natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under Article 2(3), harassment is deemed to be a form of discrimination within the meaning of Article 2(1) and the principle of equal treatment enshrined in that directive in the area of employment and occupation applies not to a particular category of person but by reference to the grounds mentioned in Article 1.
I enlighet med artikel 2.3 i det ovannämnda direktivet ska trakasserier anses vara diskriminering enligt artikel 2.1 och tillämpligheten av principen om likabehandling som införts i arbetslivet genom detta direktiv är inte beroende av att det är fråga om en bestämd personkategori utan av att det är fråga om en sådan grund som anges i artikel 1 i det ovannämnda direktivet.
Where an employer treats an employee who is not himself disabled less favourably than another employee is, has been or would be treated in a comparable situation, and it is established that the less favourable treatment of that employee is based on the disability of his child, whose care is provided primarily by that employee, such treatment is contrary to the prohibition of direct discrimination laid down by Article 2(2)(a) of Directive 2000/78.
När det är styrkt att det oönskade beteende som utgör trakasserier och som en anställd som inte själv har ett funktionshinder är föremål för har samband med funktionshinder hos den anställdes barn, som han eller hon själv ger den huvudsakliga delen av den vård som barnet behöver, strider detta beteende mot förbudet mot trakasserier i artikel 2.3 i direktiv 2000/78.
Where it is established that the unwanted conduct amounting to harassment which is suffered by an employee who is not himself disabled is related to the disability of his child, whose care is provided primarily by that employee, such conduct is contrary to the prohibition of harassment laid down by Article 2(3) of Directive 2000/78.
Om en arbetsgivare behandlar en anställd som inte själv har ett funktionshinder mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation och det är styrkt att den anställde behandlats ogynnsamt på grund av att denne har ett barn med funktionshinder, som han eller hon själv ger den huvudsakliga delen av den vård som barnet behöver, strider denna behandling mot förbudet mot direkt diskriminering i artikel 2.2 a i direktiv 2000/78.
(see paras 38, 50, 56, operative part 1)
(se punkterna 38, 50 och 56, samt punkt 1 i domslutet)
(see paras 38, 58, 63, operative part 2)
(se punkterna 38, 58 och 63, samt punkt 2 i domslutet)
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 31 January 2008 1
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATM. POIARES MADURO föredraget den 31 januari 2008 1
This reference by the South London Employment Tribunal raises, for the first time, an important question about the scope of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation 2(‘the Directive’).
Denna begäran av South London Employment Tribunal väcker för första gången en viktig fråga om tillämpningsområdet för rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet 2(nedan kallat direktivet).
The Tribunal asks whether the prohibition of discrimination contained in the Directive covers cases where an employee is treated less favourably than her colleagues because, although not herself disabled, she is associated with a disabled person.
Den nationella domstolen vill få klarhet i huruvida förbudet mot diskriminering i direktivet gäller fall där en anställd behandlas mindre fördelaktigt än sina kolleger på grund av att hon visserligen inte själv har ett funktionshinder, men har en anknytning till en person med funktionshinder.
I — Factual background and the questions referred
I — Faktiska tolkningsfrågorna
On 4 March 2005 the claimant accepted voluntary redundancy and, accordingly, stopped working for Attridge Law.
Käranden sade själv upp sig den 4 mars 2005 och slutade följaktligen att arbeta för Attridge Law.
On 30 August 2005 she brought a claim for constructive dismissal and disability discrimination against her former employers, arguing that they treated her less favourably than employees with non-disabled children and subjected her to conduct that created a hostile atmosphere for her.
Hon väckte talan den 30 augusti 2005 mot sin före detta arbetsgivare om framprovocerad uppsägning och diskriminering på grund av funktionshinder, med motiveringen att de behandlat henne mindre fördelaktigt än anställda med barn utan funktionshinder och utsatt henne för en behandling som medfört en fientlig stämning gentemot henne på arbetsplatsen.
The claimant in the main proceedings, Ms Sharon Coleman, worked from 2001 as legal secretary for Attridge Law, a firm of solicitors in London, where Mr Steve Law is a partner.
Käranden i målet vid den nationella domstolen, Sharon Coleman, har arbetat som advokatsekreterare sedan 2001 hos Attridge Law som är en byrå för solicitors i vilken Steve Law är delägare.
In 2002 she gave birth to a son who is dis -abled; he suffers from bronchomalacia and congenital laryngomalacia.
Hon födde en son år 2002 som har ett funktionshinder. Han lider nämligen av bronkomalaci och medfödd laryngomalaci.
She is his primary carer.
Hon är den som har den huvudsakliga vårdnaden om honom.
Ms Coleman sought to rely on the relevant national law, the Disability Discrimination Act 1995, and the Directive.
Sharon Coleman åberopade tillämplig nationell rätt, det vill säga Disability Discrimination Act från 1995, och direktivet.
Her argument was that the Directive is intended to prohibit discrimination not only against disabled persons themselves, but also against individuals who are victims of discrimination
Hon gjorde gällande att direktivet avser att förbjuda diskriminering inte endast av personer med funktionshinder utan också av personer som utsätts för diskriminering på
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06 employees who, though they are not themselves disabled, are treated less favourably or harassed on the ground of their association with a person who is disabled?
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-303/06 som, även om de själva inte har ett funktionshinder, behandlas mindre fördelaktigt eller trakasseras på grund av deras anknytning till en person med funktionshinder?
because they are associated with a disabled person.
grund av anknytning till en person med funktionshinder.
The Tribunal, the argument goes on, should interpret the Disability Discrimination Act in conformity with the Directive and thus afford protection against discrimination by association.
Hon hävdade att den nationella domstolen skulle tolka Disability Discrimination Act i enlighet med direktivet och därför ge henne skydd mot diskriminering på grund av sådan anknytning.
The defendants in the main action argued that the Act protects only disabled persons and that the Directive is not intended to cover discrimination by association.
Svarandena i målet vid den nationella domstolen har gjort gällande att lagen endast skyddar personer med funktionshinder och att direktivet inte gäller diskriminering på grund av anknytning.
(3) Where an employer treats an employee less favourably than he treats or would treat other employees, and it is established that the ground for the treatment of the employee is that the employee has a disabled son for whom the employee cares, is that treatment direct discrimination in breach of the principle of equal treatment established by the Directive?
3) När en arbetsgivare behandlar en anställd mindre fördelaktigt jämfört med hur denne behandlar eller skulle behandla andra anställda, och det är fastställt att skälet till behandlingen av den anställde är att vederbörande har en son med funktionshinder som den anställde tar hand om, utgör denna behandling direkt diskriminering i strid med den princip om likabehandling som införts genom direktivet?
Ms Coleman can succeed in her case only if the Directive is to be interpreted as prohibiting discrimination by association.
Sharon Colemans talan kan bifallas endast om direktivet skall tolkas så att det förbjuder diskriminering på grund av anknytning.
Thus, the Tribunal did not proceed fully to establish the material facts and examine the substance of the claim, but, instead, stayed that part of the application and held a preliminary hearing only on the issue of whether or not discrimination by association is prohibited.
Den nationella domstolen gjorde därför inte en fullständig prövning av de faktiska omständigheterna eller talan, utan vilandeförklarade i stället den delen av ansökningen och höll ett förberedande sammanträde som endast gällde frågan huruvida diskriminering på grund av anknytning är förbjuden.
Following the hearing it stayed the proceedings and referred the following questions to the Court of Justice:
Efter sammanträdet vilandeförklarade den målet och hänsköt följande frågor till EG-domstolen:
(4) Where an employer harasses an employee, and it is established that the ground for the treatment of the employee is that the employee has a disabled son for whom the employee cares, is that harassment a breach of the principle of equal treatment established by the Directive?’
4) När en arbetsgivare trakasserar en anställd, och det är fastställt att skälet till behandlingen av den anställde är att vederbörande har en son med funktionshinder som den anställde tar hand om, strider sådana trakasserier mot den princip om likabehandling som införts genom direktivet?”
II — Analysis
”1) När det gäller förbudet mot diskriminering på grund av funktionshinder, gäller det i direktivet föreskrivna skyddet mot direkt diskriminering och trakasserier endast personer som själva har ett funktionshinder?
(2) If the answer to Question (1) above is in the negative, does the Directive protect
2) Om svaret på den första frågan är nekande, skyddar direktivet anställda
The four questions referred to the Court by the Employment Tribunal boil down to a single issue of law: does the Directive protect non-disabled people who, in the context of their employment, suffer direct discrimination and/or harassment because they are associated with a disabled person?
De fyra tolkningsfrågor som ställts av Employment Tribunal sammanfaller i en enda rättsfråga. Skyddar direktivet personer utan funktionshinder som i sin anställning utsätts för diskriminering och/eller trakasserier på grund av anknytning till en person med funktionshinder?
EC must be interpreted in the light of the goals pursued by Article 13 itself. 4
EG tolkas i ljuset av de mål som artikel 13 eftersträvar. 4
Article 13 EC is an expression of the commitment of the Community legal order to the principle of equal treatment and nondiscrimination.
Artikel 13 EG är ett uttryck för engagemanget i gemenskapens rättsordning för principen om likabehandling och ickediskriminering.
Thus, any interpretation of both that article and any directive adopted under this legal basis must be undertaken against the background of the Court’s caselaw on these principles.
Därför skall all tolkning både av den artikeln och av direktiv som utfärdats med stöd därav ske mot bakgrund av domstolens rättspraxis avseende dessa principer.
5 The Directive itself states in Article 1 that its purpose is ‘to lay down a general framework for combating
5Direktivet självt anger i artikel 1 att dess syfte är ”att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering…
The Directive was adopted under Article 13 EC which was added to the EC Treaty by the Treaty of Amsterdam and reads as follows: ‘Without prejudice to the other provisions of this Treaty and within the limits of the powers conferred by it upon the Community, the Council acting unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, may take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sexual orientation’.
Direktivet antogs med stöd av artikel 13 EG som infördes i EG-fördraget genom Amsterdamfördraget och som har följande lydelse: ”Utan att det påverkar tillämpningen av de övriga bestämmelserna i detta fördrag och inom ramen för de befogenheter som fördraget ger gemenskapen, kan rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.”
The first thing to note about Article 13 EC is that it singles out specific grounds of discrimination which it treats as suspect grounds or, to borrow a term from US constitutional law, as ‘suspect classifications’, 3and makes them the target of Community antidiscrimination legislation.
Vad gäller artikel 13 EG skall först påpekas att den räknar upp särskilda grunder för diskriminering som den behandlar som suspekta grunder eller, för att låna en term från amerikansk konstitutionell rätt, som ”suspect classifications” (suspekta kategorier) 3, och som den gör till föremål för den gemenskapsrättsliga lagstiftningen mot diskriminering.
Under this broad provision legislation may be brought with the aim of combating discrimination on those enumerated grounds.
Enligt denna vida bestämmelse kan lagstiftning ske med målet att bekämpa diskriminering på dessa uppräknade grunder.
While the Council enjoys considerable discretion to adopt measures tailored to particular circumstances and social contexts, Article 13 EC cannot be interpreted so as to allow the adoption of legislation that would be inconsistent with its aims and spirit and limit the protection that the drafters of the Treaty intended to offer.
Även om rådet har avsevärd frihet att vidtaga åtgärder anpassade för särskilda förhållanden och sociala sammanhang får inte artikel 13 EG tolkas så att den tillåter lagstiftning som skulle vara oförenlig med dess mål och andemening och begränsa det skydd som fördragets upphovsmän avsett att erbjuda.
As a consequence, legislation adopted on the basis of Article 13
Som en följd härav skall lagstiftning som antagits med stöd av artikel 13
4 — Indeed, one cannot exclude the possibility of antidiscrimination measures adopted under Article 13 EC that would violate that very same provision (for example, measures offering protection from discrimination based on religious belief to the adherents of only some, but not all, religions).
4 — Man kan inte utesluta att åtgärder mot diskriminering som antagits med stöd av artikel 13 EG skulle kunna strida mot just den bestämmelsen (exempelvis åtgärder som innebär skydd mot diskriminering på grund av religiös övertygelse för anhängarna av endast vissa men inte alla religioner).
Also, as Christopher McCrudden suggests in ‘Thinking about the discrimination directives’, (2005) 1 European Journal of Anti-Discrimination Law 17, 20, equal treatment and nondiscrimination as guaranteed by the Directive should be placed within a broader human rights context.
Som Christopher McCrudden föreslår i ”Thinking about the discrimination directives” (2005) i European Journal of Anti-Discrimination Law 17, 20, bör dessutom likabehandling och icke-diskriminering som säkerställs i direktivet sättas i ett vidare sammanhang för mänskliga rättigheter.
Recital 4 to the Directive refers to the ‘universal right’ to ‘equality before the law and protection against discrimination’ which is ‘recognised by the Universal Declaration of Human Rights, the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, United Nations Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights and by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms’.
Det fjärde skälet i direktivet nämner den ”grundläggande rättigheten” till ”likställdhet inför lagen och skydd mot diskriminering” som ”erkänns i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, i FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, i FN-konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter och om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna”.
I would add to this list the Charter of Fundamental Rights, Chapter III of which is devoted to equality, and which includes a specific provision on the integration of persons with disabilities (Article 26).
Jag vill till denna lista lägga stadgan om de grundläggande rättigheterna vars Kapitel III behandlar jämlikhet och som innehåller en särskild bestämmelse om integrering av personer med funktionshinder (artikel 26).
A recent development in the area of international human rights which concerns disability issues is the adoption of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities and its Optional Protocol.
En nytillkommen utveckling inom området för internationella mänskliga rättigheter som rör frågor om funktionshinder är antagandet av Förenta nationernas konvention om funktionshindrades rättigheter och dess fakultativa protokoll.
The Convention was adopted by the General Assembly on 13 December 2006 and opened for signature on 30 March 2007 when 81 States and the European Community signed it.
Konventionen antogs av generalförsamlingen den 13 december 2006 och öppnades för underskrift den 30 mars 2007, varvid 81 stater och Europeiska gemenskapen undertecknade den.
It provides, inter alia, that the signatory parties are to prohibit ‘all discrimination on the basis of disability’ (Article 5(2)).
Den föreskriver bland annat att konventionsstaterna skall förbjuda ”all diskriminering på grund av funktionshinder” (artikel 5.2).
5 — It has been pointed out in the literature on discrimination that no conclusive answer as to whether discrimination by association is prohibited flows from Article 13 EC and the directives that were adopted under it.
5 — Det har framhållits i litteraturen rörande diskriminering att något säkert svar på frågan huruvida diskriminering på grund av anknytning är förbjuden inte framgår av artikel 13 EG eller av de direktiv som antagits med stöd därav.
However, it has been suggested that such discrimination will probably be treated as falling within the scope of the antidiscrimination directives.
Det har emellertid antagits att sådan diskriminering förmodligen ligger inom tillämpningsområdet för direktiven mot diskriminering. Se Schiek, D., Waddington, L. och Bell, M. (eds) Cases, Materials and Text on National, Supranational and International Non-Discrimination Law, Hart Publishing, 2007, sidorna 169–170.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06 discrimination … with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment’ (my emphasis).
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-303/06 är rätten till personligt självbestämmande.
The Court’s caselaw is clear as regards the role of equal treatment and nondiscrimination in the Community legal order.
Den föreskriver att enskilda personer skall ges möjlighet att utforma och genomföra sina liv genom en följd av val mellan olika värdefulla alternativ.
Equality is not merely a political ideal and aspiration but one of the fundamental principles of Community law.
9Utövandet av självbestämmanderätten förutsätter att människorna har tillgång till en rad värdefulla alternativ bland vilka de kan göra sitt val.
6As the Court held in that individuals should be able to design and conduct the course of their lives through a succession of choices among different valuable options.
När vi handlar som självbestämmande individer och fattar beslut om hur vi vill att våra liv skall utformas konkretiseras vår ”personliga integritet och känsla för värdighet och självaktning”.
9The exercise of autonomy presupposes that people are given a range of valuable options from which to choose.
10 för att principen om likabehandling skall kunna genomföras i medlemsstaterna” (min kursivering).
When we act as autonomous agents making decisions about the way we want our life to develop our ‘personal integrity and sense of dignity and self-respect are made concrete’. 10
Domstolens rättspraxis är klar i fråga om betydelsen av likabehandling och icke-diskriminering i gemenskapens rättsordning. Jämlikhet är inte bara ett politiskt ideal och en politisk önskan utan en av de grundläggande principerna i gemenskapsrätten.
Mangold the Directive constitutes a practical aspect of the principle of equality.
6Som domstolen uttalade i domen i målet Mangold utgör direktivet en praktisk aspekt av principen om jämlikhet.
7In order to determine what equality requires in any given case it is useful to recall the values underlying equality.
7För att avgöra vad jämlikheten kräver är det i varje enskilt fall lämpligt att ha i åtanke de värden som ligger till grund för jämlikhet.
These are human dignity and personal autonomy.
Dessa är människans värdighet och personlig självbestämmanderätt.
At its bare minimum, human dignity entails the recognition of the equal worth of every individual.
Människans värdighet innefattar som ett absolut minimum erkännande av varje människas lika värde.
One’s life is valuable by virtue of the mere fact that one is human, and no life is more or less valuable than another.
En människas liv är värdefullt i kraft av det blotta faktum att hon är mänsklig och ingen människas liv är mer eller mindre värt än någon annans.
As Ronald Dworkin has recently reminded us, even when we disagree deeply about issues of political morality, the structure of political institutions and the functioning of our democratic states we nevertheless continue to share a commitment to this fundamental principle.
Som Ronald Dworkin nyligen påmint oss om fortsätter vi att dela engagemanget för denna grundläggande princip även om vi har djupa meningsmotsättningar i fråga om staters moral, utformandet av statliga institutioner och våra demokratiska staters funktion.
8 Therefore, individuals and political institutions must not act in a way that denies the intrinsic importance of every human life.
8Därför får inte enskilda personer och statliga institutioner handla på ett sätt som underkänner den inneboende betydelsen av varje mänskligt liv.
The aim of Article 13 EC and of the Directive is to protect the dignity and autonomy of persons belonging to those suspect classifications.
Målet för artikel 13 EG och för direktivet är att skydda värdigheten och självbestämmanderätten för de personer som hör till dessa suspekta kategorier.
The most obvious way in which such a person’s dignity and autonomy may be affected is when one is directly targeted because one has a suspect characteristic.
Det mest uppenbara sättet på vilket en sådan persons värdighet och självbestämmanderätt kan påverkas är när den personen drabbas direkt på grund av en suspekt egenskap.
Treating someone less well on the basis of reasons such as religious belief, age, disability and sexual orientation undermines this special and unique value that people have by virtue of being human.
Att behandla någon sämre på grund av skäl som har med religiös övertygelse, ålder, funktionshinder och sexuell läggning att göra undergräver det särskilda och unika värde som en person har genom att vara människa.
Recognising the equal worth of every human being means that we should be blind to considerations of this type when we impose a burden on someone or deprive someone of
Att erkänna varje människas lika värde innebär att vi inte skall göra överväganden av detta slag när vi lägger en börda på någon eller berövar någon en förmån.
6 — See, inter alia, Joined Cases C-27/00 and C-122/00 Omega Air and Others [2002] ECR I-2569 and the caselaw cited therein.
6 — Se, bland annat, dom av den 12 mars 2002 i de förenade målen C-27/00 och C-122/00, Omega Air med flera (REG 2002, s.