natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In view of the answer given to the first question, it is unnecessary to answer the second and third questions.
Med beaktande av svaret på den första frågan saknas anledning att besvara den andra och den tredje frågan.
No such link arises either from Article 13 EC, or, in circumstances such as those at issue in the main proceedings, from Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000, establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation, before the timelimit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.
Någon sådan anknytning uppstår inte genom artikel 13 EG eller, under sådana omständigheter som dem i målet vid den nationella domstolen, genom rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, redan innan den aktuella medlemsstatens föreskrivna frist för att införliva detta direktiv har löpt ut.
Case C-453/07
Mål C-453/07
(EEC–Turkey Association Agreement — Decision No 1/80 of the Association Council — Article 7, first paragraph, second indent — Right of residence of the adult child of a Turkish worker — Absence of paid employment — Conditions governing the loss of acquired rights)
”Associeringsavtalet EEG — Turkiet — Associeringsrådets beslut nr 1/80 — Artikel 7 första stycket andra strecksatsen — Uppehållsrätt för turkisk arbetstagares myndiga barn — Avlönad verksamhet utövas inte — Villkor för att förlora förvärvade rättigheter”
Judgment of the Court (Third Chamber), 25 September 2008 . . . . . . . . .
Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 25 september 2008 . . . . . . .
(Decision No 1/80 of the EEC–Turkey Association Council, Art. 7, first para.)
(Beslut nr 1/80 av associeringsrådet EEG–Turkiet, artikel 7 första stycket)
SUMMARY — CASE C-453/07 though, at the age of 23, he has not been in paid employment since leaving school at the age of 16 and has taken part in government job-support schemes without, however, completing them.
SAMMANFATTNING — MÅL C-453/07 har utövat någon avlönad verksamhet sedan slutet av sin skolgång, då han var 16 år, och visserligen deltagit i statliga anställningsfrämjande åtgärder utan att emellertid ha fullföljt dessa.
A Turkish national, who was authorised to enter the territory of a Member State as a child in the context of a family reunion, and who has acquired the right to take up freely any paid employment of his choice under the second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 of the EEC–Turkey Association Council does not lose the right of residence in that State, which is the corollary of that right of free access, even
En turkisk medborgare, vilken som barn har tillåtits resa in i en medlemsstat enligt bestämmelserna om familjeåterförening och som har förvärvat rätten att utöva valfri avlönad verksamhet enligt artikel 7 första stycket andra strecksatsen i beslut nr 1/80 av associeringsrådet EEG–Turkiet, förlorar inte den uppehållsrätt i denna stat som är en naturlig följd av nämnda rätt att utöva verksamhet, trots att han vid 23 års ålder inte
25 September 2008 *
DOMSTOLENS DOM (tredje avdelningen) den 25 september 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Verwaltungsgericht Gießen (Germany), made by decision of 24 September 2007, received at the Court on 4 October 2007, in the proceedings
I mål C-453/07, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Verwaltungsgericht Gießen (Tyskland) genom beslut av den 24 september 2007, som inkom till domstolen den 4 oktober 2007, i målet
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
DOM AV DEN 25.9.2008 — MÅL C-453/07 generaladvokat: P. Mengozzi, justitiesekreterare: R. Grass, efter det skriftliga förfarandet, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— the Wetteraukreis, by E. Meiß, acting as Agent,
— Wetteraukreis, genom E. Meiß, i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and G. Rozet, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom V. Kreuschitz och G. Rozet, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,
ER gives the following
ER följande
The request for a preliminary ruling concerns the interpretation of the second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the Development of the Association (‘Decision No 1/80’).
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 7 första stycket andra strecksatsen i associeringsrådets beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 om utveckling av associeringen (nedan kallat beslut nr 1/80).
The Association Council was set up by the Agreement establishing an association between the European Economic Community and Turkey, which was signed at Ankara on 12 September 1963 by the Republic of Turkey, on the one hand, and by the Member States of the EEC and the Community, on the other hand, and concluded, approved and confirmed on the part of the latter by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963 (JO 1964 217, p. 3685).
Associeringsrådet inrättades genom avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, som undertecknades den 12 september 1963 i Ankara av Republiken Turkiet å ena sidan och medlemsstaterna i EEG och gemenskapen å andra sidan och som ingicks, godkändes och bekräftades för gemenskapens räkning genom rådets beslut 64/732/EEG av den 23 december 1963 (EGT 1964, 217, s. 3685).
This request has been made in the context of a dispute between Mr Er, a Turkish national, and the Wetteraukreis (district of Wetterau), concerning a procedure for deportation from German territory.
Begäran har framställts i ett mål mellan Hakan Er, turkisk medborgare, och Wetteraukreis (området Wetterau), angående utvisning ur Tyskland.
Article 6(1) of Decision No 1/80 is drafted as follows:
Artikel 6.1 i beslut nr 1/80 har följande lydelse:
Subject to Article 7 on free access to employment for members of his family, a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State:
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 7 om familjemedlemmars rätt till anställning har en turkisk arbetstagare som tillhör den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat
— shall be entitled in that Member State, after one year’s legal employment, to the renewal of his permit to work for the same employer, if a job is available;
— rätt att efter ett års reguljär anställning i denna medlemsstat få sitt arbetstillstånd förnyat hos samma arbetsgivare om han har anställning,
— shall be entitled in that Member State, after three years of legal employment and subject to the priority to be given to workers of Member States of the Community, to respond to another offer of employment, with an employer of his choice, made under normal conditions and registered with the employment services of that State, for the same occupation;
— rätt att efter tre års reguljär anställning och med förbehåll för den företrädesrätt som tillkommer arbetstagare från gemenskapens medlemsstater, i denna medlemsstat inom samma yrke anta erbjudanden om anställning från valfri arbetsgivare som görs under normala förhållanden och som registrerats hos arbetsförmedlingen i denna medlemsstat,
Article 7 of Decision No 1/80 provides:
Artikel 7 i beslut nr 1/80 har följande lydelse:
‘The members of the family of a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State, who have been authorised to join him:
”När en turkisk arbetstagare tillhör den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat har dennes familjemedlemmar, under förutsättning att de har fått tillstånd att förena sig med honom,
— shall be entitled — subject to the priority to be given to workers of Member States of the Community — to respond to any offer of employment after they have been legally resident for at least three years in that Member State;
— rätt att efter minst tre års laglig bosättning i den medlemsstaten, och med förbehåll för den företrädesrätt som tillkommer arbetstagare från gemenskapens medlemsstater, anta erbjudanden om anställning,
— shall enjoy free access to any paid employment of their choice provided they have been legally resident there for at least five years.
— rätt att efter minst fem års laglig bosättning i den medlemsstaten utöva valfri avlönad verksamhet.
Children of Turkish workers who have completed a course of vocational training in the host country may respond to any offer of employment there, irrespective of the length of time they have been resident in that Member State, provided one of their parents has been legally employed in the Member State concerned for at least three years.’
Barn till turkiska arbetstagare som har genomgått en yrkesutbildning i värdstaten kan, oavsett hur länge de har varit bosatta i den medlemsstaten, anta erbjudanden om anställning i den medlemsstaten, på villkor att en av föräldrarna har varit reguljärt anställd i åtminstone tre år i sagda medlemsstat.”
In accordance with Article 14(1) of Decision No 1/80:
Artikel 14.1 i samma beslut har följande lydelse:
‘The provisions of this section shall be applied subject to limitations justified on grounds of public policy, public security or public health.’
”Bestämmelserna i detta avsnitt är tillämpliga med undantag för begränsningar som grundas på hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet och folkhälsan.”
It is apparent from the decision to refer that Mr Er was born in Turkey in April 1984.
Det framgår av beslutet om hänskjutande att Hakan Er föddes i april 1984 i Turkiet.
Two years later, in 1986, he travelled to Berlin to join his father, who was duly registered as belonging to the labour force of the Federal Republic of Germany, and lived with him in Germany for at least five years.
Två år senare, 1986, flyttade han till sin far i Berlin, som vid den tiden arbetade på den reguljära arbetsmarknaden i Förbundsrepubliken Tyskland. Hakan Er levde minst 5 år tillsammans med sin far på tyskt territorium.
His father subsequently returned to Turkey without his family.
Fadern återvände sedan utan sin familj till Turkiet.
In 1998, Mr Er applied for his first residence permit, which was granted to him for a period of one and a half years.
År 1998 ansökte Hakan Er för första gången om uppehållstillstånd, vilket han tilldelades för ett och ett halvt år.
This document included the comments ‘mother holder of a residence permit of unlimited duration’ and ‘father registered in Berlin’.
Detta dokument innehöll anteckningarna ”mor med permanent uppehållstillstånd” och ”fadern folkbokförd i Berlin”.
Mr Er left school in 2000, at the age of 16, without qualifications.
Hakan Er slutade grundskolan år 2000, då han var 16 år, utan att ha erhållit något slutbetyg.
His residence permit was extended up to 21 March 2002.
Hans uppehållstillstånd förlängdes till den 21 mars 2002.
In 2002, Mr Er applied for a second residence permit, which was granted to him up to April 2003, that being the date at which his mother ceased to be responsible for his maintenance.
År 2002 ansökte Hakan Er om ett andra uppehållstillstånd som han beviljades fram till april 2003, vilket var den tidpunkt då hans mor inte längre svarade för hans uppehälle.
Mr Er then applied for an extension of his residence permit, which was granted for one year despite the changes to his situation, namely that his mother was no longer responsible for his maintenance and that a living allowance had been paid to him for four months.
Efter detta ansökte Hakan Er på nytt om förlängning av sitt uppehållstillstånd, vilket han erhöll för ett år trots de förändrade omständigheterna i hans situation, närmare bestämt att hans mor inte längre svarade för hans uppehälle och att han under fyra månader erhållit bistånd till sin försörjning.
The Aliens Authority for the district of Wetterau (‘the Aliens Authority’), however, required Mr Er to make a visible effort to find employment.
Den för området Wetterau behöriga utlänningsmyndigheten (nedan kallad utlänningsmyndigheten) uppmanade emellertid Hakan Er att påtagligt anstränga sig för att hitta ett arbete.
Mr Er took part in a course designed to improve his chances of training and of finding work on the job market, but he gave it up due to insufficient aptitude.
Hakan Er deltog i en kurs med syfte att förbättra sina möjligheter till yrkesmässig utbildning och integrering, men hoppade av på grund av bristande lämplighet.
He received social security assistance for one month and registered as a job-seeker.
Han erhöll socialhjälp under en månad och anmälde sig som arbetssökande.
In September 2004, Mr Er applied for a new extension.
I september 2004 lämnade Hakan Er in en ny ansökan om förlängning.
Whilst processing this application, the Aliens Authority interviewed Mr Er on several occasions.
I samband med bedömningen av denna ansökan förde utlänningsmyndigheten flera gånger samtal med Hakan Er.
The latter declared that he was looking for work, that he ought to find work after submitting a certificate of good behaviour, and that he would contact the Aliens Authority again.
Denne påpekade att han sökte arbete, att han skulle erhålla ett arbete under förutsättning att han företedde ett utdrag ur belastningsregistret och att han skulle återkomma med information angående detta till utlänningsmyndigheten.
These declarations were not, however, followed up and Mr Er was not offered employment.
Dessa utfästelser förblev verkningslösa och Hakan Er erhöll inte någon anställning.
He received unemployment benefits for 18 months.
Han uppbar arbetslöshetsersättning under 18 månader.
By decision of 17 August 2005, the Aliens Authority rejected the application for extension presented by Mr Er in September 2004 and ordered him to leave the country by a specific deadline, failing which he would be deported to Turkey.
Genom beslut av den 17 augusti 2005 avslog utlänningsmyndigheten den ansökan om förlängning som Hakan Er lämnat in i september 2004 och ålade honom att inom föreskriven frist lämna Förbundsrepubliken Tyskland, vid äventyr av utvisning till Turkiet.
According to this decision, the grant of the right of residence in the context of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 presupposes that the applicant is present on the employment market at the time of his application, and that he has a realistic prospect of obtaining employment in the foreseeable future.
Det följer av detta beslut att den person som inom ramen för artikel 7 första stycket i beslut nr 1/80 har erhållit uppehållstillstånd ska stå till arbetsmarknadens förfogande då begäran görs gällande och inom en överskådlig tid ha en verklig chans att erhålla ett arbete.
The Aliens Authority took the view that limiting the duration of residence to six months in order to seek employment was not, in principle, open to criticism.
Utlänningsmyndigheten ansåg därför att begränsningen av uppehållet för att söka arbete till sex månader i princip inte kunde ifrågasättas.
On 9 September 2005, Mr Er submitted an appeal against this decision, which is still pending.
Hakan Er begärde den 9 september 2005 omprövning av detta beslut.
He also applied to the referring court for interim measures.
Beslutet har ännu inte omprövats.
The latter declared, by way of an order of 4 December 2006, that that appeal brought about a stay of proceedings.
Samtidigt lämnade han in en ansökan om interimistiska åtgärder till den hänskjutande domstolen som, genom beslut av den 4 december 2006, förklarade att begäran om omprövning medförde uppskov med verkställigheten.
During the interlocutory proceedings, Mr Er claimed to be making efforts to find work.
I samband med det interimistiska förfarandet anförde Hakan Er att han ansträngde sig för att få arbete.
He produced a letter of 20 December 2005 from the training centre in Frankfurt inviting him to take part in a job-support scheme for one month.
Han företedde ett brev av den 20 december 2005 från yrkesutbildningsverket i Frankfurt, i vilket han inbjöds att under en månad delta i en anställningsfrämjande kurs.
Mr Er started the programme, but gave it up on the ground that it did not address his needs.
Hakan Er påbörjade kursen men avbröt den, eftersom den inte var lämplig för honom.
The report evaluating Mr Er’s abilities concluded that these were mediocre, that he had very little perseverance and that he was unpunctual.
Av utvärderingsrapporten avseende Hakan Ers kapacitet framgick att hans lämplighet var svag, att han hade väldigt dålig uthållighet och att han hade mycket svårt att hålla tiden.
It was considered appropriate that he enter the job market immediately, there being no point in the acquisition of further qualifications.
Det ansågs meningsfullt att omedelbart förmedla honom ett arbete och att ytterligare kvalificering saknade betydelse.
Mr Er was, however, regarded as being capable of simple and repetitive work.
Hakan Er ansågs snarare vara lämpad för enklare och repetitiva arbeten.
Mr Er was then put in contact with a recruitment organisation for airports, which involved a training course.
Hakan Er skickades därför till ett organ som förmedlar arbete vid flygplatser och som erbjöd honom att delta i en utbildning.
As a result of the successful progression of his course from the beginning of February 2006, it was planned that Mr Er would secure a pos -ition as a baggage handler at Frankfurt airport.
På grund av hans positiva resultat under utbildningen, från början av februari 2006, skulle han tilldelas en anställning som bagagehanterare på Frankfurts flygplats.
The referring court points out, however, that, in the absence of a certificate of good behaviour, the job application was not sent to the potential employer.
Den hänskjutande domstolen har påpekat att Hakan Ers ansökningshandlingar emellertid inte vidarebefordrades till den tilltänkta arbetsgivaren, eftersom han inte lämnat in något utdrag ur belastningsregistret.
Mr Er did not mention any other participation on a job-support scheme, or any paid work, with the exception of a one-day job.
Hakan Er har inte, med undantag för en dagslång anställning, lämnat några uppgifter om huruvida han deltagit i någon annan anställningsfrämjande kurs eller utövat någon annan avlönad verksamhet.
The referring court also alludes to a note from the Federal Employment Agency, dated 18 August 2006, concerning an interview with Mr Er.
Den hänskjutande domstolen har dessutom hänvisat till en anmärkning som den federala arbetsförmedlingen gjort den 18 augusti 2006 i samband med ett samtal med Hakan Er.
According to this note, Mr Er had not made an effort to enter the job market.
Enligt denna anmärkning har Hakan Er inte ansträngt sig för att komma in på arbetsmarknaden.
He was, moreover, in debt, and his mother wished him to leave the family home.
Han har problem med skulder och hans mor vill att han flyttar ut ur familjens bostad.
On 22 January 2007, following the end of the interlocutory proceedings, Mr Er submitted the application which initiated the main proceedings.
Efter det att det interimistiska förfarandet avslutats väckte Hakan Er den 22 januari 2007 talan vid den nationella domstolen.
He pleads that the Aliens Authority should be ordered to extend his residence permit on the ground that he benefits from the legal status conferred by the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80, irrespective of whether he has, or is seeking, employment in Germany.
Han yrkade att utlänningsmyndigheten skulle förpliktas att förlänga hans uppehållstillstånd mot bakgrund av att han åtnjuter den rätt som föreskrivs i artikel 7 första stycket i beslut nr 1/80, och detta oavsett om han arbetar eller söker arbete i Tyskland.
The decision to refer states that, at the present time, Mr Er is not receiving social security benefits but that, because of his reluctance to work, he will be able to meet his living expenses over the long term only with the assistance of social security benefits.
Det följer av beslutet om hänskjutande att Hakan Er för tillfället inte uppbär någon socialhjälp men att han, på grund av sin ovilja att arbeta, inte varaktigt kommer att kunna försörja sig på annat sätt än genom sociala förmåner.
‘Does a Turkish national who, as a family member, received authorisation to join his father living in Germany who, as a Turkish worker, was duly registered as belonging to the labour force of the Federal Republic of Germany, and who acquired, by virtue of having previously lived together legally with his father for five years, the legal status as referred to in the second indent of the first paragraph of Decision No 1/80, lose that legal status as a consequence of the fact that, for more than seven years after leaving school, apart from one alleged single day of work on a trial basis, he has at no time been in employment, drops out of all government support schemes designed to
”Förlorar en turkisk medborgare, som i egenskap av familjemedlem beviljats tillstånd att flytta till sin i Tyskland bosatte far som tillhört, i egenskap av turkisk arbetstagare, den reguljära arbetsmarknaden i Tyskland, den rättsställning som följer av artikel 7 första stycket andra strecksatsen i beslut nr 1/80, vilken han har erhållit genom att under fem år lagligen sammanbo med fadern, till följd av att han, sedan han hoppat av sin utbildning för mer än sju år sedan, inte vid något tillfälle – utöver en påstådd dagslång anställning – har haft något arbete, och dessutom avbrutit samtliga statliga
ER promote the taking-up of employment and does not himself make any serious efforts to take up employment, instead living by turns on social security benefits, financial support from his mother living in Germany and means of unknown origin?’
ER anställningsfrämjande åtgärder och inte heller på allvar har ansträngt sig för att erhålla ett arbete utan i stället omväxlande har levt på statlig socialhjälp, bidrag från sin i Tyskland bosatta mor, och på tillgångar av okänt ursprung?”
By its question, the referring court is essentially asking whether a Turkish national who benefits from the right to take up any paid employment of his choice in a Member State in accordance with the second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 loses his right to reside in that Member State, and thereby that right freely to take up employment, on the ground that, having reached the age of 23, he has not engaged in paid employment since leaving school at the age of 16, and has participated in government job-support schemes without, however, completing them.
I syfte att besvara denna fråga erinrar domstolen om att artikel 7 första stycket i beslut nr 1/80 har direkt effekt i medlemsstaterna, vilket medför att turkiska medborgare som uppfyller de där föreskrivna villkoren direkt kan göra gällande de rättigheter som de tillerkänns i denna bestämmelse.
In order to answer this question, it should be noted that the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 has direct effect in the Member States, with the result that Turkish nationals fulfilling the conditions which it lays down may rely directly on the rights conferred on them by that provision.
Särskilt har de med stöd av andra strecksatsen rätt att utöva valfri avlönad verksamhet efter minst fem års laglig bosättning i värdmedlemsstaten (se dom av den 17 april 1997 i mål C-351/95, Kadiman, REG 1997, s.
In particular, they have the right, in accordance with the second indent of that provision, of free access to any paid employment of their choice in the host Member State after having been legally resident there for at least five years (see Case C-351/95 Kadiman [1997] ECR I-2133, paragraphs 27 and 28, as well as Case C-325/05 Derin [2007] ECR I-6495, paragraph 47).
I-2133, punkterna 27 och 28, och av den 18 juli 2007 i mål C-325/05, Derin, REG 2007, s. I-6495, punkt 47).