natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to the main proceedings, the Court has already held that, in the case of an appeal, the purpose of the procedure before the Regeringsrätten is to review the legality of an opinion which, once it becomes definitive, binds the tax authorities and serves as the basis for the assessment to tax if and to the extent to which the person who applied for the opinion continues with the action envisaged in his application and that, in those circumstances, the Regeringsrätten must be held to be carrying out a judicial function (X and Y, paragraph 17).
När det gäller förfarandet i målet vid Regeringsrätten har EG-domstolen redan slagit fast att Regeringsrättens prövning av ett överklagande syftar till att kontrollera lagenligheten av ett beslut om förhandsbesked, som, när det vunnit laga kraft, är bindande för skattemyndigheten och ska lända till efterrättelse vid taxeringen, om och i den mån den enskilde som begärt detta besked genomför den åtgärd som ansökan gäller, och att Regeringsrätten under dessa omständigheter ska anses utöva rättskipande verksamhet (domen i det ovannämnda målet X och Y, punkt 17).
The fact that the Skatteverket confirmed the preliminary opinion of the Skatterättsnämnden does not affect the judicial nature of the main proceedings.
Den omständigheten att Skatteverket har yrkat att Skatterättsnämndens förhandsbesked ska fastställas saknar betydelse för huruvida förfarandet vid Regeringsrätten ska anses vara av rättskipande karaktär eller ej.
In addition, in the main proceedings, the referring court asks the Court of Justice a question concerning the interpretation of a provision of Community law, namely the first indent of Article 20 of Directive 92/83, and it considers that a preliminary ruling on that point is necessary in order to review the legality of the preliminary opinion of the Skatterättsnämnden.
Dessutom har Regeringsrätten i det aktuella målet ställt en fråga till EG-domstolen som avser tolkningen av en gemenskapsrättslig bestämmelse, nämligen artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83, och den har funnit att ett förhandsavgörande fordras på denna punkt för att lagenligheten av Skatterättsnämndens förhandsbesked ska kunna kontrolleras.
The Court is therefore not being asked to deliver an advisory opinion on a hypothetical question.
Domstolen har alltså inte ombetts att avge ett rådgivande utlåtande i en hypotetisk fråga.
According to the order for reference, the Regeringsrätten has unlimited jurisdiction in this connection, independently of the submissions of the parties.
Av beslutet om hänskjutande framgår att Regeringsrätten i detta avseende är behörig att pröva målet i hela dess vidd oberoende av parternas inställning.
Moreover, since there is no judicial remedy under national law against the decisions of the Regeringsrätten, that court is obliged, under the third paragraph of Article 234 EC, to bring the matter before the Court of Justice.
Då för övrigt Regeringsrättens avgöranden inte kan överklagas enligt nationell rätt är den domstolen skyldig enligt artikel 234 tredje stycket EG att föra frågan vidare till EG-domstolen.
Consequently, as already stated in paragraph 23 of this judgment, in proceedings such as the main proceedings, it is only by referring a question to the Court for a preliminary ruling that the objective pursued by that provision can be attained, that is to ensure the proper application and uniform interpretation of Community law in all
Som redan nämnts i punkt 23 i förevarande dom gäller följaktligen i ett sådant förfarande som det i målet vid Regeringsrätten att det endast är genom att framställa en begäran om förhandsavgörande till EG-domstolen som det ändamål som eftersträvas med denna bestämmelse kan uppnås, nämligen ett säkerställande av att gemenskapsrätten tillämpas korrekt och tolkas enhetligt i alla medlemsstater samt ett förhin-
Taking into account all the foregoing considerations, the Court has jurisdiction to reply to the question posed by the Regeringsrätten.
Med hänsyn till ovan angivna överväganden är domstolen behörig att besvara den fråga som Regeringsrätten ställt.
By its question, the referring court asks whether the alcohol contained in cooking wine is to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida den alkohol som finns i matlagningsvin ska klassificeras som sådan etylalkohol som avses i artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83.
In that regard, although, as the national court states, cooking wine is, as such, an edible preparation falling within chapter 21 of the Combined Nomenclature annexed to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff (OJ 1987 L 256, p.
Som den hänskjutande domstolen har påpekat gäller i detta avseende att även om matlagningsvin som sådant är en livsmedelsberedning i den mening som avses i kapitel 21 i den Kombinerade nomenklaturen, vilken utgör bilaga till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s.
It follows that if the ethyl alcohol contained in cooking wine has an alcoholic strength exceeding 1.2 % volume, that alcohol falls within the scope of the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Av detta följer att om den etylalkohol som ingår i matlagningsvin har en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent, omfattas densamma av tillämpningsområdet för artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83.
The fact that cooking wine is, as such, regarded as an edible preparation does not affect that assessment.
Den omständigheten att matlagningsvin som sådant ska anses utgöra en livsmedelsberedning saknar betydelse för denna bedömning.
The first indent of Article 20 of Directive 92/83 applies even when the products covered by that provision form part of a product which falls within another chapter of the combined nomenclature.
Artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83 är nämligen även tillämplig när varor som omfattas av tillämpningsområdet för denna bestämmelse utgör en del av en vara som omfattas av ett annat kapitel i den kombinerade nomenklaturen.
Consequently, the alcohol contained in cooking wine, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, constitutes ethyl alcohol within the meaning of the first indent of Article 20 of Directive 92/83, which is, without prejudice to the exemption provided for in Article 27(1)(f) of that directive, subject to the harmonised excise duty.
Den alkohol som finns i matlagningsvin utgör följaktligen, om den har en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent, etylalkohol i den mening som avses i artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83, vilken – med förbehåll för den befrielse från punktskatt som föreskrivs i artikel 27.1 f i det direktivet – omfattas av den harmoniserade punktskatten.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that the alcohol contained in cooking wine is, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Med hänsyn till ovan redovisade överväganden ska den fråga som ställts besvaras så, att den alkohol som finns i matlagningsvin ska klassificeras som sådan etylalkohol som avses i artikel 20 första strecksatsen i direktiv 92/83 om den har en faktisk alkoholhalt som överstiger 1,2 volymprocent.
The alcohol contained in cooking wine is, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first
Den alkohol som finns i matlagningsvin ska klassificeras som sådan etylalkohol som avses i artikel 20 första strecksatsen i rådets direktiv 92/83/EEG av
Case C-533/06
Mål C-533/06
(Trade marks — Directive 89/104/EEC — Article 5(1) — Exclusive rights of the trade mark proprietor — Use of a sign identical with, or similar to, a mark in a comparative advertisement — Limitation of the effects of a trade mark — Comparative advertising — Directives 84/450/EEC and 97/55/EC — Article 3a(1) — Conditions under which comparative advertising is permitted — Use of a competitor’s trade mark or of a sign similar to that mark)
(begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)) ”Varumärken — Direktiv 89/104/EEG — Artikel 5.1 — Varumärkesinnehavarens ensamrätt — Användning av ett kännetecken som är identiskt med eller liknar ett varumärke i jämförande reklam — Begränsningar av varumärkets rättsverkan — Jämförande reklam — Direktiven 84/450/EEG och 97/55/EG — Artikel 3a.1 — Villkor för att den jämförande reklamen ska vara tillåten — Användning av en konkurrents varumärke eller av ett kännetecken som liknar detta varumärke”
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 31 January 2008 . . . .Judgment of the Court (First Chamber), 12 June 2008 . . . . . . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat P. Mengozzi föredraget den 31 januari 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Right, for the proprietor of a trade mark, to prevent the use by a third party of an identical or similar sign for identical or similar goods or services
Tillnärmning av lagstiftning — Varumärken — Direktiv 89/104 — Rätt för innehavaren av ett varumärke att motsätta sig att tredje man använder ett identiskt eller liknande kännetecken för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag
(Council Directive 89/104, Art. 5(1) and (2))
(Rådets direktiv 89/104, artikel 5.1 och 5.2)
SUMMARY — CASE C-533/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-533/06
(Council Directives 89/104, Art. 5(1) and (2), and 84/450, Art. 3a(1))
(Rådets direktiv 89/104, artikel 5.1 och 5.2, samt rådets direktiv 84/450, artikel 3a.1)
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Registration of a new trade mark — Existence of an identical or similar earlier trade mark registered for identical or similar goods or services — Right, for the proprietor of a trade mark, to prevent the use by a third party of an identical or similar sign for identical or similar goods or services — Likelihood of confusion
Tillnärmning av lagstiftning — Varumärken — Direktiv 89/104 — Registrering av ett nytt varumärke — Äldre identiskt eller liknande varumärke som registrerats för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag — Rätt för innehavaren av ett varumärke att motsätta sig att tredje man använder ett identiskt eller liknande kännetecken för varor eller tjänster som är identiska eller av liknande slag — Risk för förväxling
(Council Directive 89/104, Arts 4(1)(b), and 5(1)(b))
(Rådets direktiv 89/104, artiklarna 4.1 b och 5.1 b)
(Council Directives 89/104, Art. 5(1)(b), and 84/450, Art. 3a)
(Rådets direktiv 89/104, artikel 5.1 b, och rådets direktiv 84/450, artikel 3a)
The use by an advertiser, in a comparative advertisement, of a sign identical with, or similar to, the mark of a competitor for the purposes of identifying the goods and services offered by the latter can be regarded as use for the advertiser’s own goods and services for the purposes of Article 5(1) and (2) of Directive 89/104 concerning trade marks.
Om en annonsör i jämförande reklam använder ett kännetecken som är identiskt med eller liknar en konkurrents varumärke i syfte att identifiera de varor eller tjänster som den senare tillhandahåller, utgör detta användning med avseende på annonsörens egna varor och tjänster i den mening som avses i artikel 5.1 och 5.2 i direktiv 89/104.
promoting the goods and services of that advertiser.
marknadsföra denne annonsörs varor och tjänster.
With such an advertisement, the advertiser seeks to distinguish his goods and services by comparing their characteristics with those of competing goods and services.
I sådan reklam strävar annonsören efter att särskilja de egna varorna och tjänsterna genom att jämföra deras egenskaper med egenskaperna hos de konkurrerande varorna och tjänsterna.
That analysis is confirmed by recital 15 in the preamble to Directive 97/55, in which the Community legislature pointed out that the aim of comparative advertising is to distinguish between the goods and services of the advertiser and those of his competitor.
Detta resonemang styrks genom skäl 15 i direktiv 97/55, i vilket gemenskapslagstiftaren har framhållit att syftet med jämförande reklam är att särskilja annonsörens varor och tjänster från konkurrentens.
(see paras 34-36)
(se punkterna 34–36)
First, Article 5(1) and (2) of Directive 89/104 must be interpreted as covering the use of a sign identical with, or similar to, the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party.
Artikel 5.1 och 5.2 i direktiv 89/104 ska nämligen tolkas på så sätt att bestämmelsen omfattar användning av ett kännetecken som är identiskt med eller liknar varumärket för varor som saluförs eller tjänster som utförs av tredje man.
Second, an advertisement in which the advertiser compares the goods and services which he markets with those of a competitor is aimed, evidently, at
Vidare står det klart att reklam i vilken annonsören jämför de varor och tjänster som denne saluför med en konkurrents varor och tjänster har till syfte att
Article 5(1) and (2) of First Directive 89/104 concerning trade marks and Article 3a(1) of Directive 84/450 concerning misleading and comparative advertising, as amended by Directive 97/55, must be interpreted to the effect that the proprietor of a registered
Artikel 5.1 och 5.2 i det första direktivet 89/104 om varumärken och ar -tikel 3a.1 i direktiv 84/450 om vilseledande och jämförande reklam, i dess lydelse enligt direktiv 97/55, ska tolkas på så sätt att innehavaren av ett registrerat varumärke inte har rätt att förhindra
Directive 89/104 and Article 3a(1)(d) of Directive 84/450.
O2 HOLDINGS OCH O2 (UK) begreppet förväxling, som återfinns i såväl artikel 5.1 b i direktiv 89/104 som artikel 3a.1 d i direktiv 84/450, tolkas på samma sätt.
trade mark is not entitled to prevent the use by a third party of a sign identical with, or similar to, his mark, in a comparative advertisement which satisfies all the conditions, laid down in Article 3a(1), under which comparative advertising is permitted.
tredje man att, i jämförande reklam som uppfyller samtliga de krav som uppställs i artikel 3a.1 för att sådan reklam ska anses vara tillåten, använda ett kännetecken som är identiskt med eller liknar nämnda varumärke.
(see paras 45-49, 51, operative part 1)
(se punkterna 45–49 och 51 samt punkt 1 i domslutet)
The notion of likelihood of confusion is the same in Articles 4(1)(b) and 5(1)(b) of Directive 89/104 concerning trade marks.
Begreppet risk för förväxling är detsamma i artiklarna 4.1 b och 5.1 b i direktiv 89/104 om varumärken.
However, where the conditions required in Article 5(1)(b) of Directive 89/104 to prevent the use of a sign identical with, or similar to, a registered trade mark are met, a comparative advertisement in which that sign is used cannot satisfy the condition, laid down in Article 3a(1)(d) of Directive 84/450, as amended by Directive 97/55, under which comparative advertising is permitted.
När villkoren i artikel 5.1 b i direktiv 89/104 för att förhindra användningen av ett kännetecken som är identiskt med eller liknar ett registrerat varumärke emellertid är uppfyllda, är det uteslutet att den jämförande reklam i vilken detta kännetecken används anses uppfylla det krav för att sådan reklam ska anses vara tillåten som uppställs i artikel 3a.1 d i direktiv 84/450, i dess lydelse enligt direktiv 97/55.
Article 4(1)(b) of Directive 89/104, however, concerns an application for registration of a mark.
Artikel 4.1 b i direktiv 89/104 avser emellertid en ansökan om registrering av ett varumärke.
Once a mark has been registered, its proprietor has the right to use it as he sees fit so that, for the purposes of assessing whether the application for registration falls within the ground for refusal laid down in that provision, it is necessary to ascertain whether there is a likelihood of confusion with the opponent’s earlier mark in all the circumstances in which the mark applied for might be used if it were to be registered.
När ett varumärke är registrerat har varumärkesinnehavaren rätt att använda det efter eget skön, och det ska därför vid bedömningen av om det föreligger hinder för registreringen av varumärket enligt denna bestämmelse prövas huruvida det föreligger risk för förväxling med den invändande partens äldre varumärke med beaktande av alla de sammanhang i vilka det sökta varumärket, om det registrerades, skulle kunna komma att användas.
First, in the case of similarity between the mark and the sign and between the goods or services, the likelihood of confusion constitutes the specific condition for protection.
I det fall som avses i artikel 5.1 b i direktiv 89/104 gör tredje man som använder ett kännetecken som är identiskt med eller liknar det registrerade varumärket däremot inte gällande några varumärkesrättigheter med avseende på nämnda kännetecken, utan använder
Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is thus designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, there exists a likelihood of confusion on the part of the public.
Artikel 5.1 b i direktiv 89/104 ska således endast tillämpas om det på grund av att de varumärken som avses är identiska eller liknar varandra och de varor eller tjänster som avses är identiska eller av liknande slag föreligger en risk för förväxling hos allmänheten.
Second, it is apparent from Article 3a(1)(d) of Directive 84/450 that comparative advertising is not permitted if there is a likelihood of confusion between the advertiser and a competitor or between the advertiser’s trade marks, goods or services and those of a competitor.
Vidare framgår det av artikel 3a.1 d i direktiv 84/450 att jämförande reklam inte är tillåten om det föreligger risk för förväxling mellan annonsören och en konkurrent eller mellan annonsörens och en konkurrents varumärken, varor eller tjänster.
In the light of recitals 13 to 15 of Directive 97/55, the same interpretation must be given to the term ‘confusion’ used in both Article 5(1)(b) of
Mot bakgrund av skälen 13–15 i direktiv 97/55 ska
SUMMARY — CASE C-533/06 whether the proprietor of the registered mark is entitled to oppose that specific use, the assessment must be limited to the circumstances characterising that use, without there being any need to investigate whether another use of the same sign in different circumstances would also be likely to give rise to a likelihood of confusion.
SAMMANFATTNING — MÅL C-533/06 det endast vid ett särskilt tillfälle. Under dessa förhållanden ska, vid bedömningen av huruvida innehavaren av det registrerade varumärket med framgång kan invända mot denna särskilda användning, endast de omständigheter beaktas som kännetecknar nämnda användning, och det saknas anledning att undersöka huruvida även annan användning av samma kännetecken som skett under andra omständigheter skulle kunna ge upphov till risk för förväxling.
(see paras 65-67) of a registered trade mark is not entitled to prevent the use by a third party, in a comparative advertisement, of a sign similar to that mark in relation to goods or services identical with, or similar to, those for which that mark was registered where such use does not give rise to a likelihood of confusion on the part of the public, and that is so irrespective of whether or not the comparative advertisement satisfies all the conditions laid down in Article 3a of Directive 84/450 concerning misleading advertising and comparative advertising, as amended by Directive 97/55, under which comparative advertising is permitted.
har rätt att förhindra tredje man att i jämförande reklam använda ett kännetecken som liknar detta varumärke för varor eller tjänster som är identiska med eller av liknande slag som de varor eller tjänster för vilka nämnda varumärke är registrerat, när denna användning inte medför någon risk för förväxling hos allmänheten. Detta gäller oberoende av om nämnda jämförande reklam uppfyller eller inte uppfyller samtliga de krav för att sådan reklam ska anses vara tillåten som uppställs i artikel 3a i direktiv 84/450 om vilseledande och jämförande reklam, i dess lydelse enligt direktiv 97/55.
Article 5(1)(b) of First Directive 89/104 concerning trade marks is to be interpreted as meaning that the proprietor
Artikel 5.1 b i det första direktivet 89/104 om varumärken ska tolkas så, att innehavaren av ett registrerat varumärke inte
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 31 January 2008 1
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATPAOLO MENGOZZI föredraget den 31 januari 2008 1
Article 5 of Directive 89/104, under the heading ‘Rights conferred by a trade mark’, reads as follows:
Artikel 5 i direktiv 89/104, med rubriken ”Rättigheter som är knutna till ett varumärke”, har följande lydelse:
(a) any sign which is identical with the trade mark in relation to goods or services which are identical with those for which the trade mark is registered;
Innehavaren har rätt att förhindra tredje man, som inte har hans tillstånd, att i näringsverksamhet använda a) tecken som är identiska med varumärket med avseende på de varor och tjänster som är identiska med dem för vilka varumärket är registrerat,
These questions were raised in the context of proceedings between companies operating in the mobile phone sector, O2 Holdings Limited and O2 (UK) Limited (together ‘O2’), of the one part, and Hutchison 3G Limited (‘H3G’), of the other, concerning a television advertising campaign run by the latter in the United Kingdom to promote its mobile telephone services.
Dessa frågor har ställts i ett mål mellan företag som är verksamma inom mobiltelefonibranschen, dels O2 Holdings Limited och O2 (UK) Limited (nedan gemensamt kallade O2), dels Hutchison 3G Limited (nedan kallat H3G) i fråga om en reklamkampanj i TV som det sistnämnda företaget för att främja sina mobiltelefonitjänster genomförde i Förenade kungariket.
(b) any sign where, because of its identity with, or similarity to, the trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade mark and the sign, there exists a likelihood of confusion on the part of the public, which includes the likelihood of association between the sign and the trade mark.
b) tecken som på grund av sin identitet eller likhet med varumärket och identiteten eller likheten hos de varor och tjänster som täcks av varumärket och tecknet kan leda till förväxling hos allmänheten, inbegripet risken för association mellan tecknet och varumärket.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-533/06
Any Member State may also provide that the proprietor shall be entitled to prevent all third parties not having his consent from using in the course of trade any sign which is identical with, or similar to, the trade mark in relation to goods or services which are not similar to those for which the trade mark is registered, where the latter has a reputation in the Member State and where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
En medlemsstat kan också besluta att innehavaren skall ha rätt att förhindra tredje man, som inte har hans tillstånd, från att i näringsverksamhet använda ett tecken som är identiskt med eller liknar varumärket med avseende på varor och tjänster av annan art än de för vilka varumärket är registrerat, om detta är känt i den medlemsstaten och om användningen av tecknet utan skälig anledning drar otillbörlig fördel av eller är till förfång för varumärkets särskiljningsförmåga eller renommé.