natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, it is necessary to address the argument of the Federal Republic of Germany that the Commission’s action seeking a declaration that the contested provisions are contrary to Article 28 EC is a way of circumventing the limits on Community action in the field of public health.
Inledningsvis kommer domstolen att ta ställning till Förbundsrepubliken Tysklands argument att kommissionens talan, som syftar till att få fastställt att de omtvistade bestämmelserna strider mot artikel 28 EG, är ett sätt att kringgå begränsningarna för gemenskapens åtgärder inom folkhälsoområdet.
However, in exercising that power, the Member States must comply with Community law, in particular the provisions of the Treaty on the free movement of goods (see Case C-120/95 Decker [1998] ECR I-1831, paragraphs 23 to 25).
Vid utövandet av denna behörighet är medlemsstaterna emellertid skyldiga att iaktta gemenskapsrätten, särskilt fördragets bestämmelser om fri rörlighet för varor (se dom av den 28 april 1998 i mål C-120/95, Decker, REG 1998, s.
Those provisions prohibit the Member States from introducing or maintaining unjustified restrictions on the exercise of that freedom in the healthcare sector (see, in relation to the freedom to provide services, Watts, paragraph 92).
I-1831, punkterna 23–25). I dessa bestämmelser föreskrivs att medlemsstaterna inte får införa eller bibehålla obefogade inskränkningar i utövandet av denna frihet inom området för hälso- och sjukvård (se, beträffande det fria tillhandahållandet av tjänster, domen i det ovannämnda målet Watts, punkt 92).
It should be noted that, as Community law stands at present, since there has been no harmonisation at Community level of the rules on the provision of medicinal products to hospitals, the Member States continue to be empowered to lay down rules on that subject, subject to compliance with the provisions of the Treaty, in particular the provisions on the free movement of goods (see, to that effect, Case C-369/88 Delattre [1991] ECR I-1487, paragraph 48).
På gemenskapsrättens nuvarande stadium, där leverans av läkemedel till sjukhus inte har blivit föremål för harmonisering på gemenskapsnivå, bör det i detta sammanhang framhävas att fastställandet av regler på detta område omfattas av medlemsstaternas behörighet, under förutsättning att fördragets bestämmelser, bland annat bestämmelserna om fri rörlighet för varor, iakttas (se, för ett motsvarande resonemang, dom av den 21 mars 1991 i mål C-369/88, Delattre, REG 1991, s. I-1487, punkt 48).
It is necessary therefore to examine the compatibility of the contested provisions with Articles 28 and 30 EC.
Det ska följaktligen prövas om de omtvistade bestämmelserna är förenliga med artiklarna 28 EG och 30 EG.
Whether there is a restriction on intraCommunity trade
Huruvida handeln inom gemenskapen hindras
The free movement of goods is a fundamental principle of the Treaty which is expressed in the prohibition, set out in Article 28 EC, on quantitative restrictions on imports between Member States and all measures having equivalent effect (Case C-170/04 Rosengren and Others [2007] ECR I-4071, paragraph 31).
Den fria rörligheten för varor utgör en grundläggande princip i fördraget som kommer till uttryck genom förbudet i artikel 28 EG mot kvantitativa importrestriktioner mellan medlemsstaterna samt åtgärder med motsvarande verkan (dom av den 5 juni 2007 i mål C-170/04, Rosengren m.fl., REG 2007, s. I-4071, punkt 31).
According to settled caselaw, the prohibition of measures having equivalent effect to quantitative restrictions which is set out in Article 28 EC covers all legislation of the
Enligt fast rättspraxis omfattar förbudet mot åtgärder med motsvarande verkan som kvantitativa restriktioner i artikel 28 EG alla bestämmelser i medlemsstaterna som
The Court of Justice has none the less made clear that national provisions restricting or prohibiting certain selling arrangements which, first, apply to all relevant traders operating within the national territory and, second, affect in the same manner, in law and in fact, the marketing of domestic products and those from other Member States are not liable to hinder, directly or indirectly, actually or potentially, trade between Member States within the meaning of the Dassonville line of caselaw (see, to that effect, Keck and Mithouard, paragraph 16).
Domstolen har dock klargjort att nationella bestämmelser som begränsar eller förbjuder vissa säljformer inte är ägnade att direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt hindra handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i den rättspraxis som inleddes med domen i det ovannämnda målet Dassonville, förutsatt dels att bestämmelserna tillämpas på samtliga berörda näringsidkare som bedriver verksamhet inom det nationella territoriet, dels att de såväl rättsligt som faktiskt påverkar avsättningen av inhemska varor och varor från andra medlemsstater på samma sätt (se, för ett liknande synsätt, domen i de ovannämnda förenade målen Keck och Mithouard, punkt 16).
In the present case, it must be recalled that Paragraph 14 of the ApoG lays down the requirements which external pharmacies must meet if they are to be eligible to supply medicinal products to hospitals in Germany.
I förevarande mål erinrar domstolen om att det i 14 § ApoG fastställs vilka krav externa apotek måste uppfylla för att kunna bli anlitade för läkemedelsleveranser till sjukhus i Tyskland.
However, the contested provisions do not concern the characteristics of the medicinal products, but concern solely the arrangements permitting their sale (see, to that effect, Case C-244/06 Dynamic Medien [2008] ECR I-505, paragraph 31).
De omtvistade bestämmelserna avser emellertid inte läkemedlens egenskaper utan endast formerna för att få saluföra dessa (se, för ett motsvarande synsätt, dom av den 14 februari 2008 i mål C-244/06, Dynamic Medien, REG 2008, s. I-505, punkt 31).
Consequently, they must be regarded as concerning selling arrangements within the meaning of Keck and Mithouard, which is moreover not disputed by the parties to these proceedings.
Dylika bestämmelser är följaktligen sådana att de ska anses omfatta säljformer i den mening som avses i domen i de ovannämnda förenade målen Keck och Mithouard, vilket för övrigt inte har bestritts av parterna i målet.
As is made clear in Keck and Mithouard, however, such a selling arrangement can fall outside the prohibition laid down in Article 28 EC only if it satisfies the two conditions stated in paragraph 29 above.
Som framgår av domen i de ovannämnda förenade målen Keck och Mithouard kan en sådan säljform emellertid endast undgå förbudet i artikel 28 EG om den uppfyller de två villkor som anges i punkt 29 i förevarande dom.
As regards the first of those conditions, it is clear that the contested provisions apply indiscriminately to all the operators concerned who carry out their business on German territory, since they apply to all pharmacies which wish to supply medicinal products to German hospitals, whether they are established in Germany or in another Member State.
När det gäller det första av dessa villkor konstaterar domstolen att de omtvistade bestämmelserna är tillämpliga utan åtskillnad på samtliga berörda näringsidkare som utövar sin verksamhet inom Tyskland, då de tillämpas på samtliga apotek som önskar leverera läkemedel till sjukhus i Tyskland, oberoende av om de är etablerade i Tyskland eller i en annan medlemsstat.
As regards the second of those conditions, it is undisputed that the contested provisions lay down a series of cumulative criteria which in practice require, as the Federal Republic of Germany moreover expressly acknowledges, a degree of geographical proximity between the pharmacy supplying the medicinal products and the hospital for which those products are intended.
När det gäller det andra av de nämnda villkoren är det utrett att det i de omtvistade bestämmelserna fastställs ett antal kumulativa villkor enligt vilka det i praktiken krävs en viss geografisk närhet mellan det apotek som levererar läkemedlen och det sjukhus som ska förses med desamma. Detta har för övrigt uttryckligen medgetts av Förbundsrepubliken Tyskland.
It follows that the contested provisions are such as to make the supply of medicinal products to German hospitals more difficult and more costly for pharmacies established in Member States other than the Federal Republic of Germany than for pharmacies established in the latter State.
De omtvistade bestämmelserna är enligt domstolen av sådan beskaffenhet att de försvårar och gör leveranser av läkemedel till sjukhus i Tyskland mer kostsamma för apotek som är etablerade i andra medlemsstater än Förbundsrepubliken Tyskland, än för apotek som är etablerade i nämnda medlemsstat.
Pharmacies established in other Member States, unless they are in a border region and near to the German hospital concerned, which wish to conclude a supply contract with such a hospital must either transfer their dispensary to the vicinity of the hospital concerned or open another pharmacy near to the hospital.
Apotek i andra medlemsstater – förutom de som är förlagda till ett gränsområde i närheten av det berörda sjukhuset i Tyskland – som önskar sluta ett leveransavtal med ett sådant sjukhus, är i själva verket tvungna att antingen flytta sitt apotek till det aktuella sjukhusets närområde, eller att öppna ett nytt apotek i närheten av sjukhuset.
Consequently, as regards the supply of medicinal products to German hospitals, those provisions do not affect in the same way products marketed by pharmacies established in the territory of the Federal Republic of Germany and those marketed by pharmacies situated in another Member State.
Bestämmelserna påverkar således inte, vad avser leveranser av läkemedel till sjukhus i Tyskland, avsättningen av varor från apotek som är etablerade inom Förbundsrepubliken Tyskland på samma sätt som avsättningen av varor från apotek som är etablerade i en annan medlemsstat.
That conclusion cannot be rebutted by the circumstance, relied on by the Federal Republic of Germany, that, in relation to the sale of medicinal products to German hospitals, the contested provisions do not place pharmacies established outside that Member State at any greater disadvantage than pharmacies situated in Germany which have their dispensaries situated at some distance from the hospital for which the medicinal products are intended.
Denna slutsats blir inte en annan på grund av den omständigheten, som Förbundsrepubliken Tyskland anfört, att de omtvistade bestämmelserna, vad avser försäljning av läkemedel till sjukhus i Tyskland, inte är mer ofördelaktiga för apotek som är etablerade utanför denna medlemsstat än för de apotek i Tyskland som är avlägset etablerade i förhållande till det sjukhus som ska motta leveranserna av läkemedel.
Those provisions cannot cease to be restrictive merely because in one part of the territory of the Member State concerned, namely that part that is distant from the hospital concerned, those provisions affect in the same way the marketing of medicinal products by pharmacies established in Germany and by pharmacies established in other Member States (see, to that effect, Case C-254/98 TK-Heimdienst [2000] ECR I-151, paragraph 28).
Den begränsning som de aktuella bestämmelserna innebär försvinner nämligen inte endast av det skälet att de i en del av den berörda medlemsstaten, nämligen den del som är avlägset belägen i förhållande till det berörda sjukhuset, påverkar avsättningen av läkemedel för apotek som är etablerade i Tyskland och apotek som är etablerade i andra medlemsstater på samma sätt (se, för ett motsvarande synsätt, dom av den 13 januari 2000 i mål C-254/98, TK-Heimdienst, REG 2000, s. I-151, punkt 28).
Nor can it be maintained that the marketing of medicinal products from other Member States is no more affected than the marketing of medicinal products from regions of Germany which are remote from the hospital to be supplied.
Det kan inte heller med framgång göras gällande att avsättningen av läkemedel som härrör från andra medlemsstater inte påverkas i större utsträckning än avsättningen av läkemedel som härrör från delar av Tyskland som är avlägset belägna i förhållande till det sjukhus som ska motta leveranserna.
Equally irrelevant is the circumstance, relied on by the Federal Republic of Germany, that a pharmacy established in another Member State has the opportunity to supply medicinal products to the hospital’s internal pharmacy or to an external pharmacy which satisfies the cumulative conditions laid down in the contested provisions.
Den omständigheten som Förbundsrepubliken Tyskland har anfört, nämligen att det är möjligt för ett apotek som är etablerat i en annan medlemsstat än Tyskland att leverera läkemedel till sjukhusets interna apotek, eller till ett externt apotek som uppfyller de kumulativa villkoren som föreskrivs i de omtvistade bestämmelserna, är inte heller relevant.
As pointed out by the Advocate General in point 81 of his Opinion, although the Community rules on the free movement of goods do not require that it should be possible for hospitals situated in Member States to obtain supplies of medicinal products from external pharmacies, when a Member State provides for such a possibility, it opens that activity to the market and is accordingly bound to comply with the Community rules.
Även om inte gemenskapsrättens bestämmelser om fri rörlighet för varor kräver att sjukhus inom medlemsstaterna ska kunna förses med läkemedel av externa apotek, har en medlemsstat, då den har föreskrivit en sådan möjlighet, öppnat denna verksamhet för marknaden och är därmed skyldig att iaktta nämnda bestämmelser. Detta har även generaladvokaten kommit fram till i punkt 81 i sitt förslag till avgörande.
The Court must also reject the argument of the Federal Republic of Germany that the contested provisions are not the cause of there being a lesser quantity of medicinal products supplied to German hospitals by pharmacies situated outside that Member State, because, as a general rule, adequate quantities of medicinal products authorised in Germany are not available in such pharmacies.
Domstolen godtar inte heller Förbundsrepubliken Tysklands argument att den omständigheten att en mindre kvantitet av de läkemedel som försörjer sjukhus i Tyskland levereras från apotek i andra medlemsstater inte är en följd av de omtvistade bestämmelserna, utan beror på att sådana apotek vanligtvis inte förfogar över en tillräcklig kvantitet av de läkemedel som godkänts i Tyskland.
Since the contested provisions are liable to hinder intraCommunity trade, they must be considered as a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 28 EC, without it being necessary to prove that they have had an appreciable effect on such trade (see Case C-166/03 Commission v France [2004] ECR I-6535, paragraph 15).
Eftersom de omtvistade bestämmelserna kan utgöra hinder för handeln inom gemenskapen måste de anses utgöra en sådan åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ importrestriktion som avses i artikel 28 EG, utan att det är nödvändigt att visa att de har en avsevärd inverkan på denna handel (se dom av den 8 juli 2004 i mål C-166/03, kommissionen mot Frankrike, REG 2004, s. I-6535, punkt 15).
It follows from all of the foregoing that the contested provisions are liable to hinder intraCommunity trade and constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports prohibited by Article 28 EC.
Av det anförda följer att de omtvistade bestämmelserna kan utgöra hinder för handeln inom gemenskapen och utgör en sådan åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ importrestriktion som är förbjuden enligt artikel 28 EG.
In those circumstances, it must be examined whether the contested provisions can be justified on grounds such as those relied on by the Federal Republic of Germany relating to the protection of public health.
Mot denna bakgrund ska det prövas om de omtvistade bestämmelserna kan vara motiverade med hänsyn till sådana skäl som anförts av Förbundsrepubliken Tyskland och som avser skyddet för folkhälsan.
Whether there is justification in the protection of public health
Huruvida det föreligger en motivering med hänsyn till skyddet för folkhälsan
It must be recalled that the health and life of humans rank foremost among the assets or interests protected by Article 30 EC and it is for the Member States, within the limits imposed by the Treaty, to decide on the degree of protection which they wish to afford to public health and on the way in which that degree of protection is to be achieved (Deutscher Apothekerverband, paragraph 103; Case C-262/02 Commission v France [2004] ECR I-6569, paragraph 24; Rosengren and Others, paragraph 39; and Ludwigs-Apotheke, paragraph 27).
I detta avseende erinrar domstolen om att människors hälsa och liv intar den främsta platsen bland de värden och intressen som skyddas genom artikel 30 EG, och att det ankommer på medlemsstaterna att, inom de gränser som uppställs genom fördraget, fastställa på vilken nivå de vill säkerställa skyddet för folkhälsan, och på vilket sätt denna nivå ska uppnås (domen i det ovannämnda målet Deutscher Apothekerverband, punkt 103, dom av den 13 juli 2004 i mål C-262/02, kommissionen mot Frankrike, REG 2004, s.
It is common ground that the contested provisions, which, according to the Federal Republic of Germany, have the objective of ensuring that the supply to hospitals of medicinal products by an external pharmacy is reliable and of good quality, reflect concerns for public health which are within the ambit of Article 30 EC and that, consequently, they are, in principle, capable of justifying a restriction on the free movement of goods.
Det är utrett att de omtvistade bestämmelserna, vars syfte enligt Förbundsrepubliken Tyskland är att säkerställa en säker och högkvalitativ läkemedelsförsörjning för sjukhus genom ett externt apotek, bidrar till att skydda folkhälsan, vilket är ett sådant godtagbart skäl som avses i artikel 30 EG och vilket, i princip, således kan motivera ett hinder för den fria rörligheten för varor.
First, in relation to whether the contested provisions are appropriate, it must be observed that in so far as they require that all the services associated with the supply contract must be entrusted to a pharmacist in the vicinity, those provisions are such as to achieve the objective of ensuring that the supply of products to German hos -pitals is reliable and of good quality and therefore of protecting public health, which the Commission does not dispute.
När det gäller de omtvistade bestämmelsernas lämplighet påpekar domstolen att, i det att det enligt dessa krävs att samtliga tjänster enligt leveransavtalet ska utföras av en farmaceut i närområdet, dylika bestämmelser kan uppnå målet med en säker och högkvalitativ läkemedelsförsörjning till sjukhus i Tyskland, och utifrån denna utgångspunkt skydda folkhälsan. Detta har för övrigt inte bestritts av kommissionen.
In accordance with settled caselaw of the Court, set out in paragraph 46 of this judgment, when assessing whether the principle of proportionality has been observed in the field of public health, account must be taken of the fact that a Member State has the power to determine the degree of protection which it wishes to afford to public health and the way in which that degree of protection is to be achieved.
Vid bedömningen av iakttagandet av proportionalitetsprincipen på folkhälsoområdet ska, enligt den fasta rättspraxis från domstolen som det erinras om i punkt 46 i förevarande dom, hänsyn tas till den omständigheten att en medlemsstat kan fastställa på vilken nivå den vill säkerställa skyddet för folkhälsan och på vilket sätt denna nivå ska uppnås.
In this case, it must be recalled that, pursuant to Paragraph 14 of the ApoG, German hospitals have the choice of entrusting the provision of their supplies of medicinal products either to a pharmacy operating within the hospital premises (‘internal provision of supplies’), or to the pharmacy of another hospital or to an external pharmacy (‘external provision of supplies’).
I förevarande mål erinrar domstolen om att sjukhus i Tyskland, enligt 14 § ApoG, kan välja att överlåta leveransen av läkemedel antingen till ett apotek som drivs inom sjukhusets lokaler (nedan kallat systemet för intern försörjning), eller till ett annat sjukhus apotek eller fristående apotek (nedan kallat systemet för extern försörjning).
In the system of internal provision of supplies, the pharmacist of the hospital is responsible for all the services linked to the supply of medicinal products.
I systemet för intern försörjning ansvarar sjukhusets farmaceut för samtliga tjänster hänförliga till leveransen av läkemedel.
Since he is based in the hospital premises, he is generally and quickly available to the hospital.
Eftersom farmaceutens verksamhet bedrivs inom sjukhuset, är denne lätt och snabbt tillgänglig för detsamma.
The various elements of that system have not been challenged by the Commission.
De olika momenten i detta system har inte ifrågasatts av kommissionen.
When a hospital selects the system of external provision of supplies, it must conclude a contract with the pharmacy which it has chosen, a contract which is subject to the cumulative conditions laid down in Paragraph 14 of the ApoG, which also require that all of the services linked to that type of provision of supplies are provided by a contracting pharmacist who must be generally and quickly available in situ.
För det fall att ett sjukhus väljer systemet för extern försörjning, måste det sluta ett avtal med det apotek som det valt. Avtalet är underkastat de kumulativa villkoren som föreskrivs i 14 § ApoG, enligt vilka det också krävs att den avtalsslutande farmaceuten ansvarar för samtliga tjänster som är hänförliga till denna typ av leverans och lätt och snabbt är tillgänglig på plats.
Accordingly, the fact of the matter is that the contested provisions transpose to the system of external provision of supplies requirements analogous to those which characterise the system of internal provision of supplies.
Genom de omtvistade bestämmelserna överförs således, i praktiken, krav på systemet för extern försörjning som är jämförbara med de krav som kännetecknar systemet för intern försörjning.
To the extent that conclusion of the supply contract with the pharmacy of another hospital or with an external pharmacy is subject to the contested provisions, which lay down conditions analogous to those applicable in the system of internal provision of supplies, namely the requirement that there be one pharmacist who is, firstly, responsible for the supply of medicinal products and, secondly, generally and quickly available in situ, it follows that those provisions ensure that all the elements of the
I den utsträckning slutandet av avtal om leverans av läkemedel med ett annat sjukhus apotek, eller med ett externt apotek, omfattas av de omtvistade bestämmelserna, som föreskriver villkor som är jämförbara med de villkor som är tillämpliga inom ramen för systemet för intern försörjning, det vill säga kravet att en farmaceut dels ska vara ansvarig för leveransen av läkemedel, dels vara lätt och snabbt tillgänglig på plats, konstaterar domstolen att dessa bestämmelser säkerställer likvärdigheten och fören-
Accordingly, the contested provisions can be seen to be necessary to the achievement of the objective of ensuring a high level of public health protection and clearly do not go beyond what is necessary.
De omtvistade bestämmelserna är därmed nödvändiga för att uppnå målet med en hög nivå på skyddet för folkhälsan, och de går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.