natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ms Hamilton therefore decided to reschedule her debt by concluding a building society savings contract and taking out a bridging loan with the effect that, at the end of April 1998, she had entirely repaid the loan to Volksbank’s predecessor, which, consequently, returned the security for the loan.
Annelore Hamilton beslutade följaktligen att konvertera lånet genom att ingå ett bosparavtal och ta ett mellanlån. I slutet av april 1998 hade hon således återbetalat hela lånet till den bank vars rättigheter övertogs av Volksbank, som följaktligen återlämnade säkerheten för lånet.
On 16 May 2002, Ms Hamilton cancelled the loan contract at issue on the basis of the judgment in Case C-481/99 Heininger [2001] ECR I-9945.
Den 16 maj 2002 hävde Annelore Hamilton det aktuella kreditavtalet med stöd av domen av den 13 december 2001 i mål C-481/99, Heininger (REG 2001, s. I-9945).
On 27 December 2004, Ms Hamilton brought an action against Volksbank, on the one hand, for reimbursement of the interest paid under the loan contract at issue and the amount of the loan that she had paid back and, on the other, for compensation for the interest she had paid to the building society with which she had concluded the savings contract.
Den 27 december 2004 väckte Annelore Hamilton talan mot Volksbank och yrkade därvid dels att den ränta som erlagts i enlighet med det aktuella kreditavtalet och det lånebelopp som beviljats enligt avtalet skulle återbetalas, dels att hon skulle tilldömas ersättning avseende den ränta som erlagts till den bank hos vilken hon hade undertecknat sitt bosparavtal.
In the view of the Oberlandesgericht Stuttgart, the loan contract at issue falls under point (i) of the second indent of Article 1(1) of the doorstep selling directive, since Ms Hamilton had negotiated and signed that contract at her home.
Enligt Oberlandesgericht Stuttgart omfattas det aktuella kreditavtalet av tillämpningsområdet för artikel 1.1 andra strecksatsen i i hemförsäljningsdirektivet, eftersom Annelore Hamilton hade förhandlat och undertecknat avtalet i sitt hem.
However, the Oberlandesgericht Stuttgart has doubts as to whether the provisions laid down in the fourth sentence of Paragraph 2(1) of the Law on the cancellation of doorstep transactions and analogous transactions can be regarded as ‘appropriate consumer protection measures’ because they provide that, in a case such as that before it, the right of cancellation is to lapse.
Oberlandesgericht Stuttgart anser emellertid att det är oklart huruvida bestämmelserna i 2 § punkt 1 fjärde meningen lagen om hävning av avtal som har ingåtts vid hemförsäljning och liknande försäljning kan anses utgöra ”lämpliga bestämmelser som skyddar konsumenten”, eftersom det däri föreskrivs att hävningsrätten upphör i en sådan situation som den som är aktuell i tvisten vid den nationella domstolen.
In those circumstances, the Oberlandesgericht Stuttgart decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Mot denna bakgrund beslutade Oberlandesgericht Stuttgart att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
‘(1) May the first paragraph of Article 4 and Article 5(1) of [the doorstep selling directive] be interpreted as meaning that the national legislature is not precluded from placing a timelimit on the right of cancellation given by Article 5 of the Directive, despite the consumer having been given defective notice, so that it expires one month after both parties have performed their obligations under the agreement in full?
”1) Ska artiklarna 4 första stycket och 5.1 i [hemförsäljningsdirektivet] tolkas så, att den nationella lagstiftaren tidsmässigt kan begränsa den rätt att häva ett avtal som framgår av artikel 5 i direktivet, på så sätt att denna rätt upphör en månad efter det att båda parterna helt har fullgjort sina avtalsenliga förpliktelser, trots att konsumenten har erhållit felaktig information?
(2) Should [the doorstep selling directive] be interpreted as meaning that the right of cancellation cannot be forfeited by the consumer — in particular after the completion of the contract — if he has not been given notice in accordance with the first paragraph of Article 4 of the Directive?’
2) Ska [hemförsäljningsdirektivet] tolkas så, att konsumentens rätt att häva avtalet – även efter det att detta har avvecklats – inte kan förverkas, om konsumenten inte har informerats i enlighet med artikel 4 första stycket i direktivet?”
Volksbank considers that the reference for a preliminary ruling is inadmissible since, in its view, the loan contract at issue was not concluded at the doorstep.
Volksbank har gjort gällande att det är oklart huruvida begäran om förhandsavgörande kan tas upp till sakprövning, eftersom det aktuella kreditavtalet, enligt banken, inte har ingåtts vid hemförsäljning.
Consequently, it considers that the questions referred to the Court are hypothetical.
Volksbank anser att frågorna följaktligen är hypotetiska.
On the other hand, the Commission of the European Communities considers that, by the reference for a preliminary ruling, the Court is being asked to consider whether a further cancellation of the contract was possible after Ms Hamilton had cancelled the loan contract at issue by making an early repayment of the loan.
Europeiska gemenskapernas kommission har däremot gjort gällande att domstolen, inom ramen för begäran om förhandsavgörande, ska undersöka huruvida – efter det att Annelore Hamilton hävt det aktuella kreditavtalet genom att återbetala lånet i förtid – en ny hävning av kontraktet är möjlig.
Consequently, the Commission considers that the reference for a preliminary ruling is admissible.
Enligt kommissionen kan följaktligen begäran om förhandsavgörande tas upp till sakprövning.
It must be borne in mind in that regard that it is solely for the national court before which a dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Domstolen erinrar om att det uteslutande ankommer på den nationella domstolen, vid vilken tvisten anhängiggjorts och som har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i målet bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till domstolen.
However, the
Domstolen har emellertid ansett att den inte kan besvara
Court has no jurisdiction to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court where it is quite obvious, inter alia, that the interpretation of Community law sought by that court bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical (see Schulte, paragraph 43 and the caselaw cited).
HAMILTON en tolkningsfråga från en nationell domstol då det är uppenbart att den av den nationella domstolen begärda tolkningen av gemenskapsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller föremålet för tvisten i målet vid den nationella domstolen eller när frågan är hypotetisk (se domen i det ovannämnda målet Schulte, punkt 43 och där angiven rättspraxis).
On the one hand, since the questions referred to the Court in the present case concern the interpretation of the doorstep selling directive and, on the other, since the loan contract at issue (as has been pointed out in paragraph 18 of the present judgment) falls under point (i) of the second indent of Article 1(1) of the doorstep selling directive, it is not possible to assert that the questions referred are manifestly hypothetical or bear no relation to the actual facts of the main action or its purpose.
Det kan emellertid inte anses att det är uppenbart att tolkningsfrågorna i förevarande mål är hypotetiska eller saknar samband med de verkliga omständigheterna eller med föremålet för tvisten i målet vid den nationella domstolen, eftersom dels dessa tolkningsfrågor rör tolkningen av hemförsäljningsdirektivet, dels det aktuella kreditavtalet, såsom det erinras om i punkt 18 i förevarande dom, omfattas av tillämpningsområdet för artikel 1.1 andra strecksatsen i i nämnda direktiv.
Consequently, the reference for a preliminary ruling is clearly admissible.
Domstolen konstaterar följaktligen att tolkningsfrågorna kan tas upp till sakprövning.
Ms Hamilton claims that a consumer who has not been correctly informed of his right of cancellation does not become aware of that right either by virtue of the fact that the parties have performed their obligations in full or within one month of such performance.
Annelore Hamilton har gjort gällande att en konsument som inte har fått korrekt information om sin hävningsrätt inte får kännedom om denna vare sig genom att helt fullgöra sina förpliktelser eller en månad efter fullgörandet. De nationella
She adds that the doorstep selling directive provides that the trader must inform the consumer of his right of cancellation and that the period of not less than seven days laid down in Article 5(1) of that directive begins to run only from the time at which the trader gives the consumer notice of that right.
Hon har tillagt att det i hemförsäljningsdirektivet föreskrivs att näringsidkaren ska informera konsumenten om hans hävningsrätt och att den frist på minst sju dagar som föreskrivs i artikel 5.1 i direktivet börjar löpa först från det han mottagit information från näringsidkaren om denna rättighet.
Volksbank contends that, pursuant to the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive, the appropriate consumer protection measures are those which are likely to protect the consumer from the risks inherent in a financial investment, and are unrelated to the question of cancellation of a contract concluded at the doorstep.
Volksbank har gjort gällande att lämpliga bestämmelser som skyddar konsumenten enligt artikel 4 tredje stycket i hemförsäljningsdirektivet består av bestämmelser som kan befria konsumenter från de risker som är förenade med finansiella placeringar, oberoende av en hävning av ett avtal som ingåtts vid hemförsäljning.
In the event that the Court does not accept that argument, Volksbank contends, on the one hand, that the judgment in Heininger concerned secured credit agreements and not loan contracts such as the one at issue in the main proceedings and, on the other hand, that the period for the exercise of the right of cancellation runs, in the case before the referring court, from the performance in full of the loan contract at issue and not from its conclusion, as was the case in Heininger.
Under alla omständigheter har Volksbank gjort gällande dels att domen i det ovannämnda målet Heininger rör fastighetskrediter och inte sådana kreditavtal som det som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen, dels att fristen för hävningsrätten i målet vid den nationella domstolen börjar löpa från det att det aktuella kreditavtalet helt har fullgjorts och inte från det att det ingås, vilket var fallet i målet Heininger.
The German Government points out, on the one hand, that since the contractual relationship at issue in the main proceedings, which lasted nearly six years, functioned correctly, the trader must be in a position to consider — once the contract has been performed in full and one month has elapsed after the end of such performance — that the relationship can no longer be the subject of a dispute.
Den tyska regeringen har gjort gällande att det avtalsförhållande som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen, som pågick under sex år, avlöpte korrekt. När avtalet hade fullgjorts och fristen på en månad efter fullgörandet löpt ut skulle därför näringsidkaren kunna anse att avtalsförhållandet inte längre kunde utgöra föremål för en tvist.
On the other hand, the national rules at issue in the main proceedings give the consumer sufficient time, in particular, during the entire time that the contract is in effect and for one month after both parties have performed their obligations thereunder in full, to decide to cancel a contract entered into at the doorstep.
Vidare ger de nationella bestämmelser som är aktuella i målet vid den nationella domstolen konsumenten tillräckligt med tid, nämligen avtalets hela löptid och en månad efter det att det fullgjorts, för att häva ett avtal som ingåtts vid hemförsäljning.
In addition, the limit in time placed on the right of cancellation is also provided for in a number of other directives intended to protect the consumer.
Dessutom föreskrivs det en tidsbegränsning av denna hävningsrätt även i vissa andra direktiv som har till syfte att skydda konsumenten.
The Polish Government points out that the limit in time placed on the right of cancellation in the case of contracts concluded away from business premises, notwithstanding the lack of information or the inadequacy of information concerning the exercise of that right, is not, in principle, contrary to the doorstep selling directive.
Den polska regeringen har betonat att tidsbegränsningen av rätten att häva avtal som ingås utanför fasta affärslokaler, trots brist på information eller felaktig information om denna rättighet, i princip inte står i strid med hemförsäljningsdirektivet.
However, that limit must be arranged in such a way as to permit the consumer to become aware of his rights from sources of information other than the trader.
Begränsningen ska dock vara utformad på ett sådant sätt att konsumenten kan få kännedom om sina rättigheter genom annan information än den som näringsidkaren tillhandahållit.
In the view of the Polish Government, that limit, which also marks the period during which the right of cancellation may be exercised, must, pursuant to the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive, be laid down in the national legislation of every Member State.
Denna regering har gjort gällande att i enlighet med artikel 4 tredje stycket i hemförsäljningsdirektivet ska nämnda begränsning, som även innebär ett fastställande av den period under vilken hävningsrätten kan utövas, föreskrivas i varje medlemsstats nationella lagstiftning.
The Commission argues, in substance, that although it is unlawful, according to Heininger, to limit in time the right of cancellation which runs from the conclusion of the contract, the rules at issue in the main proceedings concern a limit in time on that right which runs from the performance in full of the contract.
Kommissionen har i huvudsak gjort gällande att det visserligen, enligt domen i det ovannämnda målet Heininger, är rättsstridigt att tidsbegränsa hävningsrätten med utgångspunkt från avtalets ingående. De bestämmelser som är aktuella i målet vid den nationella domstolen avser dock en tidsbegränsning av denna rättighet med utgångspunkt från fullgörandet av avtalet.
It should first be pointed out that the doorstep selling directive is primarily designed to protect consumers against the risks arising from the conclusion of contracts away from business premises (see, to that effect, Schulte, paragraph 66).
Domstolen konstaterar inledningsvis att hemförsäljningsdirektivets huvudsakliga syfte är att skydda konsumenten mot den risk som härrör just från de speciella omständigheterna i samband med avtal som ingås utanför fasta affärslokaler (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Schulte, punkt 66).
Thus, the fifth recital in the preamble to the doorstep selling directive states that the consumer should be given a right of cancellation over a period of at least seven days in order to enable him to assess the obligations arising under the contract.
I femte skälet i hemförsäljningsdirektivet preciseras således att konsumenten bör ges rätt att säga upp avtalet inom en period av minst sju dagar för att kunna bedöma de skyldigheter som uppstår enligt avtalet.
The fact that the minimum period of seven days must be calculated from receipt by the
Den omständigheten att den minsta fristen på sju dagar ska räknas från det att konsumenten mottagit informationen från
As the Advocate General points out in points 18 and 19 of his Opinion, incorrect information concerning exercise of the right of cancellation is equivalent to no information, since both situations are equally misleading for the consumer as regards his right of cancellation.
Såsom generaladvokaten har angett i punkterna 18 och 19 i sitt förslag till avgörande ska felaktig information om utövandet av hävningsrätten som lämnas skriftligen till konsumenten likställas med helt utebliven information i detta hänseende, eftersom konsumenten, i båda fallen, på samma sätt vilseleds vad gäller hävningsrätten.
For such situations, the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive provides that ‘Member States shall ensure that their national legislation lays down appropriate consumer protection measures’.
Vad gäller sådana situationer föreskrivs det i artikel 4 tredje stycket i hemförsäljningsdirektivet att ”[m]edlemsstaterna skall se till att deras nationella lagstiftning innehåller lämpliga bestämmelser som skyddar konsumenten”.
The question therefore arises in the main proceedings whether a measure which provides that the right of cancellation given by Article 5(1) of that directive is to expire one month after both parties have performed in full their obligations under a long-term loan contract, when the consumer has been given defective notice concerning the exercise of that right, may none the less be regarded as an appropriate consumer protection measure within the meaning of the third indent of Article 4 of that directive.
I målet vid den nationella domstolen uppstår följaktligen frågan huruvida en bestämmelse – enligt vilken den hävningsrätt som föreskrivs i artikel 5.1 i direktivet upphör en månad efter det att parterna helt har fullgjort sina förpliktelser enligt ett kreditavtal med lång löptid, när konsumenten har erhållit felaktig information avseende utövandet av hävningsrätten – likväl kan anses utgöra en lämplig bestämmelse som skyddar konsumenten i den mening som avses i artikel 4 tredje stycket i samma direktiv.
It should be pointed out in that regard that the concept of ‘appropriate consumer protection measures’, to which the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive refers, indicates that the Community legislature wished to give those measures a uniform scope at Community level.
Domstolen konstaterar i detta hänseende att det uttryck ”lämpliga bestämmelser som skyddar konsumenten” som det hänvisas till i artikel 4 tredje stycket i hemförsäljningsdirektivet visar att gemenskapslagstiftaren har haft för avsikt att dessa bestämmelser ska ha en enhetlig räckvidd på gemenskapsnivå.
Moreover, the term ‘appropriate’ in the abovementioned provision indicates that such measures do not seek to provide absolute protection for consumers.
Ordet ”lämpliga” i bestämmelsen visar att nämnda bestämmelser inte är avsedda att utgöra ett fullständigt skydd för konsumenterna.
The Member States must exercise their discretion in accordance both with the principal aim of the doorstep selling directive and with the other provisions thereof.
Det utrymme för skönsmässig bedömning som medlemsstaterna förfogar över ska nämligen användas i enlighet med såväl hemförsäljningsdirektivets huvudsakliga syfte som dess övriga bestämmelser.
Although it is true, as has been pointed out in paragraph 32 of the present judgment, that the principal aim of the doorstep selling directive is to protect consumers, it should be pointed out that both the general structure of the directive and the wording of several of its provisions indicate that such protection is subject to certain limits.
Det är visserligen riktigt att hemförsäljningsdirektivets huvudsakliga syfte är att skydda konsumenten, vilket det erinras om i punkt 32 i förevarande dom, men såväl den allmänna systematiken som lydelsen i flera av direktivets bestämmelser visar att det förekommer vissa begränsningar av skyddet.
Thus, with regard, specifically, to the purpose of the timelimit for cancellation, the fifth recital in the preamble to the directive states — as has been pointed out in paragraph 33 of the present judgment — that that timelimit enables the consumer ‘to assess the obligations arising under the contract’ concluded at the doorstep.
Vad gäller särskilt syftet med hävningsfristen anges det i femte skälet i direktivet att nämnda frist ger konsumenten möjlighet att ”bedöma de skyldigheter som uppstår enligt avtalet” som ingåtts vid hemförsäljning, vilket det erinrats om i punkt 33 i förevarande dom.
The reference in that recital to the concept of ‘obligations arising under the contract’ indicates that the consumer may cancel such a contract during the time that it is in effect.
Hänvisningen i nämnda skäl till uttrycket ”skyldigheter som uppstår enligt avtalet” visar nämligen att konsumenten kan häva avtalet under dess giltighetstid.
Similarly, the provision which governs the exercise of the right of cancellation — namely, Article 5(1) of the doorstep selling directive — provides, inter alia, that ‘[t]he consumer shall have the right to renounce the effects of his undertaking’.
Likaså föreskrivs det i den bestämmelse som rör hävningsrätten, det vill säga artikel 5.1 i hemförsäljningsdirektivet, bland annat att ”[k]onsumenten skall ha rätt att avsäga sig rättsverkningarna av sitt åtagande”.
The use in that provision of the term ‘undertaking’ indicates, as Volksbank argued at the hearing before the Court, that the right of cancellation may be exercised as long as
Såsom Volksbank har gjort gällande under förhandlingen vid domstolen visar ordet ”åtagande” i denna bestämmelse att
That logic flows from one of the general principles of civil law, namely that full performance of a contract results, as a general rule, from discharge of the mutual obligations under the contract or from termination of that contract.
Denna logik följer av en av de allmänna civilrättsliga principerna, nämligen den omständigheten att ett fullständigt fullgörande av ett avtal i allmänhet utgör en följd av att avtalets parter ömsesidigt har fullgjort sina förpliktelser enligt avtalet och att det avslutats.
Moreover, according to Article 5(2) of the directive, which governs the consequences of the exercise of the right of cancellation, the giving of cancellation notice has the effect of releasing the consumer from ‘any obligations under the cancelled contract’.
Enligt artikel 5.2 i samma direktiv, som rör följderna av utövandet av hävningsrätten, ska dessutom ett meddelande om hävning ha den verkan att konsumenten befrias från ”alla förpliktelser enligt det uppsagda avtalet”.
The reference to the concept of ‘obligation’ in that provision indicates that the existence of the abovementioned consequences presupposes that the consumer has exercised his right of cancellation in regard to a contract which was in the process of being performed, whereas after the full performance of the contract, there is no further obligation.
Begreppet förpliktelser i bestämmelsen visar att den omständigheten att det förekommer sådana följder förutsätter att konsumenten har utövat sin rätt att häva ett avtal under avtalets löptid, medan det inte längre förekommer några förpliktelser när avtalet har fullgjorts helt.
Furthermore, with regard to the legal effects of cancellation, particularly in regard to the reimbursement of payment for goods or services provided and the return of goods received, Article 7 of the doorstep selling directive refers to the national laws.
Dessutom, vad gäller rättsverkningarna av en hävning, särskilt beträffande återbetalning för de levererade varorna eller för utförda tjänster och beträffande återlämning av de mottagna varorna, hänvisas det i artikel 7 i hemförsäljningsdirektivet till nationella bestämmelser.