natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Campania Puglia Basilicata Calabria Sicilia Burgenland Norte Centro Alentejo Algarve Açores Madeira Merseyside Cornwall & Isles of scilly West Wales & the valleys Source: Eurostat; own calculations • All regions below 75 % of EU average
Kampanien Apulien Basilicata Kalabrien Sicilien Burgenland Norte Centro Alentejo Algarve Azorerna Madeira Merseyside Cornwall & Scillyöarna West Wales & the valleys Källa: Eurostat; egna beräkningar • Alla regioner under 75 % av EU-snittet
The above regions are almost all concentrated in five areas:
Ovanstående regioner ligger nästan alla koncentrerade till fem områden:
• New Lander of Germany; • Most regions of Portugal; • North-west, West and South of Spain; • Mezzogiorno; • Most regions of Greece;
• Tysklands nya delstater.
Besides these concentrations, there are a number of blackspots in Austria, Belgium, UK and the DOMs in France.
• Nordvästra, västra och södra Spanien.
1 Population distribution in terms of per capita GDP in PPS for NUTS level 2 regions in the EU, 1995-1999
Tabell 1: Befolkningsfördelning med hänsyn till BNP per capita i PPS fór regioner på NUTS 2nivå i EU, 1995-1999
On the other hand, 15.7 % (Inner and Outer London are taken as one region; this makes comparison with the past possible) of the EU population is living in a region with a GDP per capita 25 % above the EU average; 22 NUTS level 2 are in this category (five German and four Italian regions)
Å andra sidan bor 15,7 % (Londons centrala och yttre delar räknas här som en region, vilket möjliggör jämförelser med det förflutna) av EU:s befolkning i en region med en BNP per capita som ligger 25 % över EU­snittet. 22 regioner på NUTS 2­nivå finns i denna kategori (fem tyska och fyra italienska regioner).
UNEMPLOYMENT
ARBETSLOSHLT
The unemployment rates calculated by Eurostat are defined as the number of unemployed persons as a proportion of the total economically active population, i.e. persons in employment plus the unemployed.
De arbetslöshetssiffror som räknas fram av Eurostat anger antalet arbetslösa som andel av den totala ekonomiskt aktiva befolkningen, det vill säga både personer i arbete och arbetslösa.
The regional unemployment rate estimates are based on the results of the Community Labour Surveys at national level, which are carried out in all Member States at least once a year.
De regionala arbetslöshetssiffrorna beräknas på grundval av resultaten från gemenskapens arbetskraftsundersökningar på nationell nivå, som genomförs i alla medlemsstater minst en gång per år.
In 2000 the EU average rate of unemployment was 8.4 % which is a high rate for a year at the top of the business cycle.
År 2000 var EU:s genomsnittliga arbetslöshetsnivå 8,4 %, vilket är högt för ett år då konjunkturen låg på topp.
The 10 regions with the lowest rate have an unemployment rate of 2.4 %.
De tio regionerna med den lägsta nivån uppvisar en arbetslöshet på 2,4 %.
This is in sharp contrast with the 10 regions with the highest rate, namely 23.5 %.
Detta står i skarp kontrast till de tio regionerna med den högsta nivån: 23,5 %.
In most Member States, unemployment rates in the hardest-hit regions are two to three times higher than in the regions with the lowest percentage of jobless and the figures can be even higher still.
I de flesta medlemsstater är arbetslösheten i de värst drabbade regionerna två till tre gånger högre (om inte mer) än i regionerna med den lägsta procentandelen utan arbete.
Internal differences between regions are greatest in Germany, where the new Länder show four to five times higher unemployment rates than some regions of the south, and in Italy, where the differences in the north and the south are as high as a factor of 9.
De inhemska skillnaderna mellan regionerna är störst i Tyskland, där de nya delstaterna uppvisar fyra-fem gånger högre arbetslöshetstal än vissa regioner i söder, och i Italien, där skillnaderna mellan nord och syd förhåller sig som 1 till 9.
The widest gaps between the best-off and the worst-off regions is found in Spain with 20.5 percentage points and in Italy with 24.6 percentage points.
De största klyftorna mellan de mest och minst gynnade regionerna återfinns i Spanien, med 20,5 procentenheter, och i Italien, med 24,6 procentenheter.
Table 4: Value ranges of unemployment rates for NUTS level 2 regions in the EU Member States, 2000
Tabell 4: Skillnader i arbetslöshetstal för regioner på NUTS 2nivå i EU:s medlemsstater, 2000
Midland and Western 3.1 Calabria
Södra och östra delarna och Western 3,1 Kalabrien
Source : Eurostat. (a) Départements d'Outre-Mer not considered.
Källa: Eurostat (a) De utomeuropeiska departementen (DOM) ej inräknade
Referring to the preceding section of this chapter, we notice that the regional unemployment rates in the EU show stronger disparities than those observed in respect of per capita GDP.
Mot bakgrund av vad som sagts ovan kan vi notera att de regionala arbetslöshetstalen i EU uppvisar större inbördes skillnader än vad som var fallet för BNP per capita.
Unemployment rates in all Portuguese regions are below the EU average, as are those in several regions of Greece. Two factors contribute to this situation.
I alla de portugisiska regionerna är arbetslöshetstalen lägre än EU-snittet, vilket också gäller många grekiska regioner.
This factor hides underemployment.
Två faktorer bidrar till detta. Båda
The absence of a developed social security system is a second factor.
länderna är i hög grad beroende av jordbruket, vilket döljer undersysselsättning.
This reduces the incentive to register as unemployed.
Den andra faktorn är frånvaron av ett utvecklat socialförsäkringssystem, något som minskar viljan att anmäla sig som arbetslös.
Table 5 shows the regions with the highest unemployment, or the regions with an unemployment rate exceeding the level of the EU average plus one standard deviation.
I tabell 5 förtecknas de regioner som har de högsta arbetslöshetstalen och de regioner som har arbetslöshetstal som är högre än EU-snittet plus en standard avvikelse.
In 2000 that level was 13.9 %.
År 2000 låg nivån på 13,9 %.
Table 5: NUTS-2 regions with the highest unemployment rates, 2000.
Tabell 5: De NUTS 2-regioner som har de högsta arbetslöshetstalen, 2000.
Country
Land Region Arbetslöshet
Population in million
Folkmängd (i miljoner)
All but one region (Languedoc-Roussillon) having a high unemployment rate in the EU, mentioned in table 5 falls into one of the four categories set out below:
Av de regioner med höga arbetslöshetstal som förtecknas i tabell 5 ligger alla utom en (Languedoc-Roussillon) ¡nom något av följande fyra områden:
North of Finland;
• Norra Finland.
• The new Länder of Germany;
• Tysklands nya delstater.
North,West and South of Spain;
• Norra, västra och södra Spanien.
These regions, representing 39.2 million inhabitants or 10.4 % of the EU population, had an unemployment rate of 13.9 % or more in 2000.
Dessa regioner (som tillsammans har 39,2 miljoner invånare eller 10,4% av EU:s befolkning) hade ett arbetslöshetstal på minst 13,9 % år 2000.
Three of the above mentioned problem areas in terms of unemployment are also problem regions in terms of per capita GDP, namely: the New Länder of
Tre av dessa områden är drabbade inte bara när det gäller arbetslöshet utan också när det gäller BNP per capita, nämligen Tysklands nya delstater, södra Italien samt norra, västra och södra Spanien.
1.4 OTHER INDICATORS
1.4 ÖVRIGA INDIKATORER
Income and unemployment are the most important regional indicators. But, depending on the subject dealt with, other indicators can also be considered.
Inkomstnivå och arbetslöshetstal är de viktigaste regionala indikatorerna, men andra indikatorer kan också behöva beaktas, beroende på vilken fråga man diskuterar.
In the context of territorial cohesion, the following additional indicators have been briefly addressed:
I samband med den territoriella sammanhållningen har följande ytterligare indikatorer behandlats kortfattat:
• motorway index;
• Utbildningsnivå.
Eurostat defines 'activity rate' as the ratio between the active population and the total population of corresponding age.
Eurostat definierar förvärvsfrekvensen som kvoten mellan den aktiva befolkningen och den totala befolkningen i motsvarande åldersgrupp.
The activity rate expresses the share of employable persons in a population of 14 years and over.
Förvärvsfrekvensen anger andelen anställningsbara personer i befolkningen med en ålder av 14 år och uppåt.
Besides the age structure, activity rates have a dominant influence on the labour force.
Förvärvsfrekvensen har, vid sidan av åldersstrukturen, ett avgörande inflytande på arbetskraften.
In the EU as a whole the activity rate amounts to 56.0.This is based on a Community labour force sample survey.
I EU som helhet är förvärvsfrekvensen 56,0 % enligt statistiska urvalsundersökningar av arbetskraften i gemenskapen.
Activity rates vary widely between Member Countries but also between regions within countries (see table 6).
Förvärvsfrekvensen varierar stort mellan medlemsländerna, men också mellan olika regioner i länderna (se tabell 6).
Outstandingly high rates are found mainly in Denmark, Finland, The Netherlands, Sweden, the United Kingdom and some German and Portuguese regions.
Mycket hög förvärvsfrekvens återfinns i huvudsak i Danmark, Finland, Nederländerna, Sverige, Storbritannien samt i vissa tyska och portugisiska regioner.
On the other hand, by far the lowest rates are to be found in Italy, Spain, Greece, Belgium and Luxembourg.
Den absolut lägsta förvärvsfrekvensen finner man i Italien, Spanien, Grekland, Belgien och Luxemburg.
The huge regional differences in activity rates is quite remarkable.
De stora regionala skillnaderna i förvärvsfrekvens är anmärkningsvärda.
The highest rate in the EU Member States amounts to 74.5, the lowest is no more than 35.5.
Bland EU:s medlemsstater ligger den högsta frekvensen på 74,5 och den lägsta så lågt som 35,5.
Low overall participation rates are generally coupled with low female participation in the labour market.
En låg allmän förvärvsfrekvens är i allmänhet förknippad med lågt kvinnligt deltagande på arbetsmarknaden.
The wide range of activity rates for the NUTS level 2 regions is one of the factors which explains regional differences in GDP.
De stora skillnaderna i förvärvsfrekvens mellan regioner på NUTS 2nivå är en av de faktorer som förklarar de regionala skillnaderna i BNP.
The positive effect of the wage factor is rather small, while the discouragement effect of the unemployment rate is rather large.
På senare år undersökte Elhorst (1996) orsakerna till skillnaderna i förvärvsfrekvens på arbetsmarknaden i ett regionalt Europa.
This brings us to the next indicator.
Därmed är vi framme vid nästa indikator.
1.4.2 EDUCATIONAL ATTAINMENT
1.4.2 UTBILDNINGSNIVÅ
The data on educational attainment are obtained from the Community Labour Force Survey.
Uppgifterna i fråga om utbildningsnivå kommer från gemenskapens arbets kraftsundersökningar.
The conditions of successful completion vary and can be determined by various criteria, e.g. the award of a certificate, attendance of a given number of hours, exams passed.
Villkoren för att anses ha uppnått en viss nivå varierar och avgörs av olika kriterier, t.ex. utbildningsintyg, närvaro ett visst antal timmar, godkända examina.
Eurostat makes a distinction between three levels of educational attainment of persons aged 25-59: low, medium and high.
Eurostat skiljer på tre olika utbildningsnivåer för personer i åldrarna 25-59: låg, medelhög, hög.
Table 7 concerns only the high level.
I tabell 7 redovisas endast hög utbildningsnivå.
It is clear from table 7 that the data per country are not fully comparable (as shown by, e.g., the results for Italy).
Det framgår tydligt i tabellen att uppgifterna för de olika länderna inte är helt jämförbara (se t.ex. resultaten för Italien).
Table 7: Range of values of educational attainment - high level - for NUTS level 2 regions in the EU, 2000 Country
Tabell 7: Skillnader i utbildningsnivå (hög nivå) för regioner på NUTS 2nivå i EU:s medlemsstater, 2000 Land
Lowest 22
Högsta
National average 29 27 25 18 23 23 23 10 19 25 15 10 34
Nationellt genomsnitt 29 27 25 18 23 23 23 10
National average
Nationellt genomsnitt
Sweden United Kingdom EUR 15
Luxemburg Nederländerna Österrike Portugal Finland Sverige Storbritannien
Whilst bearing in mind the above reservation concerning the comparability of the data, it is nonetheless apparent that many objective 1 regions or former objective 1 regions show a low level of educational attainment:
Även med beaktande av ovannämnda reservation angående jämförbarheten i uppgifterna är det tydligt att många mål 1-regioner eller före detta mål 1 -regioner kännetecknas av låg utbildningsnivå:
• Greece: all regions are far below EU average; • Spain: low level in Galicia, Castilla-la Mancha, Extremadura and Andalucía; • Italy: low level relative to national average in the Mezzogiorno; • Portugal: all regions far below EU average; • Austria: low level in Burgenland; • Ireland: relative low level in southern and eastern Ireland.
• Spanien: låg utbildningsnivå i Galicien, Kastilien-La Mancha, Extremadura och Andalusien.
This supports the thesis of Elhorst mentioned in the previous section.
• Italien: låg utbildningsnivå i södra Italien i förhållande till det nationella genomsnittet.
We find an exception to the rule in the regions of former Eastern Germany; these regions show a high educational attainment.
• Österrike: låg utbildningsnivå i Burgenland.
The motorway index (Kms/100 Km") is another indicator of regional disparities.
Motorvägstätheten (km/100 km") är en annan indikator på regionala skillnader.
Also here, some care must be exercised when interpreting the data.
Även här måste man vara försiktig när man tolkar uppgifterna.
Table 8: Motorway index per country and objective 1 regions, 1998 (EU=100)
Tabell 8: Motorvägstäthet i olika länder och mål 1regioner, 1998 (EU=100)
115 varying from 0 to 79 138 58 14 82
115 Varierar mellan 0 och 79 138 58 14 82
221 122 Varying from 0 to 165 10 18 31 72
221 122 Varierar mellan 0 och 165 10 18 31 72
The low index for objective 1 regions in Finland and Sweden is due to a very vast territory in the northern and central part of both countries, each of them confronted with a low population density.
De låga siffrorna för mål 1-regionerna i Finland och Sverige beror på att de norra och centrala delarna av de båda länderna är mycket vidsträckta men glest befolkade.
1.4.4 INDEX OF ACIDIFYING
1.4.4 FÖRSURANDE
In the second report on Economic and Social Cohesion we find an interesting map based on an index of emissions of acidifying gases.
I Andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning finns en intressant karta som grundar sig på ett index över utsläpp av försurande gaser.
It concerns an average
Den rör ett och NFL.
2 of indices of regional emission estimates per km for S0 and NH
I genomsnitt av beräknade regionala utsläpp per km" av S02
Table 9: Regions with high toxic emissions, 1998 (EU27 = 100)
Tabell 9: De regioner som har de största giftiga utsläppen, 1998 (EU27 = 100)
What can we conclude from this table?
Vilka slutsatser kan man dra av tabellen?
Firstly, most of the regions belong to the so-called "central regions" (triangle North Yorkshire-Paris-Hamburg) (see section 1 of this chapter).
För det första tillhör många av regionerna de så kallade centrala regionerna (triangeln North Yorkshire-Paris-Hamburg, se avsnitt 1 i detta kapitel).
Secondly, several capital cities or big cities are affected by high emissions of acidifying gases.
För det andra är flera huvudstäder och andra stora städer drabbade av höga utsläpp av försurande gaser.
A consequence of this congestion and the concentration of economic activity is that toxic emissions in central area are 2.3 times greater than in peripheral ones (EC, 2001).
En konsekvens av överbelastningen och koncentrationen av ekonomisk verksamhet är alltså att de giftiga utsläppen i de centrala områdena är 2,3 gånger högre än i mer avlägset belägna områden (EG, 2001).
After this first section about regional disparities in the EU, we will define a number of types of problem areas.
Efter detta första avsnitt om de regionala skillnaderna i EU kommer vi nu att definiera ett antal olika typer av problemområden.
The classification used is a synthesis of classifications proposed by many authors (e.g. Third Periodic Report, 1987).
Den kategorisering som används är en syntes av olika indelningar från många olika källor (t.ex. den tredje återkommande rapporten, 1987).
It is not our intention to summarise their different ideas but only to make a distinction between types of problem regions.
Det är inte vår avsikt att sammanfatta alla dessa olika idéer, utan endast att göra en indelning av de olika typerna av problemregioner.
For each type of problem region a corresponding regional policy must be implemented.
För varje typ av problemregion måste en regionalpolitik som motsvarar problemen tillämpas.
Seven types of problem regions can be identified:
Sju typer av problemregioner kan urskiljas:
In the first group we have the peripheral regions of the EU, characterised by a predominance of agricultural activity.
I den första gruppen finns EU:s perifera regioner, som kännetecknas av en dominerande lantbrukssektor.
These regions have a double handicap: they are both peripheral and are geared to a stagnating sector as far as employment is concerned.
Dessa regioner har ett dubbelt handikapp: dels är de perifera, dels är arbetsmarknaden inriktad på stagnerande sektorer.
Underdevelopment in the broad sense is a common characteristic.
De kännetecknas alla av underutveckling i vid bemärkelse.
Spain, Portugal and Greece.
Typiska exempel är södra Italien och de flesta regionerna i Spanien, Portugal och Grekland.
Also Burgenland (Austria) and the northern part of Finland can be classified in this group.
Även Burgenland (Österrike) och Finlands norra delar kan placeras i denna grupp.
A second group consists of other agricultural regions.
Den andra gruppen består av övriga jordbruksregioner.
These regions have, in comparison to the first group, the advantage that they are not peripheral.
I jämförelse med den första gruppen har dessa regioner den fördelen att de inte är perifera.
Of course 'peripheral' is a relative notion.
"Perifer" är naturligtvis ett relativt begrepp.
In general this type of region is not so far removed from big urban centres as the regions in the first group.
I allmänhet befinner sig regionerna i denna grupp inte så långt bort från storstadsområden som regionerna i första gruppen.
Furthermore, their population density is much higher than that of the regions of the first group.
Dessutom är befolkningstätheten mycket högre än för regionerna i den första gruppen.
Netherlands are typical members of this group (are not objective 1 regions).
Schleswig-Holstein i Tyskland och Nederländernas norra delar är typiska medlemmar i denna grupp (de är inte mål 1-regioner).
A special type of problem area is formed by the new Länder of Germany (former East-Germany).
Tysklands nya delstater (forna Östtyskland) utgör en särskild typ av problemområde.
In 1989 these regions were confronted with a completely different economic system.
Dessa regioner inlemmades 1989 i ett helt nytt ekonomiskt system.
In the beginning of the 1990s they were all selected as objective 1 regions.
I början av 1990-talet utsågs de alla till mål 1-regioner.
Some of these regions do have characteristics of the third group. 5.
Vissa av dessa regioner delar den tredje gruppens kännetecken.
In many documents of the European Commission, a few years ago, the frontier regions on either side of a border were looked upon as very important problem regions.
I många av kommissionens dokument betraktades för några år sedan gränsregioner på båda sidor om en gräns som viktiga problemområden.
In fact, they are not in a very bad situationsince they are the first to benefit from economic integration.
Läget där är dock inte så dåligt, eftersom dessa regioner tillhör dem som i första hand kommer att gynnas av den ekonomiska integrationen.
Areas on either side of borders formerly belonged to the same economic region.
Tidigare tillhörde områden på båda sidor om gränsen samma ekonomiska region.
However, they have (or had) one common characteristic, namely the lack of - or in any case the insufficient coordination of - infrastructure (roads, railways, canals, etc.). 6.
De har (eller hade) dock ett gemensamt kännetecken, nämligen bristen på (tillräcklig samordning av) infrastruktur (vägar, järnvägar, kanaler osv.).
A sixth group comprises regions with a very low population density.
Den sjätte gruppen består av regioner med mycket låg befolkningstäthet.
This is the case as regards northern regions of Sweden and Finland.
Hit hör Sveriges och Finlands norra delar.
However a number of Finnish regions could be classified in the first group (peripheral, agriculture-oriented). 7.
Vissa av de finska regionerna skulle dock kunna placeras in i den första gruppen (perifera och inriktade på jordbruk).
The seventh group of problem regions are conurbation regions.
Den sjunde problemgruppen är storstadsregionerna.
It may be surprising that conurbation regions are classified as a special group since the income levels in these regions are amongst the highest in Europe.
Det kan verka förvånande att storstadsregionerna klassas som en särskild grupp eftersom inkomstnivåerna i dessa regioner tillhör de högsta i Europa. Med tanke på
together under the common indicator 'inner-city problems' (including high unemployment figures).
Sedan senare delen av 1970-talet har många storstadsområden konfronterats med interna problem som har sammanfattats i begreppet "innerstadsproblem" (bland annat höga arbetslöshetstal).
EVOLUTION OF DISPARITIES IN THE EU
UTVECKLINGEN NÄR DET GÄLLER SKILLNADERNA INOM EU
EVOLUTION OF INCOME
UTVECKLINGEN AV INKOMSTSKILLNADER
To measure income disparities, we make use of fig.
I figurerna 1 och 2 visas inkomstskillnader och standardavvikelser.
1 & 2 and the measurement of the standard deviations. What can be learned from fig.
Vilka slutsatser kan man dra av informationen i figurerna 1 och 2 och motsvarande information i tabell 10?
1 & 2 and the corresponding data in table 10? Before we interpret the data, we should make a preliminary remark.
Innan informationen tolkas bör det påpekas att informationen från åren 1995 och 1999 inte är helt jämförbar eftersom definitionen av NUTS 2-regioner har ändrats under dessa år.
The 1995 and 1999 data are not fully comparable due to a change in the definition of NUTS 2 regions, especially in the UK and Ireland.
Detta gäller framför allt Storbritannien och Irland.
We work with the old definition as far as Greater London is concerned, but the impact on comparability is marginal.
Vi har använt den gamla definitionen när det gäller Storlondon men detta påverkar endast jämförbarheten marginellt.
Table 10: Population distribution in terms of per capita GDP in PPS for NUTS level 2 regions in the EU, 1995-1999 (EU=100)
Tabell 10: Befolkningsfördelning efter BNP per capita i PPS för regioner på NUTS 2nivå i EU under åren 1995-1999 (EU=100)
Surprising conclusions can be drawn from this table.
Denna tabell leder till överraskande slutsatser.
Firstly, the population shares of the two categories of the poorest regions ( < index 75) decreased from 19.1 % tol7.4 %. Secondly, the share of the central classes (85-115) decreased from 48.2% to 42.5%.
För det första minskade den andel av befolkningen som tillhör de fattigaste regionerna ( < 75) från 19,1 %till 17.4%. För det andra minskade de fattigare mellanklassernas andel av befolkningen (85-115) från 48,2 % till 42,5 %.
Thirdly, the share of the very rich regions ( > 140) increased by 1.7 percentage points. Fourthly, the class showing the highest increase is the group with an index between 75 and 85.
För det tredje ökade den befolkningsandel som tillhör mycket rika regioner ( > 140) med 1,7 procentenheter. För det fjärde är det indexgruppen mellan 75 och 85 som har den största ökningen.
There is a move in population distribution according to GDP from the poor regions to less poor regions.
BNP uppdelat per region visar att befolkningen flyttar från fattiga regioner till mindre fattiga regioner.