which may include some of the States party to one of the agreements at issue with the Kingdom of Sweden and the Republic of Austria.
Domstolen påpekade inledningsvis att det för säkerställandet av dessa bestämmelsers ändamålsenliga verkan är nödvändigt att de åtgärder som begränsar den fria rörligheten för kapital som rådet eventuellt beslutar om kan tillämpas omedelbart gentemot de stater som berörs av dem. De stater som berörs av åtgärderna kan vara vissa av de stater som har undertecknat ett av de aktuella avtalen med Konungariket Sverige och Republiken Österrike.
Those powers of the Council, which consist in the unilateral adoption of restrictive measures with regard to third countries on a matter which is identical to or connected with that covered by an earlier agreement concluded between a Member State and a third country, reveal an incompatibility with that agreement where, ¤rst, the agreement does not contain a provision allowing the Member State concerned to exercise its rights and to ful¤l its obligations as a member of the Community and, second, there is also no international law mechanism which makes that possible.
Rådets behörighet att ensidigt vidta restriktiva åtgärder gentemot tredjeländer på ett område som är identiskt eller har samband med det område som regleras av ett tidigare avtal som ingåtts mellan en medlemsstat och ett tredjeland innebär följaktligen att det föreligger en oförenlighet med nämnda avtal när det, för det första, inte nns någon bestämmelse i det tidigare avtalet som gör det möjligt för den berörda medlemsstaten att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter i egenskap av medlem av gemenskapen och när det, för det andra, inte heller nns någon folkrättslig mekanism som möjliggör detta.
The Court stated, moreover, that the periods of time necessarily involved in any international negotiations which would be required in order to reopen discussion of the agreements at issue were inherently incompatible with the practical e¥ectiveness of those measures.
Domstolen preciserade för övrigt att den tid som de internationella förhandlingar som vore nödvändiga för att omförhandla de aktuella avtalen skulle ta i anspråk i sig oförenlig med dessa åtgärders ändamålsenliga verkan.
The possibility of relying on other mechanisms o¥ered by international law, such as suspension of the agreement, or even denunciation of the agreements at issue or of some of their provisions, was too uncertain in its e¥ects to guarantee that the measures adopted by the Council could be applied e¥ectively.
Verkningarna av de andra folkrättsliga medel som kan tillgripas, exempelvis en suspension av avtalet eller till och med en uppsägning av de aktuella avtalen eller av vissa bestämmelser däri, är alltför osäkra för att säkerställa att de åtgärder som rådet har beslutat om skulle kunna tillämpas på ett ändamålsenligt sätt.
In Case C-228/06 Soysal and Savatli (judgment of 19 February 2009) the Court ruled on the ‘stand-still’ clause provided for in Article 41(1) of the Additional Protocol to the EEC–Turkey Association
I dom av den 19 februari 2009 i mål C-228/06, Soysal och Savatli, tog domstolen ställning till den standstill-klausul som intagits i artikel 41.1 i tilläggsprotokollet till associeringsavtalet EEG–Turkiet9.
), according to which the contracting parties are to refrain from introducing between themselves any new restrictions on the freedom of establishment and the freedom to provide services as from the date of entry into force of the protocol.
Enligt detta protokoll får de fördragsslutande parterna inte sinsemellan införa nya begränsningar av etableringsrätten och av den fria handeln med tjänster från det datum då nämnda protokoll träder i kraft.
The case concerned two Turkish nationals wishing to make use in the territory of a Member State of the right to freedom to provide services under the Association Agreement.
I det aktuella målet rörde det sig om två turkiska medborgare som hade för avsikt att i en medlemsstat utöva friheten att tillhandahålla tjänster med stöd av associeringsavtalet.
The Court observed, ¤rst of all, that that provision, which is laid down clearly, precisely and unconditionally, has direct e¥ect.
Domstolen erinrade först om att denna bestämmelse, vilken anges i klara, precisa och ovillkorliga ordalag, har direkt e§ekt.
It went on to interpret the provision in question as prohibiting the introduction, as from the entry into force of the Additional Protocol to the EEC–Turkey Association Agreement in the Member State concerned, of a requirement that Turkish nationals must have a visa to enter the territory of a Member State in order to provide services there on behalf of an undertaking established in Turkey, since, on that date, such a visa was not required.
Domstolen tolkade därefter den aktuella bestämmelsen så, att den utgör hinder mot att, från och med ikraftträdandet av tilläggsprotokollet till associeringsavtalet EEG–Turkiet, gentemot den berörda medlemsstaten, införa en skyldighet för turkiska medborgare att inneha visering för att få resa in i en medlemsstat, i syfte att där tillhandahålla tjänster för ett i Turkiet etablerat bolags räkning, eftersom det vid ikraftträdandet inte fanns något krav på sådan visering.
Court of Justice
Unionsmedborgarskap
Mr Rü¶er applied to the Polish tax authorities for the income tax which he was liable to pay in Poland to be reduced by the amount of health insurance contributions paid in Germany.
Uwe Rü¸er begärde hos den polska skattemyndigheten att den inkomstskatt som han var skyldig att erlägga i Polen skulle reduceras med ett belopp motsvarande de sjukförsäkringsavgifter som han hade erlagt i Tyskland.
That application was rejected, however, on the ground that Polish law provides that only contributions paid to a Polish health insurance institution may be deducted from income tax.
Denna begäran avslogs emellertid med motiveringen att det i den polska lagstiftningen föreskrivs att det endast är avgifter som betalats till en polsk sjukförsäkringsinstitution som får dras av från inkomstskatten.
The case was brought before a national court, then before this Court.
Uwe Rü¸er väckte talan vid polsk domstol vilken i sin tur hänsköt en begäran om förhandsavgörande till domstolen.
Unlike the applicant and the national court, whose arguments were founded on Articles 12°EC and 39°EC, the Court began by ruling out the application of Article 39°EC since it relates only to workers in active employment or in search of employment.
Till skillnad från Uwe Rü¸er och den hänskjutande domstolen, vilka grundade sina argument på artiklarna 12 EG och 39 EG, konstaterade domstolen inledningsvis att artikel 39 EG inte var tillämplig, eftersom den endast rör yrkesverksamma arbetstagare eller arbetssökande.
Nevertheless, Mr Rü¶er could rely on his status as a citizen of the Union, and thus on the right conferred on him by Article 18°EC to move and reside freely within the territory of the Member States.
Uwe Rü¸er kunde emellertid åberopa sin ställning som unionsmedborgare och således sin rätt att fritt röra sig och uppehålla sig i medlemsstaterna såsom den följer av artikel 18 EG.
Therefore, the Court analysed whether the Polish tax system is consistent with that article and decided that, to the extent to which it makes the granting of a tax advantage in connection with contributions conditional on those contributions having been paid to a Polish health insurance body and leads to that advantage being refused to taxpayers who have paid contributions to the body of another Member State, the Polish legislation disadvantages taxpayers who have exercised their freedom of movement by leaving the Member State in which they have carried out all their occupational activity in order to take up residence in Poland.
Följaktligen prövade domstolen om de polska skattebestämmelserna var förenliga med denna artikel och fastslog att de, i den mån som en skatteförmån ges för de sjukförsäkringsavgifter som erlagts till ett polskt sjukförsäkringsorgan medan sådana förmåner nekas de skattskyldiga som erlägger sina avgifter till ett organ i en annan medlemsstat, innebär att skattskyldiga som i likhet med Uwe Rü¸er har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet och lämnat den medlemsstat i vilken de utövat hela sin yrkesverksamhet för att bosätta sig i Polen missgynnas.
Such a restriction of entitlement to a reduction of income tax amounts to a restriction on the freedom to move and reside within the territory of the Member States which is not objectively justi¤ed.
En sådan begränsning av rätten till reduktion av inkomstskatten utgör en begränsning av rätten att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier som inte är objektivt motiverad.
In this area, three cases illustrate the diculty of de¤ning the parameters of a measure having equivalent e¥ect.
På detta område kan nämnas tre domar som belyser svårigheten med att precisera begreppet åtgärd med motsvarande verkan.