natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Drugs laws in Greece, Italy, Cyprus and Lithuania have a catch-all term prohibiting cultivation of plants from which narcotic substances can be extracted.
Narkotikalagstiftningen i Grekland, Italien, Cypern och Litauen har en allomfattande regel som förbjuder odling av växter som det går att utvinna narkotiska ämnen från.
Yet, it is debatable if a mushroom is strictly a ‘plant’; hence the recent amendment to the German law in 2005 adopting the term ‘organic’ substances, rather than the previously used ‘plants and animals’ in order to close any possible loophole for mushrooms.
Men det går att diskutera om svamp i strikt bemärkelse är en ”växt” varför den tyska lagstiftningen ändrades 2005 och begreppet ”organiska” ämnen infördes i stället för begreppet ”växter och djur” som användes tidigare, för att täppa till eventuella kryphål i fråga om svamp.
General population (age 15–24)
Allmän befolkning (15–24 år)
Notes: Estimates for recreational settings are based on non-probability samples using a variety of methods and sampling frames.
Anm.: Uppskattningar i fråga om festmiljöer bygger på icke-sannolikhetsurval som görs med hjälp av en rad metoder och urvalsramar.
Prevalence of drug use among the broader population of clubbers cannot be inferred from these samples.
Utbredningen av narkotikaanvändningen i en bredare population av klubbmänniskor går inte att härleda ur detta urval.
See EMCDDA (2006) for details.
Se ECNN (2006) för närmare detaljer.
The briefings are published three times a year in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Serien kommer ut tre gånger om året på samtliga 23 officiella EU-språk samt turkiska och norska. Originalspråk: engelska.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail info@emcdda.europa.eu
För gratisabonnemang skriv till e-postadressen publications@emcdda.europa.eu.
Drugs and crime — a complex relationship
Narkotika och brott – ett komplicerat förhållande
Towards a definition of drug-related crime
Mot en definition av narkotikarelaterad brottslighet
EN C of drug use and problem drug users are frequently found to be offenders.
Jämfört med befolkningen i allmänhet förekommer narkotikamissbruk oftare hos brottslingar, och missbrukare med problem befinns ofta vara brottslingar.
However, the relationship between drugs and crime is neither simple nor linear.
Sambandet mellan narkotika och brottslighet är emellertid varken enkelt eller linjärt.
Nor is it universal: many repeat offenders are not involved in drug use and many dependent drug users do not commit any crimes (other than drug use/possession, where it is criminalised).
Det finns inte heller något generellt samband; många återfallsförbrytare använder inte narkotika och många beroende narkotikamissbrukare begår inga brott (förutom annat än narkotikaanvändning/innehav, när detta är kriminaliserat).
And some may go on to become more regular or dependent drug users, which can in turn lead to their increased involvement in crime or the drug market.
För karriärbrottslingar kan narkotika ingå i en avvikande livsstil, där man visar att man har pengar och status om man spenderar pengar på narkotika.
Thus, a mutual reinforcement effect between criminal involvement and drug use can exist, with those involved in a deviant criminal subculture being at elevated risk of developing drug problems and those with drug problems being at elevated risk of becoming involved in criminal acts.
En del personer kan fortsätta med droger och börja missbruka regelbundet eller bli beroende narkotikamissbrukare, vilket i sin tur kan leda till att de begår allt fler brott eller blir inblandade i narkotikamarknaden. En ömsesidig förstärkande effekt mellan inblandning i brottslig verksamhet och narkotikaanvändning kan följaktligen finnas, där de som lever i en avvikande brottslig subkultur mer sannolikt börjar begå brott.
The need to prevent drug-related crime is high on the European policy agenda, as illustrated by the fact that the current EU drug strategy identifies this objective as a key area of action for achieving its aim of ensuring a high level of security for the general public.
Behovet av att förhindra och förebygga narkotikarelaterad brottslighet står högt upp på EU:s politiska dagordning, vilket tydliggörs av att detta mål identifieras som ett centralt åtgärdsområde inom ramen för EU:s nuvarande strategi mot narkotika som ett led i arbetet för att nå målsättningen att garantera en hög säkerhetsnivå för allmänheten.
However, a necessary prerequisite to discussion on the extent of this problem and for considering the impact of interventions is an agreed conceptual framework for describing the problem.
En nödvändig förutsättning för att diskutera omfattningen av detta problem och för att uppskatta effekterna av ingripanden på detta område är att enas om en begreppsram för att beskriva den narkotikarelaterade brottsligheten.
This is also recognised in the current EU drugs action plan (2005–08), where the development of a common definition of drug-related crime is an explicit action.
Detta erkänns även i EU:s nuvarande handlingsplan mot narkotika (2005–2008), där utarbetandet av en gemensam definition av narkotikarelaterade brott är ett strategiskt mål.
In this policy briefing the different types of offences that might be encompassed under a general heading of drug-related crime are explored.
I denna sammanfattning av EU:s politik för narkotikabekämpning undersöks de olika typer av brott som
Although studies do not show any strong link between experimental drug use and offending, they do tend to show that delinquency often precedes involvement with illicit drugs.
Även om de undersökningar som har genomförts på detta område inte visar på någon stark koppling mellan experimentell narkotikaanvändning och brottslighet visar de i allmänhet att brottslighet ofta föregår missbruk av olagliga droger.
This is especially true for those drugs particularly associated with dependence and problems, such as heroin or crack cocaine.
Detta gäller speciellt de droger som är särskilt förknippade med beroende och problem, såsom heroin eller crackkokain.
Studies have also shown that dependent drug users may commit acquisitive crimes as a means of supporting their drug habits.
Undersökningar har även visat att beroende narkotikamissbrukare kan begå tillgreppsbrott som ett sätt att finansiera sitt
Studies have revealed various risk factors (some common, some not) for involvement in offending and in drug use.
Undersökningar har avslöjat flera olika riskfaktorer (en del är vanliga, andra inte) som kan leda till att en individ blir inblandad i brottslighet och narkotikaanvändning.
It has been proposed that the extent to which individuals adopt a deviant lifestyle may affect the various factors (substance-related, individual, social, cultural and environmental) that determine whether offending and drug use continues, progresses or ceases during the course of an individual’s life.
Man har föreslagit att en avvikande livsstil kan påverka de olika faktorer (narkotikarelaterade, individuella, sociala, kulturella och miljömässiga faktorer) som avgör om brottslighet och narkotikaanvändning fortsätter, utvecklas eller upphör under loppet av en individs liv.
The term ‘drugrelated crime’ is used here to encompass four types of crimes.
Begreppet ”narkotikarelaterad brottslighet” används här för att omfatta fyra typer av brott:
Psychopharmacological crimes: crimes committed under the influence of a psychoactive substance, as a result of its acute or chronic use.
Psykofarmakologiska brott: brott som någon begår under påverkan av ett psykoaktivt ämne, till följd av akut eller kronisk användning.
Economiccompulsive crimes: crimes committed in order to obtain money (or drugs) to support drug use.
Ekonomiskt motiverade brott: brott som någon begår för att få pengar (eller droger) till narkotikamissbruk.
Systemic crimes: crimes committed within the functioning of illicit drug markets, as part of the business of drug supply, distribution and use.
Systematiska brott: brott som begås inom ramen för marknaderna för olagliga droger, som del av verksamheten i fråga om tillhandahållande, distribution och användning av olagliga droger.
Drug law offences: crimes committed in violation of drug (and other related) legislations.
Narkotikabrott: brott mot narkotikalagstiftningen (och annan därmed sammanhängande lagstiftning).
There is a great deal of variation in what is meant by ‘drugrelated crime’ across disciplines and professionals; a definition encompassing four categories is suggested here as an aid to conceptualising this issue.
Betydelsen av begreppet ”narkotikarelaterad brottslighet” varierar stort mellan olika discipliner och yrkesverksamma inom området. Här föreslås därför en definition som omfattar fyra kategorier som ett hjälpmedel för att utarbeta en begreppsmässig definition. nition.
Violations of drug laws account for a significant proportion of law enforcement and criminal justice resources and, by drawing resources away from other areas, may impact on the commission of other crimes.
På grund av att narkotikamarknaden är olaglig till sin natur förekommer ofta andra typer av brott än de som enbart förknippas med tillhandahållande och distribution av droger, ofta våldsbrott, som kan ha allvarliga inverkningar på ett grannskap eller ett lokalsamhälle.
Although psychopharmacological violence is most strongly associated with alcohol use, illicit drug use, and particularly the use of stimulants, may lead to criminal behaviour by exacerbating existing psychopathological and social problems, or by increasing the risk of paranoid or psychotic episodes.
Även om psykofarmakologiskt våld är mest förknippat med alkoholmissbruk kan användning av olagliga droger, särskilt stimulantia, leda till kriminellt beteende genom att förvärra redan existerande psykofarmakologiska och sociala problem, eller genom att öka risken för paranoida eller psykotiska episoder.
Economically motivated crimes have often been considered an inherent consequence of drug dependence, and a reduction in such crimes is usually seen as a measure of success for many interventions targeting dependent drug users.
Brott mot narkotikalagstiftningen utgör en betydande andel av brottsbekämpningen och de straffrättsliga resurserna kan, genom att resurser tas från andra områden, påverka frekvensen av andra brott.
The few attempts that have been made to assess the extent of and trends in drug-related crime at national level show that many issues and challenges (conceptual and methodological) are inherent in such an exercise.
De få försök som har gjorts för att bedöma omfattningen av och tendenserna för narkotikarelaterad brottslighet på nationell nivå visar att många olika frågeställningar och utmaningar (begreppsmässiga och metodiska) måste beaktas.
Drugs in focus
Fokus på narkotika nr 2 2007
A definition of drug-related crime
En definition av narkotikarelaterad brottslighet
‘The need to reduce drug-related crime is now recognised as an important policy objective in Europe.
”Behovet av att minska narkotikarelaterad brottslighet anses nu vara ett viktigt politiskt mål på EU-nivå.
Adopting a clear definition of drug-related crime is an essential first step if we are to develop the methodologies needed to assess not only the true extent of this problem, but also the impact of our policies and actions.’
Att fastställa en tydlig definition av narkotikarelaterad brottslighet är ett nödvändigt första steg om vi skall kunna utveckla de metoder som behövs för att bedöma den verkliga omfattningen av detta problem, och även hur det påverkar vår politik och våra åtgärder.”
Marcel Reimen, Chairman, EMCDDA Management Board psychotic episodes of behaviour and may well exacerbate existing behavioural problems. That said, no psychoactive substance can be said to have universal criminogenic properties and both individual and environmental factors can influence how the use of psychoactive substances impacts on behaviour.
Marcel Reimen, ordförande i styrelsen för Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk sägas ha allmänna kriminogena egenskaper, och både individuella och miljömässiga faktorer kan inverka på hur användningen av psykoaktiva substanser påverkar beteendet.
According to the psychopharmacological model, the acute or chronic use of psychoactive substances may result in aggression and violence.
Enligt den psykofarmakologiska modellen kan akut eller kronisk användning av psykoaktiva ämnen leda till aggressioner och våld.
The effects of such drugs include excitability, irritability, fear/paranoia, disinhibition, drastic mood swings, cognitive distortions and impaired judgement, any of which may lead to criminal behaviour.
Effekterna av sådana droger omfattar lättretlighet, irritabilitet, fruktan/paranoia, disinhibition, kraftiga humörsvängningar, kognitiva störningar och nedsatt omdömesförmåga, som alla kan leda till ett kriminellt beteende.
It is also important to include in this category crimes induced by the victim’s own drug use.
Det är också viktigt att ta med brott som framkallas av offrets egen narkotikaanvändning i denna brottskategori.
Such crimes are less visible, because many go unreported.
Sådana brott är mindre synliga eftersom de ofta inte anmäls.
Thus, psychopharmacological crimes should also include crimes such as sexual assault committed while the victim is under the influence of alcohol or other psychoactive substances, but also robbery or mugging that is made possible because of the victim’s incapacitation and fights instigated under the influence of drugs.
Förutom att omfatta våld som utlöses under drogpåverkan bör de psykofarmakologiska brotten följaktligen även omfatta brott som sexuella övergrepp där offret är påverkat av ett psykoaktivt ämne och rån eller rånöverfall som begås på grund av att offren inte kan försvara sig för att de är narkotikapåverkade.
Any attempt to impose a standard definition on such a complex phenomenon as drug-related crime is necessarily reductive.
Alla standarddefinitioner för ett så komplicerat fenomen som narkotikarelaterad brottslighet blir av naturen inskränkande.
However, such a definition of drug-related crime is essential to any attempt to assess its extent, patterns and trends.
En definition av narkotikarelaterad brottslighet är dock en förutsättning för att man skall kunna bedöma dess omfattning, mönster och tendenser.
A number of different explanatory models for the drugs–crime nexus have been proposed: crime leads to drugs; drugs lead to crime; drugs and crime are correlated through co-occurrence; drugs and crime are mediated by a range of other variables and share a common cause.
Ett antal förklaringsmodeller för sambandet för narkotikarelaterad brottslighet har föreslagits: droger leder till brott, droger och brott står i relation till varandra genom att de förekommer samtidigt, droger och brott utgör ett mellanled för en rad andra variabler och har en gemensam orsak.
In practice, each model is sometimes valid and can be applied to some subgroups of the population of drug-using offenders or to some types of drug-related crime.
I praktiken är varje modell lämplig för vissa fall och kan tillämpas för vissa grupper av narkotikaberoende brottslingar eller för vissa typer av narkotikarelaterad brottslighet.
It is important to remember that the relationship between drugs and crime can be a dynamic one and may vary even in the same person over time.
Det är viktigt att komma ihåg att förhållandet mellan droger kan vara föränderligt och till och med kan variera hos samma person under tidens gång.
Dependence on an expensive substance can lead users to engage in criminal acts to obtain the money they use to fund their drug habit.
Beroende av en dyr substans kan leda till att narkotikamissbrukare börjar begå brott för att få pengar för att finansiera sitt narkotikamissbruk.
They may resort to both consensual crimes, such as drug selling or prostitution (where criminalised), and acquisitive crimes (e.g. shoplifting, robbery, burglary).
Det kan röra sig om både brott som är förknippade med användning, såsom narkotikaförsäljning eller prostitution (där detta är kriminaliserat) och tillgreppsbrott (t.ex. snatteri, rån, inbrott).
Such offenders are sometimes paid in drugs.
Dessa brottslingar får ibland betalt i droger.
This category of drug-related crime also includes the forging of prescriptions and the burgling of pharmacies by drug users, both of which provide medicines that can be used as substitutes for illicit products.
Denna kategori av narkotikarelaterade brott omfattar även förfalskning av recept och inbrott i apotek av narkotikamissbrukare, eftersom apoteken har mediciner som kan användas som substitut för olagliga ämnen.
Much of the existing research supports the view that there is a strong association between alcohol intoxication and psychopharmacologically induced crime, especially violence.
En stor del av den befintliga forskningen underbygger åsikten att det finns ett starkt samband mellan alkoholrus och psykofarmakologiskt framkallade brott, särskilt våld.
Following a long way behind alcohol in this regard are the stimulants — cocaine/crack and amphetamines.
Stimulantia – kokain/crack och amfetaminer – kommer långt efter alkohol i detta avseende.
The use of opiates and cannabis is usually considered to be unlikely to lead to psychopharmacologically induced crime, and may even contribute to reducing it in some individuals, as these drugs (and tranquillisers) tend to reduce violent impulses and aggression.
Det anses vanligen vara osannolikt att användning av opiater och cannabis leder till psykofarmakologiskt inducerade brott eftersom dessa droger tenderar att minska aggressiva känslor, men irritabilitet i samband med abstinensbesvär samt därmed sammanhängande psykiska problem kan emellertid vara kopplade till ökat våld.
However, irritability associated with the withdrawal syndrome, as well as related mental health problems, may be linked to increased violence.
En del droger (t.ex. heroin och lugnande substanser) kan till och med minska våldsamma impulser och aggressioner hos en del individer.
Although many acquisitive crimes committed by drug users are opportunistic, some require more skill and others involve some specialisation.
Även om många tillgreppsbrott som begås av narkotikamissbrukare i stor utsträckning beror på omständigheterna, fordrar en del brott mer skicklighet och andra kräver en viss specialisering.
For example, fraud and embezzlement are white-collar crimes that require a specific professional environment.
Bedrägerier och förskingring är till exempel ekonomiska brott som kräver en specifik yrkesmiljö.
While the term ‘compulsive’ suggests that a state of dependence is necessary, offenders in this category include all
Även om farmakologin för de flesta av de olagliga drogerna är välkänd har man inte fullständiga kunskaper om de särskilda mekanismer som gör att de kan framkalla våldsamt beteende, även om det är känt att några substanser, vanligen stimulantia, kan ge upphov till psykotiska beteendemässiga episoder och mycket väl kan förvärra existerande beteendemässiga problem. Däremot kan inget psykoaktivt ämne
While the pharmacology of most illicit drugs is well known, the specific mechanisms through which they promote violent behaviours are not fully understood although some substances, usually stimulants, are known to produce
Begreppet ”motiverad” antyder visserligen att det måste finnas ett beroende med i bilden, men brottslingarna i denna kategori omfattar dock alla som måste finansiera sitt narkotikabehov med olagliga inkomster, vilket avgörs av typ av och mönster för de substanser som
An increasingly common approach in empirical studies has been to apply the tripartite conceptual framework proposed by Goldstein for the relationship between drugs and crime.
Ett allt vanligare tillvägagångssätt i empiriska studier är att tillämpa Goldsteins tredelade begreppsram för förhållandet mellan droger och brott.
In this model, drugs lead to violence through an integration of the psychopharmacological, economiccompulsive and systemic models.
I denna modell leder droger till våld genom en integration av de psykofarmakologiska, ekonomiskt motiverade och systematiska modellerna.
Although it may not encompass all the possible relationships between drugs and crime, this approach does provide a useful conceptual framework for the analysis of drug-related crime.
Även om denna metod kanske inte omfattar alla möjliga förhållanden mellan droger och brott, utgör den dock en användbar begreppsram för att analysera den narkotikarelaterade brottsligheten.
Additionally, from a policy perspective, it is helpful to include a legal definition model, in which crimes against drug laws are considered to be another type of drug-related crime.
Dessutom är det till stor hjälp att införa en rättslig definitionsmodell ur politisk synvinkel, där brott mot narkotikalagstiftningen anses vara en skild typ av narkotikarelaterad brottslighet.
The resulting conceptual model, composed of four categories of drug crimes, is the basis for the definition of the term ‘drugrelated crime’ used here, the individual components of which are discussed below.
Den resulterande begreppsmodellen, som består av fyra kategorier narkotikabrott, utgör grunden för den definition av begreppet ”narkotikarelaterad brottslighet” som används här, vars enskilda komponenter diskuteras nedan.
Many studies have been carried out on the links between drug use/traffi cking and crime, mostly in the United States.
Narkotikabrott i många undersökningar, huvudsakligen i USA.
Typically studies have looked at offending patterns in captive populations, such as those in drug treatment or arrestees and therefore provide a restricted view of the complex relationships between drugs and crime in a total population.
Undersökningarna har oftast inriktats på brottsmönster i avskilda grupper, såsom personer som genomgår avgiftningsbehandlingar eller häktade, och ger därför en begränsad överblick av de komplexa sambanden mellan narkotika och brott hos den totala befolkningen.
those whose drug use needs to be supported by illegal income, which will be determined by their type and pattern of substance use, socioeconomic situation and extent of deviant lifestyle.
används, socioekonomisk situation och omfattningen av en avvikande livsstil.
Indeed, not all those who are dependent on expensive drugs commit economic crime — they may regulate their use according to their financial resources and drug prices, attempt to increase their legitimate income (social benefits, employment, pawning goods) or avoid expenditures by maximising income ‘in kind’ (accommodation, meals, etc.).
Alla som är beroende av dyra droger begår inte ekonomiskt motiverade brott – de kanske kan avpassa användningen enligt sina ekonomiska resurser och narkotikapriserna, försöka öka sin lagliga inkomst (sociala förmåner, anställning, pantsätta saker), eller spara in på utgifterna genom att maximera inkomsten ”in natura” (husrum, måltider etc.).
Many drug users utilise a combination of all these means.
Många narkotikamissbrukare använder en kombination av alla dessa möjligheter.
Systemic crimes
Systematiska brott
Violations of drug-related legislation may include drug law offences such as drug use, possession, cultivation, production, importation and trafficking, but also other related offences such as the illicit manufacture and trafficking of precursors or money laundering.
Överträdelser mot narkotikalagstiftningen kan omfatta narkotikabrott såsom narkotikaanvändning, innehav, odling, produktion, import och handel, men även andra därmed sammanhängande brott som olaglig tillverkning och handel med prekursorer eller penningtvätt.
Drug driving (driving under the influence of drugs) offences are also included in this category of drug-related crime.
Brott som omfattar bilkörning under påverkan av narkotika omfattas också av denna kategori av narkotikarelaterade brott.