natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is for the national court to determine the regime applicable to the contract forming the object of the procedure at issue in the main proceedings on the basis of Article 10 of Directive 92/50, in particular by verifying that the sendees which make up that contract and the reference numbers of the nomenclature of the United Nations Common Product Classification correspond In any case, Category 20 of Annex IΒ to Directive 92/50 cannot be interpreted as also including land transport services in themselves, as they are explicitly covered by Category 2 of Annex IA to the Directive.'
Det ankommer på den hänskjutande domstolen att fastställa vilka bestämmelser som är tillämpliga på det upphandlingskontrakt som är föremål för förfarandet vid den nationella domstolen enligt artikel 10 i direktiv 92/50, särskilt genom att pröva huruvida de tjänster som kontraktet avser överensstämmer med referensnumren i CPC-nomenklaturen. Kategori 20 i bilaga IB till nämnda direktiv kan dock inte under några omständigheter anses omfatta landtransporter som sådana, då dessa uttryckligen omfattas av kategori 2 i bilaga IA till detta direktiv."
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 18 April 2002.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 18 april 2002.
'(1) It is appropriate, in order to determine which arrangements apply to a service contract serving a single purpose, but which could be subdivided into part services, to ascertain to which of the annexes to Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts each part service is to be assigned.
Enligt artikel 10 i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, skall upphandlingen göras i enlighet med bestämmelserna i avdelningarna III—VI i direktivet, om värdet av de tjänster som finns förtecknade i bilaga I A till detsamma överstiger värdet av de tjänster som finns förtecknade i bilaga I B. I motsatt fall, om värdet av de tjänster som finns förtecknade i bilaga I B överstiger värdet av de tjänster som finns förtecknade i bilaga 1 A, skall kontrakten tilldelas i enlighet med artiklarna 14 och 16 i direktiv 92/50.
Under Article 10 of that directive the contract is to be awarded in accordance with the provisions of Titles III to VI of the directive where the value of the services listed in Annex I A is greater than the value of the services listed in Annex I B. Conversely, if the value of the services listed in Annex I Β is greater than the value of the services listed in Annex I A the contract is to be awarded in accordance only with Articles 14 and 16 of the directive.
När det gäller tjänster som motsvarar olika CPC-referensnummer, är det nödvändigt att göra en uppdelning för att avgöra vilket system som skall tillämpas på kontraktet i sin helhet, även om denna uppdelning får till följd att en prioriterad tjänst bara underkastas en begränsad tillämpning av direktiv 92/50.
(2) As regards services corresponding to different CPC references, it is necessary to separate them in order to determine which arrangements apply to the contract as a whole, even where the consequence of such separation would be to make a priority service subject only to a limited application of Directive 92/50.
En del av de tjänster som omnämns under faktiska omständigheter skall hänföras till bilaga I A till direktiv 92/50, andra till bilaga I B till detsamma. Med tanke på uppdelningen av dessa tjänster, som den beskrivs i beslutet om hänskjutande, verkar det som om de tjänster som inordnas under referensnummer 74 i CPC. "hjälptjänster och tjänster i anslutning till transporten", i värde utgör den största delen av kontraktet.
(3) Some of the services mentioned in the statement of facts come under Annex I A and others under Annex I Β to Directive 92/50.
göra separata upphandlingar för icke prioriterade deltjänster och prioriterade deltjänster som samverkar till att förverkliga ett och samma mål.
Ireland has failed to fulfil its obligations under Articles 7(6), 18 and 19 of that directive and under the EC Treaty.
"Fördragsbrott Direktiv 80/778/EEG dricksvatten — Felaktigt genomförande" (sjätte avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 21 August 2000 and amended by the reply lodged on 27 February 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that:
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 21 augusti2000, ändrad genom dess replik som inkom den 27 februari 2001, väckt talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 7.6, 18 och 19 i rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten och EG-fördraget genom att
The plea alleging failure to comply with microbiological parameters 57 and 58 of Annex I to Directive 80/778 in public water supplies by failing to ensure compliance with microbiological parameters 57 (total coliforms) and 58 (faecal coliforms) of Annex I to Council Directive 80/778/EEC of 15 July 1980 relating to the quality of water intended for human consumption in respect of certain public water supplies and certain group water supplies and
Anmärkningen att de kooperativa vattenanläggningarna inte uppfyllt de mikrobiologiska parametrarna 57 och 58 i bilaga I till direktiv 80/778 inte säkerställa att de biologiska parametrarna 57 (totala koliformer) och 58 (fekala koliformer) som fastställs i bilaga I till det nämnda direktivet iakttas vad gäller vissa allmänna vattenanläggningar och för kooperativa vattenanläggningar och inte i sin lagstiftning om genomförande av detta direktiv beakta att kraven i bilaga I till detta är av tvingande karaktär vad gäller kooperativa vattenanläggningar.
It is common ground between the parties that at the date of expiry of the period laid down in the reasoned opinion, namely 14 September 1999, the public water supplies listed in the Commission's application did not comply with microbiological parameters 57 and 58 of Annex 1 to Directive 80/778.
Domstolen påpekar inledningsvis att Irland inte har bestritt att de kooperativa vattenanläggningar som avses i kommissionens talan inte följer de mikrobiologiska parametrarna 57 och 58 i bilaga I till direktiv 80/778.
Page 25
Bedömning
The plea alleging non-conformity of the Irish legislation implementing Directive 80/778 insignificant amounts merely confirms that the limit-values were in fact exceeded.
Anmärkningen att den irländska lagstiftningen för genomförande av direktiv 80/778 inte är tvingande
The plea alleging failure to comply with microbiological parameters 57 and 58 of Annex I to Directive 80/778 in group water schemes
Anmärkningen att de allmänna vattenförsörjningskällorna inte uppfyller de mikrobiologiska parametrarna 57 och 58 i bilaga I till direktiv 80/778
The Court notes that Directive 80/778 applies to group water schemes.
Domstolen påpekar att direktiv 80/778, är tillämpligt på kooperativa vattenanläggningar.
Pursuant to Articles 7(6), 18 and 19 of Directive 80/778, Ireland was therefore obliged to ensure the binding character of Annex I to that directive in respect of those schemes.
Enligt artiklarna 7.6, 18 och 19 i nämnda direktiv var Irland följaktligen skyldigt att i fråga
The Court notes that Ireland does not deny that the group water schemes referred to in the Commission's application do not comply with the microbiological parameters 57 and 58 of Annex I to Directive 80/778.
om sådana anläggningar säkerställa den tvingande karaktären av bilaga I till detta direktiv.
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 25 April 2002.
Generaladvokaten A. Tizzano har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 25 april 2002.
'(1) By not ensuring compliance with microbiological parameters 57 (total coliforms) and 58 (faecal coliforms) laid down in Annex I to Council Directive 80/778/EEC of 15 July 1980 relating to the quality of water intended for human consumption, in relation to a number of public water distribution networks and certain Group Water Schemes (other than those providing on average less than 10 m3 a day or serving fewer than 50 persons, save where the water is supplied as part of a commercial or public activity) identified in the official reports on water intended for human consumption and in the correspondence concerning the water situation in the Ballycroy area, Ireland has failed to fulfil its obligations under Articles 7(6) and 19 of Directive 80/778 and under the Treaty.
Irland har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 7.6 och 19 i direktiv 80/778 och enligt fördraget genom att inte säkerställa iakttagandet av de mikrobiologiska parametrarna nr 57 (totala koliformer) och nr 58 (fekala koliformer) i bilaga I till rådets direktiv 80/778 av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten vad gäller flera allmänna vattendistributionsnät och vad gäller vissa Group Water Schemes (andra än dem som tillhandahåller mindre än tio kubikmeter per dag i genomsnitt eller försörjer mindre än 50 personer om det inte gäller vatten som tillhandahålls inom ramen för en kommersiell eller offentlig verksamhet) vilka angivits i officiella rapporter angående vatten avsett att användas som dricksvatten och i skriftväxlingen angående tillståndet för vattnet på orten Ballycroy.
By order of 10 July 2000 the Diikitiko Protodikio Rodou (Administrative Court of First Instance, Rhodes) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC three questions on the interpretation of Article 1 of Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986.
Dioikitiko Protodikeio Rodou (förvaltningsdomstol i första instans på Rhodos) har, genom beslut av den 10 juli 2000, ställt tre frågor om tolkningen av artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986.
Geha Naftiliaki EPE and Total Scope NE are the respective owners of the hydrofoils FL Marianna and Fl. Zeus.
Sjötransportbolagen GEHA Naftiliaki EPE och Total Scope NE äger bärplansbätarna "Fl. Marianna" respektive "Fl. Zeus". Nicolaos Sarlis, Anastasios Charalambis, Antonios Charalambis, Dimitrios Kattidenios och Vasileios Dimitrakopoulos äger gemensamt bärplansbäten "Iviscos".
Those questions were referred in proceedings brought by Geha Naftiliaki EPE, Total Scope NE, Mr Georgiou, Charalambis Bros OE, Mr Anastasios Charalambis, Mr Sarlis, Mr Kattidenios, Mr Antonios Charalambis and Mr Dimitrakopoulos against NPDD Limeniko Tamio Dodekanisou (hereinafter 'the Dodecanese
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan, å ena sidan, Geha Naftiliaki EPE, Total Scope NE, Stavros Georgios, Afoi Charalambis OE, Anastasios Charalambis, Nicolaos Sarlis, Dimitrios Kattidenios, Antonios Charalambis och Vassileios Dimitracopoulos och, å andra sidan, NPDD Limeniko Tameio DOD/SOU (nedan kallad Dodekanesernas hamnkassa) och Elliniko Dimosio (grekiska staten).
These three vessels are used for day excursions from the port of Rhodes to Turkey and back.
Den första frågan hamnavgifter inte hade betalats.
Taking the view that application of that regulation to the main proceedings gives rise to difficulties, the Diikitiko Protodikio Rodou has referred a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Detta fastställelsebeslut bekräftades den 5 augustil996 av regiondirektören i Dodekaneserna.
By assessment of 1 August 1996, the Dodecanese Harbour Fund found that there was a shortfall in the harbour dues payable by, amongst others, Mr Georgiou, representing Geha Naftiliaki EPE and Total Scope NE, and Charalambis Bros OE.
Sökandena väckte talan vid den nationella domstolen och yrkade att de i föregående punkt omnämnda besluten skulle ogiltigförklaras.
That finding was approved on 5 August 1996 by the regional director for the Dodecanese.
Vidare yrkade de att ett visst belopp, som erlagts såsom hamnavgifter, skulle återbetalas.
By the action brought before the national court, the applicants in the main proceedings request that the decisions referred to in the foregoing paragraph be annulled and that certain sums paid in harbour dues be refunded.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida artikel 1 i förordning nr 4055/86 utgör hinder mot varje inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster pä sjötransportområdet mellan medlemsstater och tredje land som föreskrivs i en medlemsstats lagstiftning, eller om det enligt bestämmelsen endast är förbjudet att föreskriva inskränkningar som medför en diskriminering mellan nationella transportföretag och transportföretag från andra medlemsstater som utför sjötransporter till tredje land.
By its first question, the national court is essentially asking whether Article 1 of Regulation No 4055/86 precludes a Member State from imposing, by virtue of national law, any restriction on the supply of services in the area of maritime transport between Member States and third countries, or whether that provision prohibits only restrictions that discriminate between domestic carriers and carriers who are nationals of other Member States engaging in maritime transport to third countries.
Genom förordning nr 4055/86 blir samtliga regler i fördraget om friheten att tillhandahålla tjänster tillämpliga på sektorn sjötransporter mellan medlemsstater.
Since Regulation No 4055/86 has rendered applicable to the sphere of maritime transport between Member States the totality of the Treaty rules governing the freedom to provide services, it precludes the application of any national legislation whose effect is to make the provision of services between Member States more difficult than that of purely domestic services within a Member State, unless that legislation is justified by compelling reasons of public interest and the measures enacted thereby are necessary and proportionate.
Denna förordning utgör därför hinder för tillämpning av all nationell lagstiftning som gör det svårare att tillhandahålla tjänster mellan medlemsstater än inom en medlemsstat, om inte lagstiftningen framstår som motiverad av tvingande hänsyn till allmänintresset och under förutsättning att de åtgärder som föreskrivs är nödvändiga och proportionerliga.
In support of their action, they submit that the amounts of the harbour dues at issue in the main proceedings were calculated unlawfully.
Till stöd för sin talan anförde sökandena att hamnavgifterna som är föremål för prövning i målet vid den nationella domstolen hade beräknats på ett felaktigt sätt.
They take the view that the harbour dues should have been calculated on the basis of Article 6(2)(A) of Law No 2399/1996, that is to say at 5% on the price of the ticket, and not on the basis of Article 6(2)(B)(a) of that Law, that is to say at GRD 5 000 for each passenger, since the vessels were chartered under a full charter by tourist agencies for the purpose of day excursions from Rhodes to Turkey and back, and the final destination of those vessels was Rhodes, a domestic port, and not Turkey.
De anser att hamnavgifterna borde ha påförts på grundval av artikel 6.2 A i lag nr 2399/1996 (det vill säga med 5 procent av biljettpriset) och inte på grundval av artikel 6.2 B a i denna lag (det vill säga med 5 000 GRD för varje passagerare), eftersom fartygen chartrades i sin helhet av reseföretag för genomförande av dagsturer från Rhodos till Turkiet och tillbaka och eftersom dessa fartygs slutdestination var Rhodos, det vill säga en inhemsk hamn, och inte Turkiet.
Since Article 1(1) of Regulation No 4055/86 has extended the principle of the freedom to provide services as regards intra-Community traffic to traffic between a Member State and a third country, the rules established in relation to the former must be applied to the latter.
Sökandena i målet vid den nationella domstolen har även gjort gällande att avgift för bärplansbåtar inte skall erläggas enligt artikel 6.2 B a i lag nr 2399/1996, eftersom dessa båtar inte omnämns särskilt däri, utan enligt artikel 6.2 A i nämnda lag.
The applicants in the main proceedings also contend that hydrofoils are not subject to the dues provided for in Article 6(2)(B)(a) of Law No 2399/1996, because they are not specifically referred to in that provision, but to the dues provided for in Article 6(2)(A) of that Law.
Genom artikel 1.1 i förordning nr 4055/86 har principen om frihet att tillhandahålla tjänster avseende förbindelser inom gemenskapen utsträckts till att omfatta även förbindelser mellan en medlemsstat och ett tredje land. De regler som fastställts för de förstnämnda förbindelserna skall således även tillämpas på sistnämnda förbindelser.
Consequently, the provision of maritime transport services between the port of Rhodes and a Turkish port cannot, in the absence of objective justification (see Commission ν France, cited above, paragraph 16), be subject to more onerous conditions than those to which the provision of comparable services between the port of Rhodes and ports in Greece or other Member States are subject.
Sjötransporttjänster som tillhandahålls mellan Rhodos hamn och turkiska hamnar skall således inte omfattas av strängare villkor än vad som gäller liknande tjänster som tillhandahålls mellan Rhodos hamn och Republiken Greklands eller övriga medlemsstaters hamnar, om dylika strängare villkor inte är berättigade av objektiva hänsyn (se domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 16).
They claim that calculating harbour dues by reference to the vessel's destination gives rise to discrimination not only against them but also against passengers.
Sökandena har vidare gjort gällande att beräkningen av hamnavgifterna utifrån fartygets destinationsort utgör en diskriminering inte bara till sökandenas nackdel, utan även till resenärernas nackdel.
In their submission that discrimination is prohibited by Greece's international obligations.
En dylik diskriminering är förbjuden i enlighet med Republiken Greklands internationella åtaganden.
It is, above all, incompatible with Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC), Article 62 of the EC Treaty (repealed by the Treaty of Amsterdam) and Article 84 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 80 EC), and with Regulation No 4055/86.
Diskrimineringen är även oförenlig med artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse), artikel 62 i EG-fördraget (upphävd genom Amsterdamfördraget) och artikel 84 i EG-fördraget (nu artikel 80 EG i ändrad lydelse), samt med förordning nr 4055/86.
With regard to Article 81 EC, on which the Dodecanese Harbour Fund has relied, that provision in no way precludes the application of
Dodekanesernas hamnkassa har åberopat artikel 81 i fördraget. Domstolen finner emellertid att denna bestämmelse inte utgör något hinder mot att tillämpa förordning nr 4055/86.
No 4055/86 permits the imposition, for journeys to ports in third countries, of harbour dues that vary according to criteria relating to the distance of those ports or their geographical location.
beträffande resor till hamnar i tredje land påföra hamnavgifter som differentieras beroende på avståndet till hamnarna eller deras geografiska läge.
The Harbour Fund has not demonstrated that those costs differ according to destination in the same proportions as the harbour dues at issue in the main proceedings.
Hamnkassan har emellertid inte visat att dessa kostnader varierar beroende på destinationsort i samma proportion som de hamnavgifter som är föremål för prövning i målet vid den nationella domstolen.
By its third question, the national court is essentially asking whether Article 1 of Regulation
Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan för att få klarhet i huruvida det enligt artikel 1 i förordning nr 4055/86 är tillåtet att
A criterion based on the distance or geographical location of the port of destination cannot in itself justify the imposition of different harbour dues.
Avståndet till destinationshamnen eller hamnens geografiska läge kan inte i sig motivera att differentierade hamnavgifter påförs.
Such a difference may be justified only where there are objective differences in the services provided to passengers by the carriers.
Endast om de tjänster som transportföretagen tillhandahåller passagerarna kan särskiljas på objektiva grunder, kan olika hamnavgifter anses vara berättigade.
Article 1 of Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries precludes the application in a Member State of different harbour dues for domestic or intra-Community traffic and traffic between a Member State and a third country if that difference is not objectively justified.
"1) Artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 om tälämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land utgör hinder mot att det i en medlemsstat tillämpas olika hamnavgifter för inrikes förbindelser eller förbindelser inom gemenskapen och för förbindelser mellan en medlemsstat och ett tredje land, om denna skillnad inte är sakligt motiverad.
The imposition on passengers of vesseb that call at or whose final destination is a port in a third country of different harbour dues from those imposed on passengers of vessels whose destination is domestic or in another Member State, without there being any correlation between that difference and the cost of the harbour services enjoyed by those categories of passengers, amounts to a restriction on the freedom to provide services contrary to Article 1 of Regulation No 4055/86.
Att påföra passagerare på fartyg som anlöper en hamn i ett tredje land eller som har en sådan hamn som slutlig destination andra hamnavgifter än dem som påförs passagerare på fartyg vars destination är inhemska hamnar eller hamnar i någon annan av medlemsstaterna, utan att det föreligger något samband mellan denna skillnad och kostnaderna för de hamntjänster som dessa passagerarkategorier kommer i åtnjutande av, utgör en inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster som strider mot artikel 1 iförordning nr 4055/86.
Article 1 of Regulation No 4055/86 does not pennit the imposition, for journeys to ports in third countries, of harbour dues that vary according to criteria relating to the distance of those ports or their geographical location if the difference in the dues is not objectively justified by differences in the way passengers are treated on account of their destination or the place from which they have come.'
Enligt artikel 1 i förordning nr 4055/86 är del inte tillåtet att beträffande resor till hamnar i tredje land påföra hamnavgifter som differentieras beroende på avståndet till hamnarna eller deras geografiska läge, om de olika hamnavgifterna inte är sakligt motiverade på så sätt att resenärerna behandlas på olika sätt beroende på till eller från vilken ort de fördas."
He proposed that the Court should answer as follows:
Han föreslog att domstolen skulle svara på följande sätt.
Case C-112/01 SPKR 4 nr.
Mål C-l 12/01 SPKR 4 nr.
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Förhandsavgörande "Förordningarna (EEG) tir 2913/92 och 2454/93 Överträdelse eller oegentlighet — Uppbörd av tullskuld (sjätte avdelningen)
By order of 9 March 2001 the Vestre Landsret (Western Regional Court, Denmark) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (hereinafter 'the Customs Code') and Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993.
Vestre Landsret har, genom beslut av den 9 mars 2001, ställt två frågor om tolkningen av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (nedan kallad tullkodexen), och kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993.