natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since Article 13(3)(d) of Directive 91/414 generally precludes the Member States from using information submitted in support of an application for inclusion of an active substance in Annex I to the directive — that is to say, the information referred to in Annex II to the directive — for the benefit of other applicants for a period of five years from the date on which the decision to include the active substance concerned took effect, those Member States must check that the holders of existing authorisations also hold, or have access to, an Annex II dossier.
Eftersom det enligt artikel 13.3 d i direktiv 91/414 i princip inte är tillåtet att medlemsstaterna använder uppgifter som har lämnats in som stöd för en ansökan om upptagande av ett verksamt ämne i bilaga 1 till detta direktiv, det vill säga de uppgifter som avses i bilaga 2 till detsamma, till förmån för andra sökande under en femårsperiod från den tidpunkt då beslutet att ta upp det verksamma ämnet började gälla, måste dessa medlemsstater försäkra sig om att även innehavarna av befintliga godkännanden förfogar över, eller har tillgång till, en dokumentation enligt bilaga 2.
Accordingly, Article 13(6) of Directive 91/414 authorises the Member States to continue to apply previous national rules concerning data requirements so long as the substances concerned are not included in Annex I to that directive.
På motsvarande sätt innebär artikel 13.6 i direktiv 91/414 att medlemsstaterna tillåts att fortsätta att tillämpa tidigare nationella bestämmelser om krav på uppgifter, så länge de aktuella ämnena inte finns upptagna i bilaga 1 till samma direktiv.
It follows that, as soon as an active substance is included in that annex, the transitional measures under that directive cease to be applicable to the active substance in question, or to plant protection products containing that active substance, and the rules laid down in Article 13(1) then apply.
Av detta följer att från det att ett verksamt ämne har tagits upp i denna bilaga, upphör övergångsbestämmelserna i nämnda direktiv att vara tillämpliga avseende det verksamma ämnet i fråga, liksom avseende växtskyddsmedel som innehåller detta ämne, och att det är det regelverk som föreskrivs i artikel 13.1 som gäller avseende de sistnämnda.
Specifically, applications for authorisation of a plant protection product must be accompanied by an Annex II and an Annex III dossier.
I synnerhet ska ansökningar om godkännande av ett växtskyddsmedel åtföljas av dokumentationer enligt bilaga 2 och bilaga 3.
Feinchemie and Bayer and the Commission submit that their interpretation of Directives 91/414 and 2002/37 is confirmed by the wording of subsequent directives concerning the inclusion of an active substance in Annex I to Directive 91/414, such as Commission Directive 2005/53/EC of 16 September 2005 amending Council Directive 91/414 (OJ 2005 L 241, p.
Feinchemie och Bayer har liksom kommissionen hävdat att deras tolkning av direktiven 91/414 och 2002/37 bekräftas av hur senare direktiv om upptagande av verksamma ämnen i bilaga 1 till direktiv 91/414 har avfattats, såsom kommissionens direktiv 2005/53/EG av den 16 september 2005 om ändring av direktiv 91/414 (EUT L 241, s.
51), which states in the 11th recital in the preamble thereto:
51), i vilket skäl 11 lyder som följer:
‘The experience gained from previous inclusions in Annex I to Directive 91/414 of active substances assessed in the framework of Regulation No 3600/92 has shown that difficulties can arise in interpreting the duties of holders of existing authorisations in relation to access to data.
”Erfarenheterna från tidigare införanden i bilaga I till direktiv 91/414/EEG av verksamma ämnen som bedömts enligt förordning (EEG) nr 3600/1992, har visat att svårigheter kan uppstå vid tolkningen av skyldigheterna för innehavarna av befintliga godkännanden när det gäller tillgång till uppgifter.
In order to avoid further difficulties it therefore appears necessary to clarify the duties of the Member States, especially the duty to verify that the holder of an authorisation demonstrates access to a dossier satisfying the requirements of Annex II to that Directive…’.
För att undvika ytterligare svårigheter är det därför nödvändigt att klargöra medlemsstaternas förpliktelser, särskilt förpliktelsen att kontrollera att innehavaren av ett godkännande kan visa att han eller hon har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet…”
Agrichem, for its part, contends that the question referred should be answered in the affirmative.
Agrichem, å sin sida, föreslår att den ställda frågan ska besvaras jakande.
The clear provisions of Article 4(1) of Directive 2002/37 show that, at the review stage, authorisations of plant protection products containing ethofumesate only have to fulfil the conditions for that active substance laid down in Annex I to Directive 91/414.
Det framgår nämligen av de klara bestämmelserna i artikel 4.1 i direktiv 2002/37 att godkännandena för växtskyddsmedel som innehåller etofumesat vid granskningsstadiet endast behöver uppfylla de villkor som är angivna för detta verksamma ämne i bilaga 1 till direktiv 91/414.
The longer period allowed under Article 4(2) of Direct - ive 2002/37 is justified by the time required for the compilation of an Annex III dossier.
Den längre tidsfrist som föreskrivs i artikel 4.2 i direktiv 2002/37 motiveras av den tid som krävs för att upprätta en dokumentation enligt bilaga 3.
The period allowed under Article 4(1) of Directive 2002/37 cannot therefore
Den tidsfrist som stipuleras i artikel 4.1 i direktiv 2002/37 kan således inte anses vara
Agrichem also contends that, if it were necessary to submit such a complete dossier already at the stage of the review, in the light of Annex I to Directive 91/414, of authorisations to place on the market plant protection products containing ethofumesate as an active substance, there would be no difference between the two types of examination provided for, respectively, in paragraphs 1 and 2 of Article 4 of Directive 2002/37.
Agrichem har vidare gjort gällande att om det, med hänsyn till bilaga 1 till direktiv 91/414, var nödvändigt att lämna in en sådan fullständig dokumentation redan vid stadiet för granskningen av godkännandena för utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel som har etofumesat som verksamt ämne, skulle det inte vara någon skillnad på de två slags kontroller som föreskrivs i artikel 4.1 respektive 4.2 i direktiv 2002/37.
In addition, that interpretation of Article 4(1) cannot be called into question by the provisions of Directive 91/414, given that, in relation to Directive 91/414, Directive 2002/37 is a lex specialis.
Denna tolkning av nämnda artikel 4.1 påverkas heller inte av bestämmelserna i direktiv 91/414, eftersom direktiv 2002/37 i förhållande till direktiv 91/414 är en speciallag (lex specialis).
Findings of the Court
Domstolens svar
It should be recalled, first, that, under Article 6 of Directive 91/414, it is the Commission, assisted by the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health, that has the power to include an active substance in Annex I to that directive.
Det ska inledningsvis erinras om att det enligt artikel 6 i direktiv 91/414 är kommissionen, biträdd av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som är behörig att ta upp ett verksamt ämne i bilaga 1 till samma direktiv.
The Commission’s decision takes the form of a directive, like Directive 2002/37, Article 1 of which includes the active substance ethofumesate in Annex I to Directive 91/414.
Dess beslut tar formen av ett direktiv om införande, såsom direktiv 2002/37. Genom artikel 1 häri införs det verksamma ämnet ”etofumesat” i nämnda bilaga 1.
Having regard to that inclusion, Article 4(1) of Directive 2002/37 requires Member States, first, to review authorisations previously granted for each plant protection product containing ethofumesate, in order to ensure that the conditions relating to that active substance, as set out in Annex I to Directive 91/414, are complied with and, second, to amend or, if necessary, to withdraw those authorisations, in accordance with that directive, before 1 September 2003.
Med hänsyn till detta införande åläggs medlemsstaterna i artikel 4.1 i direktiv 2002/37 dels att granska tidigare lämnade godkännanden för samtliga växtskyddsmedel som innehåller etofumesat för att kontrollera att villkoren beträffande detta verksamma ämne i bilaga 1 till direktiv 91/414 är uppfyllda, dels att ändra eller, i förekommande fall, återkalla nämnda godkännanden i enlighet med detta sistnämnda direktiv senast den 1 september 2003.
Article 4(2) of Directive 2002/37, on the other hand, provides that each plant protection product containing ethofumesate — whether as the only active substance or as one of several active substances all of which are listed in Annex I to Directive 91/414 by 1 March 2003 — is to be re-eval-uated by the Member States in accordance with the uniform principles provided for in Annex IV to that directive, on the basis of an Annex III dossier.
I artikel 4.2 i direktiv 2002/37 föreskrivs däremot att medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller etofumesat antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen av dem som finns förtecknade i bilaga 1 till direktiv 91/414, senast den 1 mars 2003 ska ta upp produkten till ny prövning enligt de enhetliga principer som anges i bilaga 6 till detta sistnämnda direktiv, på grundval av en dokumentation enligt bilaga 3.
Thus, there is nothing in the wording of Article 4(1) of Directive 2002/37 to suggest that the holders of existing authorisations must, for the purposes of the review of those authorisations, hold, or have access to, an Annex II dossier.
Det framgår således på intet sätt av lydelsen av artikel 4.1 i direktiv 2002/37 att innehavarna av befintliga godkännanden, för förfarandet för granskning av dessa godkännanden, ska förfoga över en dokumentation enligt bilaga 2 eller ha tillgång till sådan dokumentation.
That interpretation is supported by the eighth recital in the preamble to Directive 2002/37.
Denna tolkning får stöd i skäl 8 i direktiv 2002/37.
According to that recital, following the inclusion of ethofumesate in Annex I to Directive 91/414, Member States should be allowed a reasonable period within which to implement the provisions of Directive 91/414 as regards plant protection products containing that active substance, and in particular, to review existing authorisations in accordance with the provisions of that directive in order to ensure that the conditions regarding ethofumesate set out in Annex I to that directive are satisfied.
Enligt detta skäl bör medlemsstaterna, efter införandet av etofumesat i bilaga 1 till direktiv 91/414, få en rimlig tidsfrist för att genomföra bestämmelserna i direktiv 91/414 när det gäller produkter som innehåller detta verksamma ämne, och särskilt för att kontrollera att befintliga tillstånd enligt bestämmelserna i detta sistnämnda direktiv uppfyller villkoren för etofumesat i bilaga 1 till detsamma.
It is also clear from that recital that the holders of such authorisations should be allowed a longer period for the submission of an Annex II and an Annex III dossier for each plant protection product, and for the re-evaluation of that product in accordance with the uniform principles laid down in Annex VI to Directive 91/414.
Det framgår också av detta skäl att innehavarna av nämnda tillstånd bör beviljas en längre period under vilken dokumentationer enligt bilaga 2 och bilaga 3 bör överlämnas för varje växtskyddsmedel, varpå produkten bör tas upp till ny prövning i enlighet med de enhetliga principer som fastställs i bilaga 6 till direktiv 91/414.
Accordingly, it does not seem that Article 4(1) of Directive 2002/37 must be interpreted as requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, an existing authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the authorisation holder does not hold, or have access to, an Annex II dossier.
Det framgår således inte att artikel 4.1 i direktiv 2002/37 ska tolkas så, att medlemsstaterna enligt denna bestämmelse är skyldiga att före den 1 september 2003 dra in ett befintligt godkännande för ett växtskyddsmedel som innehåller etofumesat på grund av att innehavaren av godkännandet inte förfogar över, eller har tillgång till, en dokumentation enligt bilaga 2.
In order to respond to the arguments raised by Feinchemie and Bayer, the Governments of the Netherlands and Belgium and the Commission — according to which such a literal interpretation conflicts with the provisions concerning data protection laid down in Directive 91/414, including Article 13(3) of that directive, and that, therefore, Article 4(1) of Directive 2002/37 must be read in the light of Directive 91/414 — it must be stated from the outset that Directive 2002/37 pursues three principal objectives: (i) to include ethofumesate in Annex I to Directive 91/414; (ii) to ensure that Member States check whether the existing authorisations for plant
För att ta ställning det argument som har anförts av Feinchemie och Bayer, den nederländska och den belgiska regeringen samt kommissionen, enligt vilket en sådan bokstavstolkning kommer i konflikt med bestämmelserna i direktiv 91/414 om skyddet av uppgifter, däribland artikel 13.3 däri – vilket således förutsätter att artikel 4.1 i direktiv 2002/37 ska läsas mot bakgrund av direktiv 91/414 – klargör domstolen inledningsvis att direktiv 2002/37 har tre huvudsakliga syften. Dessa syften är för det första att införa etofumesat i bilaga 1 till direktiv 91/414, för det andra att säkerställa att medlemsstaterna granskar huruvida befintliga godkännanden för växtskyddsmedel med detta verksamma ämne uppfyller kraven för detsamma i nämnda
It must also be stated that, where an implementing directive requires interpretation, that interpretation must, as far as possible, be consistent with the provisions of the basic directive (see, by analogy, Case C-90/92 Dr Tretter [1993] ECR I-3569, paragraph 11).
Det ska även erinras om att när ett genomförandedirektiv behöver tolkas, ska det såvitt det är möjligt ske i överensstämmelse med bestämmelserna i grunddirektivet (se, analogt, dom av den 24 juni 1993 i mål C-90/92, Dr Tretter, REG 1993, s. I-3569, punkt 11).
In addition, a provision must be interpreted, as far as possible, in such a way as not to affect its validity (Case C-403/99 Italy v Commission [2001] ECR I-6883, paragraphs 28 and 37).
Dessutom ska en bestämmelse såvitt det är möjligt tolkas så att bestämmelsens giltighet inte ifrågasätts (dom av den 4 oktober 2001 i mål C-403/99, Italien mot kommissionen, REG 2001, s. I-6883, punkterna 28 och 37).
However, although, by not expressly requiring Member States to check that the holders of previous authorisations have access to an Annex II dossier, Article 4(1) of Directive 2002/37 has the effect of curtailing the period during which data is protected pursuant to Article 13(3)(d) of Directive 91/414, that situation arises as a direct result of the way in which Article 4(1) of Directive 2002/37 is drafted.
Även om det är riktigt att artikel 4.1 i direktiv 2002/37, i avsaknad av en uttrycklig föreskrift om att medlemsstaterna är skyldiga att kontrollera att innehavarna av äldre godkännanden har tillgång till en dokumentation enligt bilaga 2, innebär att tiden för skyddet av uppgifter enligt artikel 13.3 d i direktiv 91/414 minskar, följer emellertid denna situation direkt av det sätt på vilket denna första bestämmelse har avfattats.
It must also be stated that Article 4(2) of Directive 2002/37 provides that Mem- ber States are to check, on the basis of an Annex III dossier, whether the plant protection products containing ethofumesate satisfy the conditions set out in Article 4(1)(b) to (e) of Directive 91/414 and then, if necessary, to amend or withdraw, for each plant protection product concerned, the authorisation granted previously.
Det ska även understrykas att det föreskrivs i artikel 4.2 i direktiv 2002/37 att det i första hand är på grundval av en dokumentation enligt bilaga 3 som medlemsstaterna ska pröva om växtskyddsmedel som innehåller etofumesat uppfyller kraven i artikel 4.1 b–e i direktiv 91/414 och, när så krävs, ändra eller återkalla det tidigare beviljade godkännandet för varje berört växtskyddsmedel.
Thus, that
Denna bestämmelse
FEINCHEMIE SCHWEBDA AND BAYER CROPSCIENCE provision enables a balance to be struck between, on the one hand, data protection in accordance with Article 13(3) of Directive 91/414 and, on the other hand, the rights that holders of previous authorisations derive from the clear provisions of Article 4(1) of Directive 2002/37.
FEINCHEMIE SCHWEBDA OCH BAYER CROPSCIENCE innebär på så sätt att jämvikten kan bevaras mellan, å ena sidan, skyddet för uppgifter enligt artikel 13.3 i direktiv 91/414 och, å andra sidan, de rättigheter som innehavarna av äldre godkännanden har enligt de klara bestämmelserna i artikel 4.1 i direktiv 2002/37.
The interpretation of Article 4(1) of Directive 2002/37 cannot therefore be called into question by an interpretation of Directive 91/414 according to which the conditions of the review provided for in that provision would be stricter.
Tolkningen av artikel 4.1 i direktiv 2002/37 påverkas således inte av en sådan tolkning av direktiv 91/414 som innebär att villkoren för den granskning som föreskrivs i denna bestämmelse skärps.
In any event, it must be pointed out that the 11th recital in the preamble to Directive 2005/53 also states that ‘experience has shown that difficulties can arise in interpreting the duties of holders of existing authorisations in relation to access to data.
Under alla omständigheter ska det påpekas att det i skäl 11 i direktiv 2005/53 även anges att ”[e]rfarenheterna… har visat att svårigheter kan uppstå vid tolkningen av skyldigheterna för innehavarna av befintliga godkännanden när det gäller tillgång till uppgifter.
In order to avoid further difficulties it therefore appears necessary to clarify the duties of the Member States, especially the duty to verify that the holder of an authorisation demonstrates access to a dossier satisfying the requirements of Annex II to that Directive.’
För att undvika ytterligare svårigheter är det därför nödvändigt att klargöra medlemsstaternas förpliktelser, särskilt förpliktelsen att kontrollera att innehavaren av ett godkännande kan visa att han eller hon har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet.”
That clarification confirms that the choice made in Directive 2005/53 is of relevance to the future and that Directive 2005/53 in no way constitutes an interpretative act that can affect the interpretation of Directive 2002/37.
Genom detta klargörande bekräftas att det val som gjorts i direktiv 2005/53 gäller för framtiden och att direktivet inte på något sätt utgör en rättsakt som kan påverka tolkningen av direktiv 2002/37.
In those circumstances, the answer to the question referred must be that Article 4(1) of Directive 2002/37 must be interpreted as not requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the holder of that authorisation does not hold, or have access to, an Annex II dossier.
Under dessa omständigheter ska den fråga som ställts besvaras på följande sätt: Artikel 4.1 i direktiv 2002/37 ska tolkas så, att medlemsstaterna enligt denna bestämmelse inte är skyldiga att före den 1 september 2003 dra in godkännandet för ett växtskyddsmedel som innehåller etofumesat på grund av att innehavaren av godkännandet inte förfogar över, eller har tillgång till, en dokumentation enligt bilaga 2.
Article 4(1) of Commission Directive 2002/37/EC of 3 May 2002 amending Council Directive 91/414/EEC to include ethofumesate as an active substance must be interpreted as not requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the holder of that authorisation does not hold, or have access to, a dossier satisfying the requirements set out in Annex II to Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market.
Artikel 4.1 i kommissionens direktiv 2002/37/EG av den 3 maj 2002 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG i syfte att införa etofumesat som verksamt ämne ska tolkas så, att medlemsstaterna enligt denna bestämmelse inte är skyldiga att före den 1 september 2003 dra in godkännandet för ett växtskyddsmedel som innehåller etofumesat på grund av att innehavaren av godkännandet inte förfogar över, eller har tillgång till, dokumentation som uppfyller kraven i bilaga 2 till rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden.
Case C-439/06
Mål C-439/06
(Internal market in electricity — Directive 2003/54/EC — Article 20(1) — Open access of third parties to electricity transmission and distribution systems)
”Den inre marknaden för el — Direktiv 2003/54/EG — Artikel 20.1 — Fritt tillträde för tredje parter till system för överföring och distribution av el”
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 13 December 2007 . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat J. Mazák föredraget den 13 december 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits (Art. 234 EC)
Tolkningsfrågor — Domstolens behörighet — Gränser (Artikel 234 EG)
SUMMARY — CASE C-439/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-439/06
Approximation of laws — Measures for the establishment and functioning of the internal market in electricity
Tillnärmning av lagstiftning — Åtgärder med avseende på inrättande och funktion av den inre marknaden för el
(European Parliament and Council Directive 2003/54, Arts 2, point 5, and 20(1))
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54, artiklarna 2.5 och 20.1)
(European Parliament and Council Directive 2003/54, Art. 20(1))
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54, artikel 20.1)
electricity transmission and distribution systems.
marknaden för el, tillämplig på överfö-rings- och distributionssystemen för el.
A question referred by a national court asking, in the context of dispute relating to a challenge made by an electricity supplier to an exemption granted under a provision of national law to certain operators of energy supply systems from having to allow open access to their systems, whether the provisions of a directive preclude that derogating system, which grants that exemption without the technical capacities of those systems having to be taken into account, is relevant, not hypothetical, and is for that reason admissible.
Den tolkningsfråga som ställts är relevant, den är inte hypotetisk och den kan följaktligen upptas till sakprövning. Den hänskjutande domstolen har, i ett mål där en elleverantör har invänt emot en nationell bestämmelse som innebär att vissa systemansvariga för energiförsörjningssystem befrias från skyldigheten att ge fritt tillträde till sina system, sökt klarhet i huruvida bestämmelserna i ett direktiv utgör hinder för denna undantagsbestämmelse, som innebär en befrielse från nämnda skyldighet utan att dessa systems tekniska kapacitet beaktas.
(see paras 33, 35, 36)
(se punkterna 33, 35 och 36)