natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Community actions have been developed for the other terms of employment referred to, and in particular it has been possible to harmonise national legislation by means of directives setting minimum requirements.
För de övriga av de angivna områdena har gemenskapsåtgärder utarbetats, och framför allt har medlemsstaternas nationella lagstiftning kunnat tillnärmas genom direktiv innehållande minimiföreskrifter.
20 The situ- ation is different with regard to minimum rates of pay, for which no Community measure of this kind yet exists. 21
20 Det är annor- lunda när det gäller minimilönenivåerna, för vilka det inte ännu finns någon gemenskapsbestämmelse av detta slag. 21
The listing of these rules by the Community legislature strengthens legal certainty, in that the provider of services established in another Member State is now certain that he will be required to apply a minimum and clearly identifiable basic set of rules on terms and conditions of employment in force in the State where the services are provided.
Att gemenskapslagstiftaren upprättat en förteckning över bestämmelserna i fråga stärker rättssäkerheten, eftersom en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat numera kan vara säker på att han måste uppfylla de tydligt angivna minimibestämmelser om arbets- och anställningsvillkor som är i kraft i den medlemsstat där tjänsterna tillhandahålls.
20 — See in particular Directive 2003/88/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ 2003 L 299, p. 9).
20 — Se, bland annat, Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden.
19 — Case C-490/04 Commission v Germany [2007] ECR I-6095, paragraph 17.
19 — Dom av den 18 juli 2007 i mål C-490/04, kommissionen mot Tyskland (REG 2007, s. I-6095), punkt 17.
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 referred to in the 13th recital in the preamble to Directive 96/71.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06
Although it cannot be said that Community law entirely neglects the question of remuneration, it must therefore be admitted that it does not yet cover the determination of the amount or level of remuneration. 22
Även om det inte kan sägas att frågan om löner ligger fullständigt utanför gemenskapsrättens område, måste det erkännas att området för fastställande av lönebelopp eller lönenivåer ännu inte omfattas av gemenskapsrätten. 22
The last subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71 testifies to the special nature of minimum rates of pay where it lays down that ‘the concept of minimum rates of pay referred to in paragraph 1(c) is defined by the national law and/or practice of the Member State to whose territory the worker is posted’.
I artikel 3.1 sista stycket i direktiv 96/71 anges att ”med minimilön enligt punkt c första raden [avses] den minimilön som fastställs i nationell lagstiftning och/eller praxis i den medlemsstat inom vars territorium arbetstagaren är utstationerad”, vilket vittnar om särdragen på området för minimilönenivåer.
The first subparagraph of Article 3(7) of the directive translates this intention of the Community legislature by stating that ‘[p]aragraphs 1 to 6 shall not prevent application of terms and conditions of employment which are more favourable to workers’.
För det första innebär den att de skyddsregler av tvingande karaktär som är i kraft i den stat där tjänsterna tillhandahålls kan få träda tillbaka till förmån för bestämmelser som är i kraft i den stat där tjänsteleverantören är etablerad, i den mån som dessa bestämmelser föreskriver förmånligare arbets- och anställningsvillkor för de utstationerade arbetstagarna.
Moreover, the application of the ‘nucleus’ of protective rules mentioned in Article 3(1) of that directive must, in my opinion, be understood to constitute a minimum guarantee for posted workers, who are thus assured that they will at the very least enjoy the benefit of these national rules, which have become mandatory.
Tillämpningen av den ”hårda kärna” av skyddsregler som avses i artikel 3.1 i detta direktiv bör enligt min åsikt ses som en minimigaranti för utstationerade arbetstagare, som därigenom kan vara förvissade om att åtnjuta minst dessa nationella bestämmelser av tvingande karaktär.
22 — Ibid., pp. 55 and 56.
55 och 56.
The author nevertheless states that this issue is not immune to possible wage negotiations at European level.
Författaren preciserar emellertid att detta område kan vara föremål för löneförhandlingar på europeisk nivå.
Moreover, he notes that, leaving aside the strict determination of the amount or level of wages, ‘the principle of wage equality between men and women may have a general impact on the mechanisms for remunerating workers’ and that ‘other Community regulations may have an effect in the wage field, for example with regard to the organisation of working time’.
Han påpekar vidare att utanför det strikta fastställandet av lönebelopp eller lönenivåer, ”kan principen om lika lön för kvinnor och män allmänt inverka på lönemekanismerna” och att ”andra gemenskapsbestämmelser, till exempel om arbetstidens förlängning, sekundärt kan inverka på området för löner”.
Secondly, and it is this aspect that is relevant in the present case, Article 3(7) of Directive 96/71 also, in my view, permits
För det andra – och det är denna aspekt som är relevant i det förevarande målet – innebär artikel 3.7 i direktiv 96/71 också,
If we compare the arrangements under German law for determining minimum rates of pay in the construction industry with the system established by Directive 96/71, as I have just described it, we can draw the following conclusions.
Vid en jämförelse av den ordning för att fastställa minimilönenivåerna i byggsektorn som tillämpas enligt tysk rätt med det ovan beskrivna system som inrättades genom direktiv 96/71 kan nedanstående slutsatser dras.
the Member State where the services are performed to improve, for the matters referred to in Article 3(1) of the directive, the level of social protection which it wishes to guarantee to workers employed in its territory and which it can therefore apply to workers posted there.
enligt min åsikt, att den medlemsstat där tjänsterna tillhandahålls kan förbättra nivån på socialskyddet för arbetstagare inom sitt territorium inom de områden som anges i artikel 3.1 i direktivet och, således, tillämpa denna socialskyddsnivå även på arbetstagare som är utstationerade inom territoriet i fråga.
Hence, in principle, this provision authorises the implementation of enhanced national protection. 23
Denna bestämmelse möjliggör således i princip en förstärkning av det nationella skyddet. 23
It must be pointed out, however, that the implementation of such enhanced national protection must be in accordance with what is permitted under Article 49 EC. 24
Det bör dock påpekas att verkställandet av en sådan förstärkning av det nationella skyddet skall ske i överensstämmelse med artikel 49 EG. 24
I note first that under German law there is a system for declaring collective agreements to be universally applicable.
Det bör för det första påpekas att det enligt tysk rätt finns ett system för att förklara att kollektivavtal har allmän giltighet.
The German arrangements for determining minimum rates of pay in the construction industry must therefore be assessed against the yardstick of Article 3(1) of Directive 96/71, and not in the light of the provisions of the second subparagraph of Article 3(8) of that directive, which caters for the absence of a system for declaring collective agreements to be of universal application.
Den tyska ordningen för att fastställa minimilönenivåer i byggsektorn skall därför granskas mot bakgrund av artikel 3.1 i direktiv 96/71, och inte mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 3.8 andra stycket i direktivet, som avser fall där det saknas ett system för att förklara att kollektivavtal har allmän giltighet.
According to the author, the terms and conditions of employment in the matters referred to in Directive 96/71 are ‘minimum domestic rules, with a basis in State or contractual provisions, which under the directive the Member States must ensure are observed as a minimum in the situation of the temporary posting of workers’ (p. 95).
Enligt författaren utgör arbets- och anställningsvillkoren inom de områden som avses i direktiv 96/71 ”nationella minimibestämmelser som fastställs på statlig nivå eller genom avtal och som direktivet ålägger medlemsstaterna att åtminstone uppfylla vid tillfällig utstationering av arbetstagare” (s. 95).
This idea is also expressed in the 34th recital in the preamble to Directive 2004/18, according to which Directive 96/71 ‘lays down the minimum conditions which must be observed by the host country in respect of … posted workers’.
Denna tanke uttrycks också i skäl 34 i direktiv 2004/18, där det anges att i direktiv 96/71 ”fastställs … de minimivillkor som måste uppfyllas i värdlandet gentemot … utstationerade arbetstagar[e]”.
24 — I share, in this regard, the analysis put forward by Advocate General Mengozzi in the Opinion he delivered on 23 May 2007 in Case C-341/05 Laval un Partneri (pending before the Court), in which he stated that ‘although Directive 96/71 accepts that the Member States may apply to a service provider of a Member State that posts workers temporarily to the territory of another Member State terms and conditions of employment that are more favourable for the workers than those referred to in particular in Article 3(1) of [that directive], the granting of that option must nevertheless respect the freedom to provide services guaranteed by Article 49 EC’ (point 151).
24 — Jag instämmer i detta hänseende i den bedömning som generaladvokaten Mengozzi gjorde i sina slutsatser av den 23 maj 2007 i mål C-341/05, Laval un Partneri (anhängigt vid domstolen), där han anser att ”den rätt som medlemsstaterna ges i direktiv 96/71 att på ett tjänsteföretag från en medlemsstat, som tillfälligt utstationerar arbetstagare till en annan medlemsstat, tillämpa arbets- och anställningsvillkor som är förmånligare för arbetstagarna än de som avses i bland annat artikel 3.1 i [detta] direktiv [måste] utövas med iakttagande av friheten att tillhandahålla tjänster som föreskrivs i artikel 49 EG” (punkt 151).
Moreover, in its interpretative communication on the Community law applicable to public procurement and the possibilities for integrating social considerations into such contracts, the Commission accepts that in both national and crossborder situations ‘provisions more favourable to workers may … also be applied (and must then also be complied with), provided that they are compatible with Community law’ (p.
Jag skall dessutom påpeka att kommissionen i sitt tolkningsmeddelande om gemenskapslagstiftning med tillämpning på offentlig upphandling och om möjligheterna att ta sociala hänsyn vid offentlig upphandling medger att såväl i nationella situationer som i gränsöverskridande situationer ”[kan] för de anställda mer förmånliga bestämmelser också … tillämpas (vilket betyder att de i förekommande fall även skall följas) under förutsättning att de är förenliga med gemenskapsrätten” (s. 21, punkt 3.2).
In accordance with Article 3(1) of the directive, Paragraph 1(1) of the AEntG provides inter alika that the legal rules resulting from a collective agreement governing the construction industry which is declared to be universally applicable, which relate to minimum pay, shall also apply to an employment relationship linking an employer established outside Germany and his employee working within the territory
I överensstämmelse med artikel 3.1 i direktivet i fråga anges i 1 § första stycket AEntG bland annat att rättsregler i ett kollektivavtal inom byggnadsindustrin som har förklarats ha allmän giltighet och som gäller minimilöner även skall tillämpas på ett anställningsförhållande mellan en arbetsgivare som är etablerad i utlandet och dennes arbetstagare som arbetar inom det geografiska tillämpningsområdet för detta avtal.
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 applying terms of employment that are more favourable to workers.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06
covered by that agreement. Hence, such an employer must, as a minimum, grant to his posted employee the working conditions established in that collective agreement.
En arbetsgivare i denna mening är således skyldig att garantera sina utstationerade arbetstagare åtminstone de arbetsvillkor som gäller enligt kollektivavtalet.
To be precise, the arrangements under German law for determining minimum rates of pay in the construction industry are also based, as a complement to the TV Mindestlohn, on specific collective agreements, most of which have limited territorial scope and are not normally declared to be universally applicable, thus placing them outside the ‘nucleus’ of minimum rules of protection as defined in Article 3(1) of Directive 96/71.
Den ordning som enligt tysk rätt tillämpas för att fastställa minimilönenivåer i byggsektorn baserar sig förutom på TV Mindestlohn även på särskilda kollektivavtal som till största delen har ett begränsat geografiskt tillämpningsområde och vanligen inte har förklarats ha allmän giltighet, varför de alltså inte ingår i den ”hårda kärna” av minimiskyddsbestämmelser som avses i artikel 3.1 i direktiv 96/71.
I then wish to remind the Court that the TV Mindestlohn applicable at the time of the facts in the main proceedings, which was declared to be of universal application and covers the territory of the Federal Republic of Germany, sets the level of the minimum wage in the construction industry for two categories according to the employee’s level of qualification, and at different levels for ‘old’ and ‘new’ Länder.
Det bör vidare påpekas att i det TV Mindestlohn som var tillämpligt vid tid -punkten för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen, vilket hade förklarats ha allmän giltighet och var tillämpligt på Förbundsrepubliken Tysklands territorium, fastställs för byggsektorn minimilönenivån enligt två kategorier beroende på arbetstagarnas kvalifikationsnivå och dessutom på olika nivå beroende på om det rör sig om ”gamla” eller ”nya” delstater.
Does that mean, as the Commission maintains, that undertakings posting workers in the framework of the transnational provision of services cannot be required to comply with such specific collective agreements that have not been declared to be of universal application within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of the directive in question?
Innebär detta, såsom kommissionen har hävdat, att företag som utstationerar arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster över gränserna inte kan åläggas att följa sådana särskilda kollektivavtal som inte har förklarats ha allmän giltighet i den mening som avses i artikel 3.8 första stycket i direktivet?
This collective agreement, which has been declared to be universally applicable within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of Directive 96/71, thus forms part of the ‘nucleus’ of protective rules as defined in Article 3(1) of that directive.
Detta kollektivavtal, som har förklarats ha allmän giltighet i den mening som avses i artikel 3.8 första stycket i direktiv 96/71 ingår således i den ”hårda kärna” av skyddsbestämmelser som avses i artikel 3.1 i samma direktiv.
At the same time, it must be pointed out that the said collective agreement also indicates that the right to higher wages under other collective agreements or special agreements is not affected by the agreement’s provision laying down the total hourly pay for the two categories mentioned above.
Det bör även betonas att det i det nämnda kollektivavtalet vidare anges att rätten till högre lön enligt andra kollektivavtal eller särskilda avtal inte skall påverkas av bestämmelsen om avtalsenlig total timlön enligt de två ovannämnda kategorierna.
As authorised by Article 3(7) of the direct- ive in question, the TV Mindestlohn therefore expressly reserves the possibility of
I TV Mindestlohn erkänns således uttryckligen den möjlighet som anges i artikel 3.7 i direktivet att tillämpa mer förmånliga arbetsvillkor för arbetstagarna.
Federal Republic of Germany under the TV Mindestlohn, such agreements constitute the implementation of enhanced national protection.
Tysklands territorium enligt TV Mindestlohn, innebär dessa avtal en förstärkning av det nationella skyddet.
As I have previously demonstrated, such enhanced national protection is authorised under Article 3(7) of Directive 96/71.
Som jag redan angett ovan är en sådan förstärkning av det nationella skyddet tillåten enligt artikel 3.7 i direktiv 96/71.
I therefore take the view that Directive 96/71 must be interpreted as not precluding national legislation, such as the Landesvergabegesetz, which requires contractors and, indirectly, their subcontractors to pay workers posted in the framework of the performance of a public contract at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed, on pain of penalties that may go as far as the termination of the works contract, even where the collective agreement to which the legislation in question refers is not declared to be universally applicable within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of that directive.
Jag anser följaktligen att direktiv 96/71 skall tolkas så, att det inte utgör något hinder för att tillämpa en sådan nationell lagstiftning som delstatslagen, som ålägger entreprenörer och indirekt deras underentreprenörer att, vid äventyr av sanktionsåtgärder som till och med kan innebära uppsägning av entreprenadkontraktet, betala arbetstagare som utstationerats i samband med utförandet av ett offentligt kontrakt minst den lön som föreskrivs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls, inbegripet när det kollektivavtal som avses i lagstiftningen i fråga inte har förklarats ha allmän giltighet i den mening som avses i artikel 3.8 första stycket i direktivet.
Hence, a national measure, such as the one at issue in the main proceedings, which makes such collective agreements mandatory for posted workers as well, is, in my view, consistent with this directive in that it implements the option open to the Member States under Article 3(7) of the directive in question.
Jag anser även att en nationell bestämmelse av det slag som avses i målet vid den nationella domstolen, som innebär att sådana kollektivavtal är obligatoriskt tillämpliga även när det gäller utstationering av arbetstagare, är förenlig med direktivet, eftersom den innebär att den möjlighet som medlemsstaterna har enligt artikel 3.7 i direktivet genomförs.
We must now ascertain whether Article 49 EC must be interpreted as precluding national legislation of the kind involved in the dispute in the main proceedings.
Jag skall nu granska frågan huruvida artikel 49 EG skall tolkas så, att den utgör hinder för att tillämpa en nationell lagstiftning av det slag som avses i målet vid den nationella domstolen.
Moreover, the fact that a collective agreement that has been declared to be of universal application, such as the TV Mindestlohn, itself generally refers to other collective agreements or special agreements granting the right to higher wages is, in my opinion, consistent with Directive 96/71.
Det faktum att det i ett kollektivavtal som har förklarats ha allmän giltighet, såsom TV Mindestlohn, allmänt hänvisas till andra kollektivavtal eller särskilda avtal i vilka anges en högre lönenivå är också, enligt min åsikt, förenligt med direktiv 96/71.
It is settled caselaw that Article 49 EC requires not only the elimination of all discrimination against service providers established in another Member State on the ground of their nationality but also the
Enligt fast rättspraxis innebär artikel 49 EG inte bara att det är nödvändigt att avskaffa all form av diskriminering, på grund av nationalitet, av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat, utan även att det är nödvändigt att avskaffa varje
The German arrangements for determining minimum rates of pay in the construction industry therefore appear to me to constitute a coherent system that is compatible with Directive 96/71.
Den tyska ordningen för att fastställa minimilönenivåer i byggsektorn förefaller således utgöra ett sammanhängande system som är förenligt med direktiv 96/71.
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 abolition of any restriction, even if it applies without distinction to national providers of services and to those of other Member States, which is liable to prohibit, impede or render less advantageous the activities of a provider of services established in another Member State where he lawfully provides similar services.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06 första stycket i delstatslagen medföra att tjänsteleverantörer som är etablerade i en annan medlemsstat, där minimilönenivåerna är lägre, åläggs ytterligare en ekonomisk börda som kan medföra att deras tjänster förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva i värdstaten.
25 agreement in force at the place where those services are performed, Paragraphs 3(1) and 4(1) of the Landesvergabegesetz may impose on service providers established in another Member State where minimum rates of pay are lower an additional economic burden that may prohibit, impede or render less attractive the provision of their services in the host State.
inskränkning – även om den är tillämplig på inhemska tjänsteleverantörer och tjänsteleverantörer från andra medlemsstater utan åtskillnad – som innebär att tjänster som tillhandahålls av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat, där denne lagligen utför liknande tjänster, förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva. 25
It has to be stated in this regard that the Court has already ruled that the application of the host Member State’s domestic legislation to service providers is liable to prohibit, impede or render less attractive the provision of services by persons or undertakings established in other Member States to the extent that it involves expenses and additional administrative and economic burdens. 26
Det bör i detta sammanhang påpekas att domstolen tidigare har slagit fast att tillämpning av värdmedlemsstatens nationella bestämmelser på personer som tillhandahåller tjänster kan medföra att de tjänster som tillhandahålls av personer eller företag som är etablerade i andra medlemsstater förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva i den mån de medför ytterligare kostnader samt ytterligare administrativa och ekonomiska bördor. 26
However, it must be noted that the provisions in question of the Landesvergabegesetz apply without distinction to national providers of services and to those of other Member States.
Det bör påpekas att de ifrågavarande bestämmelserna i delstatslagen utan åtskillnad är tillämpliga på såväl nationella tjänsteleverantörer som tjänsteleverantörer från andra medlemsstater.
In other words, the obligation to pay the minimum wage laid down in the collective agreement in force in the place where the services are performed applies both to service providers established in Germany and to those established in another Member State.
Med andra ord gäller skyldigheten att respektera den minimilön som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls såväl tjänsteleverantörer etablerade i Tyskland som de som är etablerade i någon annan medlemsstat.
In the present case, there is barely any doubt, in my view, that a restriction on the freedom to provide services exists.
I det förevarande målet råder det, enligt min mening, knappast något tvivel om att det föreligger en inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster.
By requiring undertakings performing public works contracts and, indirectly, their subcontractors to pay workers at least the remuneration prescribed by the collective
Genom att de som tilldelas byggentreprenadkontrakt, och indirekt deras underentreprenörer, förpliktas att betala minst den lön som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls, kan 3 § första stycket och 4 §