natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was in those circumstances that the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Hoge Raad beslutade under dessa omständigheter att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
Questions which are identical in the three cases
Identiska frågor i samtliga tre mål
‘(1) ( a) Can a Member State or an administrative authority of that State derive a power directly — that is to say without a basis in national law — from a regulation?
”1) a) Kan en medlemsstat respektive ett statligt förvaltningsorgan i denna stat åberopa en behörighet med stöd direkt av en förordning, det vill säga utan att denna grundas på nationell rätt?
(b) If so, does Article 23(1) of Regulation No 4253/88 … confer the power to withdraw the determination of the subsidy and to recover the amount paid, on the basis that Article 23 requires the Member States to do so where there is irregularity or negligence within the meaning of that article?’
b) Om svaret är jakande, och under förutsättning att medlemsstaterna i enlighet med artikel 23 i förordning … nr 4253/881 … är skyldiga att återkräva stöd i fall av överträdelse eller försummelse, ger punkt 1 i [nämnda] artikel 23 behörighet att upphäva ett beslut om utbetalning av stödet och att därefter återkräva stödbelopp som har utbetalats?”
Question specific to Case C-383/06
Fråga som endast avser mål C-383/06
‘(2) If not, does Article 10 EC, read in conjunction with Article 249 EC thereof, mean that a national provision such as Article 4.57 of the [AWB] — under which amounts of subsidy or advances unduly paid may be recovered — must be interpreted in conformity with [Regulation No 4253/88]?’
”2) Om svaret är nekande, medför artikel 10 EG jämförd med artikel 249 EG att en sådan nationell bestämmelse som artikel 4.57 [Awb] – på grundval av vilken felaktigt utbetalade stödbelopp och förskott kan återkrävas – måste tolkas så att den överensstämmer med förordning [nr 4253/88]?”
Question which is identical in both Case C-384/06 and C- 385/06
Identiska frågor i målen C-384/06 och C-385/06
‘(2) If not, is a national legal provision like Article 4.49.1 of the [AWB], on the basis of which the authority may withdraw the determination of the subsidy or amend it to the detriment of the beneficiary if (a) there are facts or circumstances of which it could not reasonably have been aware at the time the subsidy was determined and which would have resulted in a lower subsidy being determined than that in the order on the granting of the subsidy, (b) the determination of the subsidy was made in error and the beneficiary knew this or should have known it, or (c) after the determination of the subsidy, the beneficiary has not fulfilled the obligations attached thereto, to be interpreted, pursuant to Article 10 EC in conjunction with Article 249 EC, in a manner that conforms to [Regulation No 4253/88]?’
2) ”Om svaret är nekande, medför artikel 10 EG jämförd med artikel 249 EG att en sådan nationell bestämmelse som artikel 4.49.1 [Awb] – på grundval av vilken förvaltningsorganet kan upphäva ett beslut om utbetalning av stöd eller ändra det till nackdel för stödmottagaren, [antingen] på grundval av omständigheter som förvaltningsorganet rimligtvis inte kunde ha känt till vid detta beslut och på grundval av vilka ett lägre stödbelopp än det belopp som anges i beslutet om beviljande av stödet skulle ha fastställts, [eller] om beslutet om utbetalning av stödet var felaktigt och stödmottagaren kände till eller borde ha känt till detta [eller] om stödmottagaren efter det att beslutet om utbetalning av stödet meddelades inte har uppfyllt de till stödet knutna skyldigheterna – måste tolkas i enlighet med förordning [nr 4253/88]?”
Question identical in all three cases
Identiska frågor i de tre målen
‘(3) If so, is that interpretation limited by general legal principles which form part of Community law, in particular the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations?’
”3) Om svaret är jakande, begränsas denna tolkning av de allmänna rättsprinciper som utgör en del av gemenskapsrätten, särskilt rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar?”
Questions specific to Case C-383/06
Frågor som endast avser mål C-383/06
‘(4) (a) If the answer to the third question is in the affirmative, the question arises, in relation to that limitation, whether national principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations can be more far-reaching than general principles of Community law, especially the principles of legal certainty and the protection of legitimate interests which are to be complied with when applying [Regulation No 4253/88]?
”4) a) Om fråga 3 besvaras jakande uppkommer med anledning av denna begränsning frågan huruvida nationella principer om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar kan ha större räckvidd än gemenskapens allmänna rättsprinciper, särskilt rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar, vilka skall beaktas vid tillämpningen av förordning [nr 4253/88]?
(b) In applying the Community legal principles of legal certainty and legitimate expectations, is it of significance that the Member State granting the subsidy is itself responsible for the fact that the subsidy recipient has failed to fulfil the subsidy obligations which flow from the relevant part of Community law?’
b) Har det vid tillämpningen av gemenskapens principer om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar betydelse att det är den medlemsstat som har beviljat stödet som är orsak till att stödmottagaren inte har uppfyllt de skyldigheter avseende stödet som följer av ifrågavarande relevanta del av gemenskapsrätten?”
Questions which are identical in Case C-348/06 and Case C-385/06
Identiska frågor i målen C-384/06 och C-385/06
‘(4) If the answer to the third question is in the affirmative, the question arises, in relation to that limitation, whether the national principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations which underlie Article 4.49.1 of the [AWB] may be more far-reaching than general principles of Community law, especially the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations which are to be complied with when applying [Regulation No 4253/88]?
”4) Om fråga 3 besvaras jakande uppkommer frågan huruvida de nationella principerna om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar, som ligger till grund för artikel 4.49.1 [Awb], kan ha större räckvidd än gemenskapens allmänna rättsprinciper, särskilt rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar, vilka skall beaktas vid tillämpningen av förordning [nr 4253/88]?
(5) Is it of any relevance, having regard to Article 10 EC, when applying the Community law principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations, that the beneficiary is a legal person under public law?’
5) Har det, mot bakgrund av artikel 10 EG, vid tillämpningen av gemenskapens principer om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar någon betydelse att stödmottagaren är en offentligrättslig juridisk person?”
Questions specific to Case C-385/06
Frågor som endast avser mål C-385/06
‘(6) Does it follow from Article 23(1) of [Regulation No 4253/88] that the determination of the subsidy is to be withdrawn and the sums paid are to be recovered if it is established that the Member State has already repaid an unduly granted subsidy to the [ESF], or has in any event made a ruling to that effect, if, either on the basis of Article 23(1) of [Regulation No 4253/88] or on the basis of Article 4.49.1 of the [AWB] interpreted in accordance with the regulation the determination of the subsidy is to be withdrawn and the sums paid are to be recovered?
”6) Om beslutet om utbetalning av stödet skall upphävas och de redan utbetalade beloppen skall återkrävas på grundval av antingen artikel 23.1 i förordning [nr 4253/88] eller på grundval av en tolkning av artikel 4.49.1 [Awb] som är konform med förordning [nr 4253/88], följer det i så fall av artikel 23.1 i [nämnda] förordning att så även skall ske om det fastställs att medlemsstaten redan har återbetalat det felaktigt utbetalade stödet till [FSE], eller åtminstone att det fattats ett beslut om att göra detta?
(7) If there is no duty to withdraw and recover under Article 23(1) of [Regulation No 4253/88], are there other provisions of Community law, such as for example Article 4(1) of Regulation No 2988/95 of 18 December 1995 on the protection of the European Communities’ financial interests (OJ 1995 L 312, p. 1), on the basis of which the Member State is obliged, directly or through interpretation of Article 4.49.1 of the [AWB], in conformity with the regulation, to withdraw the determination of, and claim repayment of, subsidies granted in breach of Community law, such as those in dispute here?’
7) Om artikel 23.1 i förordning [nr 4253/88] inte innebär en skyldighet att upphäva och återkräva stödet, innehåller gemenskapsrätten i så fall andra bestämmelser, som artikel 4.1 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/952 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, med stöd av vilka medlemsstaten direkt eller på grundval av en förordningskonform tolkning av artikel 4.49.1 i [Awb], är skyldig att upphäva och återkräva stöd av det slag som är i fråga i detta mål och som har utbetalats i strid med gemenskapsrätten?”
By order of the President of the Court of 22 November 2006, Cases C-383/06 to C-385/06 were joined for the purposes of the written and oral procedure and for the judgment.
Genom beslut av domstolens ordförande av den 22 november 2006 förenades målen C-383/06–C-385/06 vad gäller det skriftliga och det muntliga förfarandet samt domen.
The questions referred to the Court
Prövning av tolkningsfrågorna
The questions concerning the application of Article 23(1) of Regulation No 4253/88, Article 10 EC and Article 249 EC
Frågorna angående tillämpningen av artikel 23.1 i förordning nr 4253/88 samt av artiklarna 10 EG och 249 EG
By its first question in each case, the national court essentially asks whether a Community regulation and, in particular, Article 23(1) of Regulation No 4253/88, constitutes a relevant legal basis for the recovery by national administrative authorities of sums unduly paid in the framework of the European Structural Funds.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga i vart och ett av de mål som den har att avgöra, för att få klarhet i huruvida en gemenskapsförordning, närmare bestämt artikel 23.1 i förordning nr 4253/88, utgör en relevant rättslig grund för den nationella förvaltningens återkrav av belopp som felaktigt betalats ut inom ramen för Europeiska strukturfonderna.
Should those questions be answered in the negative, the national court, in its second questions, asks whether Articles 10 EC and 249 EC can be used as a legal basis for an interpretation of national rules in conformity with that regulation.
Den hänskjutande domstolen önskar, för det fall dessa frågor besvaras nekande, med sin andra fråga i respektive mål få klarhet i huruvida artiklarna 10 EG och 249 EG kan tjäna som rättslig grund för en tolkning av den nationella lagstiftningen som är konform med nämnda förordning.
The national court also asks, in its seventh question, whether, if Article 23(1) of Regulation No 4253/88 does not require either withdrawal or recovery of sums unduly paid, Regulation No 2988/95 constitutes a relevant legal basis for the recovery of such sums.
Nämnda domstol har för övrigt med sin sjunde fråga bett EG-domstolen att, för det fall artikel 23.1 i förordning nr 4253/88 varken fordrar upphävande eller återkrav av det felaktigt utbetalda stödet, klargöra huruvida förordning nr 2988/95 inte utgör en relevant rättslig grund för återkrav av dessa medel.
Observations submitted to the Court
Yttranden som inkommit till domstolen
In the view of Gemeente Rotterdam and Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant, Article 23(1) of Regulation No 4253/88 does not authorise Member States to recover sums unduly paid.
Enligt Gemeente Rotterdam och Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant ger artikel 23.1 i förordning nr 4253/88 inte medlemsstaterna någon behörighet att återkräva felaktigt utbetalda medel.
On the other hand, that provision, requires the Member States to lay down procedures for that purpose.
Däremot innebär denna bestämmelse ett krav på medlemsstaterna att lagstifta om förfaranden för att göra detta.
The German Government and the Czech Government propose the first questions should be answered in the affirmative.
Den tjeckiska och den tyska regeringen har föreslagit att den första frågan i de här förenade målen skall besvaras jakande.
The Netherlands Government considers that although a Member State may derive a power directly from a Community regulation, that cannot be the case in regard to Article 23(1) of Regulation No 4253/88 since that provision, although it certainly lays down the principle that sums should be recovered, leaves it to national law to make detailed arrangements for such recovery.
Den nederländska regeringen anser att även om en medlemsstat kan grunda behörighet direkt på en gemenskapsförordning, kan detta inte gälla i fråga om artikel 23.1 i förordning nr 4253/88 eftersom denna bestämmelse, som visserligen stadgar en princip om återkrav av medel, överlåter åt den nationella lagstiftaren att lagstifta om metoderna för sådant återkrävande.
However, the German Government considers that the application of Article 23(1) does not prevent the national authorities availing themselves of that provision for the purposes of recovery in so far as national law so permits.
Den tyska regeringen är dock av den uppfattningen att tillämpningen av nämnda artikel 23.1 inte utgör något hinder för de nationella myndigheterna att tillämpa nämnda artikel för att återkräva medel så länge detta är tillåtet i den nationella lagstiftningen.
In the view of the Czech Government, an authorisation under national law is not necessary, since that law merely has to lay down procedural arrangements.
Enligt den tjeckiska regeringen behövs inte något förlänande av behörighet i den nationella rätten då denna endast skall reglera själva förfarandet vid återkrav.
With regard to the seventh question, the Netherlands Government and the Commission argue that Regulation No 2988/95 does not constitute an independent legal basis for the national authorities to take steps in the event of irregularities.
Vad beträffar den sjunde frågan har den nederländska regeringen och kommissionen gjort gällande att förordning nr 2988/95 inte utgör någon självständig rättslig grund för de nationella myndigheterna att vidta åtgärder i fall av felaktigheter.
That measure contains only general provisions whereas Regulation No 4253/88 applies specifically to the European Structural Funds.
Denna rättsakt innehåller nämligen endast allmänna bestämmelser medan förordning nr 4253/88 däremot tillämpas särskilt på Europeiska strukturfonderna.
The Court’s answer
Domstolens svar
It must at the outset be noted that it is clear from the very terms of the second paragraph Article 249 EC that Community regulations are directly applicable in all Member States.
Det skall inledningsvis konstateras att enligt ordalydelsen i artikel 249 andra stycket EG skall gemenskapsförordningar vara direkt tillämpliga i medlemsstaterna.
With regard to the use of the Structural Funds, it should be borne in mind that, according to Article 4(1) of Regulation No 2052/88, Community operations are to be established through close consultations between the Commission, the Member State concerned and the competent authorities and bodies designated by the Member State at national, regional, local or other level.
Beträffande utnyttjandet av strukturfonderna erinrar domstolen om att enligt artikel 4.1 i förordning nr 2052/88 skall gemenskapens åtgärder fastställas i nära samarbete mellan kommissionen, berörd medlemsstat, de behöriga myndigheterna och finansieringsorganen som utses av medlemsstaten på nationell, regional, lokal eller annan nivå.
In addition, according to the sixth recital in the preamble to Regulation No 2082/93, in application of the principle
För övrigt gäller enligt sjätte skälet i förordning nr 2082/93 att beroende
The Court has held that that principle is enshrined in the first subparagraph of Article 23(1) of Regulation No 4253/88, which provides that, in order to guarantee completion of operations carried out by public or private promoters, Member States are to take the necessary measures in implementing the operations to verify on a regular basis that operations financed by the Community have been properly carried out, to prevent and to take action against irregularities and to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence (see Case C-271/01 COPPI [2004] ECR I-1029, paragraph 40).
Domstolen har slagit fast att denna princip anges i artikel 23.1 första stycket i förordning nr 4253/88, i vilken det föreskrivs att medlemsstaterna, för att garantera fullbordandet av de verksamheter som genomförs av offentliga eller privata entreprenörer, skall vidta nödvändiga åtgärder under genomförandet av verksamheten för att regelbundet kontrollera att de verksamheter som finansieras av gemenskapen har genomförts korrekt, förhindra överträdelser och vidta sanktioner mot sådana samt återkräva medel som förlorats till följd av överträdelse eller försummelse (se dom av den 22 januari 2004 i mål C-271/01, COPPI, REG 2004, s. I-1029, punkt 40).
Similarly, the exercise of any discretion to decide whether or not it would be expedient to demand repayment of Community funds unduly or irregularly granted would be inconsistent with the duty imposed on national administrations by the first subparagraph of Article 23(1) of Regulation No 4253/88 to recover any amounts unduly or irregularly paid (see, by analogy, with regard to Regulation (EEC) No 729/70 of the Council of 21 April 1970 on the financing of the common agricultural policy (OJ, English Special Edition 1970 (I), p.
Likaså gäller att varje skönsmässig bedömning av medlemsstaten i fråga om lämpligheten i att kräva återbetalning av felaktigt eller rättsstridigt beviljade gemenskapsmedel är oförenlig med den skyldighet som föreskrivs i artikel 23.1 första stycket i förordning 4253/88 för de nationella myndigheterna att återkräva de felaktigt eller rättsstridigt utbetalda medlen (se analogt i fråga om artikel 8.1 i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (EGT L 94, s. 13; svensk specialutgåva, område 3, volym 3, s.
218), Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor and Others [1983] ECR 2633, paragraph 22).
23), dom av den 21 september 1983 i de förenade målen 205/82–215/82, Deutsche Milchkontor m.fl., REG 1983, s. 2633, punkt 22; svensk specialutgåva, volym 7, s. 233).
Finally, it should be added that, Regulation No 4253/88 is the relevant legal basis for the obligation to recover and not Regulation No 2988/95 which, as the Commission points out, merely lays down general rules for supervision and sanctions for the
Det skall slutligen tilläggas att det är förordning nr 4253/88 som utgör den relevanta rättliga grunden för nämnda återkravsskyldighet och inte förordning nr 2988/95, vilken i likhet med vad kommissionen påpekat, begränsas till ett fastställande av
Recovery must therefore be carried out on the basis of Article 23(1).
Det är alltså på grundval av nämnda artikel 23.1 som återkravet skall ske.
It follows from those considerations that the answer to the first and seventh questions referred to the Court should be that Article 23(1) of Regulation No 4253/88 requires the Member States to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence without there being any need for authority to do so under national law.
Med beaktande av samtliga ovan beskrivna omständigheter skall den första och den sjunde frågan besvaras så, att artikel 23.1 i förordning nr 4253/88 medför en skyldighet för medlemsstaterna att återkräva medel som förlorats till följd av överträdelse eller försummelse, utan att det är nödvändigt att sådan behörighet föreligger enligt nationell rätt.
The answer given to those questions makes it unnecessary to answer the second questions.
Med svaret på dessa frågor saknas anledning att besvara fråga nummer två i respektive mål.
The questions concerning the application of the principles of the protection of legit­imate expectations and legal certainty, the effect of the fact that the recipient of the subsidies is a public­law person and the repayment to the Community of those subsidies
Frågorna avseende tillämpningen av principerna om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhet samt avseende inverkan av att mottagaren av stöden utgör ett offentligrättsligt organ och av återbetalningen av stöden till gemenskapen
Thus, it would be useful for the national court to know whether the principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty, as they are understood in Community law, are to be taken into account when applying Article 23(1) of Regulation No 4253/88.
Det skall följaktligen anses vara av värde för den hänskjutande domstolen att få klarhet i huruvida tillämpningen av artikel 23.1 i förordning nr 4253/88 skall ske med beaktande av principerna om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar sådana de förstås i gemenskapsrätten.
If that is the case, the national court is unsure as to whether those principles may be understood in a broader sense in national law than in Community law and, in particular, whether a recipient of funds who has acted negligently or wrongfully within the meaning of Article 23(1) may rely on those principles when the administrative authority responsible for granting such funds committed an error in so doing.
För det fall detta skall anses gälla har den hänskjutande domstolen frågat sig om dessa principer kan ges en vidare betydelse i nationell rätt än i gemenskapsrätten och framförallt om en stödmottagare som har gjort sig skyldig till överträdelse eller försummelse i den mening som avses i artikel 23.1 med framgång kan åberopa dessa principer när den behöriga myndigheten har begått ett fel i samband med beviljandet av dessa medel.
In addition, the national court, in its fifth and sixth questions, wishes to know whether the fact that the recipient is a publiclaw person or that the Member State has repayed the funds to the Community can have an influence on the application of those same principles to the recovery of the funds.
Den hänskjutande domstolen har för övrigt ställt sin femte och sjunde fråga för att få klarhet i huruvida stödmottagarens egenskap av offentligrättsligt organ eller det faktum att medlemsstaten återbetalat nämnda medel till gemenskapen kan inverka på dessa principer, som reglerar återkravet av medlen.
Gemeente Rotterdam and Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant claim that there is no Community legitimate expectation in this case which takes precedence over the principle of the protection of legitimate expectations in national law.
Gemeente Rotterdam och Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant har hävdat att det i förevarande fall inte finns några gemenskapsrättliga berättigade förväntningar som har företräde framför den inhemska principen om berättigade förväntningar.
Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant also argues that the interests of the Community are not affected by failure to recover the funds from the recipient.
Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant anser för övrigt att gemenskapens intressen inte påverkas av att medlen inte återkrävs från stödmottagaren.