natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, in a situation where an error in the rate affects a number of taxable persons and the repayment of the sums wrongly levied on account of that error depends, at least in part, on whether those taxable persons are initially in the position of creditors or debtors vis-à-vis the Treasury in respect of the VAT, those taxable persons are, in actual fact, subject to a genuine and different charge, analogous to that which could have resulted from the application of different rates of VAT to similar goods.
För det fall att en felaktig skattesats har drabbat flera skattskyldiga personer och frågan huruvida felaktigt uppburna belopp ska återbetalas åtminstone delvis beror på huruvida de skattskyldiga personerna ursprungligen hade en skatteskuld eller en skattefordran vad avser mervärdesskatt, kommer den senare gruppen i själva verket och i praktiken att beskattas annorlunda, på samma sätt som fallet är när olika skattesatser för mervärdesskatt tillämpas för varor som liknar varandra.
Such a disparity is therefore contrary to the principle of fiscal neutrality, in so far as those taxable persons have marketed similar goods, a matter which it will be for the national court to determine.
En sådan skillnad strider således mot principen om skatteneutralitet, i de fall som de skattskyldiga personerna säljer liknande varor, vilket är en fråga som det ankommer på den nationella domstolen att bedöma.
Secondly, it is important to bear in mind that the principle of fiscal neutrality is the reflection, in matters relating to value added tax, of the principle of equal treatment (Case C-106/05 L.u.P. [2006] ECR I-5123, paragraph 48 and the caselaw cited).
Domstolen vill för det andra erinra om att principen om skatteneutralitet är ett uttryck för likabehandlingsprincipen på mervärdesskatteområdet (dom av den 8 juni 2006 i målC-106/05, L.u.P., REG 2006, s. I-5123, punkt 48, och angiven rättspraxis).
However, although infringement of the principle of fiscal neutrality may be envisaged only as between competing traders, as has been pointed out in paragraph 47 of this judgment, infringement of the general principle of equal treatment may be established, in matters relating to tax, by other kinds of discrimination which affect traders who are not necessarily in competition with each other but who are nevertheless in a similar situation in other respects.
Det kan emellertid vara fråga om åsidosättande av principen om skatteneutralitet endast om det är fråga om näringsidkare som konkurrerar med varandra, såsom anmärkts i punkt 47 ovan, medan likabehandlingsprincipen på skatteområdet kan åsidosättas genom andra former av diskriminering som påverkar näringsidkare som inte nödvändigtvis konkurrerar med varandra men ändå befinner sig i jämförbara situationer i andra avseenden.
The general principle of equal treatment thus applies in a situation where traders are all holders of VAT credits, seek to obtain repayment from the tax authorities and find that their claims for a refund are treated differently, irrespective of the competitive relationships which may exist between them.
Den allmänna likabehandlingsprincipen är således tillämplig i en situation där samtliga berörda näringsidkare har en skattefordran vad avser mervärdesskatt och ansöker om återbetalning hos skattemyndigheterna men där deras ansökningar om återbetalning behandlas olika, dock utan hänsyn till huruvida de konkurrerar med varandra.
It is thus necessary to examine whether that principle, in itself, precludes a legislative provision such as section 80 of the VAT Act 1994.
Domstolen måste således pröva huruvida denna princip som sådan utgör hinder för en sådan lagstiftning som section 80 i VAT Act 1994.
In this connection, the general principle of equal treatment requires that similar situations are not treated differently unless differentiation is objectively justified (Joined Cases 201/85 and 202/85 Klensch and Others [1986] ECR 3477, paragraph 9, and Idéal tourisme, paragraph 35).
Domstolen erinrar i detta sammanhang om att likabehandlingsprincipen kräver att jämförbara situationer inte ska behandlas olika, om det inte finns objektiva skäl för en sådan åtskillnad (dom av den 25 november 1986 i de förenade målen 201/85 och 202/85, Klensch m.fl., REG 1986, s.
It is necessary to point out that, under national legislation such as that applicable in the main proceedings, the difference in the treatment of traders with regard to the notion of unjust enrichment on the basis of their initial position as creditors or debtors vis-à-vis the Treasury in respect of VAT is not objectively justified.
Domstolen anmärker att i en nationell lagstiftning av det slag som är tillämplig i målet vid den nationella domstolen är skillnaden i behandling mellan näringsidkare, vad avser begreppet obehörig vinst, beroende på huruvida de ursprungligen hade en skatteskuld eller en skattefordran, vad avser mervärdesskatt, inte objektivt grundad.
The fact that a trader benefits from unjust enrichment is unrelated to the position of that trader vis-à-vis the tax authorities before repayment of the VAT, as the unjust enrichment stems, when it occurs, from the refund itself, and not from that trader’s previous situation as a creditor or debtor vis-à-vis the tax authorities.
Omständigheten att en näringsidkare har erhållit en obehörig vinst saknar nämligen samband med frågan vilken ställning denne hade gentemot skatteförvaltningen innan mervärdesskatten återbetalades, eftersom obehörig vinst uppkommer genom själva återbetalningen och denna vinst saknar samband med huruvida näringsidkaren dessförinnan hade en skattefordran eller en skatteskuld.
That analysis is borne out, if need be, by the amendment to the United Kingdom legislation following the letter of formal notice addressed by the Commission to that Member State in connection with the institution of proceedings for failure to fulfil obligations.
Denna analys stöds, om så är nödvändigt, av den ändring som Förenade kungariket har gjort i sin lagstiftning efter det att kommissionen sänt en formell underrättelse till denna medlemsstat i ett fördragsbrottsförfarande.
Under section 3 of the Finance (No 2) Act 2005, referred to in paragraph 8 of this judgment, a distinction is no longer made on the basis of the taxable person’s situation vis-à-vis the Treasury.
Enligt section 3 i den andra finanslagen från år 2005, som omnämns i punkt 8 ovan, görs det nämligen inte längre någon skillnad som en funktion av den skattskyldiges situation gentemot skattemyndigheten.
The answer to the third question must therefore be that, although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to a case such as that in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
Svaret på den tredje frågan blir således att även om likabehandlingsprincipen och principen om skatteneutralitet i princip är tillämpliga i ett sådant mål som det som är anhängigt vid den nationella domstolen så har dessa principer inte åsidosatts endast genom att en skattskyldig person vägras återbetalning på grund av att denne därmed skulle göra en obehörig vinst.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the prohibition of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such
Däremot utgör principen om skatteneutralitet hinder mot att ett förbud mot obehörig vinst endast tillämpas på skattskyldiga personer som
MARKS & SPENCER as ‘payment traders’ and not to taxable persons such as ‘repayment traders’, in so far as those taxable persons have marketed similar goods. It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case. Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified. — The fourth question
MARKS & SPENCER är ”payment traders” men däremot inte på skattskyldiga personer som är ”repayment traders”, om dessa säljer liknande varor. Det ankommer på den nationella domstolen att avgöra om så är fallet i detta mål. Den allmänna principen om likabehandling, som på skatteområdet kan åsidosättas genom diskriminering som påverkar näringsidkare som inte nödvändigtvis konkurrerar med varandra men ändå befinner sig i jämförbara situationer i andra avseenden, utgör hinder mot diskriminering, utan objektiva skäl, mellan ”payment traders” och ”repayment traders”. – Den fjärde frågan
By this question, the national court is essentially asking the Court whether the answer to the third question would be different if there is evidence that a trader who has been refused repayment on the ground of the unjust enrichment resulting from that refund has not suffered any financial loss or disadvantage.
Den nationella domstolen har i huvudsak ställt denna fråga för att få klarhet i huruvida svaret på den tredje frågan blir ett annat om det föreligger bevis för att den näringsidkare som förvägrats återbetalning, på grund av att detta skulle medföra en obehörig vinst, inte har lidit någon ekonomisk förlust eller nackdel.
In that regard, it must be stated, first, that it is not necessarily the corollary of the VAT being passed on in full to the final consumer that there is no financial loss or disadvantage, since, even in that situation, as has been pointed out in paragraph 42 of this judgment, the trader may have suffered a loss as a result of a fall in the volume of his sales.
Domstolen anmärker härvid dels att den omständigheten att all mervärdesskatt har övervältrats på slutkonsumenten inte nödvändigtvis medför att det inte uppstår någon ekonomisk förlust eller nackdel, eftersom näringsidkaren, såsom anmärkts i punkt 42 ovan, kan ha lidit skada genom minskad försäljningsvolym.
Secondly, the infringement of the principle of equal treatment, mentioned in paragraphs 52 to 54 of this judgment, by national legislation such as that at issue in the main proceedings, is constituted by discrimination between traders with regard to their right to repayment of VAT which was wrongly levied, this being separate from the issue of whether those traders have in fact suffered a financial loss or disadvantage.
Dels är det, såsom anmärkts i punkterna 52–54 ovan, fråga om ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen genom nationell lagstiftning av det slag som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, när näringsidkare diskrimineras vad gäller deras rätt till återbetalning av felaktigt uppburen mervärdesskatt, och detta oberoende av huruvida berörda näringsidkare med säkerhet har lidit någon ekonomisk förlust eller nackdel.
The answer to the fourth question must therefore be that the answer to the third question is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of VAT which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Svaret på den fjärde frågan blir således att svaret på den tredje frågan inte påverkas av huruvida det föreligger bevis för att den näringsidkare som förvägrats återbetalning av felaktigt uppburen mervärdesskatt inte har lidit någon ekonomisk förlust eller nackdel.
— The fifth question
– Den femte frågan
By this question, the national court is essentially asking the Court whether Community law requires or permits a national court to remedy the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment by ordering that the tax which was wrongly levied be repaid in its entirety to the trader adversely affected by that infringement, even if such a repayment enriches him unjustly, or whether it requires or permits a court to grant some other remedy in respect of that infringement of the principle of equal treatment.
Den nationella domstolen har i huvudsak ställt denna fråga för att få klarhet i huruvida gemenskapsrätten kräver eller tillåter att den nationella domstolen korrigerar följderna av det åsidosättande av likabehandlingsprincipen som nämns i punkterna 52–54 ovan, genom att besluta att all felaktigt uppburen mervärdesskatt ska återbetalas till den näringsidkare som utsatts för detta fel, även om en sådan återbetalning leder till att denne erhåller en obehörig vinst, eller om den kräver eller tillåter att detta fel ska korrigeras på annat sätt.
It is thus the task of the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment.
Det ankommer således på den nationella domstolen att själv avgöra vilka retroaktiva följder som ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen enligt vad som nämns i punkterna 52–54 ovan eventuellt bör leda till.
However, it is for the Court to indicate certain criteria or principles of Community law which must be complied with when that assessment is being made.
Det ankommer emellertid på domstolen att ange vissa kriterier eller principer i gemenskapsrätten som ska beaktas vid denna bedömning.
In the course of that assessment, the national court must comply with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment, as stated in paragraph 51 of this judgment.
Den nationella domstolen ska vid denna bedömning följa gemenskapsrätten och bland annat beakta likabehandlingsprincipen, såsom erinrats om i punkt 51 ovan.
The national court must, in principle, order the repayment in its entirety of the VAT payable to the trader who has suffered discrimination, in order to provide compensation for the infringement of the general principle of equal treatment, unless there are other ways of remedying that infringement under national law.
Den nationella domstolen bör i princip besluta att all felaktigt inbetald mervärdesskatt ska återbetalas till den diskriminerade näringsidkaren, som ersättning för åsidosättandet av den allmänna likabehandlingsprincipen, om det inte i nationell rätt finns andra medel för att kompensera densamme.
In that regard, as the Advocate General observed in point 74 of her Opinion, the national court must set aside any discriminatory provision of national law, without having to request or await its prior removal by the legislature, and apply to members of the disadvantaged group the same arrangements as those enjoyed by the persons in the favoured category.
Den nationella domstolen ska, som generaladvokaten har anmärkt i punkt 74 i sitt förslag till avgörande, i en sådan situation underlåta att tillämpa varje diskriminerande bestämmelse i nationell rätt, utan att behöva begära eller avvakta att den nationella lagstiftaren upphäver den, och tillämpa samma bestämmelser på personerna i den missgynnade gruppen som dem som gäller för personerna i den gynnade gruppen.
Consequently, the answer to the fifth question must be that it is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
Svaret på den femte frågan blir således att det ankommer på den nationella domstolen att, med beaktande av gemenskapsrätten, bland annat likabehandlingsprincipen och principen att den nationella domstolen ska se till att dess beslut om ersättning inte strider mot gemenskapsrätten, själv avgöra vilka retroaktiva följder som ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen, enligt vad som nämns i punkt 51 ovan, eventuellt bör leda till, i enlighet med de regler om lagstiftningens tillämplighet i tiden som är i fråga i målet vid den nationella domstolen.
Costs
Rättegångskostnaderna
MARKS & SPENCER a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its national legislation, with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them. 3. Although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to the case in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
MARKS & SPENCER nationella lagstiftning har bibehållit ett undantag med återbetalning av skatt som erlagts i föregående led i fråga om vissa angivna leveranser, men feltolkat sin nationella lagstiftning, så att vissa leveranser som omfattas av undantaget med återbetalning av ingående skatt enligt den nationella lagstiftningen har påförts skatt enligt normalskattesatsen, är de allmänna gemenskapsrättsliga principerna, däribland principen om skatteneutralitet, tillämpliga, så att en näringsidkare som utför sådana leveranser har rätt att återfå de belopp som felaktigt tagits ut i skatt på leveranserna. 3) Även om likabehandlingsprincipen och principen om skatteneutralitet i princip är tillämpliga i målet vid den nationella domstolen, så har dessa principer inte åsidosatts endast genom att en skattskyldig person vägras återbetalning på grund av att denne därmed skulle göra en obehörig vinst.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the concept of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such as ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to taxable persons such as ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders), in so far as those taxable persons have marketed similar goods.
Däremot utgör principen om skatteneutralitet hinder mot att ett förbud mot obehörig vinst endast tillämpas på skattskyldiga personer som är ”payment traders” (skattskyldiga personer för vilka ingående mervärdesskatt ett visst räkenskapsår överskrider utgående mervärdesskatt), men däremot inte på skattskyldiga personer som är ”repayment traders” (skattskyldiga personer för vilka den motsatta situationen råder), om dessa säljer liknande varor.
It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case.
Det ankommer på den nationella domstolen att avgöra om så är fallet i detta mål.
Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified.
Den allmänna principen om likabehandling, som på skatteområdet kan åsidosättas genom diskriminering som påverkar näringsidkare som inte nödvändigtvis konkurrerar med varandra men ändå befinner sig i jämförbara situationer i andra avseenden, utgör hinder mot diskriminering utan objektiva skäl mellan ”payment traders” och ”repayment traders”.
Case C-393/06
Mål C-393/06
(Reference for a preliminary ruling from the Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(begäran om förhandsavgörande från Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(Public contracts — Directives 2004/17/EC and 2004/18/EC — Contracting entity pursuing activities falling in part within the field of application of Directive 2004/17/EC and in part within that of Directive 2004/18/EC — Body governed by public law — Contracting authority)
”Offentlig upphandling — Direktiven 2004/17/EG och 2004/18/EG — Upphandlande enhet som bedriver verksamhet som till en del omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2004/17/EG och till en del av tillämpningsområdet för direktiv 2004/18/EG — Offentligrättsligt organ — Upphandlande myndighet”
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 22 November 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I - 2343
Förslag till avgörande av generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer föredraget den 22 november 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors — Directive 2004/17 — Scope
Tillnärmning av lagstiftning — Förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster — Direktiv 2004/17 — Tillämpningsområde
(European Parliament and Council Directives 2004/17, Arts 3 to 7 and 20(1), and 2004/18, Art. 12(1))
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17, artiklarna 3–7 och 20.1, och 2004/18, artikel 12.1)
SUMMARY — CASE C-393/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-393/06
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and public works contracts, public supply contracts and public service contracts — Directives 2004/17 and 2004/18 — Contracting authorities
Tillnärmning av lagstiftning — Förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, samt vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster — Direktiven 2004/17 och 2004/18 — Upphandlande myndigheter
(European Parliament and Council Directives 2004/17, Art. 2(1)(a), second subpara., and 2004/18, Art. 1(9), second subpara.)
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17, artikel 2.1 a andra stycket, och 2004/18, artikel 1.9 andra stycket)
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and public works contracts, public supply contracts and public service contracts — Directives 2004/17 and 2004/18 — Scope
Tillnärmning av lagstiftning — Förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster samt vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster — Direktiven 2004/17 och 2004/18 — Tillämpningsområde
(European Parliament and Council Directives 2004/17 and 2004/18)
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17 och 2004/18)
referred to in Articles 3 to 7 of Directive 2004/17.
direktivet inte ska tillämpas på offentliga kontrakt som tilldelas av upphandlande myndigheter, vilka utövar en eller flera av de verksamheter som anges i artiklarna 3–7 i direktiv 2004/17, i syfte att utöva denna verksamhet.
Thus, the field of application of Directive 2004/17 is strictly circumscribed, which does not permit the procedures laid down therein to be extended beyond that field of application.
Tillämpningsområdet för direktiv 2004/17 är således strikt begränsat, vilket utgör hinder mot att de förfaranden som föreskrivs där vidgas till att gälla utöver detta tillämpningsområde.
A contracting entity, within the meaning of Directive 2004/17 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors, is required to apply the procedure laid down in that directive only for the award of contracts which relate to activities carried out by that entity in one or more of the sectors listed in Articles 3 to 7 of that directive.
En upphandlande enhet, i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17, om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, är skyldig att tillämpa det förfarande som föreskrivs i detta direktiv endast när den tilldelar kontrakt som har samband med de verksamheter som denna enhet bedriver inom en eller flera av de sektorer som avses i artiklarna 3–7 i detta direktiv.
(see paras 28, 29, operative part 1)
(se punkterna 28 och 29 samt punkt 1 i domslutet)