natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not come within the scope of any of the exceptions or derogations from the principle of open access to electricity transmission or distribution systems laid down by Directive 2003/54.
Härav följer att en bestämmelse såsom 110 § punkt 1 moment 1 EnWG inte omfattas av tillämpningsområdet för någon av bestämmelserna om undantag eller avvikelser från principen om fritt tillträde till system för överföring eller distribution av el enligt direktiv 2003/54.
It follows from all the foregoing that Article 20(1) of Directive 2003/54 must be interpreted as precluding a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, which exempts certain operators of energy supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the grounds that they are located on a geographically connected operation zone and that they predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself and of connected undertakings.
Av det ovanstående följer att artikel 20.1 i direktiv 2003/54 ska tolkas på så sätt att den utgör hinder för en sådan bestämmelse som 110 § punkt 1 moment 1 EnWG genom vilken vissa systemansvariga för energiförsörjningssystem befrias från skyldigheten att ge tredje parter fritt tillträde till dessa system, på den grunden att dessa system är belägna på sammanhörande verksamhetsområden och till övervägande del används för leverans av energi inom det egna företaget och till närstående företag.
‘Article 20(1) of Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC must be interpreted as precluding a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the Law on electricity and gas supply, referred to as ‘the Law on energy management’ (Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung (Energiewirtschaftsgesetz)) of 7 July 2005, which exempts certain operators of energy supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the grounds that they are located on a geographically connected operation zone and that they predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself and of connected undertakings.’
Artikel 20.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG ska tolkas på så sätt att den utgör hinder för en sådan bestämmelse som 110 § punkt 1 moment 1 i lagen om el- och gasförsörjning, kallad lagen om rationell energihantering (Gesetz über die Elektrizi-täts- und Gasversorgung (Energiewirtschaftsgesetz)) av den 7 juli 2005, genom vilken vissa systemansvariga för energiförsörjningssystem befrias från skyldigheten att ge tredje parter fritt tillträde till dessa system, på den grunden att dessa system är belägna på sammanhörande verksamhetsområden och till övervägande del används för leverans av energi inom det egna företaget och till närstående företag.
Case C-462/06
Mål C-462/06
(Regulation (EC) No 44/2001 — Section 5 of Chapter II — Jurisdiction over individual contracts of employment — Section 2 of Chapter II — Special jurisdiction — Article 6(1) — More than one defendant)
”Förordning (EG) nr 44/2001 — Avsnitt 5 i kapitel II — Behörighet vid tvister om individuella anställningsavtal — Avsnitt 2 i nämnda kapitel — Särskilda behörighetsregler — Artikel 6.1 — Flera svarande”
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 17 January 2008 . .
Förslag till avgörande av generaladvokat M. Poiares Maduro föredraget den 17 januari 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters — Regulation No 44/2001 — Jurisdiction over individual contracts of employment — More than one defendant
Civilrättsligt samarbete — Domstols behörighet och verkställighet av domar på privaträttens område — Förordning nr 44/2001 — Behörighet vid tvister om individuella anställningsavtal — Flera svarande
(Council Regulation No 44/2001, Art. 6(1))
(Rådets förordning nr 44/2001, artikel 6.1)
SUMMARY — CASE C-462/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-462/06
The rule of special jurisdiction provided for in Article 6(1) of Regulation No 44/2001 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters cannot be applied to a dispute falling under Section 5 of Chapter II of that regulation concerning the jurisdiction rules applicable to individual contracts of employment.
Den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område kan inte tillämpas på en tvist som omfattas av avsnitt 5, om behörighet vid tvister om anställningsavtal, i kapitel II i nämnda förordning.
As regards the possibility that only an employee may rely on Article 6(1) of the regulation, that would run counter to the wording of both that provision and Section 5 of Chapter II of that regulation.
Vad gäller möjligheten att endast arbetstagaren kan stödja sig på artikel 6.1 i förordningen, skulle detta vara oförenligt med ordalydelsen av denna bestämmelse och av avsnitt 5 i kapitel II i förordningen.
The transformation by the Community courts of the rules of special jurisdiction, aimed at facilitating sound administration of justice, into rules of unilateral jurisdiction protecting the party deemed to be weaker would go beyond the balance of interests which the Community legislature has established in the law as it currently stands.
Om gemenskapsdomstolen omvandlade särskilda behörighetsregler – som syftar till att underlätta en god rättskipning – till unilaterala behörighetsregler till skydd för den part som anses svagast, skulle det ändra den intressebalans som gemenskapslagstiftaren i nuläget har slagit fast som gällande rätt.
Furthermore, such an interpretation would be difficult to reconcile with the principle of legal certainty, which is one of the objectives of the regulation and which requires, in particular, that rules of jurisdiction be interpreted in such a way as to be highly predictable.
En sådan tolkning skulle därför vara svår att förena med principen om rättssäkerhet, som är ett av syftena med förordningen och bland annat förutsätter att behörighetsreglerna tolkas på ett sådant sätt att de uppfyller högt ställda krav på förutsebarhet.
It is apparent from Article 18(1) of that regulation and, moreover, from a literal interpretation of Section 5, supported by the ‘travaux préparatoires’ relating to the regulation, that the court having jurisdiction in proceedings concerning an individual contract of employment must be designated in accordance with the jurisdiction rules laid down in that section, rules which, on account of their specific and exhaustive nature, cannot be amended or supplemented by other rules of jurisdiction laid down in that regulation unless specific reference is made thereto in Section 5.
Det framgår dels av artikel 18.1 i förordningen, dels av en bokstavstolkning av nämnda avsnitt 5, med stöd av förarbetena till denna bestämmelse, att varje tvist som rör ett individuellt anställningsavtal ska prövas vid den domstol som utpekas enligt behörighetsreglerna i avsnitt 5, som till följd av sin särskilda och uttömmande karaktär bara får ändras eller kompletteras av andra behörighetsregler i förordningen om detta avsnitt innehåller en uttrycklig hänvisning till dessa.
(see paras 19-24, 32, 33, 35, operative part)
(se punkterna 19–24, 32, 33 och 35 samt domslutet)
I — Legal and factual framework of the dispute
I — Tillämpliga bestämmelser och bak -grund till tvisten
A — Legal framework
A — Tillämpliga bestämmelser
Article 2 of Regulation No 44/2001 states:
I artikel 2 i förordning nr 44/2001 föreskrivs följande:
‘Subject to this Regulation, persons domiciled in a Member State shall, whatever their nationality, be sued in the courts of that Member State.’
”Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall talan mot den som har hemvist i en medlemsstat väckas vid domstol i den medlemsstaten, oberoende av i vilken stat han har medborgarskap.”
More specifically, the referring court wishes to ascertain whether Section 5 on employment contracts, introduced by Regulation No 44/2001, must be regarded as governing exhaustively and exclusively the rules on jurisdiction concerning such contracts or whether, on the contrary, the rules on jurisdiction laid down in the section on employment contracts may be supplemented by the rules on special jurisdiction laid down in Article 6(1) of Section 2 of that regulation.
Den hänskjutande domstolen önskar få klarhet i huruvida frågan om domstols behörighet vid tvister om anställningsavtal regleras på ett exklusivt och uttömmande sätt i avsnitt 5 om anställningsavtal, vilket har införts genom förordning nr 44/2001, eller huruvida behörighetsreglerna i avsnittet om anställningsavtal kan kompletteras med den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 i avsnitt 2 i förordning nr 44/2001.
3 — Convention of 27 September 1968 on jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters (consolidated version), OJ 1998 C 27, p. 1.
3 — Konvention av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (konsoliderad version) (EGT C 27, 1998, s. 1).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-462/06
‘An employer domiciled in a Member State may be sued: where he is one of a number of defendants, in the courts for the place where any one of them is domiciled, provided the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings;
1) Om han är en av flera svarande, vid domstol där någon av svarandena har hemvist, förutsatt att det finns ett tillräckligt nära samband mellan käromålen för att en gemensam handläggning och dom skall vara påkallad för att undvika att oförenliga domar meddelas som en följd av att käromålen prövas i olika rättegångar.
(1) in the courts of the Member State where he is domiciled; or
1) vid domstolen i den medlemsstat där arbetsgivaren har hemvist, eller
(a) in the courts for the place where the employee habitually carries out his work or in the courts for the last place where he did so, or
… ” a) vid domstolen i den ort där arbetstagaren vanligtvis utför eller senast utförde sitt arbete, eller
Section 5 of Regulation No 44/2001, entitled ‘Jurisdiction over individual contracts of employment’, consists of Articles 18 to 21.
Avsnitt 5 i förordning nr 44/2001 har rubriken ”Behörighet vid tvister om anställningsavtal” och består av artiklarna 18–21.
More specifically, Article 18(1) of Regulation No 44/2001 provides: if the employee does not or did not habitually carry out his work in any one country, in the courts for the place where the business which engaged the employee is or was situated.’
I artikel 18.1 i förordning nr 44/2001 föreskrivs följande: om arbetstagaren inte vanligtvis utför eller utförde sitt arbete i ett och samma land, vid domstolen i den ort där det affärsställe vid vilket arbetstagaren anställts är eller var beläget.”
Mr Rouard, the defendant in the main proceedings, was engaged in 1977 by the company Laboratoires Beecham Sévigné, now Laboratoires Glaxosmithkline, the seat
Motparten i målet vid den nationella domstolen, Jean-Pierre Rouard, anställdes år 1977 av Laboratoires Beecham Sévigné,
In that same Section 5 Article 19 of the Regulation states:
I artikel 19 i avsnitt 5 i förordningen föreskrivs följande:
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE companies, which, in addition, belong to the same group.
GLAXOSMITHKLINE OCH LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE föreskrivs att vissa rättigheter som hade förvärvats enligt det första avtalet skulle bibehållas, visar att han har haft ett enda och sammanhängande anställningsförhållande med de två bolagen, vilka för övrigt ingår i samma koncern.
Since the French courts have jurisdiction in respect of Laboratoires Glaxosmithkline, the seat of which is in France, those courts, he submits, also have jurisdiction, pursuant to Article 6(1) of Regulation No 44/2001, in respect of Glaxosmithkline even though that company is established in the United Kingdom.
Den franska domstolen är behörig att pröva den talan som är riktad mot Laboratoires Glaxosmithkline, vars säte är beläget i Frankrike, och den är därför även behörig enligt artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 att pröva den talan som är riktad mot Glaxosmithkline, trots att det sistnämnda bolaget är etablerat i Förenade kungariket.
of which is in France.
Bolaget har sitt säte i Frankrike.
He was sent by that company on various postings to third countries.
Jean-Pierre Rouard utförde olika uppdrag i tredjeländer för bolagets räkning.
In 1984 he was sent to Morocco under a new employment contract concluded with Beecham Research UK, established in the United Kingdom, which belongs to the same group as Laboratoires Beecham Sévigné.
År 1984 stationerades han i Marocko i kraft av ett nytt anställningsavtal, vilket hade ingåtts med det i Förenade kungariket etablerade bolaget Beecham Research UK. Sistnämnda bolag ingick i samma koncern som Laboratoires Beecham Sévigné.
Under that contract, the second employer undertook to maintain certain contractual rights acquired by Mr Rouard under his initial contract of employment (in particular to preserve his rights derived from length of service and his entitlement to certain payments in the event of dismissal).
I detta anställningsavtal förband sig arbetsgivare nummer två att bibehålla vissa rättigheter som Jean-Pierre Rouard hade förvärvat genom sitt ursprungliga anställningsavtal (bland annat tillgodoräknandet av dennes anställningstid och rätten till avgångsvederlag).
The Conseil de prud’hommes, in accordance with the line of defence of the two employers, declined jurisdiction, however, pointing out that the employment contracts in force at the time of his dismissal were governed by English and Moroccan law.
Conseil de prud’hommes fann, enlighet med vad arbetsgivarna hade anfört i sina svaromål, att den saknade behörighet, och konstaterade att engelsk och marockansk rätt var tillämplig lag för de anställningsavtal som var i kraft vid tidpunkten för uppsägningen.
Therefore, there was no longer any employment relationship between Mr Rouard and Laboratoires Glaxosmithkline in France.
Det förelåg därför inte något anställningsförhållande mellan Jean-Pierre Rouard och Laboratoires Glaxosmithkline i Frankrike.
The Cour d’appel de Versailles (Court of Appeal, Versailles) set aside that decision and remitted the case back to the Conseil de prud’hommes.
Cour d’appel de Versailles upphävde detta beslut och återförvisade målet till Conseil de prud’hommes.
The appellant companies in the main proceedings then brought an appeal before the Cour de cassation.
Klagandebolagen i målet vid den nationella domstolen överklagade beslutet från Cour d’appel till Cour de cassation.
Mr Rouard requests that those companies be ordered jointly and severally to pay various amounts of compensation, together with damages for noncompliance with the dismissal procedure, dismissal without genuine and serious cause and wrongful breach of contract.
Jean-Pierre Rouard yrkade att dessa bolag skulle förpliktas att solidariskt utge vissa belopp till honom, bland annat avgångsvederlag, ersättning för att ett korrekt uppsägningsförfarande inte hade iakttagits, ersättning för att uppsägningen hade skett utan saklig grund samt skadestånd för oberättigad uppsägning.
It is in those circumstances that the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Det är mot denna bakgrund som Cour de cassation, i egenskap av högsta rättsinstans, beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till domstolen:
In support of his claims Mr Rouard considers that the two companies must be regarded as his joint employers, since the clause of the second contract providing that certain contractual rights acquired initially under the first contract are to be maintained confirms that he had a single, continuous contract of employment with the two
Jean-Pierre Rouard har till stöd för sina yrkanden åberopat att de båda bolagen skall anses som dennes medarbetsgivare. En klausul i avtal nummer två, i vilken det
‘Does the rule of special jurisdiction stated in Article 6(1) of Council Regulation …
”Är den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 i rådets förordning…
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06 parts. In order to answer the question it must, first, be determined whether the rule of special jurisdiction stated in Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may be applied in the context of individual contracts of employment, even though there is a section within the Regulation which concerns specifically the rules of jurisdiction applicable to disputes concerning such contracts, and, if so, the conditions governing the application of Article 6(1) of the Regulation in such matters must then be considered and defined.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-462/06 det första avgöras huruvida den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 är tillämplig vid tvister om anställningsavtal, trots att det finns ett avsnitt i förordningen vilket innehåller särskilda behörighetsregler vid tvister om sådana avtal.
A — The applicability of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 in matters relating to individual contracts of employment
För det fall svaret på den första delfrågan är jakande skall det, för det andra, fastställas vilka villkor som gäller för tillämpningen av artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 på detta område.
No 44/2001 …, by virtue of which a person domiciled in a Member State may be sued “where he is one of a number of defendants, in the courts for the place where any of them is domiciled, provided the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings”, apply to proceedings brought by an employee before a court of a Member State against two companies belonging to the same group, one of which, being the one which engaged that employee for the group and refused to re-employ him, is domiciled in that Member State and the other, for which the employee last worked in non-Member States and which dismissed him, in another Member State, when that applicant relies on a clause in the employment contract to claim that the two [companies] were his co-employers from whom he claims compensation for his dismissal or does the rule in Article 18(1) of [R]egulation [No 44/2001], by virtue of which, in matters relating to individual contracts of employment, jurisdiction is to be determined by Section 5 of Chapter II [of that regulation], exclude the application of Article 6(1) [of that regulation], so that each of the two companies must be sued before the courts of the Member State where it is domiciled[?]’
A — Huruvida artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 är tillämplig vid tvister om anställningsavtal nr 44/2001… – enligt vilken talan mot den som har hemvist i en medlemsstat kan väckas ’om han är en av flera svarande, vid domstol där någon av svarandena har hemvist, förutsatt att det finns ett tillräckligt nära samband mellan käromålen för att en gemensam handläggning och dom skall vara påkallad för att undvika att oförenliga domar meddelas som en följd av att käromålen prövas i olika rättegångar’ – tillämplig på en talan som har väckts av en arbetstagare vid en domstol i en medlemsstat mot två bolag som tillhör samma koncern, varav det ena bolaget har säte i den medlemsstaten och är det bolag som anställt löntagaren och som sedan vägrat återinsätta denne i tjänst och det andra bolaget har säte i en annan medlemsstat och är det bolag för vars räkning arbetstagaren senast utfört arbete, i tredjeländer, och som sagt upp honom, när arbetstagaren har åberopat en klausul i anställningsavtalet för att göra gällande att [de två bolagen] har varit medarbetsgivare av vilka han kräver ersättning för sin uppsägning, eller innebär bestämmelsen i artikel 18.1 i [förordning nr 44/2001] enligt vilken behörigheten, vid tvister om anställningsavtal, avgörs enligt avsnitt 5 i kapitel 2 [i förordningen] att tillämpningen av artikel 6.1 [i förordningen] är utesluten, så att talan skall väckas mot vart och ett av bolagen vid domstol i den medlemsstat där bolaget i fråga har sitt säte?”
II — Legal analysis
II — Rättslig bedömning
The Court is requested, in essence, to determine whether Section 5 of Chapter II of Regulation No 44/2001 governs exhaustively and exclusively jurisdiction over individual contracts of employment to the exclusion of all other rules of jurisdiction laid down in that regulation, or whether it permits the interpretation that Section 5 does not exclude the application of the special rule of jurisdiction when the specific circumstances of the case so require, in particular, when related claims concerning a number of defendants are referred to the courts where any one of them is domiciled.
Domstolen skall avgöra huruvida frågan om domstols behörighet vid tvister om anställningsavtal regleras på ett exklusivt och uttömmande sätt i avsnitt 5 i kaptiel II i förordning nr 44/2001 med uteslutande av de övriga behörighetsreglerna i förordningen, eller huruvida det är möjligt att tolka avsnitt 5 på ett sådant sätt att detta avsnitt inte innebär att det är uteslutet att tillämpa en särskild behörighetsregel när detta krävs av omständigheterna i det enskilda fallet, bland annat när det finns konnexa käromål mot flera svarande vid domstolen där någon av dessa har sitt hemvist.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE
GLAXOSMITHKLINE OCH LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE som anges i avsnitt 5 är uttryckligen angivna i förordningen.
(Articles 18 to 21) and, second, that if there are any exceptions to the application of the principles set out in Section 5, they are expressly laid down in the Regulation.
Artikel 6.1 ingår inte i avsnitt 5 och nämns inte, vilket är fallet beträffande artiklarna 4 och 5.5, som ett undantag från reglerna i detta avsnitt.
In so far as Article 6(1) does not fall within Section 5 and is not referred to, as Articles 4 and 5(5) are, as an exception to the application of the rules laid down in that section, the special jurisdiction under Article 6(1) is not therefore applicable to disputes concerning contracts of employment.
Detta innebär följaktligen att den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 inte är tillämplig på tvister om anställningsavtal.
Anticipating the arguments that follow, I would point out at this juncture that the applicability to a dispute concerning an individual contract of employment of the special jurisdiction provided for in Article 6(1) of Regulation No 44/2001, which makes it possible, when the claims are related, to sue a number of defendants before the courts where any one of them is domiciled, must, in my view, be accepted even though a literal interpretation of Section 5 concerning contracts of employment appears, at first sight, to preclude it.
Jag vill redan nu framhålla, och därigenom föregå de resonemang som kommer att utvecklas nedan, att jag anser att den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 i förordning nr 44/2001, vilken innebär att talan kan väckas mot flera svarande vid den domstol som är behörig att pröva talan mot en av dessa när käromålen är konnexa, bör anses vara tillämplig på en tvist om ett anställningsavtal, ehuru en bokstavlig tolkning av avsnitt 5 om anställningsavtal vid ett första påseende förefaller utgöra ett hinder för en sådan tolkning.