natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hence, the Court concluded, in paragraphs 71 and 72 of that judgment, that the applicant Member State had not adduced sufficient evidence to allay the Commission’s serious and reasonable doubts regarding the reliability of the checks, those doubts arising from the failure to take sufficient account of the anomalies detected by the GIS and the absence of checks.
Följaktligen fann förstainstansrätten, i punkterna 71 och 72 i domen, att Konungariket Belgien inte hade anfört tillräcklig bevisning för att vederlägga det allvarliga och skäliga tvivel vad beträffar kontrollernas tillförlitlighet som kommissionen hyste på grund av att de avvikelser som hade framkommit genom GIS inte hade beaktats i tillräcklig utsträckning och på grund av avsaknaden av kontroller.
It therefore considered that the Commission was entitled to apply a financial correction.
Förstainstansrätten ansåg därför att kommissionen var behörig att tillämpa en finansiell korrigering.
In those circumstances, the first plea and the first part of the second plea were rejected.
Under dessa omständigheter kunde talan inte vinna bifall såvitt avsåg den första grunden och den andra grundens första del.
As regards the second part of the second plea, alleging an absence of real risk of loss for the EAGGF, and the third plea, alleging that the flatrate correction is disproportionate to the loss actually suffered by the EAGGF, which the Court of First Instance decided to deal with jointly, the latter did not accept the method of calculation put forward by the Kingdom of Belgium to demonstrate the allegedly disproportionate nature of the financial corrections applied.
Vad beträffar den andra grundens andra del, vilken avsåg att det inte förelåg någon verklig risk för förlust för EUGFJ, och den tredje grunden, vilken avsåg att den finansiella korrigeringen inte stod i proportion till den skada som EUGFJ faktiskt lidit, grunder vilka förstainstansrätten valde att behandla gemensamt, godtog inte förstainstansrätten den beräkningsmetod som Konungariket Belgien hade åberopat för att styrka påståendet att de finansiella korrigeringar som tillämpades var oproportionerliga.
It stated in particular, in paragraphs 88 and 90 of the judgment under appeal, that the extrapolations submitted by the Belgian Government, designed to show the maximum loss sustained by the EAGGF, failed to take into account the recovery of undue payments, and that it was impossible to know whether or not they included the files that were entered into the system late.
I punkterna 88 och 90 i den överklagade domen framhöll förstainstansrätten särskilt att de extrapoleringar som den belgiska regeringen hade åberopat, vilka antogs visa den maximala skada som EUGFJ lidit, inte tog hänsyn till kravet på återbetalning av oberättigade betalningar och att det var omöjligt att avgöra huruvida de omfattade de ansökningar som var föremål för en försenad dataregistrering.
Since that Member State was unable to show the maximum loss sustained by the EAGGF, the Court concluded in paragraphs 92 and 93 of the judgment under appeal that the Commission was entitled to impose a flatrate correction and that, as that correction had been set at 2%, the lowest rate provided for in the Guidelines, and the Guidelines had not been challenged by the Kingdom of Belgium, that correction could not by definition have infringed the principle of proportionality.
Eftersom Konungariket Belgien inte kunde visa den maximala skada som EUGFJ lidit, konstaterade förstainstansrätten, i punkterna 92 och 93 i den överklagade domen, att kommissionen med rätta kunde göra en finansiell korrigering och att korrigeringen inte kunde anses strida mot proportionalitetsprincipen, eftersom den hade fastställts till den lägsta nivå som föreskrivs i riktlinjerna, nämligen 2 procent, och dessa riktlinjer inte hade ifrågasatts av Konungariket Belgien.
The Court therefore rejected the second part of the second plea and the third plea.
Följaktligen fann förstainstansrätten att talan inte kunde vinna bifall såvitt avsåg den andra grundens andra del och den tredje grunden.
In those circumstances, the application was dismissed and the Kingdom of Belgium was order to pay the costs.
Under dessa omständigheter ogillade förstainstansrätten talan och Konungariket Belgien förpliktades att ersätta rättegångskostnaderna.
In this appeal, the Kingdom of Belgium is asking the Court of Justice:
I förevarande överklagande har Konungariket Belgien yrkat att domstolen ska
— to set aside the judgment under appeal and annul the contested decision;
— i första hand upphäva den överklagade domen och ogiltigförklara det omtvistade beslutet,
— in the alternative, to set aside the judgment under appeal and, under its unlimited jurisdiction, to reduce the financial correction to EUR 1 491 085;
— i andra hand upphäva den överklagade domen och, på grundval av sin obegränsade behörighet, sätta ned den finansiella korrigeringen till ett belopp på 1 491 085 euro,
— in the further alternative, to set aside the judgment under appeal and refer the case back to the Court of First Instance;
— i tredje hand upphäva den överklagade domen och återförvisa målet till förstainstansrätten, och
— to order the Commission to pay the costs incurred before the Court of First Instance and the Court of Justice.
— förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna vid förstainstansrätten och domstolen.
The Commission contends that the Court should dismiss the appeal and order the Kingdom of Belgium to pay the costs.
Kommissionen har i sin svarsskrivelse yrkat att domstolen ska ogilla överklagandet och förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna.
V — The grounds of the appeal
V – Grunderna för överklagandet
In support of its appeal, the Kingdom of Belgium puts forward in essence five grounds on which the judgment under appeal should be set aside, alleging respectively:
Konungariket Belgien har till stöd för sitt överklagande åberopat i huvudsak fem grunder för upphävande av den överklagade domen, vilka avser
— distortion of the facts;
— att de faktiska omständigheterna missuppfattades,
— infringement of Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92;
— att artikel 8 i förordning nr 3508/92 samt artiklarna 6 och 9 i förordning nr 3887/92 åsidosattes,
— infringement of the principle of proportionality; and
— att proportionalitetsprincipen åsidosattes, och
— an error of law concerning the absence of unlimited jurisdiction on the part of the Community Courts concerning the amounts of financial corrections imposed by the Commission in respect of the EAGGF.
— att det skedde en felaktig rättstillämpning genom konstaterandet att gemenskapsdomstolen inte har obegränsad behörighet i fråga om de finansiella korrigeringsbelopp som kommissionen beslutar vad gäller EUGFJ.
A — First ground of appeal: distortion of the facts
A – Den första grunden: Missuppfattning av de faktiska omständigheterna
The Kingdom of Belgium submits that the Court of First Instance distorted the facts in finding in particular, in paragraph 47 of the judgment under appeal, that ’where the GIS shows, during the administrative checks, that the area declared in an aid application is greater than the GIS area, that discrepancy constitutes an anomaly indicating a potential irregularity in that application’, since, ’if the GIS area corresponds more closely to the actual area than the area declared in the aid application, the payment of area aid on the basis of the area claimed leads to undue payment to the applicant and hence a loss for the EAGGF.’
Konungariket Belgien har hävdat att förstainstansrätten missuppfattade de faktiska omständigheterna genom att, i punkt 47 i den överklagade domen, bland annat konstatera att ”om det vid den administrativa kontrollen framgår av GIS att den i en stödansökan deklarerade arealen är större än GIS-arealen, utgör en sådan skillnad en avvikelse som tyder på en eventuell oegentlighet i ansökan”, eftersom ”om GIS-arealen mer motsvarar den verkliga arealen än den i stödansökan deklarerade arealen, medför betalningen av arealstöd på grundval av den begärda arealen en oberättigad betalning till förmån för sökanden och således en förlust för EUGFJ”.
Such an assertion demonstrates a misunderstanding as to how the GIS set up by the Kingdom of Belgium functions.
Detta visar att förstainstansrätten har missuppfattat hur det GIS som Konungariket Belgien har infört fungerar.
According to the appellant, it constitutes a distortion of the facts in so far as the Court of First Instance considers the GIS to be a measuring instrument providing data that is closer to the actual area data than the data declared by the farmers and that that system consequently made it possible to detect anomalies and identify clearly risks of losses for the EAGGF.
Enligt Konungariket Belgien innebär det att de faktiska omständigheterna har missuppfattats, eftersom förstainstansrätten ansåg att GIS utgör ett mätinstrument som mer överensstämmer med uppgifterna om de verkliga arealerna än de uppgifter som jordbrukarna har deklarerat och att systemet följaktligen gjorde det möjligt att fastställa avvikelser och klart identifiera riskerna för förluster för EUGFJ.
According to that Member State, the GIS served only to identify agricultural parcels and to detect overlapping parcels and duplicate declarations and did not enable the actual areas of the parcels to be determined, in particular because some of the photographic images used were old.
Enligt Konungariket Belgien användes dock GIS endast för att identifiera jordbruksskiftena och för att upptäcka överlappningar av skiftena och dubbla deklarationer. Systemet möjliggjorde dock inte fastställandet av jordbruksskiftenas verkliga arealer, bland annat på grund av att vissa bilder som användes var gamla.
The Commission for its part contends that the meaning the Court intended to convey in paragraph 47 of the judgment under appeal was not that the GIS was a measuring instrument but that the difference between the areas declared and the GIS areas raised serious doubts as to the accuracy of the areas declared by the farmers.
Kommissionen har hävdat att förstainstansrätten, i punkt 47 i den överklagade domen, inte menade att GIS utgjorde ett mätinstrument, utan att den bristande överensstämmelsen mellan den deklarerade arealen och GIS-arealen kunde ge upphov till allvarliga tvivel om huruvida den av jordbrukaren deklarerade arealen var korrekt.
Furthermore, the objective assigned to the GIS by the Kingdom of Belgium is inadequate
Det syfte som Konungariket Belgien fastställt för GIS var dessutom otillräckligt med hänsyn till kraven i artikel 6.2 a i förordning nr 3887/92, där det föreskrivs att den
BELGIUM v COMMISSION as regards the requirements laid down by Article 6(2)(a) of Regulation No 3887/92, which provides that the administrative checks on aid applications must include in particular cross-checks.
BELGIEN MOT KOMMISSIONEN administrativa kontrollen av stödansökningar framför allt ska omfatta dubbelkontroller.
Use of the phrase ’in particular’ necessarily implies that the administrative checks include measures other than cross-checks.
Användningen av adverbet ”framför allt” innebär med nödvändighet att den administrativa kontrollen omfattar även andra åtgärder än enbart dubbelkontroller.
In paragraph 47 of the judgment under appeal the Court of First Instance proceeded on the basis that, where the area declared in the aid application was greater than the GIS area, that constituted an anomaly indicating a potential irregularity in that application.
I punkt 47 i den överklagade domen utgick förstainstansrätten från konstaterandet att om den i stödansökan deklarerade arealen var större än GIS-arealen, utgjorde detta en avvikelse som tydde på en eventuell oegentlighet i ansökan.
In such a case and assuming the GIS area corresponded more closely to the actual area than the area declared in the aid application, the Court of First Instance merely intended to make the point that in those circumstances the payment of area aid on the basis of the area declared could lead to an undue payment to the applicant and, hence, a loss to the EAGGF.
I ett sådant fall och förutsatt att GIS-arealen mer motsvarar den verkliga arealen än den i stödansökan deklarerade arealen, avsåg förstainstansrätten endast att konstatera att, under sådana omständigheter, kunde betalningen av arealstöd på grundval av den deklarerade arealen medföra en oberättigad betalning till förmån för sökanden och därigenom en förlust för EUGFJ.
However, the Court of First Instance did not state that the GIS constituted a reliable measuring instrument, as the Kingdom of Belgium appears to allege.
Förstainstansrätten fann emellertid inte alls att GIS utgjorde ett tillförlitligt mätinstrument, vilket Konungariket Belgien har klandrat den för.
Responding to that Member State’s assertions regarding the lack of precision of GIS data, on the contrary it stated in paragraph 48 of the judgment under appeal that the lack of precision of such data did not mean they were unimportant, but rather implied that the risk of loss for the EAGGF could not be discounted.
För att ta ställning till Konungariket Belgiens påståenden om att GIS-uppgifterna var inexakta, underströk förstainstansrätten tvärtom, i punkt 48 i den överklagade domen, att det förhållandet att uppgifterna var inexakta inte medförde att de var betydelselösa utan tvärtom innebar att det inte kunde uteslutas att det förelåg en risk för förlust för EUGFJ.
The Court thus acknowledged that the GIS data lacked precision.
Förstainstansrätten fann således att GIS-uppgifterna var inexakta.
Nevertheless, making the point that such lack of precision meant it was not possible to know whether or not such loss had actually been incurred, it concluded that the anomalies thus revealed indicated a risk of loss for the EAGGF.
Genom att konstatera att denna inexakthet gjorde det omöjligt att fastställa huruvida förlusten var verklig eller ej, drog emellertid förstainstansrätten därav slutsatsen att de avvikelser som därigenom framkommit tydde på en risk för förlust för EUGFJ.
In fact, in paragraph 49 of the judgment under appeal in particular, the Court of First Instance inclined to regard the GIS not as a measuring instrument but as an instrument for checking, whereby areas declared could be determined.
I själva verket var förstainstansrätten, bland annat i punkt 49 i den överklagade domen, benägen att anse att GIS inte utgjorde ett mätinstrument utan ett kontrollinstrument för att kunna bedöma de deklarerade arealerna.
It did not therefore intend to attribute greater reliability to GIS area data than to data contained in aid applications.
Förstainstansrätten avsåg således inte att tillmäta uppgifterna om GIS-arealer större tillförlitlighet än uppgifterna i stödansökningarna.
As regards the capacity of the GIS to detect anomalies, both the areas declared and the GIS areas were ultimately derived from the declarations made by farmers, the areas declared being those indicated by the latter on the aid application forms, the GIS areas being those resulting from the hand-written markings made by the latter on aerial photographic images.
Vad beträffar GIS förmåga att avslöja avvikelser konstaterar domstolen att både de deklarerade arealerna och GIS-arealerna trots allt härrörde från jordbrukarnas deklarationer. De deklarerade arealerna motsvarade nämligen de arealer som jordbrukarna hade angett i stödansökningsformulären och GIS-arealerna var en följd av den avgränsning som jordbrukarna hade gjort för hand på flygbilderna.
In the absence of on-the-spot checks or any other additional checks, neither the areas declared nor those extracted from the GIS could be confirmed as accurate.
I avsaknad av en kontroll på plats eller någon annan kompletterande undersökning kunde det emellertid inte bekräftas att vare sig de deklarerade arealerna eller arealerna enligt GIS var korrekta.
Therefore, a contradiction between those two sources of information was likely to constitute an anomaly (see, to that effect, Case C-377/99 Germany v Commission [2002] ECR I-7421, paragraph 48, and Case C-183/03 Germany v Commission [2006] ECR I-2, paragraphs 61 and 62).
Motstridigheten mellan dessa båda informationskällor kunde följaktligen utgöra en avvikelse (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 september 2002 i mål C-377/99, Tyskland mot kommissionen, REG 2002, s. I-7421, punkt 48, och av den 12 januari 2006 i mål C-183/03, Tyskland mot kommissionen, punkterna 61 och 62).
The Court of First Instance was therefore right, in paragraph 47 of the judgment under appeal, to find that, where the GIS revealed during an administrative check that the area declared was greater than the GIS area, that discrepancy constituted an anomaly indicating a potential irregularity in the application.
Det var således korrekt av förstainstansrätten att, i punkt 47 i den överklagade domen, slå fast att om det vid den administrativa kontrollen framgick av GIS att den deklarerade arealen var större än GIS-arealen, utgjorde denna skillnad en avvikelse som tydde på en eventuell oegentlighet i ansökan.
Consequently, the first ground of appeal must be rejected.
Överklagandet kan följaktligen inte vinna bifall såvitt avser den första grunden.
B — Second ground of appeal: infringement of Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92
B – Den andra grunden: Åsidosättande av artikel 8 i förordning nr 3508/92 samt av artiklarna 6 och 9 i förordning nr 3887/92
This ground of appeal can be divided essentially into four parts, which must be considered separately.
Denna grund består av fyra delgrunder som ska prövas separat.
First part: infringement of Article 6(7) of Regulation No 3887/92
Den första delgrunden: Åsidosättande av artikel 6.7 i förordning nr 3887/92 a) Parternas argument
The Kingdom of Belgium considers that the Court of First Instance infringed Article 6(7) of Regulation No 3887/92 in considering that, by equipping itself with a GIS, that Member State had an appropriate instrument for measuring the area of agricultural parcels, when, on the one hand, the choice of measuring instruments is a matter solely for the Member States and, on the other hand, that Member State had opted for official measurement by a land surveyor or by photo-interpretation of satellite images.
Konungariket Belgien anser att förstainstansrätten åsidosatte artikel 6.7 i förordning nr 3887/92 genom att anse att denna medlemsstat, genom att skaffa GIS, hade ett relevant instrument för att mäta jordbruksskiftenas areal, med hänsyn till att det enbart ankommer på medlemsstaterna att välja mätinstrument och att denna medlemsstat hade valt en officiell mätning utförd av en lantmätare eller genom en fotoanalys av satellitbilder.
The Court of First Instance should not therefore have stated, in paragraph 49 of the judgment under appeal, that, with their GIS, the Belgian authorities had equipped themselves with a checking instrument capable of providing relevant information going beyond the express obligations laid down in Article 6(2) of that regulation.
Det var således felaktigt av förstainstansrätten att konstatera, i punkt 49 i den överklagade domen, att de belgiska myndigheterna, genom sitt GIS, hade skaffat sig ett kontrollinstrument som kunde ge relevanta uppgifter som gick utöver de uttryckliga skyldigheterna i artikel 6.2 i nämnda förordning.
The Commission notes that the Belgian authorities had opted, of their own volition, to use aerial photographic images in order to carry out the administrative checks required under Regulation No 3508/92.
Kommissionen har erinrat om att de belgiska myndigheterna, på eget initiativ, valde möjligheten att använda flygbilder för att genomföra de administrativa kontroller som krävs enligt förordning nr 3508/92.
They therefore had to draw all the necessary conclusions in the event of discrepancies between an area declared and the GIS area, but they did not do so.
Om det förelåg avvikelser mellan den deklarerade arealen och GIS-arealen skulle myndigheterna följaktligen vidta alla åtgärder som detta föranledde, vilket de inte gjorde.
Moreover, the reference to Article 6(7) of Regulation No 3887/92 is irrelevant because that provision, concerning measuring techniques, applies to determining the area of agricultural parcels in the context of on-the-spot checks.
Vidare är hänvisningen till artikel 6.7 i förordning nr 3887/92 inte relevant, eftersom denna bestämmelse om mätmetoder är tillämplig vid fastställandet av jordbruksskiftenas areal vid en kontroll på plats.
It should be pointed out that, as was stated in paragraph 49 of this judgment, the Court of First Instance did not describe the GIS as a measuring instrument.
Det ska erinras om att förstainstansrätten, såsom konstaterats i punkt 49 i förevarande dom, inte ansåg att GIS utgjorde ett mätinstrument.
The fact that it considered, in paragraph 49 of the judgment under appeal, that the GIS was a checking instrument capable of supplying relevant information going beyond the express obligations laid down in Article 6(2) of Regulation No 3887/92 does not affect that finding.
Det förhållandet att förstainstansrätten, i punkt 49 i den överklagade domen, ansåg att GIS utgjorde ett kontrollinstrument som kunde ge relevanta uppgifter som gick utöver de uttryckliga skyldigheterna i artikel 6.2 i förordning nr 3887/92 kan inte påverka detta konstaterande.
Consequently, the complaint cannot be made that the Court of First Instance rather than the Kingdom of Belgium defined the measuring instrument intended to be used under Article 6(7) of that regulation for the purposes of determining the area of agricultural parcels.
Följaktligen kan förstainstansrätten inte klandras för att den i Konungariket Belgiens ställe definierade det mätinstrument som det avsåg att använda i enlighet med artikel 6.7 i samma förordning i syfte att fastställa jordbruksskiftenas areal.
Consequently, the first part of the second ground of appeal cannot be accepted.
Följaktligen kan överklagandet inte vinna bifall såvitt avser den andra grundens första del.
The second part: implicit obligations
Den andra delgrunden: Underförstådda skyldigheter a) Parternas argument
The Kingdom of Belgium complains that the Court of First Instance imposed retrospectively on the Member States the checking procedures decided upon by the Commission in its summary report, which was the basis for the contested decision, although the legislation in force at the relevant time did not require them to be used.
Konungariket Belgien har klandrat förstainstansrätten för att den retroaktivt ålade medlemsstaterna att använda de kontrollmetoder som kommissionen föreskrivit i den sammanfattande rapporten, vilken låg till grund för det omtvistade beslutet, trots att det enligt de bestämmelser som var tillämpliga vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna inte förelåg någon skyldighet att använda dessa.
The Member States were thus required, where the area declared was greater than the GIS area, either to carry out an on-the-spot check or to reduce the area for which aid was to be granted.
Medlemsstaterna var således skyldiga, om den deklarerade arealen var större än GIS-arealen, att antingen göra en kontroll på plats eller minska den areal som stödet avsåg.
According to the Kingdom of Belgium, such requirements are in breach of Article 6(3) of Regulation No 3887/92, under which an on-the-spot check had to be carried out only on a significant percentage representing at least 5% of aid applications.
Enligt Konungariket Belgien står sådana skyldigheter i strid med ordalydelsen i artikel 6.3 i förordning nr 3887/92, enligt vilken en kontroll på plats endast ska avse en betydande andel av ansökningarna som minst ska omfatta 5 procent av stödansökningarna.
Moreover, the legislation in force made no provision in the context of administrative checks for the area for which aid was to be granted to be reduced solely on the basis of GIS data.
Vidare föreskrevs inte i de tillämpliga bestämmelserna att den areal som stödet avsåg skulle minskas i samband med administrativa kontroller enbart på grundval av GIS-uppgifter.