natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The recitals in the preamble to the Directive clearly show that the measures introduced by the latter are intended, by approximating the rules applicable in this area, to eliminate the barriers raised by differences which, notwithstanding the harmonisation measures already adopted, still exist between the Member States' laws, regulations and administrative provisions on the manufacture, presentation and sale of tobacco products and impede the functioning of the internal market.
Enligt domstolen framgår det av skälen tydligt att de åtgärder som direktivet omfattar avser att tillnärma tillämpliga bestämmelser på området och därigenom undanröja hinder till följd avolikheter som fortfarande består i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och som hämmar den inre marknadens sätt att fungera.
By contrast, Article 7, like Article 5, concerns the presentation of tobacco products and not their composition.
Vad gäller artikel 7 i direktivet rör den, liksom artikel 5, däremot presentationen av tobaksvaror och inte deras sammansättning.
The risks of adverse consequences for the internal market posed by the illicit marketing of, on the one hand, cigarettes that do not comply with the Directive's requirements concerning maximum yields of harmful substances or, on the other, of tobacco products that do not comply with its requirements concerning labelling and the information appearing on packaging, are not necessarily of the same severity or of the same kind and do not necessarily entail the adoption of the same measures.
Risken för att den inre marknaden skall påverkas pä grund av olaglig saluföring av. å ena sidan, cigaretter som inte uppfyller kraven i direktivet såvitt avser de högsta tillåtna halterna av skadliga ämnen, och, ä andra sidan, tobaksvaror som inte uppfyller kraven i direktivet såvitt avser märkning och de uppgifter som skall förekomma på dessa varors förpackningar, är inte nödvändigtvis lika stor eller av samma art och innebär inte att samma slags åtgärder måste vidtas.
Accordingly, in the absence of any indication to that effect in the Directive, there is no reason to suppose that the Community legislature intended to supplement the prohibition on marketing tobacco products that do not comply with the requirements of Article 7 of the Directive within the Community with a similar prohibition concerning tobacco products packaged in the Community and intended to be marketed in nonmember countries.
"1) Vid prövningen av den första frågan har det inte framkommit någon omständighet som påverkar giltigheten av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/37/EG av den 5 juni 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror.
Consideration of the first question has not disclosed any factor of such a kind as to affect the validity of Directive 2001/37/EC of the European Parliament and of the Council of 5 June 2001 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning the manufacture, presentation and sale of tobacco products.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/37/EG av den 5 juni 2001 om tillnärmning avmedlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror är giltigt.
Article 7 of Directive 2001/37 is to be construed as applying only to tobacco products marketed within the European Community.'
Artikel 7 i direktiv 2001/37/EG är inte tillämpligt på tobaksvaror som inte saluförs i Europeiska gemenskapen.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 10 September 2002.
Mål C-273/00 Ralf Sieckmann och Deutsches Patent- und Markenamt Tillnärmning av lagstiftning
Directive 2001/37/EC of the European Parliament and of the Council of 5 June 2001 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning the manufacture, presentation and sale of tobacco products is valid.
Förhandsavgörande "Varumärken Tillnärmning av lagstiftning - Direktiv 89/104/EEG Artikel 2 kan utgöra ett varumärke - Tecken som kan återges grafiskt Dofttecken" (domstolen i plenum) av artikel 2 i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988.
Article 7 of Directive 2001/37/EC does not apply to tobacco products that are not marketed within the European Community.'
Bundespatentgericht har. genom beslut av den 14 april 2000, ställt två frågor om tolkningen
Case C-273/00 Ralf Sieckmann ν Deutsches Patent- und Markenamt Approximation of laws
Det var emellertid inte nödvändigt att avgöra dessa frågor, eftersom det inte hade någon särskiljningsförmäga och därmed ändå inte skulle kunna registreras som varumärke, vilket framgår av 8 § andra stycket i Markengesetz.
Preliminary ruling (Trade marks —Approximation of laws —Directive 89/1041EEC — Article 2 — Signs of which a trade mark may consist — Signs capable of being represented graphically — Olfactory signs) (Full Court) graphically, Mr Sieckmann referred to a description attached as an annex to his registration application.
Ralf Sieekmann ansökte om registrering av ett varumärke vid Deutsches Patent- und Markenamt för olika tjänster i klasserna 35, 41 och 42 i Niceöverenskommelsenavden 15 juni 1957.med ändringar och tillägg.
By order of 14 April 2000 the Bundespatentgericht (Federal Patents Court) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 2 of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988.
Med hänsyn till att 8 § första stycket Markengesetz skall tolkas i enlighet med artikel 2 i direktivet har Bundespatentgericht beslutat att vilandeförklara målet och ställa tolkningsfrågor till EG-domstolen.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Den första fråganDen nationella domstolen har ställt den första frägan för att fä klarhet i huruvida artikel 2 i direktivet skall tolkas så, att ett tecken som i sig inte kan uppfattas visuellt kan utgöra ett varumärke.
'Trade mark protection is sought for the olfactory mark deposited with the Deutsches Patent- und Markenamt of the pure chemical substance methyl cinnamate (= cinnamic acid methyl ester), whose structural formula is set out below.
Under rubriken pä den ansökningsblankett som benämns "Återgivande av varumärket" och som i enlighet med artikel 2 i direktivet regleras i 8 § första stycket Markengesetz, gjorde Ralf Sieekmann en hänvisning till en beskrivning som han bifogat sin ansökan om varumärkesregistrering.
Samples of this olfactory mark can also be obtained via local laboratories listed in the Gelbe Seiten (Yellow Pages) of Deutsche Telekom AG or, for example, via the firm E. Merck in Darmstadt.
Enligt båda dessa bestämmelser måste ett tecken kunna återges grafiskt för att kunna utgöra ett varumärke. Nämnda beskrivning har följande lydelse:
Mr Sieckmann also submitted with his registration application an odour sample of the sign in a container and stated that the scent was usually described as 'balsamically fruity with a slight hint of cinnamon'.
Ralf Sieekmann fogade dessutom till sin ansökan en behållare med ett doftprov på tecknet, och angav därvid att doften vanligtvis beskrivs som "balsamisk-fruktig med en lätt anstrykning av kanel*.
The Deutsches Patent- und Markenamt refused the application for registration on the ground that it was doubtful whether the trade mark applied for was capable of being registered under Paragraph 3(1) of the Markengesetz and of being represented graphically in accordance with Paragraph 8(1) thereof. Ultimately, it was not
Den nationella domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida artikel 2 i direktivet skall tolkas sä, att kravet på en grafisk återgivning avseende ett sådant doftmärke som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, kan uppfyllas genom en kemisk formel, en skriftlig beskrivning med ord, en deponering av ett prov av en doft eller genom en kombination av dessa faktorer.
By its second question, the referring court seeks essentially to ascertain whether Article 2 of the Directive must be interpreted as meaning that, in respect of an olfactory sign such as that at issue in the main proceedings, the requirements of graphic representability are satisfied by a chemical formula, by a description in written words, by the deposit of an odour sample or by a combination of those elements.
Det räcker i fraga om en deponering av ett doftprov att anföra att ett sådant inte utgör en sadan grafisk återgivning som avses i artikel 2 i direktivet.
The first question
Ett doftprov är inte heller tillräckligt stabilt eller beständigt.
As regards a chemical formula, as the United Kingdom Government has rightly noted, few people would recognise in such a formula the odour in question.
Som Förenade kungarikets regering rätteligen har noterat i fråga om den kemiska formeln, är det fä personer som skulle kunna känna igen den ifrågavarande doften i en sadan formel.
Such a formula is not sufficiently intelligible.
En sådan formel är inte tillräckligt tydlig.
In addition, as that Government and the Commission stated, a chemical formula does not represent the odour of a substance, but the substance as such, and nor is it sufficiently clear and precise.
I likhet med vad denna regering tillsammans med kommissionen har påpekat kan en kemisk formel inte heller aterge doften av en substans utan det är doften i sig som återges.
It is therefore not a representation for the purposes of Article 2 of the Directive.
Formeln är inte heller tillräckligt klar och precis.
As to the deposit of an odour sample, it does not constitute a graphic representation for the purposes of Article 2 of the Directive.
Den är alltså inte en återgivning i den mening som avses i artikel 2 i direktivet.
Such an interpretation is required to allow for the sound operation of the trade mark registration system.
När det gäller beskrivningen av en doft kan denna väl vara grafisk, men den är inte
If, in respect of an olfactory sign, a chemical formula, a description in words or the deposit of an odour sample are not capable of satisfying, in themselves, the requirements of graphic representability, nor is a combination of those elements able to satisfy such requirements, in particular those relating to clarity and precision.
Om en kemisk formel, en beskrivning med ord eller en deponering av ett doftprov inte var för sig uppfyller kraven pa grafisk återgivning i fråga om ett dofttecken, kan inte heller en kombination av dessa uppfylla sådana krav. särskilt inte kraven pa klarhet och precision.
In respect of an olfactory sign, the requirements of graphic representability are not satisfied by a chemical formula, by a description in written words, by the deposit of an odour sample or by a combination of those elements.'
Såvitt avser dofttecken kan kraven på grafisk återgivning inte anses uppfyllda genom en kemisk formel, en skriftlig beskrivning med ord, en deponering av ett doftprov eller genom en kombination av dessa faktorer."
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 06 November 2001.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 06 november 2001.
■1) Article 2 of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks requires, if a sign is to be registered as a trade mark, that it have distinctive character and be capable of being represented graphically in a full, clear and precise way which is comprehensible to manufacturers and consumers generally.
Enligt artikel 2 i rådets första direktiv nr 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar krävs för att ett tecken skall kunna utgöra ett varumärke att det har särskiljningsförmåga och att det på ett fullständigt, klart, exakt och för tillverkare och konsumenter begripligt sätt kan återges grafiskt.
At present, odours cannot be represented graphically in the way described and therefore cannot constitute trade marks in accordance with Article 2.'
För närvarande kan lukter inte återges grafiskt pä angivet sätt och kan i enlighet med föreskrifterna i nämnda artikel inte utgöra varumärken.
Preliminary ruling (Directive 92/121EEC —Article 20 — Export to nonmember countries of products under dutysuspension arrangements — Products having to be considered not to have arrived at their destination by reason of the falsification of the accompanying document — Place of the offence or irregularity unknown — Determination of the Member State in which excise duty is chargeable) (Full Court)
Förhandsavgörande "Direktiv 92/12/EEG Artikel 20 Expon till tredje länder av varor med punktskatteuppskov Varor som på grund av forfalskning av ledsagardokument inte skall anses ha nått sin destination Platsen för överträdelsen eller oegentligheten okänd Fastställande av medlemsstat där skatten skall utkrävas" (domstolen i plenum) att intyga att varorna lämnat gemenskapens territorium var förfalskad.
By order of 20 October 2000, received at the Court on 26 October 2000, the Tribunale di Trento (District Court, Trento) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC three questions on the interpretation of
Tribunale di Trento har, genom beslut av den 20 oktober 2000 som inkom till domstolen den 26 oktober samma är, i enlighet med artikel 234 EG ställt tre frågor om tolkningen av artikel 20.2 och 20.3 i rådets direktiv 92/127EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sädana varor.
Article 20(2) and (3) of Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 on the general arrangements for products subject to excise duty and on the holding, movement and monitoring of such products.
Dessa varor åtföljdes av ledsagardokument, såsom föreskrivs i artikel 18.1 i direktivet.
The dispute in the main proceedings and the questions referred
av märket pa kännedom om förfalskningen ledsagardokumenten.
Cipriani has been active in the alcohol distilling business for several years.
som inte i rimlig tid före fristens utgång har informerats om att uppskovsförfarandet inte har avslutats i vederbörlig ordning.
It is apparent from the documents in the case in the main proceedings that it was not until the notices demanding payment of excise duty were served by the Italian tax authorities that Cipriani became, or could have become, aware of the falsification of the stamp affixed to the AADs.
Att principen om rätt till försvar skall iakttas i alla förfaranden som inleds mot en person och som kan leda till en rättsakt som gär denne emot, särskilt i förfaranden som kan leda till vidtagande av sanktionsätgärder, utgör, såsom domstolen flera ganger har fastställt, en grundläggande gemenskapsrättslig princip.
As an authorised warehousekeeper of dispatch within the meaning of Article 15(3) of the Directive, between December 1996 and November 1997 Cipriani performed various operations involving the movement under dutysuspension arrangements of alcohol products intended for export to nonmember countries via one or more Member States.
Denna princip innebär ett krav pä att de personer till vilka ett beslut riktas, som pä ett påtagligt sätt påverkar deras intressen skall ges tillfälle att lämna sina synpunkter på ett meningsfullt sätt.
Those products were dispatched under cover of the accompanying administrative documents ('AADs') provided for in Article 18(1) of the Directive.
Genom ansökan som delgavs Ministero delle Finanze den 30 mars 1998 väckte Cipriani talan vid den hänskjutande domstolen och anforde härvid i första hand att punktskatterna inte kunde utkrävas, eftersom det inte var styrkt att varorna hade släppts för konsumtion i Italien.
By summons served on the Ministry of Finance on 30 March 1998, Cipriani brought an action before the national court, arguing, first, that no excise duty was payable because there was no proof that the products had been released for consumption in Italy, second, that the national provision implementing Article 20 of the Directive was not applicable because the excise duties may be demanded only if its liability for the offence or irregularity has been established and, lastly, that the Italian authorities were not entitled to recover the tax, since they had not produced evidence that they had been unable to establish the actual destination of the products.
I andra hand bestred Cipriani att den nationella bestämmelsen för genomförande av artikel 20 i direktivet var tillämplig, eftersom punktskatt endast kan utkrävas när oegentligheten eller överträdelsen kan tillskrivas den som avkrävs betalning av skatten. Slutligen anförde Cipriani att den italienska skattemyndigheten inte var behörig att uppbära skatten, eftersom denna inte har styrkt att den utan resultat har kontrollerat vilken varornas faktiska destination var.
The Italian tax authorities asked the German authorities to investigate a number of AADs under the arrangements for administrative cooperation in matters of excise duties. As a result of those investigations, it came to light that the stamps affixed to those AADs attesting to the products' having left the territory of the Community had been falsified.
Det är tydligt att den i artikel 20.3 i direktivet föreskrivna fristen på fyra månader, inom vilken det skall styrkas att transaktionen har gått rätt till eller var överträdelsen eller oegentligheten i själva verket begicks, inte kan anses vara rimlig om den redan hade löpt ut vid den tidpunkt då avsändaren fick kännedom eller skulle ha kunnat fä kännedom om att en oegentlighet eller en överträdelse hade begåtts.
Taking the view that resolution of the dispute before it called for interpretation of Article 20(2) and (3) of the Directive, the Tribunale di Trento decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Tribunale di Trento, som ansåg att utgången i det mål som var anhängigt vid den ifrågavarande domstolen beror på tolkningen av artikel 20.2 och 20.3 i direktivet, beslutade att vilandeförklara målet och att till domstolen ställa tolkningsfrågor.
Since that amounted to an irregularity for the purposes of the Directive and of the applicable national provisions, the Ufficio Tecnico di Finanza di Trento ('the Finance Office', Trento) by notice served on Cipriani on 16 March 1998 demanded that the latter which, as authorised warehousekeeper of dispatch, was required to guarantee the payment of excise duties where an irregularity was found to have been committed, should pay the sum of ITL 6 448 296 by way of excise duties on 20 consignments of neutral alcohol of molasses moving under the dutysuspension arrangements.
Att under sådana omständigheter tillämpa den nämnda fristen pä fyra månader från dagen då de ifrågavarande varorna avsändes innebär nämligen att principen om rätt till försvar inte iakttas, eftersom den aktör som har ställt säkerhet för punktskattebetalningen inte i rimlig tid före fristens utgång har kunnat underrättas om att uppskovsförfarandet inte har avslutats i vederbörlig ordning. Till skillnad från vad som krävs enligt den nämnda principen skulle denne därmed inte ha möjlighet att lämna sina synpunkter på ett meningsfullt sätt och särskilt inte att styrka att transaktionen har gått rätt till eller var oegentligheten eller överträdelsen i själva verket begicks.
By its first and third questions, which it is appropriate to consider together, the national court in substance asks whether, on a proper construction of Article 20(3), the period of four months allowed by that provision for evidence to be provided of the correctness of the transaction or of the place where the irregularity or offence was actually committed may be relied on against a trader who has guaranteed the payment of the excise duties but was not in a position to know, at the appropriate time, that the dutysuspension arrangements had not been discharged.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första och den tredje frågan, som skall utredas gemensamt, för att fä klarhet i huruvida artikel 20.3 i direktivet skall tolkas så, att den i den nämnda bestämmelsen föreskrivna fristen på fyra månader, inom vilken det skall styrkas att transaktionen har gått rätt till eller var oegentligheten eller överträdelsen i själva verket begicks, kan göras gällande mot en aktör som har ställt säkerhet för punktskattebetalningen, men
Those notices were served after the expiry of the period of four months from the date on which the products were dispatched, set in Article 20(3) of the Directive.
"Artikel 20.3 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari.
Respect for the rights of defence, as the Court has frequently held, is in all proceedings initiated against a person which are liable to culminate in a measure adversely affecting that person and, in particular, in proceedings which may lead to the imposition of penalties, a fundamental principle of Community law which must be guaranteed even in the absence of any rules governing the proceedings in question. That principle requires that the addressees of decisions which
1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor är ogiltig i den del det i bestämmelsen i fråga stadgas att den i den nämnda bestämmelsen föreskrivna fristen på fyra månader, inom vilken det skall styrkas att transaktionen har gått rätt till eller var oegentligheten eller överträdelsen i själva verket begicks, kan göras gällande mot en aktör som har ställt säkerhet för punktskattebetalningen, men som inte i rimlig tid
significantly affect their interests should be placed in a position in which they may effectively make known their views.
före fristens utgång har informerats om att uppskovsförfarandet inte har avslutats i vederbörlig ordning."
Accordingly, contrary to what is required by that principle, he is unable to make his views known effectively or, more particularly, to provide evidence of the correctness of the transaction or of the place where the offence or irregularity was actually committed.
Generaladvokaten J. Mische) har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdel inför domstolen i plenum den 21 mars 2002.
The Court ruled:
Den första och den tredje frågan
'Article 20(3) of Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 on the general arrangements for products subject to excise duty and on the holding, movement and monitoring of such products is invalid in so far as the period prescribed therein of four months for evidence to be provided of the correctness of the transaction or of the place where the irregularity or offence was actually committed may be relied on against a trader who has guaranteed the payment of the excise duties but was not in a position to know, at the appropriate time, that the dutysuspension arrangement had not been discharged'
Den grundläggande principen om iakttagande av rätlen till försvar kräver all den aktör som har garanterat betalningen av punktskatterna, men som inte inom fristen pä fyra månader frän och med den dag dä varorna avsändes har haft möjlighet att få kännedom om att uppskovsförfarandet inte avslutats pä ett riktigt sätt, officiellt skall informeras härom av den behöriga myndigheten och att fristen pä fyra månader för att styrka att transaktionen gått rätt till eller var överträdelsen eller oegentligheten i själva verket begicks börjar löpa först från och med denna information. Artikel 20.3 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor är ogiltig i den utsträckning som det i denna inte föreskrivs någon möjlighet för aktören att framlägga detta bevis.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 21 March 2002.
Artikel 20.2 i direktivet är inte tillämplig när varorna i fråga inte har nätt sin destination.
Covert distribution of profits
Förtäckt vinstutdelning - Skattekredit