natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, when the third indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, provides that evidence of the producer’s ability to produce a quantity equal to the reference quantity requested may involve the ‘holding’s’ permanent grazing area and/or area under forage, that term can only be understood as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
När det föreskrivs i artikel 3a.1 tredje stycket tredje strecksatsen i förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, att bevis som kan användas för att styrka producentens produktionskapacitet upp till den begärda referenskvantiteten kan utgöras av den yta som fortfarande består av gräsmark och/eller storleken på ”jordbruksföretagets” betesmark, kan detta uttryck endast förstås så att det avser det jordbruksföretag som producenten driver och som helt eller delvis avser samma jordbruksföretag som han drev vid tidpunkten för godkännandet av bidragsansökan.
It cannot therefore be interpreted as meaning that the abovementioned areas may belong to a holding other than that operated by the producer.
Det kan således inte tolkas så att den ovannämnda ytan eller markstorleken kan tillhöra ett annat jordbruksföretag än det som producenten driver.
The same interpretation is dictated by the second indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which requires that the dairy herd, which is also evidence capable of establishing that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, be kept on the ‘holding’, a term which can also be understood only as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Samma tolkning är nödvändig vad gäller artikel 3a.1 tredje stycket andra strecksatsen i förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, enligt vilken den mjölkkobesättning som kan användas som bevis för att styrka producentens produktionskapacitet upp till den begärda referenskvantiteten, ska ingå i ”jordbruksföretaget”. Uttrycket kan endast uppfattas så att det hänför sig till det jordbruksföretag som producenten driver, vilket helt eller delvis avser samma jordbruksföretag som han drev vid tidpunkten för godkännandet av bidragsansökan.
The purpose of that provision is therefore precisely to prevent the special reference quantity being produced by a producer with animals kept on a holding other than that which he operates.
Bestämmelsen syftar således till att undvika att den särskilda referenskvantiteten produceras av en producent som har djur som inte hålls på det jordbruksföretag som han driver.
The same is true in regard to the investments referred to in the fourth indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which, for the same reasons as mentioned in paragraphs 76 and 77 above, must be connected to the holding operated by the producer and therefore cannot be detached therefrom.
Samma sak gäller de investeringar som avses i artikel 3a.1 tredje stycket fjärde strecksatsen i förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, som av samma skäl som redogörs för i punkterna 76 och 77 ovan ska hänföras till det jordbruksföretag som drivs av den aktuelle producenten och således inte kan särskiljas från honom.
In that regard, the Court of Justice has already held, concerning the transfer of a holding by way of assignment or by a surrender upon the expiry of a lease, that the entire system of reference quantities is characterised by the principle that a transfer of land in respect of which a reference quantity has been allocated necessarily entails the transfer of the reference quantity itself.
Förstainstansrätten erinrar vad gäller överlåtelse av ett jordbruksföretag eller återlämnande av detsamma sedan ett arrende- eller hyreskontrakt löpt ut att domstolen redan fastställt att hela systemet med referenskvantiteter kännetecknas av principen att referenskvantiteten följer med den mark som föranlett tilldelningen.
It is therefore with a view to ensuring the application of that principle also with respect to special reference quantities that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, reinforces the condition laid down in Article 3a(1) of Regulation No 857/84 by requiring that the producer must still be operating, in whole or in part, the same holding (Herbrink, cited above in paragraph 70, paragraph 13).
Det var för att stadfästa denna princip även i fråga om särskilda referenskvantiteter som villkoret i artikel 3a.1 i förordning nr 857/84 förstärktes i artikel 3a.1 i förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, genom att ställa krav på att producenten fortfarande, helt eller delvis, ska driva samma jordbruksföretag (domen i det ovan i punkt 70 nämnda målet Herbrink, punkt 13).
Thus, the third recital in the preamble to Regulation No 1033/89 states that ‘applications [for a special reference quantity] may be submitted solely by producers in a position to operate at least in part the same production units as those they operated when applying for the premium for the nonmarketing [of] milk or for … conversion’ and that ‘where producers no longer operate the same holdings, they have thereby demonstrated, according to the logic of the premium scheme, their intention of ceasing milk production’.
Det är anledningen till att det i den tredje strecksatsen i förordning nr 1033/89 preciseras att ”en ansökan om [att tilldelas en särskild referenskvantitet] … endast [kan] lämnas av en producent som åtminstone delvis kan driva samma produktionsenheter som dem han drev vid tidpunkten för ansökan om bidrag för avstående från saluförande eller för omställning” och att ”för det fall producenten inte längre förfogar över samma jordbruksföretag har han härigenom, inom ramen för bidragssystemet, visat sin avsikt att upphöra med mjölkproduktion”.
In addition, although, to obtain a special reference quantity, the producer must still operate, in whole or in part, the same holding as the one he operated at the time of the approval of his premium application, the holding consists, within the meaning of Article 12(d) of Regulation No 857/84, of ‘all the production units operated by the producer and located within the geographical territory of the Community’.
Även om producenten för att erhålla en särskild referenskvantitet, helt eller delvis, fortfarande måste driva samma jordbruksföretag som han drev vid tidpunkten för godkännandet av bidragsansökan, utgörs jordbruksföretaget enligt artikel 12 d i förordning nr 857/84 för övrigt av ”samtliga produktionsenheter som drivs av jordbrukaren och som är belägna inom gemenskapens geografiska territorium”.
In O’Brien, cited in paragraph 42 above, at paragraph 17, the Court of Justice held that Article 3a(3) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, was to be interpreted as meaning that, for the purposes of the definitive allocation of a special reference quantity, account could also be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, on condition that the producer concerned was still
I domen i det ovan i punkt 42 nämnda målet O’Brien fastslog domstolen i punkt 17 att för definitiv tilldelning av en särskild referenskvantitet så ska artikel 3a.3 i förordning nr 857/84, i dess lydelse enligt förordning nr 764/89, tolkas så att även försäljning eller leverans av mjölk från produktionsenheter som tillförts det aktuella jordbruksföretaget sedan fristen för åtagandet att avstå från saluförande eller omställning löpt ut men innan den provisoriska särskilda referenskvantiteten tilldelades kan beaktas under förutsättning att den berörde producenten fortfarande, helt eller
ALFERINK AND OTHERS v COMMISSION operating, in whole or in part, the same holding as that which he had been operating at the time of the approval of his premium application.
ALFERINK M.FL. MOT KOMMISSIONEN delvis, driver samma jordbruksföretag som han drev vid tidpunkten för godkännande av bidragsansökan.
That interpretation is in line with the underlying justification for the system.
Denna tolkning överensstämmer med systemets idé.
First of all, it takes account of the consideration that a special reference quantity should not be allocated to a producer who no longer has the initial SLOM holding, because he has shown his intention to no longer market milk, without which the allocation of a reference quantity would no longer be the consequence of the setting up of the system.
För det första beaktar denna tolkning att det saknas anledning att bevilja en särskild referenskvantitet till en producent som inte längre förfogar över sitt ursprungliga SLOM-jordbruksföretag, eftersom han härigenom har visat sin avsikt att inte längre saluföra mjölk. I avsaknad härav skulle tilldelning av en referenskvantitet inte längre vara en följd av systemets inrättande.
Moreover, that interpretation also takes account of the fact that, since the reference quantities are attached to the lands which gave rise to their allocation, the production thereof must take place on those lands.
Slutligen iakttar tolkningen även de synpunkter som framförts av generaladvokaten Jacobs i hans förslag till avgörande i det ovan i punkt 42 nämnda målet O’Brien (REG 1992, s. I-6266).
Finally, it must be noted that the applicants’ arguments, as they themselves set them out in their pleadings, do not seem to depart from the meaning given to the provisions at issue in paragraphs 70 to 86 above, and that, in particular, they contest more
Förstainstansrätten anmärker slutligen att den argumentation som sökandena själva utvecklat i sina skriftliga inlagor inte synes skilja sig från den betydelse som de aktuella bestämmelserna getts i punkterna 70–86 ovan. Det är snarare den tolkning som
As is clear from paragraphs 44 and 47 above, the applicants claim that it follows from Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, that an applicant for a provisional reference quantity was no longer required to be in possession of the whole of the initial SLOM holding.
Såsom framgår av punkterna 44–47 ovan har sökandena gjort gällande att det följer av artikel 3a.1 i förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, att den som ansöker om att tilldelas en provisorisk referenskvantitet inte längre var skyldig att förfoga över hela sitt ursprungliga SLOM-jordbruksföretag.
In their view, the special reference quantities had to be produced using production facilities which they operated and part of those facilities had to have been operated by them at the time when they entered into the respective nonmarketing undertakings.
Enligt sökandena skulle de särskilda referenskvantiteterna produceras med hjälp av de produktionsenheter de drev, varav en del skulle motsvara de produktionsenheter de förfogade över då de gjorde åtagandet att avstå från saluförande.
It follows from all of the foregoing that the Commission did not infringe the principle of legal certainty and that the action must accordingly be dismissed.
Det följer av samtliga ovanstående överväganden att kommissionen inte har åsidosatt rättssäkerhetsprincipen varför talan ska ogillas.
In the alternative, even if one were to suppose that the Community rules on the matter were to be regarded as containing a degree of ambiguity or lack of precision in regard to the conditions under which the special reference quantities allocated had to be produced in order to make possible a definitive allocation of such quantities, it must be pointed out that, in order to establish liability on the part of the Community, it is necessary to demonstrate that there has been a sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals, in accordance with the requirements set out in paragraph 62 above.
Även om gemenskapsbestämmelserna på området skulle anses något tvetydiga och oklara i fråga om på vilka villkor de särskilda referenskvantiteter som tilldelats ska produceras för att definitiva sådana kvantiteter ska kunna tilldelas, erinrar förstainstansrätten, subsidiärt, om att för att gemenskapen ska bli skadeståndsskyldig krävs det att det fastställs en tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som har till syfte att ge enskilda rättigheter i enlighet med vad som föreskrivs i punkt 62 ovan.
In developing its caselaw on the noncontractual liability of the Community, in particular as regards legislative measures involving choices of economic policy, the Court of Justice has had regard to the wide discretion available to the institutions in implementing Community policies (Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, paragraph 44).
Det är med beaktande av det stora utrymme för skönsmässig bedömning som institutionerna förfogar över för att genomföra gemenskapspolitiken som domstolens rättspraxis avseende gemenskapens utomobligatoriska ansvar har utvecklats, i synnerhet angående normativa rättsakter som innebär val av ekonomisk politik (domstolens dom av den 5 mars 1996 i de förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du pêcheur och Factortame, REG 1996, s. I-1029, punkt 44).
The strict approach taken towards the liability of the Community in the exercise of its legislative activities is attributable to two considerations. First, even where the legality of measures is subject to judicial review, exercise of the legislative function must not be hindered by the prospect of actions for damages whenever the general interest of the Community requires legislative measures to be adopted which may adversely affect individual interests.
Den restriktiva ståndpunkten när det gäller gemenskapens ansvar vid utövandet av normgivningsverksamhet förklaras av hänsyn till dels att den lagstiftande verksamheten – även då det finns en domstolskontroll av rättsakters lagenlighet – inte får hindras av att det är möjligt att väcka skadeståndstalan, när allmänintresset inom gemenskapen kräver att det antas normativa bestämmelser som kan skada enskildas intressen, dels att gemenskapens ansvar – i ett normativt sammanhang för vilket det är utmärkande att det finns ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, vilket är nödvändigt för genomförandet av gemenskapspolitik – endast kan göras gällande om den berörda institutionen på ett uppenbart och allvarligt sätt har överskridit gränserna för sina befogenheter (dom av den 25 maj 1978 i de förenade målen 83/76, 94/76, 4/77, 15/77 och 40/77, HNL m.fl. mot rådet och kommissionen, REG 1978, s.
Second, in a legislative context characterised by the exercise of a wide discretion, which is essential for implementing a Community policy, the Community cannot incur liability unless the institution concerned has manifestly and gravely disregarded the limits on the exercise of its powers (Joined Cases 83/76, 94/76, 4/77, 15/77 and 40/77 HNL and Others v Council and Commission [1978] ECR 1209, paragraphs 5 and 6, and Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 45).
1209, punkterna 5 och 6, svensk specialutgåva, volym 4, s. 119, och domen i det ovan i punkt 91 nämnda målet Brasserie du pêcheur och Factortame, punkt 45).
The Court of Justice has also held in that regard that the system of rules which it has worked out with regard to noncontractual liability of the Community takes into account, inter alia, the complexity of the situations to be regulated, difficulties in the application or interpretation of the texts and, more particularly, the margin of discretion available to the author of the act in question (Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 43; Bergaderm and Goupil v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 40; and Commission v Camar and Tico, cited in paragraph 62 above, paragraph 52).
Domstolen har för övrigt preciserat att enligt den ordning som den har utvecklat i fråga om gemenskapens utomobligatoriska skadeståndsansvar beaktas särskilt komplexiteten i de situationer som ska regleras, svårigheterna att tillämpa eller att tolka rättsakten och, i synnerhet, det utrymme för skönsmässig bedömning som upphovsmannen till den ifrågasatta rättsakten förfogar över (domen i det ovan i punkt 91 nämnda målet Brasserie du pêcheur och Factortame, punkt 43, domen i det ovan i punkt 62 nämnda målet Bergaderm och Goupil mot kommissionen, punkt 40, och domen i det ovan i punkt 62 nämnda målet kommissionen mot Camar och Tico, punkt 52).
In the present case, it must be stated that the Commission had only a considerably reduced discretion to the extent to which, as has been pointed out in paragraph 69 above, Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, is an implementing regulation which merely gives effect to Regulation No 857/84.
Förstainstansrätten konstaterar att kommissionen i förevarande fall endast hade ett högst begränsat utrymme för skönsmässig bedömning, eftersom förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, såsom påpekats i punkt 69 ovan, är en tillämpningsförordning och endast genomför förordning nr 857/84.
However, it has already been found in paragraphs 69 to 78 above, that the Commission merely applied the provisions of Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, in accordance with the requirements laid down therein and cannot therefore be held liable for any infringement of Community law.
Det har redan fastställts i punkterna 69–78 ovan att kommissionen endast tillämpat bestämmelserna i rådets förordning nr 857/84, i dess lydelse enligt förordning nr 764/89, i enlighet med vad som föreskrivs däri. Kommissionen kan därför inte anses ansvarig för en eventuell överträdelse av gemenskapsrätten.
Thus, any potential lack of precision or clarity in Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, cannot be attributed to the Commission, since it merely complied with Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
För det fall förordning nr 1546/88, i dess lydelse enligt förordning nr 1033/89, skulle anses innehålla tvetydigheter eller vara oklar, kan detta inte tillskrivas kommissionen då denna institution endast följt rådets förordning nr 857/84, i dess lydelse enligt förordning nr 764/89.
Suffice it to note that the applicants have in no way challenged, in the present action, the validity of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, on the ground that it infringes the principle of legal certainty.
Vad beträffar förordning nr 857/84, i dess lydelse enligt förordning nr 764/89, räcker det att konstatera att sökandena inte på något sätt inom ramen för denna talan ifrågasatt förordningens giltighet med motiveringen att denna skulle åsidosätta rättssäkerhetsprincipen.
As the applicants have failed to provide evidence to substantiate their claim that the Commission acted unlawfully, it is unnecessary to determine whether the other conditions governing liability have been satisfied.
Eftersom sökandena inte visat att det agerande som läggs kommissionen till last är rättsstridigt saknas det anledning att pröva huruvida övriga ansvarsrekvisit är uppfyllda.
It follows from all of the foregoing that the action must be dismissed.
Det följer av allt som anförts ovan att talan ska ogillas.
As the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by the Commission.
Kommissionen har yrkat att sökandena ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom sökandena har tappat målet ska kommissionens yrkande bifallas.
Delivered in open court in Luxembourg on 26 June 2008.
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 26 juni 2008.
G.J. Hulter, residing in Den Velde (Netherlands),
G.J. Hulter, Den Velde (Nederländerna),
C. de Keijzer, residing in Noordgouwe (Netherlands),
C. de Keijzer, Noordgouwe (Nederländerna),
P. Kemp, residing in Breukelen (Netherlands),
P. Kemp, Breukelen (Nederländerna),
W. Koopmans-Hut, residing in Ezinge (Netherlands),
W. Koopmans-Hut, Ezinge (Nederländerna),
J.A.J. Leijten, residing in Bant (Netherlands),
J.A.J. Leijten, Bant (Nederländerna),
G.J. Loozeman, residing in Callantsoog (Netherlands),
G.J. Loozeman, Callantsoog (Nederländerna),
A. Lukens Folkers, residing in Vlagtwedde (Netherlands),
A. Lukens Folkers, Wlagtwedde (Nederländerna),
P.L. Marinussen, residing in Grijpskerke (Netherlands),
P.L. Marinussen, Grijpskerke (Nederländerna),
G.J. Meijer, residing in Usquert (Netherlands),
G.J. Meijer, Usquert (Nederländerna),
W.H.J. Mulder, residing in Haarzuilens (Netherlands),
W.H.J. Mulder, Haarzuilens (Nederländerna),
Neelen, residing in Nunhem (Netherlands),
Neelen, Nunhem (Nederländerna),
G.J. Nijboer, residing in Ane (Netherlands),
G.J. Nijboer, Ane (Nederländerna),
B. Oude Kotte, residing in Fleringen (Netherlands),
B. Oude Kotte, Fleringen (Nederländerna),
F.M.C. Rommens, residing in Rijsbergen (Netherlands),
F.M.C. Rommens, Rijsbergen (Nederländerna),
W.C.G.M. Stoffelen, residing in Ottersum (Netherlands),
W.C.G.M. Stoffelen, Ottersum (Nederländerna),
K.J. Veenkamp, residing in Thesinge (Netherlands),
K.J. Veenkamp, Thesinge (Nederländerna),
Case T-442/03
Mål T-442/03
(State aid — Measures taken by the Portuguese Republic for the public service broadcaster RTP in order to finance its public service remit — Decision declaring that certain measures do not constitute State aid and that the others are compatible with the common market — Classification as State aid — Compatibility with the common market — Obligation to undertake a diligent and impartial investigation)
”Statligt stöd — Åtgärder som Republiken Portugal har genomfört till förmån för det statliga TV-bolaget RTP för att finansiera dess public service — uppdrag — Beslut i vilket det förklaras att vissa åtgärder inte utgör statligt stöd och att de övriga är förenliga med den gemensamma marknaden — Kvalificering som statligt stöd — Förenlighet med den gemensamma marknaden — Snabb och opartisk prövning”
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 26 June 2008 . . . . II - 1165
Förstainstansrättens dom (femte avdelningen) av den 26 juni 2008 . . . . . . II - 1165
State aid — Definition — Aid granted to a public undertaking (Art. 87(1) EC)
Stöd som ges av en medlemsstat — Begrepp — Stöd som ges av ett offentligt företag (Artikel 87.1 EG)
Competition — Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest — Recourse to a tendering procedure not necessary to assign such a task to an undertaking
Konkurrens — Företag som har anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse — Anbudsinfordran ej nödvändig för att anförtro ett företag en sådan uppgift
Competition — Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest — Definition of services of general economic interest — Member States’ discretion
Konkurrens — Företag som har anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse — Definition av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse — Medlemsstaternas utrymme för skönsmässig bedömning
SUMMARY — CASE T-442/03
SAMMANFATTNING — MÅL T-442/03
Competition — Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest — Compliance by the public service broadcaster with the quality standards defined in the public service remit — Exclusive competence of the Member State
Konkurrens — Företag som har anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse — Public service-bolagets iakttagande av kvalitetsnormer som definierats i public-serviceuppdraget — Medlemsstatens exklusiva behörighet
State aid — Administrative procedure — Obligations of the Commission — Diligent and impartial examination
Stöd som ges av en medlemsstat — Administrativt förfarande — Kommissionens skyldigheter — Snabb och opartisk prövning