natgillin/translations-raw huggingface dataset:
26 — See Case 17/81 Pabst & Richarz [1982] ECR 1331, paragraph 27, Kupferberg, paragraphs 22 and 23, Demirel, paragraph 14, the Opinion of Advocate General Darmon in Demirel, which summarises all of the caselaw on this issue (point 18), Racke, paragraph 31, Dior and Others, paragraph 42, and International Air Transport Association and Others, paragraph 39; see also the Opinion of Advocate General Kokott in Case C-308/06 Intertanko and Others, pending before the Court, point 48. 31 — As some legal writers (see Kovar, R., ‘Les accords liant les Communautés européennes et l’ordre juridique communautaire’, RMC, 1974, p.
26 — Se dom av den 29 april 1982 i mål 17/81, Pabst & Richarz (REG 1982, s. 1331), punkt 27, domarna i de ovannämnda målen Kupferberg, punkterna 22 och 23, Demirel, punkt 14, liksom generaladvokaten Darmons förslag till avgörande i samma mål, i vilket rättspraxis i denna fråga sammanfattas, punkt 18, domarna i de ovannämnda målen Racke, punkt 31, Dior m.fl., punkt 42, International Air Transport Association, punkt 39. Se generaladvokaten Kokotts förslag till avgörande i mål C-308/06, The International Association of Independent Tanker Owners m.fl. (domen har ännu ej meddelats), punkt 48. 31 — Detta förstods redan på ett tidigt stadium av delar av doktrinen (se Kovar, R.,”Les accords liant les Communautés européennes et l’ordre juridique communautaire«, RMC 1974, s. 352, särskilt sidorna 358 och 359) och av domstolen (Joliet, R., Le droit institutionnel des Communautés européennes – Les institutions – Les sources – Les rapports entre ordres juridiques, Liège 1983, särskilt sidorna 256 och 257).
First, despite the judicial format of the dispute settlement system, the agreement still leaves wide scope for negotiation between parties, even where the member concerned has failed to implement the rulings and recommendations of the DSB.
För det första kan det konstateras att förhandlingar mellan parterna alltjämt ges en betydande plats i avtalet, trots att tvistlösningsförfarandet har fått större inslag av domstolsförfarande. Detta är fallet även när en medlem inte har följt beslut och rekommendationer från DSB.
Consequently, to require courts not to apply internal rules that are incompatible with the provisions of the agreement would deprive the Community institutions of that opportunity to reach negotiated solutions.
Att ålägga domstolar en skyldighet att inte tillämpa interna bestämmelser som är oförenliga med bestämmelserna i avtalet skulle följaktligen frånta gemenskapsorganen möjligheten att uppnå förhandlingslösningar.
(iii) The ability to rely on WTO law
iii) Åberopande av WTO-rätten
Secondly, some of the Community’s trading partners refuse to allow the agreement to be relied on in any circumstance.
För det andra har vissa av gemenskapens handelspartners beslutat att avtalet inte kan åberopas.
The Community’s legislative and executive organs must be permitted the same latitude so as not to create an imbalance in the application of the WTO rules, since the WTO is based on the principle of reciprocity and mutual advantage.
Gemenskapens lagstiftande och verkställande organ måste ges samma handlingsfrihet för att undvika att det uppstår obalans vid tillämpningen av WTO-reglerna. Avtalet är dessutom grundat på principen om ömsesidighet och för parterna ömsesidiga fördelar.
Applying this analytical matrix to the GATT, the Court ruled that the great flexibility of its provisions and its underlying principle of negotiations undertaken on the basis of reciprocal and mutually advantageous arrangements prevented its being relied on.
Domstolen har tillämpat detta resonemang på Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) och därvid funnit att den stora flexibilitet som kännetecknar avtalets bestämmelser och principen om förhandlingar grundade på ömsesidighet och ömsesidiga fördelar, vilken underbygger det, medförde att avtalet inte kunde åberopas.
32Put another way, the spirit, general scheme and terms of the agreement did not create an obligation to recognise it as having direct effect.
32Annor-lunda uttryckt framgick det inte av avtalets andemening, systematik eller lydelse att det fanns en skyldighet att tillerkänna dess bestämmelser direkt effekt.
33 As we know, the Court has reached the same conclusion with regard to the WTO agreements, 34 even though some believe it should have decided otherwise, given the strengthened dispute settlement mechanism put in place by those agreements.
33Domstolen har nått samma slutsats beträffande WTO-avtalen, 34trots att det har ansetts att den borde ha gjort annorlunda med hänsyn till det förstärkta tvistlösningsförfarande som inrättades genom dessa avtal.
The Court has based its denial of direct effect to WTO law as a whole on the following two considerations.
Domstolen grundade sig på två överväganden för att neka WTO-rätten i dess helhet direkt effekt.
It follows from these considerations that the WTO agreements are to be interpreted as leaving the Community institutions a margin of political freedom in the context of the WTO that recognition of the direct effect of the agreements would be likely to jeopardise.
Det följer sammanfattningsvis av dessa överväganden att WTO-avtalen skall tolkas så, att gemenskapsinstitutionerna ges stor politisk handlingsfrihet inom WTO-samar-betet. Att tillerkänna WTO-avtalen direkt effekt skulle innebära att detta utrymme inskränktes.
Also the Court considers that in this domain it could not encroach on the prerogatives of the political authorities without upsetting the institutional equilibrium.
Domstolen anser att den på detta område inte kan inkräkta på det som är förbehållet den politiska makten utan att rubba den institutionella balansen.
As we know, the merits of this line of argument has been fiercely debated in the literature 35and sometimes contested by the Advocates General.
Frågan huruvida denna argumentation är relevant eller inte har diskuterats flitigt i doktrinen.
36It has appeared to contradict reasoning previously developed by the Court with regard to the direct effect of this or that international agreement. 37
35Generaladvokaterna har i ett antal fall ifrågasatt relevansen av denna argumentation. 36 Det förefaller som om den stod i motsättning till de tidigare resonemang om vissa internationella avtals direkta effekt som domstolen tidigare har utvecklat.
The solution deduced from this line of argument — namely, that WTO law does not have direct effect — has none the less been confirmed with unshakeable constancy by subsequent case-law.
37 Den slutsats som har dragits av denna argumentation, nämligen att WTO-rätten inte har direkt effekt, har trots detta bekräftats med obruten konsekvens i rättspraxis.
it is not possible to ‘accept that the role of ensuring that Community law complies with those rules devolves directly on the Community judicature’.
lagenlighet, eftersom det med hänsyn till WTO-reglernas särdrag inte kan ”medge[s] att uppgiften att garantera gemenskapsrättens förenlighet med dessa regler direkt ankommer på gemenskapsdomstolarna”.
38 Hence this caselaw must be understood not as denying that the WTO rules are a source of Community law but as affecting their significance before a court.
38Denna rättspraxis skall således inte förstås så, att WTO-reglerna inte kan utgöra en rättskälla för gemenskapsrätten, utan att den avser den utsträckning i vilken dessa regler kan åberopas vid domstol.
Otherwise, how can it be explained that the denial of relevance before a court is only partial?
Hur skulle det annars kunna förklaras att det endast är delvis omöjligt att åberopa WTO-reglerna i domstol?
It is only to the extent that the judicial application of WTO law would adversely affect the political freedom of the Community institutions within the WTO sphere that WTO law may not be effectively relied upon before the Court of Justice.
Det är nämligen endast i den utsträckning som en tillämpning i domstol av WTO-rätten skulle äventyra gemenskapsinstitutionernas politiska handlingsfrihet som denna rätt inte med framgång kan åberopas vid EG-domstolen.
(b) Modifications to the principle that the WTO rules may not be relied upon
b) Inskränkningar av principen att WTO-reglerna inte kan åberopas
However, the fact that WTO law cannot be relied upon before a court does not mean that it does not form part of the Community legal system.
Den omständigheten att WTO-rätten inte kan åberopas vid domstol innebär emellertid inte att den inte ingår i gemenskapens rättsordning.
From this point of view, the formulation used by the Court in Portugal v Council is undoubtedly unfortunate.
Ur denna synvinkel framstår den formulering som domstolen använde sig av i domen i det ovannämnda målet Portugal mot rådet onekligen som olycklig.
It nurtures a belief that an international agreement does not form part of the body of Community legality, whereas it is merely a question of the provision’s enforceability, of the jurisdiction of the courts to take cognisance of it.
Formuleringen ger oriktigt intryck av att ett avtal inte ingår i gemenskapens rättsordning, när frågan i själva verket endast är huruvida normen kan göras gällande vid domstol och huruvida domstolarna är behöriga att pröva den.
In reality, this is what the Court, albeit clumsily, has intended to say.
Det är detta som domstolen, om än på ett klumpigt sätt, i själva verket har velat säga.
It declines to include the WTO agreements among the rules in the light of which it reviews the legality of acts of the Community institutions because, given the nature of the WTO rules,
Domstolen har funnit att WTO-avtalen inte ingår bland de normer gentemot vilka den kontrollerar gemenskapsrättsakters
35 — Within a very abundant body of literature, the following in particular may be noted: Eeckhout, P., ‘The domestic legal status of the WTO Agreement: interconnecting legal systems’, CMLR, 1997, p.
35 — Bland en mycket omfattande litteratur kan särskilt framhållas Eeckhout, P., ”The domestic legal status of the WTO Agreement: interconnecting legal systems”, CMLR 1997, s. 11, Kuijper, P.J., och Bronckers, M., ”WTO law in the European Court of justice” CMLR 2005, s. 1313, Peers, S., ”Fundamental Right or political Whim? WTO Law and the European Court of Justice”, i G. de Burca/Scott, The EU and WTO, 2001, s. 111.
Community caselaw has made a number of modifications to the principle that WTO law may not be relied upon, which are possible only because WTO law constitutes part of the Community legal system.
I gemenskapens rättspraxis har det gjorts ett antal inskränkningar av principen att WTO-reglerna inte kan åberopas, vilka endast har varit möjliga på grund av att WTO-rätten ingår bland normerna i gemenskapens rättsordning.
Moreover, those modifications are based on the
Dessa inskränkningar
36 — See in particular the Opinion of Advocate General Saggio in Portugal v Council and the Opinion of Advocate General Tesauro in Case C-53/96 Hermès [1998] ECR I-3603, points 28 to 37.
36 — Se bland annat generaladvokaten Saggios förslag till avgörande i det ovannämnda målet Portugal mot rådet och generaladvokaten Tesauros förslag till avgörande i mål C-53/96, Hermès, där domstolen meddelade dom den 16 juni 1998 (REG 1998, s. I-3606), punkterna 28–37.
37 — It is sufficient to compare this reasoning with the analysis carried out by the Court in Kupferberg, paragraphs 17 to 22, with regard to another international agreement.
38 — Domarna i de ovannämnda målen Portugal mot rådet, punkterna 46 och 47, och Van Parys, punkt 53.
38 — Portugal v Council, paragraphs 46 and 47, and Van Parys, paragraph 53.
37 — Det räcker att jämföra detta resonemang med den bedömning som domstolen gjorde i domen i det ovannämnda målet Kupferberg rörande ett internationellt avtal (punktera 17–22).
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P institutions from deviating in future from the WTO rule that is the basis of that finding at the cost of a negotiated solution.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FÖRENADE MÅLEN C-120/06 P OCH C-121/06 P framtiden avvika från den WTO-regel som har legat till grund för den fällande domen till förmån för en förhandlingslösning.
very considerations that justify the general refusal to allow the WTO rules to be invoked.
grundar sig på samma överväganden som motiverar principen att WTO-reglerna inte kan åberopas.
They are of three types.
Dessa inskränkningar är av tre slag.
First, Community legislation 39and national measures 40 must be interpreted in accordance with WTO law.
För det första skall såväl gemenskapsrättsakter 39 som nationella åtgärder 40 tolkas i överensstämmelse med WTO-rätten.
Such an obligation cannot affect the institutions’ scope for negotiation in the event of a dispute with their WTO partners.
En sådan skyldighet kan nämligen inte inverka menligt på institutionernas möjligheter att förhandla i fall av tvister med deras partners inom WTO.
That is clear when this obligation bears on national law.
Detta är tydligt när denna skyldighet avser den nationella rätten.
It is also true when it applies to Community acts.
Detta är även riktigt när skyldigheten avser gemenskapsrättsakter.
Interpretation in keeping with WTO law is required only in so far as that is possible.
Skyldigheten att tolka en rättsakt i överensstämmelse med WTO-rätten gäller endast så långt detta är möjligt.
The institutions are thus given the option of preferring the path of a negotiated solution, by adopting or retaining an act that is clearly contrary to WTO law.
På detta sätt inryms möjligheten för institutionerna att, genom att anta eller bibehålla en rättsakt som tydligt strider mot WTO-rätten, ge företräde åt en förhandlingslösning.
Secondly, agreements may also serve as the basis for a finding that a Member State has failed to fulfil its obligations.
För det andra kan avtalen även ligga till grund för att fälla en medlemsstat till ansvar för fördragsbrott.
41 This solution is also easy to comprehend.
41Denna lösning är också lätt att förstå.
The absence of a Community act that is contrary to WTO law demonstrates the will of the institutions to comply with it.
Den omständigheten att det inte föreligger någon gemenskapsrättsakt som strider mot WTO-rätten visar på institutionernas vilja att följa densamma.
Hence, a Member State cannot unilaterally evade the obligations resulting from WTO law.
En medlemsstat kan därför inte ensidigt undandra sig de förpliktelser som följer av WTO-rätten.
Also, a finding that it is in breach in no way prevents the
Att en medlemsstat fälls till ansvar innebär inte heller att institutionerna på något sätt skulle vara förhindrade att i
Lastly, a plea based on infringement of WTO law is admissible, even when it is raised in support of a challenge to the legality of a Community act, in two instances: 42either where the Community intended to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO, 43or where the Community measure, by referring expressly to specific provisions of the WTO agreements, conferred on individuals the right to invoke them.
43Det andra fallet avser den situationen att enskilda rättssubjekt har tillerkänts rätten att åberopa precisa bestämmelser i WTO-avtalen genom att det i en gemenskapsrättsakt uttryckligen hänvisas till dessa bestämmelser. 44 Det finns således inte någon uttrycklig skyldighet i WTO-avtalen för parterna att tillerkänna dem direkt effekt i sina interna rättsordningar.
44Since the WTO agreements do not oblige the contracting parties, either explicitly or when interpreted in the light of their subjectmatter and purpose, to accord the agreements direct effect in their legal systems, each of the signatories is free to determine the legal means appropriate for attaining their bona fide performance in its legal system, 45in other words to decide whether it intends to grant individuals the right to rely on their provisions.
Inte heller vid en tolkning av WTO-avtalen mot bakgrund av deras syfte och målsättning går det att utläsa någon sådan skyldighet. Det ankommer på var och en av parterna att fritt välja de rättsliga medel som är lämpade för att se till att avtalen genomförs i god tro i sin interna rättsordning, 45 det vill säga att avgöra om enskilda rättssubjekt skall ha rätt att åberopa bestämmelserna i avtalen.
The two instances mentioned above are the expression of such a desire on the part of the Community.
De två ovannämnda fallen är ett uttryck för en sådan vilja från gemenskapernas sida.
By that very fact, it signals that it intends to comply with WTO law, thereby voluntarily forgoing the room for manoeuvre in the application of the WTO rules enjoyed by some contracting parties that refuse to accord any direct effect to those rules.
Gemenskapen tillkännager därmed att den har för avsikt att följa WTO-rätten och ger således frivilligt upp den handlingsfrihet vid tillämpningen av WTO-reglerna som vissa avtalsslutande parter åtnjuter som har vägrat tillerkänna dessa regler direkt effekt.
42 — These instances are recalled in particular in Portugal v Council, paragraph 49.
42 — Bekräftat bland annat i domen i det ovannämnda målet Portugal mot rådet, punkt 49.
39 — See Commission v Germany, paragraph 52; Case C-335/05 Řízení Letového Provozu [2007] ECR I-4307, paragraph 16; and Merck Genéricos — Produtos Farmacêuticos, paragraph 35.
39 — Se domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland, punkt 52, dom av den 7 juni 2007 i mål C-335/05, Řízení Letového Provozu (REG 2007, s. I-4307), punkt 16, och domen i det ovannämnda målet Genéricos Produtos Farmacêuticos, punkt 35.
43 — The Nakajima hypothesis.
43 — Det är det fall som var aktuellt i målet Nakajima.
For an application, see Petrotub and Republica, paragraphs 52 to 56.
För en tillämpning av denna se domen i det ovannämnda målet Petrotub och Republica, punkterna 52–56.
40 — See Hermès, paragraph 28, and Dior and Others, paragraph 47.
40 — Se domarna i de ovannämnda målen Hermès, punkt 28, och Dior m.fl., punkt 47.
44 — The Fediol hypothesis.45 — See Portugal v Council, paragraph 35.
44 — Det är det fall som var aktuellt i målet Fediol.
41 — See Commission v Germany.
41 — Se domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland.
The impact of a DSB decision finding against the Community
Betydelsen av ett beslut från DSB i vilket gemenskapen fälls
The appellants complain that in the contested judgments the Court of First Instance gave a negative answer to that question.
Fiamm och Fedon har klandrat förstainstansrätten för att den har besvarat denna fråga nekande i de överklagade domarna.
However, in ruling as it did, the Court of First Instance merely followed the previous line of case-law.
Genom att döma på detta sätt har förstainstansrätten emellertid endast följt den linje som hade dragits upp av tidigare rättspraxis.
The Court of Justice had, in fact, already indicated that it is impossible to rely on a DSB decision unless the WTO rules can also be relied on.
Domstolen hade nämligen redan låtit förstå att det inte kan finnas någon möjlighet att åberopa ett beslut från DSB som är fristående från möjligheten att åberopa WTO-reglerna.
47 Admittedly, the question whether a DSB decision finding against the Community can overturn the principle that WTO law cannot be relied upon remained in suspension.
47Det rådde förvisso alltjämt oklarhet i frågan huruvida ett beslut från DSB i vilket gemenskapen fälldes kunde inskränka principen att WTO-rätten inte kan åberopas.
Moreover, the Court of Justice had, it is true, appeared initially to have opened the door on this point, having reproached the Court of First Instance for having failed to respond to an argument that the legal effects of a DSB decision vis-à-vis the European Community ‘called into question the Court’s finding that the WTO rules did not have direct effect and provided grounds for a review by the Community courts of the legality of Directives … in the light of those rules in the action for damages brought by the then applicant’.
Det är riktigt att domstolen i denna fråga inledningsvis föreföll öppen för denna möjlighet, eftersom den hade klandrat förstainstansrätten för att den inte hade prövat ett argument enligt vilket rättsverkningarna för Europeiska gemenskapen av ett beslut från DSB som var ”ägnade att ifrågasätta dess bedömning att WTO-bestämmelserna saknade direkt effekt samt att motivera att gemenskapsdomstolen inom ramen för klagandens skadeståndstalan prövade lagenligheten av direktiven […] i förhållande till dessa bestämmelser.” 48Denna öppning stängdes emellertid snart och gemenskapsdomstolen ansåg att det endast var inom ramen för lösningarna i Nakajima- och Fediol-målen som den kunde fastslå att en gemenskapsrättsakt var oförenlig med WTO-rätten, inte ens när oförenligheten hade konstaterats i ett beslut från DSB, inom ramen för en begäran om förhandsavgörande där giltighetsfrågor ställts 49som vid en skadeståndstalan, 50trots WTO-reglernas avsaknad av direkt effekt.
48The door was swiftly closed again, however, the Community courts ruling that reliance could be placed, notwithstanding the lack of direct of effect of the WTO rules, on the incompatibility of a Community act with WTO law — even where that incompatibility was found by a DSB decision — in the context of a reference for a preliminary ruling as to validity 49or in support of an action for damages 50 only within the narrow framework defined by the Nakajima and Fediol solutions.
47 — Domstolen har redan preciserat att ett åberopande av ett enskilt rättssubjekt av ett åsidosättande av den bindande verkan som ett beslut från DSB har för gemenskapen innebär ett påstående att gemenskapen har åsidosatt WTO-avtalets bindande verkan, vilket endast vore möjligt om sistnämnda avtal hade direkt effekt (se domstolens dom av den 14 oktober 1999 i mål C-104/97 P, Atlanta mot Europeiska gemenskapen, REG 1999, s. I-6983, punkterna 17–23).
The appellants’ arguments fall within the framework of this case-law.
Klagandebolagens argumentation rör sig inom de gränser som har lagts fast av denna rättspraxis.
They ask the Court to determine whether and to what extent a DSB decision finding Community legislation to be incompatible with a provision of the WTO agreements can also overturn the refusal as a matter of principle to allow the agreements to be relied upon, thus precluding any review of the compatibility of secondary Community legislation with the agreements.
De har begärt att domstolen skall avgöra huruvida och i vilken utsträckning som ett beslut från DSB, i vilket det konstateras att gemenskapsrättsliga bestämmelser är oförenliga med en bestämmelse i WTO-avtalen, även kan inskränka principen att dessa avtal inte kan åberopas. Sistnämnda princip innebär att det inte kan ske någon kontroll av huruvida gemenskapsrättsliga sekundärrättsakter är förenliga med WTO-avtalen.
To that end, they stress the binding nature of the DSB decision in order to maintain that they must be able to rely on it and complain that it has not been implemented, even though the WTO agreements themselves cannot be invoked.
Fiamm och Fedon har lyft fram det faktum att DSB:s beslut är bindande när det gäller att hävda att de måste kunna åberopa detta beslut för att kunna angripa det förhållande att det inte har följts, trots att WTO-avtalen i sig inte kan åberopas.
Presented in this manner, the argument is undeniably clumsy.
Denna argumentation framstår onekligen som klumpig när den läggs fram på detta sätt.
As the Council has rightly retorted, a DSB decision cannot produce wider effects than the WTO rules which it has found to have been infringed.
Rådet har med rätta genmält att ett beslut från DSB inte kan ha mer långtgående verkningar än de WTO-regler vars åsidosättande konstateras i samma beslut.