natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with Article 2, read in combination with Article 54 of the Act concerning the conditions of accession of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded (OJ 2003 L 236, p.
Enligt artikel 2 i Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen (EUT L 236, 2003, s.
33) (the ‘Act of Accession’), the Republic of Lithuania was to comply with the Universal Service Directive from the date of its accession to the European Union, on 1 May 2004.
33) (nedan kallat anslutningsakten) och artikel 54 i samma akt ska Republiken Litauen följa direktivet om samhällsomfattande tjänster redan från den dag när den anslöt sig till Europeiska unionen, det vill säga den 1 maj 2004.
Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ 2002 L 108, p. 33) (the ‘Framework Dir -ective’) provides in Article 19(1):
I artikel 19.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (nedan kallat ramdirektivet), föreskrivs följande:
‘Where the Commission, acting in accordance with the procedure referred to in Article 22(2), issues recommendations to Member States on the harmonised application of the provisions in this Directive and the Specific Directives in order to further the achievement of the objectives set out in Article 8, Member States shall ensure that national regulatory authorities take the utmost account of those recommendations in carrying out their tasks.
”När kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 22.2 utfärdar rekommendationer till medlemsstaterna om harmonisering av genomförandet av bestämmelserna i det här direktivet och särdirektiven för att de mål som anges i artikel 8 skall uppnås, skall medlemsstaterna säkerställa att de nationella regleringsmyndigheterna tar största hänsyn till dessa rekommendationer när de utför sina uppgifter.
Where a national regulatory authority chooses not to follow a recommendation, it shall inform the Commission giving the reasoning for its position.’
Om en nationell regleringsmyndighet väljer att inte följa en rekommendation, skall den meddela kommissionen detta och motivera sin ståndpunkt.”
The 10th recital in the preamble to Commission Recommendation 2003/558/EC of 25 July 2003 on the processing of caller location information in electronic communication networks for the purpose of location-enhanced emergency call services (OJ 2003 L 189, p.
Skäl 10 i kommissionens rekommendation av den 25 juli 2003 om behandling av lokaliseringsuppgifter i elektroniska kommunikationsnät vid tillhandahållande av nödsamtalstjänster som byggts ut med samtalslokalisering (EUT L 189, s. 49) har följande lydelse:
‘The effective implementation of location-enhanced emergency call services requires that the caller’s location as determined by the provider of the public telephone network or service is transmitted automatically to any appropriate public safety answering point that can receive and use the location data provided.’
”För att nödsamtalstjänster som byggts ut med lokaliseringsuppgifter skall kunna fungera måste nätoperatören fastställa uppringarens position och vidarebefordra den automatiskt till alarmeringscentraler som kan ta emot och använda lokaliseringsuppgifterna.”
Points 4 and 13 of Recommendation 2003/558 state:
I punkterna 4 och 13 i rekommendation 2003/558 anges följande:
For every emergency call made to the European emergency call number 112, public telephone network operators should, initiated by the network, forward (push) to public safety answering points the best information available as to the location of the caller, to the extent technically feasible.
För varje samtal till det europeiska larmnumret 112 bör operatörer av allmänna telefonnät (nedan kallade nätoperatörer) så långt det är tekniskt genomförbart vidarebefordra bästa tillgängliga lokaliseringsuppgifter om den uppringande till alarmeringscentralen.
For the intermediate period up to the conclusion of the review as referred to in point 13 below, it is acceptable that operators make available location information on request only (pull).
Fram till dess att den granskning som avses i punkt 13 har avslutats kan det godtas att operatören bara tillhandahåller lokaliseringsuppgifter på begäran.
Member States should require their national authorities to report to the Commission on the situation of E112 implementation by the end of 2004 so that the Commission can undertake a review taking into account the emerging requirements from public safety answering points and emergency services and the evolutions and availability of technological capabilities for location determination.’
Medlemsstaterna bör förpliktiga sina nationella myndigheter att i slutet av 2004 rapportera till kommissionen om genomförandet av E112, så att kommissionen kan inleda en granskning med beaktande av de ökande kraven från alarmeringscentraler och räddningstjänster, och utvecklingen av och tillgången till teknisk kapacitet för lokalisering.”
Article 26(3) of the Universal Service Directive, which was transposed into Lithuanian law by Article 65(4) of Law No IX-2135 on electronic communications (Elektroninių ryšių įstatymas Nr. IX-2135), of 15 April 2004 (Žin., 2004, Nr. 69-2382) (‘Law on electronic communications’), and entered into force on 1 May 2004, provides:
Artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster införlivades med den litauiska rättsordningen genom artikel 65.4 i lag nr IX-2135 om elektronisk kommunikation (Elektroninių ryšių įstatymas nr IX-2135) av den 15 april 2004 (Žin., 2004, nr 69-2382) (nedan kallad lag om elektronisk kommunikation), som trädde i kraft den 1 maj 2004. I artikel 65.4 föreskrivs följande:
‘Providers of public communications networks and electronic communications ser -vices accessible to the public shall supply, without the consent of subscribers or users of electronic communications services, information on location (together with flow data) to bodies responsible for processing emergency calls, in particular to the judicial authorities, the ambulance service, the fire service and other emergency services in order for those bodies to answer calls from subscribers and users of electronic communications services and respond appropriately ….’
”Tillhandahållare av allmänna telefonnät och elektroniska kommunikationstjänster som är tillgängliga för allmänheten ska, utan tillstånd från abonnenten eller användare av elektroniska kommunikationstjänster, tillhandahålla lokaliseringsuppgifter (samt uppgifter om samtalsflödet) till de organ som tar emot nödsamtalen, bland annat polis, ambulans, brandkår och andra alarmeringscentraler för att dessa organ ska kunna besvara samtal från abonnenter och användare av elektroniska kommunikationstjänster och vidta nödvändiga åtgärder …”
As amended, Article 65(4) states that providers of public communications networks and electronic communications services accessible to the public are required to provide caller location information free of charge to the Joint Emergency Services Centre and that the costs of acquisition, installation (adaptation), refurbishment and operation of the equipment necessary for that purpose shall be reimbursed out of public funds.
I dess nya lydelse föreskrivs i artikel 65.4 att tillhandahållare av allmänna telefonnät och elektroniska kommunikationstjänster som är tillgängliga för allmänheten gratis ska lämna lokaliseringsuppgifter om den uppringande till den gemensamma alarmeringscentralen och att kostnaderna för inköp, installation (anpassning), underhåll och drift av den utrustning som är nödvändig för uppgiften ska finansieras med allmänna medel.
In addition to the Law on electronic communications, the Republic of Lithuania adopted a number of other acts intended to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Republiken Litauen har förutom lagen om elektronisk kommunikation antagit ett antal rättsakter för att genomföra artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster.
They include:
Bland dessa märks bland annat följande:
— Resolution No 1500 of the Government of the Republic of Lithuania on the establishment of the Joint Emergency Services Centre, the strategy for the introduction of the single European emergency call number, and the approval of its implementation plan (Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas Nr. 1500 dėl Bendrojo pagalbos centro įsteigimo ir vieno skubaus iškvietimo telefono numerio 112 įvedimo strategijos, jos įgyvendinimo plano patvirtinimo), of 25 September 2002 (Žin., 2002, Nr. 95-4114), and
— Resolution nr 1500 från Republiken Litauens regering om att etablera en gemensam alarmeringscentral, om strategin för att införa det gemensamma europeiska larmnumret 112 och om godkännande av planen för hur detta ska genomföras (Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas nr 1500 dėl Bendrojo pagalbos centro įsteigimo ir vieno skubaus iškvietimo telefono numerio 112 įvedimo strategijos, jos įgyvendinimo plano patvirtinimo) av den 25 september 2002 (Žin., 2002, nr 95-4114).
— Decree No 1V-389 of the Director of the Communications Regulatory Authority approving the procedure and the mode of transmission of calls from subscribers and/or users of communications services to the numbers of the Joint Emergency Services Centre and/or the emergency services (Ryšių reguliavimo tarnybos direktoriaus įsakymas Nr. 1V-389 dėl abonentų ir(ar) paslaugų gavėjų skambučių siuntimo į Bendrojo pagalbos centro ir(ar) pagalbos tarnybų numerius tvarkos ir sąlygų aprašo patvirtinimo) of 21 April 2005 (Žin., 2005, Nr. 55-1918).
— Dekret nr 1V-389 från regleringsmyndighetens direktör med godkännande av förfarandet och tillvägagångssätten för att vidarebefordra samtal från abonnenter eller användare av kommunikationstjänster till den gemensamma alarmeringscentralen eller till räddningstjänsten [Ryšių reguliavimo tarnybos direktoriaus įsakymas Nr. 1V-389 dėl abonentų ir(ar) paslaugų gavėjų skambučių siuntimo į Bendrojo pagalbos centro ir(ar) pagalbos tarnybų numerius tvarkos ir sąlygų aprašo patvirtinimo] av den 21 april 2005 (Žin., 2005, nr 55-1918).
By letter of formal notice of 10 April 2006, the Commission informed the Republic of Lithuania of its concerns regarding the incorrect application of Article 26(3) of
Kommissionen informerade i en formell underrättelse av den 10 april 2006 Republiken Litauen om att kommissionen hyste betänkligheter med avseende på huruvida
Those concerns arose from the fact that when emergency calls to the single European emergency number ‘112’ come from a mobile telephone, caller location information is not provided to the emergency services.
Betänkligheterna bestod i att när nödsamtal till det gemensamma europeiska larmnumret 112 kom från en mobiltelefon tillhandahölls inte räddningstjänsten några lokaliseringsuppgifter om den uppringande.
In their response sent on 11 July 2006, the Lithuanian authorities confirmed that fact, explaining that not all the operators of public communications networks and electronic communications services accessible to the public had the technical equipment necessary for that purpose and that the authorities had not reached an agreement with the operators concerning the responsibility for costs related to locating callers.
De litauiska myndigheterna bekräftade denna omständighet i sitt svar av den 11 juli 2006. De förklarade att inte alla operatörer av allmänna telefonnät och elektroniska kommunikationstjänster som var tillgängliga för allmänheten förfogade över den nödvändiga tekniska utrustningen för att leva upp till kraven och att myndigheterna inte hade kommit överens med operatörerna om vem som skulle stå för kostnaderna för samtalslokaliseringen.
On 25 September 2006, the Lithuanian Government sent to the Commission the most recent information, setting out the measures envisaged in order to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Den litauiska regeringen vidarebefordrade den 25 september 2006 kommissionen de senaste upplysningarna och angav vilka åtgärder den ämnade vidta för att säkerställa genomförandet av artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster.
On 18 October 2006, the Commission issued a reasoned opinion in which it stated that the Republic of Lithuania was unable to ensure in practice that caller location information is made available where emergency calls to the ‘112’ number are made from a mobile telephone, thereby failing to fulfil its obligations under Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Kommissionen skickade den 18 oktober 2006 ett motiverat yttrande i vilket den fastslog att Republiken Litauen i praktiken inte kunde säkerställa att lokaliseringsuppgifter om den uppringande fanns tillgängliga när nödsamtal till nummer 112 gjordes från mobiltelefoner. Republiken Litauen har därmed underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster.
At the same time, it called on that Member State to take the measures necessary in order to comply with that opinion within two months of its notification.
Kommissionen uppmanade samtidigt medlemsstaten att vidta nödvändiga åtgärder för att följa yttrandet inom två månader från mottagandet.
In its reply of 12 January 2007, the Lithuanian Government indicated that a draft law amending Article 65 of the Law on electronic communications had been put before the Lithuanian Parliament, providing that the costs relating to the caller location information transmission service borne by the providers of public mobile telephone networks were to be financed from the national budget.
Den litauiska regeringen underströk i sitt svar av den 12 januari 2007 att ett lagförslag om ändring av artikel 65 i lagen om elektronisk kommunikation hade lagts fram i Litauens parlament. I lagförslaget föreslogs att kostnaderna för att vidarebefordra lokaliseringsuppgifter om den uppringande, som tidigare betalats av leverantörerna, nu skulle finansieras över statsbudgeten.
Appended to that letter was an agreement concluded on 4 December 2006 between the Joint Emergency Services Centre and the mobile telephone operators relating to caller location services.
Till skrivelsen bifogades ett avtal om tillhandahållande av lokaliseringsuppgifter om den uppringande som ingåtts den 4 december 2006 mellan den gemensamma alarmeringscentralen och mobiltelefonoperatörerna.
Taking the view, however, that the situation remained unsatisfactory, the Commission brought the present action.
Eftersom kommissionen bedömde att situationen fortfarande var otillfredsställande väckte den förevarande talan.
The Lithuanian Republic submits that the action should be dismissed as inadmissible on the ground that the complaints set out in the reasoned opinion differed in their content from those raised in the application.
Republiken Litauen har gjort gällande att talan inte ska tas upp till sakprövning, eftersom de anmärkningar som gjorts i det motiverade yttrandet hade ett annat innehåll än anmärkningarna i ansökan.
Whereas the statement of reasons in the reasoned opinion emphasised the fact that in Lithuania, as regards calls to the ‘112’ number from a mobile telephone, caller location information is not provided according to the ‘pull’ method, the application sets out an obligation to apply the ‘push’ method.
Medan det i det motiverade yttrandet underströks att det i Litauen, vad beträffar samtal till 112 från en mobiltelefon, inte tillhandahölls lokaliseringsuppgifter om den uppringande enligt ”på begäran-metoden”, hänvisas i ansökan till skyldigheten att tillämpa ”vidarebefordringsmetoden”.
The Commission replies that the reasoned opinion and the application mention both ‘push’ and ‘pull’ methods, set out in Recommendation No 2003/558, and leave the Republic of Lithuania the choice as to which of those methods to apply in order to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Kommissionen har genmält att båda metoderna, vidarebefordringsmetoden och på begäranmetoden, som anges i rekommendation 2003/558, nämns i det motiverade yttrandet och i ansökan. Republiken Litauen kan således själv välja vilken av dem medlemsstaten önskar tillämpa för att genomföra artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster.
In its rejoinder, the Republic of Lithuania submits that it is only at the stage of the reply that the Commission clarified its new position, according to which the Member
Republiken Litauen har i sin duplik påpekat att det var först i repliken som kommissionen klargjorde sin nya ståndpunkt att medlemsstaterna inte bara kan utan även
Since the Commission’s position therefore remained unclear until that stage the complaints that it made did not comply with the requirement to precisely formulate the subjectmatter of an action for failure to fulfil obligations.
Eftersom kommissionens ståndpunkt var oklar fram till denna tidpunkt, uppfyllde inte kommissionen kravet att föremålet för en talan om fördragsbrott ska anges klart och tydligt.
First of all, it is settled caselaw that the purpose of the pre-litigation procedure is to give the Member State concerned an opportunity to comply with its obligations under Community law, on the one hand, and, on the other, to avail itself of its right to defend itself against the objections formulated by the Commission (see, in particular, Case C-484/04 Commission v United Kingdom [2006] ECR I-7471, paragraph 24, and the caselaw cited).
Enligt fast rättspraxis är syftet med det administrativa förfarandet att ge den berörda medlemsstaten möjlighet att dels fullgöra sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten, dels göra invändningar mot klagomål framställda av kommissionen (se bland annat dom av den 7 september 2006 i mål C-484/04, kommissionen mot Förenade kungariket, REG 2006, s. I-7471, punkt 24 och däri angiven rättspraxis).
The proper conduct of that procedure constitutes an essential guarantee required by the EC Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter (see, Case C-34/04 Commission v Netherlands [2007] ECR I-1387, paragraph 49, and the caselaw cited).
Ett korrekt genomförande av det administrativa förfarandet utgör en grundläggande garanti som åsyftas genom fördraget, inte bara som ett skydd för medlemsstatens rättigheter, utan också för att säkerställa att ett eventuellt domstolsförfarande får ett klart avgränsat tvisteföremål (se dom av den 15 februari 2007 i mål C-34/04, kommissionen mot Nederländerna, REG 2007, s. I-1387, punkt 49 och däri angiven rättspraxis).
It follows, first, that the subjectmatter of the proceedings under Article 226 EC is delimited by the pre-litigation procedure governed by that provision.
Härav följer inledningsvis att föremålet för en talan som har väckts med stöd av artikel 226 EG avgränsas genom det administrativa förfarande som avses i denna bestämmelse.
Second, the reasoned opinion must contain a cogent and detailed exposition of the reasons which led the Commission to the conclusion that the Member State concerned has failed to fulfil one of its obligations under Community law (see, Commission v Germany, cited above, paragraph 19, and Commission v United Kingdom, cited above, paragraph 26).
Vidare ska det motiverade yttrandet innehålla en sammanhängande och detaljerad redogörelse för skälen till kommissionens uppfattning att den berörda medlemsstaten har åsidosatt en av de skyldigheter som åligger den enligt EG-fördraget (se domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland, punkt 19, och domen av det 7 september 2006 i målet kommissionen mot Förenade kungariket, punkt 26).
As regards the specific content and the reasoning of that complaint, the Commission relied, in the letter of formal notice and the reasoned opinion, on the fact that it was technically feasible for fixed and mobile telephone operators operating in Lithuania to provide that information at least according to the ‘pull’ method referred to in Recommendation 2003/558.
Vad beträffar det konkreta innehållet i och motiveringen av denna anmärkning påpekade kommissionen i den formella underrättelsen och i det motiverade yttrandet att det var tekniskt genomförbart för fastnätsoperatörer och mobilnätsoperatörer i Litauen att tillhandahålla dessa uppgifter åtminstone enligt den på begäran-metod som anges i rekommendation 2003/558.
However, in so doing it had in no way imposed that method on the Republic of Lithuania, but merely stated that in its view the obligation laid down in Article 26(3) of the Universal Service Directive is in fact applicable in this case, since the condition of technical feasibility to which Article 26(3) subjects that obligation is satisfied.
Kommissionen har emellertid inte ålagt Republiken Litauen att använda denna metod utan har endast uttalat att enligt kommissionens uppfattning är den skyldighet som föreskrivs i artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster tillämplig i detta mål, eftersom villkoret för teknisk genomförbarhet, som enligt artikel 26.3 är en förutsättning för skyldigheten, är uppfyllt.
Contrary to the Republic of Lithuania’s submissions, the Commission did not assert, during the proceedings before the Court, that Member States have an obligation to implement a specific method in order to comply with Article 26(3) of the Universal Service Directive.
I motsats till vad Republiken Litauen har anfört har kommissionen inte heller vid förhandlingen i domstolen påstått att medlemsstaterna är skyldiga att tillämpa en specifik metod för att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 26.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster.
The application and the reply, like the letter of formal notice and the reasoned opinion before them, simply refer to point 4 of Recommendation 2003/558, without requiring one or other method mentioned in that paragraph to be implemented.
I ansökan och i repliken, liksom tidigare i den formella underrättelsen och i det motiverade yttrande, hänvisas nämligen endast till punkt 4 i rekommendation 2003/558, utan några krav på vilken metod i denna punkt som ska tillämpas.
Thus, the Commission submitted — in particular in its reply — not that the Republic of Lithuania must use the ‘pull’ method, but that that Member State is required to implement at least the most simple technical measures in order to ensure that, from the date laid down in the Act of Accession, the relevant information is actually transmitted.
Kommissionen har således hävdat, i bland annat repliken, inte att Republiken Litauen är tvungen att använda på begäranmetoden utan att medlemsstaten är skyldig att genomföra åtminstone den enklaste tekniska åtgärden för att säkerställa, från den tidpunkt som anges i anslutningsakten, att lokaliseringsuppgifter om den uppringande faktiskt vidarebefordras.
That position corresponds exactly to the view expressed by the Commission during the pre-litigation procedure.
Denna ståndpunkt är helt förenlig med den ståndpunkt som kommissionen framförde under det administrativa förfarandet.
It is clear from the foregoing that the plea of inadmissibility raised by the Republic of Lithuania must be dismissed.
Av det ovanstående följer att Republiken Litauens invändning om rättegångshinder inte kan godtas.
The Commission takes the view that it is technically feasible for Lithuanian operators of public mobile telephone networks to provide caller location information when the caller dials the ‘112’ number from a mobile telephone.
Kommissionen anser att det är tekniskt genomförbart för litauiska tillhandahållare av allmänna mobiltelefonnät att tillhandahålla lokaliseringsuppgifter när uppringaren ringer nummer 112 från en mobiltelefon.