natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Management of Migration Flows In the course of 2002, the Council adopted three successive action plans, each time on the basis ofcommunications from the Commission (on the return of illegal residents, on illegal immigration,and on integrated management of external borders).
Hantering av migrationsströmmarna Under 2002 antog rådet tre på varandra följande handlingsplaner, varje gång på grundval avmeddelanden från kommissionen om (återvändande av personer som vistas olagligt, om olagliginvandring och om integrerad förvaltning av de yttre gränserna).
Together these form a comprehensive andcoherent set of measures.
Tillsammans utgör dessa enövergripande och konsekvent uppsättning åtgärder.
In its communication of 3 June 2003 on the development of a common policy on illegalmigration, smuggling and trafficking in human beings, external borders and the return of illegalmigrants 1, which was submitted in preparation for the European Council in Thessaloniki, the Commission highlighted the consistency of this evolving policy and created the basis for amonitoring process with the drafting of an annual report.
Med sitt meddelande av den 3 juni 2003 om utformningen av en gemensam politik i fråga omolaglig invandring, människosmuggling och människohandel, yttre gränser och återvändande avpersoner som vistas olagligt i EU1, som lades fram inför förberedelserna av Europeiska rådet i Thessaloniki, framhöll kommissionen konsekvensen i denna framväxande politik och skapadeförutsättningar för en kontroll genom utformningen av en årlig rapport.
In its conclusion, the Thessaloníki European Council noted that the importance of JHA policiesshould also be reflected in a reinforcement of existing financial support and be translated into anenhanced effort of solidarity.
I sin slutsats noterade Europeiska rådet i Thessaloniki att betydelsen av RIF-politiken även böråterspeglas i förstärkningen av det befintliga finansiella stödet och framkomma i en förbättradsolidaritet.
The protection of persons belonging to minorities is covered by the non-discrimination clause in Article 13 of the Treaty establishing the European Community (see also section 3.1.2).
Skyddet av personer som tillhör minoritetsgrupper omfattas av bestämmelsen omicke-diskriminering i artikel 13 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (se ävenavsnitt 3.1.2).
The EUCharter of Fundamental Rights also contains a non-discrimination clause (Art. 21), as well as anobligation for the Union to respect cultural, religious and linguistic diversity (Art. 22).
Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna innehåller också enbestämmelse om icke-diskriminering (artikel 21), samt unionens skyldighet att respektera denkulturella, religiösa och språkliga mångfalden (artikel 22).
Despite these provisions, concerns have been raised about the protection of persons belonging tominorities in the EU.
Trots dessa bestämmelser har frågor väckts när det gäller skyddet av personer som tillhörminoriteter i EU.
As an example mention could be made of recent reports of the Council of Europe Commissioner for Human Rights, who has raised, for instance, issues related to Roma in the EU area and in the acceding countries in his reports.
Som ett exempel kan nämnas rapporter nyligen från Europarådets kommissarie förmänskliga rättigheter som i sin rapport har tagit upp frågor som rör romerna i EU-området och ianslutningsländerna.
The situation of Roma is often one ofdiscrimination and social exclusion.
Romerna utsätts ofta för diskriminering och social utslagning.
Another example are concerns related to anti-Islamic reactionswithin the EU after 11 September 2001 expressed by the EU Monitoring Centre on Racism and Xenophobia.
Ett annatexempel är oron inom det europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighetöver antiislamska reaktioner inom EU efter den 11 september 2001.
Furthermore, Europe was shocked and saddened by certain anti-Semitic incidents inthe EU in 2002.
Europa blev dessutom chockatoch bedrövat över vissa antisemitiska händelser i EU under 2002.
The EU strongly condemned those incidents and undertook a series of measures toprotect the Jewish community and tackle the causes.
EU fördömde kraftigt dessahändelser och vidtog en rad åtgärder för att skydda den judiska gemenskapen och ta itu medorsakerna.
Protecting the rights of persons belonging to ethnic, religious, cultural and linguistic minorites in Europe thus continues to pose a challenge for the EU.
Rättighetsskyddet för personer som tillhör etniska, religiösa, kulturella eller språkliga minoriteter i Europa är alltså fortfarande en uppgift för EU.
The EU is aware, not least due to experiencein its Member States, that there may be no easy answers or simplistic solutions.
Inte minst på grund av erfarenheterna imedlemsstaterna är EU medvetet om att det inte finns några lätta svar och enkla lösningar.
Minority women,for example, are often subject to multiple discrimination.
Kvinnorinom minoriteterna är till exempel ofta dubbelt diskriminerade.
Core concerns of national minorities canbe identified as participation, language and education.
Det viktigaste för nationellaminoriteter kan sägas vara delaktighet, språk och utbildning.
It is also necessary to improve opportunitiesfor persons belonging to minorities to participate in economic life and to ensure their full enjoymentof social rights, including equal access to housing and health care.
Det är även nödvändigt att förbättramöjligheterna för personer som tillhör minoriteter att delta i det ekonomiska livet och att säkerställaatt de fullt ut åtnjuter sociala rättigheter, inklusive lika tillgång till bostäder och hälso- och sjukvård.
The Copenhagen criteria designed in 1993 for countries wishing to join the EU specificallyhighlight the protection of minorities.
I Köpenhamnskriterierna som upprättades 1993 för de länder som ville ansluta sig till EU framhållssärskilt minoritetsskyddet.
In this context, the PHARE programme funds projects thataim to improve the situation of Roma and other minorities in Central and Eastern Europeancandidate countries.
I detta sammanhang finansieras inom ramen för Phareprogrammetprojekt som syftar till att förbättra situationen för romerna och andra minoriteter i de central- ochösteuropeiska kandidatländerna.
The experience gained from implementing the Copenhagen criteria over theyears is a valuable asset for the enlarging Union in its efforts to ensure the protection of the humanrights of persons belonging to minorities.
Erfarenheterna från genomförandet av Köpenhamnskriteriernaunder de gångna åren är av värde för den utvidgade unionen i dess insatser för att säkerställaskyddet av de mänskliga rättigheterna för personer som tillhör minoriteter.
3.1.5 Trafficking in human beings
3.1.5 Människohandel
Pursuant to Article 5(3) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, trafficking inhuman beings, as an obstacle to the full enjoyment of human rights, has been continuouslyaddressed by EU institutions during the period covered by this report.
Enligt artikel 5.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna harmänniskohandel, såsom varande ett hinder mot det fulla åtnjutandet av de mänskliga rättigheterna,ständigt behandlats av EU:s institutioner under den period som omfattas av rapporten.
In particular, new EUlegislation has been adopted and entered into force, to underpin the EU’s commitment to intensifyefforts to prevent, punish and eliminate this abhorrent practice.
I synnerhethar ny EU-lagstiftning antagits och trätt i kraft för att stödja EU:s åtagande att öka sina insatser föratt förhindra, straffa och göra slut på denna motbjudande företeelse.
The Brussels Declaration on Preventing and Combating Trafficking in Human Beings became another incentive for an intensivediscussion at various levels.
Brysseldeklarationen omförebyggande åtgärder och kamp mot människohandel blev ytterligare en drivfjäder för en ingåendediskussion på olika nivåer.
On 19 July 2002, the Council – further to a legislative initiative of the Commission – adopted the Framework Decision on combating trafficking in human beings 1.
Efter ett lagstiftningsinitiativ från kommissionen antog rådet den 19 juli 2002 rambeslutet ombekämpande av människohandel1.
The Decision introduces a common definition of trafficking in human beings at EU level.
I beslutet införs en gemensam definition av människohandel inom EU.
It obliges Member States to penalisethe acts covered by the definition and to establish effective, proportionate and dissuasive criminalpenalties.
Medlemsstaterna åläggs att straffbelägga de gärningar som omfattas av definitionen ochatt upprätta effektiva, proportionerliga och avskräckande straff.
In specific circumstances the maximum penalty has to be not less than eight years.Member States have to take the necessary measures to comply with the Framework Decision before August 2004.
I särskilda fall måste det högstastraffet vara minst åtta år. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att uppfyllarambeslutet före augusti 2004.
Furthermore, on 15 October 2002, the Council reached political agreement on the Draft Framework Decision on combating the sexual exploitation of children and child pornography.
Den 15 oktober 2002 nådde rådet dessutom politisk överenskommelse om utkastet till rambeslut ombekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi.
The act will beadopted once parliamentary reservations of some Member States have been lifted.
Rättsakten kommer att antas såsnart vissa medlemsstater har återtagit sina parlamentsreservationer.
The Framework Decision will then provide for common definitions of the crimes concerned and – in aggravatingcircumstances – for criminal penalties of a maximum of at least 5 to 10 years' imprisonment.
Genom rambeslutet kommerdet därefter att ges gemensamma definitioner av de berörda brotten och – i försvårande fall –maximistraff på minst mellan fem och tio års fängelse.
From 18-20 September 2002, the European Conference on Preventing and Combating Traffickingin Human Beings – Global Challenge for the 21st Century took place in Brussels.
Den 18–20 september 2002 hölls i Bryssel Europeiska konferensen om förebyggande ochbekämpande av människohandel: Global utmaning i det tjugoförsta århundradet.
The conferencebrought together participants from EU Member States, candidate countries, neighbouring countriessuch as Russia, the Ukraine and the NIS, as well as the USA, Canada, China, internationalorganisations (IOs), intergovernmental organisations (IGOs), non governmental organisations(NGOs) and the institutions of the European Union.
Konferensensamlade deltagare från EU:s medlemsstater, kandidatländerna, grannländer som Ryssland, Ukraina,de nya oberoende staterna samt USA, Kanada, Kina, internationella organisationer, mellanstatligaorganisationer, icke-statliga organisationer (NGO) och Europeiska unionens institutioner.
Initiated by the European Commission underthe STOP II Programme, the Conference was organised by the International Organisation for Migration (IOM), in close cooperation with the European Parliament and the European Commission.
Initiativtill konferensen togs av Europeiska kommissionen enligt Stop II-programmet och den anordnadesav Internationella organisationen för migration (IOM) i nära samarbete med Europaparlamentet och Europeiska kommissionen.
The Brussels Declaration is the final outcome of the Conference.
Brysseldeklarationen är det slutliga konferensresultatet.
It aims at further developing European and international cooperation, concrete measures, standards, best practices andmechanisms to prevent and combat trafficking in human beings. It received broad support from theparticipants.
Syftet med den är att ytterligare utveckla etteuropeiskt och internationellt samarbete, påtagliga åtgärder, normer, bästa metoder samtmekanismer för att förhindra och bekämpa människohandel och den fick ett brett stöd fråndeltagarna.
On 8 October 2002, the Council (Employment, Social Policy, Health and Consumer Affairs) of the European Union took note of the document.
Europeiska unionens råd (sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samtkonsumentfrågor) noterade dokumentet den 8 oktober 2002.
Furthermore, the Commission introduced the Declaration at working group level to Justice and Home Affairs representatives of the Member States and on 8 May 2003 the Council (Justice, Home Affairs and Civil Protection)adopted conclusions on the Brussels Declaration 1.
Kommissionen presenterade dessutomdeklarationen på arbetsgruppsnivå för medlemsstaternas RIF-företrädare och den 8 maj 2003 antogrådet (rättsliga och inrikes frågor samt räddningstjänst) slutsatser om Brysseldeklarationen1.
The document's general approach to theprevention and combating of trafficking in human beings has been welcomed.
Detallmänna förhållningssätt som presenteras i dokumentet för att förhindra och bekämpamänniskohandel välkomnades.
The Council alsoagreed to examine appropriate proposals made to implement specific items contained in the Declaration.
Rådet enades även om att diskutera lämpliga förslag för attgenomföra särskilda punkter i deklarationen.
Member States are urged to consider a number of items as political priorities.
Medlemsstaterna uppmanas att behandla ett antalfrågor som politiska prioriteter.
The Commission, on 25 March 2003, decided to set up – as a consultative group – an experts groupon trafficking in human beings 2as recommended in the Brussels Declaration.
Den 25 mars 2003 beslutade kommissionen att – som en rådgivande grupp – inrätta expertgruppenför frågor om människohandel2 i enlighet med rekommendationen i Brysseldeklarationen. Gruppen skall bestå av tjugo oberoende experter och bistå kommissionen med ytterligare konkreta förslag på Europanivå.
In particular, the group will submit a report to the Commission based on the recommendations of the Brussels Declaration.
I synnerhet skall gruppen lämna en rapport till kommissionen grundad pårekommendationerna i Brysseldeklarationen.
Meanwhile, the Commission has received proposals for membership from Member States, candidate countries andorganisations active in combating trafficking in human beings and is about to appoint the members.
Under tiden fick kommissionen förslag till deltagarefrån medlemsstaterna, kandidatländerna och organisationer som verkar för att bekämpamänniskohandel och är i färd med att utse deltagarna.
The Brussels Declaration was also the main basis for discussion during the workshops ontrafficking in human beings in the framework of the EU Forum for the Prevention of Organised Crime.
Brysseldeklarationen var även den huvudsakliga grunden för diskussionen under seminarierna ommänniskohandel inom ramen för EU-forumet om förebyggande av organiserad brottslighet.
A first workshop focusing on the Declaration took place on 15 November 2002.
Ettförsta seminarium med inriktning på deklarationen ägde rum den 15 november 2002.
Anotherone has been scheduled for 30 June 2003 and will concentrate on cooperation between lawenforcement agencies and NGOs as this item has been addressed by a number of recommendationsin the Declaration.
Ytterligare etthar planerats till den 30 juni 2003 med inriktning på samarbetet mellan brottsbekämpande organoch icke-statliga organisationer eftersom frågan är föremål för ett antal rekommendationer ideklarationen.
In 2002, the STOP II Programme 3 provided financial support for 16 projects aimed at combatingtrafficking in human beings and/or sexual exploitation.
Stop II-programmet3lämnade under 2002 ekonomiskt stöd till sexton projekt för att bekämpamänniskohandel och/eller sexuellt utnyttjande.
More than EUR 1,7 million has beendevoted to 4 projects on trafficking in human beings, 7 projects on sexual exploitation of childrenand 5 projects covering both areas.
Mer än 1,7 miljoner euro har lämnats till fyra projektom människohandel, sju projekt om sexuellt utnyttjande av barn och fem projekt som omfattadebåda områdena.
While the STOP II Programme expired at the end of 2002, the Council on 22 July 2002 adopted the AGIS framework programme on police and judicial cooperation in criminal matters 4.
Stop II-programmet löpte ut i slutet av 2002 men rådet antog den 22 juli 2002 ramprogrammet ompolissamarbete och straffrättsligt samarbete (Agis)4.
AGIS has been established for the period from 1 January 2003 to 31 December 2007 and allocated EUR 65 million in order to replace STOP and the other previous funding programmes for the areaof justice and home affairs under Title VI TEU.
Agis upprättades för perioden den 1 januari 2003 till och med den 31 december 2007 och har tilldelats 65 miljoner euro för attersätta Stop och de andra tidigare finansieringsprogrammen för rättsliga och inrikes frågor enligtavdelning VI i EU-fördraget.
25.Council Decision of 28 June 2001 establishing a second phase of the programme of incentives, exchanges,training and cooperation for persons responsible for combating trade in human beings and the sexual exploitationof children (STOP II), OJ L 186, 7.7.2001, p. 7.OJ L 203, 1.8.2002, p. 5.
25.Rådets beslut av den 28 juni 2001 om inrättandet av en andra fas av stimulans-, utbytes-,fortbildnings- och samarbetsprogrammet för personer med ansvar för att bekämpamänniskohandel och sexuellt utnyttjande av barn (Stop II), EGT L 186, 7.7.2001, s. 7.EGT L 203, 1.8.2002, s. 5.
With regard to third countries, trafficking in human beings has become a permanent agenda item formeetings at various levels.
När det gäller tredje land har människohandel blivit en ständig punkt på dagordningen vid möten påolika nivåer.
TACIS and CARDS are used to financially support projects onanti-trafficking projects in East and Southeast Europe.
Tacis och Cards används för att ekonomiskt stödja projekt mot människohandel i östraoch sydöstra Europa.
Furthermore, an action plan againsttrafficking in human beings has been elaborated in the context of the EU-Africa-Dialogue.
Dessutom har en handlingsplan mot människohandel utformats i sambandmed EU-Afrikadialogen.
Finally,the Council and the Commission are continuously in touch with international organisations such asthe UN, the Council of Europe and the OSCE in order to coordinate ongoing activities aimed atcombating human trafficking.
Rådet och kommissionen har slutligen ständig kontakt med internationellaorganisationer som FN, Europarådet och OSSE för att samordna pågående verksamhet i kampenmot människohandel.
3.1.6 Rights of the child
3.1.6Barnets rättigheter
The promotion and protection of the rights of the child is an important part of the human rightspolicy of the EU.
Främjande och skydd av barnets rättigheter är en viktig del av EU:s politik för de mänskligarättigheterna.
The growing significance of this issue is illustrated by the fact that the text of thedraft Treaty establishing a Constitution for Europe, which was presented to the European Council in June 2003, lists the protection of children's rights as a specific objective of the European Union forthe first time.
Den ökande betydelsen av denna fråga framgår av att i utkastet till fördrag omupprättande av en konstitution för Europa, som lades fram för Europeiska rådet i juni 2003 fastställsskyddet av barnens rättigheter för första gången som ett särskilt mål för Europeiska unionen.
The Permanent Intergovernmental Group "l'Europe de l'Enfance", which is composed of ministersand high level officials holding responsibility for childhood policies in the Member States, meets toexchange strategies, viewpoints and best practices on children's issues in the context of EU policiesand the UN Convention on the Rights of the Child.
Den ständiga mellanstatliga gruppen "L'Europe de l'Enfance" som består av ministrar och högatjänstemän med ansvar för frågor som rör barn i medlemsstaterna sammanträder för att utbytastrategier, åsikter och bästa metoder i frågor som rör barn inom EU-politiken och FN:s konventionom barnets rättigheter.
The Group will work for the introduction andmainstreaming of children's policies and the rights of the child in all policies of the Union.
Gruppen kommer att arbeta för införande och integrering avbarnperspektivet och barnets rättigheter i unionens alla politikområden.
As a follow-up to the UN General Assembly Special Session on Children of May 2002, the European Commission established a new subgroup on children's rights designed to provide a forumin the Commission for the exchange of information and best practice on children's rights.
Som en uppföljning av FN:s generalförsamlings extrasession om barn i maj 2002 upprättade Europeiska kommissionen en ny undergrupp om barns rättigheter som skall vara kommissionensforum för utbyte av information och bästa metoder om barns rättigheter.
Duringthe course of the past year, the group has been addressed by the UN Special Representative for Children and Armed Conflict, Mr Olara Otunnu, and representatives of UNICEF and Save the Children with respect to the Commission's approach to mainstreaming children's rights in policyand external assistance.
Under det föregående åretvände sig Olara Otunnu, FN:s särskilda representant för barn som drabbats av väpnade konflikter,och företrädare för Unicef och Rädda barnen till gruppen beträffande kommissionens strategi för attintegrera barns rättigheter i politiken och i det yttre biståndet.
Two legislative developments with relevance to the rights of the child have taken place in the periodunder review: the Framework Decision on combating trafficking in human beings and the Draft Framework Decision on combating the sexual exploitation of children and child pornography.
Två olika typer av utveckling av lagstiftningen med anknytning till barnets rättigheter ägde rumunder den aktuella perioden. I rambeslutet om bekämpande av människohandel och utkastet tillrambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi.
Boththese Decisions are described in more detail in section 3.1.5.
Båda dessa beslutbeskrivs mer ingående i avsnitt 3.1.5.
3.1.7 Human rights of women
3.1.7De mänskliga rättigheterna för kvinnor
The EU is committed to advancing the full enjoyment of human rights by women.
EU har åtagit sig att verka för att kvinnor fullt ut skall åtnjuta de mänskliga rättigheterna.
EU Member States and the Commission strongly support the principle of equality between women and men(gender equality) and the need to ensure effective gender mainstreaming in all policies and actionsat European Union level.
EU:smedlemsstater och kommissionen stöder energiskt principen om jämställdhet mellan kvinnor ochmän och behovet av att garantera att en integrering av jämställdhetsperspektivet faktiskt sker inomalla politikområden och åtgärder på EU-nivå.
Relevant provisions in EU instruments include : Article 2 of the EC Treaty making the promotionof equality between men and women a specific goal of the EC ; Article 3 requiring the Communityto eliminate inequalities and promote equality between men and women in a wide range ofactivities ; Article 13 providing the basis for legislation to combat discrimination, inter alia based onsex and Article 23(1) of the Charter of Fundamental Rights reaffirming the need to ensure equalityin all areas, including employment, work and pay.
Till de relevanta bestämmelserna inom EU:s instrument hör följande: Artikel 2 i EG-fördraget därfrämjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män görs till ett av EG:s särskilda mål, artikel 3enligt vilken gemenskapen skall undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män ochfrämja jämställdhet mellan dem inom en lång rad verksamheter, artikel 13 som utgör grunden för attvia lagstiftningen bekämpa diskriminering på grund av bland annat kön, och artikel 23.1 i stadganom de grundläggande rättigheterna där det fastställs att jämställdhet mellan kvinnor och män skallsäkerställas inom alla områden inbegripet i fråga om anställning, arbete och lön.