natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is made up of three courts: the Court of Justice, the Court of First Instance and the Civil Service Tribunal.
Den består av tre rättsinstanser: domstolen, förstainstansrätten och personaldomstolen.
Their main task is to examine the legality of Community measures and ensure the uniform interpretation and application of Community law.
De har främst till uppgift att pröva gemenskapsrättsakters lagenlighet och att säkerställa en enhetlig tolkning och tillämpning av gemenskapsrätten.
Through its case-law, the Court of Justice has identified an obligation on administrations and national courts to apply Community law in full within their sphere of competence and to protect the rights conferred on citizens by that law (direct application of Community law), and to disapply any conflicting national provision, whether prior or subsequent to the Community provision (primacy of Community law over national law).
Genom sin rättspraxis har domstolen klargjort att de nationella myndigheterna och domstolarna är skyldiga att ge gemenskapsrätten full verkan inom sina behörighetsområden och skydda de rättigheter som medborgarna har enligt denna (gemenskapsrättens direkta tillämplighet), genom att underlåta att tillämpa de bestämmelser i nationell rätt som strider mot gemenskapsrätten, oavsett om de har antagits före eller efter den aktuella bestämmelsen i gemenskapsrätten (gemenskapsrättens företräde framför nationell rätt).
The Court has also recognised the principle of the liability of Member States for breach of Community law which, first, plays an important part in consolidating the protection of the rights conferred on individuals by Community provisions and, secondly, may contribute to more diligent application of Community provisions by Member States.
Domstolen har även uttolkat principen om medlemsstaternas ansvar för överträdelser av gemenskapsrätten, vilken dels får till följd att skyddet av de rättigheter som enskilda tillerkänns i gemenskapsbestämmelserna på ett avgörande sätt stärks, dels är en faktor som kan medverka till att gemenskapsrätten snabbare genomförs av medlemsstaterna.
Infringements committed by Member States are thus likely to give rise to obligations to pay compensation which may, in some cases, have serious repercussions on their public funds.
De sistnämndas överträdelser kan således ge upphov till skadeståndsansvar som i vissa fall kan få allvarliga återverkningar på deras offentliga finanser.
Moreover, any breach of Community law by a Member State may be brought before the Court and, where a judgment finding such an infringement is not complied with, the Court can order payment of a periodic penalty and/or a fixed sum.
Talan kan vidare väckas vid domstolen i samtliga fall av medlemsstaters överträdelser av gemenskapsrätten, och om en dom som innebär att en sådan underlåtelse fastställs inte följs, kan det leda till att böter ådöms och/eller till att ett schablonbelopp måste betalas.
The Court of Justice also works in conjunction with the national courts, which are the ordinary courts applying Community law.
Domstolen verkar även i samarbete med de nationella domstolarna som allmän domstol för gemenskapsrätten.
Any national court or tribunal which is called upon to decide a dispute involving Community law may, and sometimes must, submit questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Samtliga nationella domstolar som skall avgöra tvister som rör gemenskapsrätten kan, och i vissa fall måste, begära förhandsavgörande av EG-domstolen.
The Court must then give an interpretation or review the legality of a rule of Community law.
Domstolen skall då meddela sin tolkning av en bestämmelse i gemenskapsrätten eller pröva dess lagenlighet.
The development of its case-law illustrates the Court’s contribution to creating a legal environment for European citizens by protecting the rights which Community legislation confers on them in various areas of their daily life.
Utvecklingen av domstolens rättspraxis illustrerar domstolens bidrag till att skapa ett juridiskt område som rör medborgarna, genom att skydda de rättigheter som dessa har enligt gemenskapsrätten inom olika områden i det dagliga livet.
FUNDAMENTAL PRINCIPLES ESTABLISHED BY CASELAW p
GRUNDLÄGGANDE PRINCIPER SOM HAR FASTSTÄLLTS I RÄTTSPRAXIS p
In its case-law (starting with Van Gend & Loos in 1963), the Court has introduced the principle of the direct effect of Community law in the Member States, which enables European citizens to rely directly on Community provisions before their national courts. The transport company Van Gend & Loos had imported goods from Germany to the Netherlands and had to pay customs duties which it considered to be incompatible with the rule in the EEC Treaty prohibiting increases in customs duties in trade between Member States. The action raised the question of the conflict between national legislation and the provisions of the EEC Treaty. The Court decided the question referred by a Netherlands court by stating the doctrine of direct effect, thus conferring on the transport company a direct guarantee of its rights under Community law before the national court. p
Domstolen har genom rättspraxis (med början i domen i målet Van Gend & Loos, år 1963), infört principen om gemenskapsrättens direkta effekt i medlemsstaterna, vilken innebär att medborgarna i medlemsstaterna direkt kan åberopa gemenskapsbestämmelser inför sina nationella domstolar. Transportföretaget Van Gend & Loos, som importerade varor från Tyskland till Nederländerna, krävdes på tullavgifter som det ansåg stred mot den bestämmelse i EEG-fördraget som innebar att medlemsstaterna förbjöds att höja tullavgifterna i sitt handelsutbyte. Talan handlade om frågan om konflikten mellan en nationell bestämmelse och bestämmelser i EEG-fördraget. En nederländsk domstol hänsköt frågan till EG-domstolen som besvarade den med att bekräfta doktrinen om direkt effekt, varigenom transportföretagets rättigheter enligt gemenskapsrätten säkerställdes direkt inför den nationella domstolen. p
In 1964, the Costa judgment established the primacy of Community law over domestic law.
År 1964 fastställdes genom domen i målet Costa principen om gemenskapsrättens företräde framför nationell rätt.
In that case, an Italian court had asked the Court of Justice whether the Italian law on nationalisation of the production and distribution of electrical energy was compatible with certain rules in the EEC Treaty.
I detta mål hade en italiensk domstol frågat EG-domstolen om den italienska lagstiftningen om nationalisering av sektorn för produktion och distribution av el var förenlig med ett antal bestämmelser i EEG-fördraget.
The Court introduced the doctrine of the primacy of Community law, basing it on the specific nature of the Community legal order, which is to be uniformly applied in all the Member States.
Domstolen introducerade doktrinen om gemenskapsrättens företräde, med hänvisning till att den speciella karaktären av gemenskapens rättsordning innebär att den måste tillämpas enhetligt i alla medlemsstater.
In 1991, in Francovich and Others, the Court developed another fundamental concept, the liability of a Member State to individuals for damage caused to them by an infringement of Community law by that State.
År 1991 utvecklade domstolen i målet Francovich m.fl. ett annat grundläggande begrepp, nämligen det om medlemsstats ansvar för skada som den vållat enskilda genom överträdelser av gemenskapsrätten.
Since 1991, European citizens have therefore been able to bring an action for damages against a State which infringes a Community rule.
Sedan år 1991 har medlemsstaternas medborgare således möjlighet att väcka skadeståndstalan mot en stat som överträder en bestämmelse i gemenskapsrätten.
Two Italian citizens who were owed pay by their insolvent employers had brought actions for a declaration that the Italian State had failed to transpose Community provisions protecting employees in the event of their employers’ insolvency.
Två italienska medborgare, vars arbetsgivare hade gått i konkurs och var skyldiga dem lön, hade väckt talan och åberopat den italienska statens underlåtenhet att införliva gemenskapsbestämmelser om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens.
On a reference from an Italian court, the Court stated that the directive in question was designed to confer on individuals rights which they had been denied as a result of the failure to act of the State which had not implemented the directive. The Court thus opened up the possibility of an action for damages against the State itself.
På begäran av en italiensk domstol angav EG-domstolen att direktivet i fråga var avsett att ge enskilda de rättigheter som de förnekats på grund av medlemsstatens underlåtenhet att införliva detsamma, och den beredde således vägen för att väcka skadeståndstalan mot själva medlemsstaten.
THE COURT IN THE LIFE OF EUROPEAN CITIZENS
DOMSTOLENS ROLL I MEDLEMSSTATERNAS MEDBORGARES LIV
Of the thousands of judgments given by the Court, the majority, particularly preliminary rulings, clearly have important consequences for the daily life of European citizens.
Bland de tusentals domar som domstolen har avkunnat har flertalet, bland annat alla de som gäller förhandsavgöranden, onekligen fått betydande konsekvenser i det dagliga livet för medlemsstaternas medborgare.
Some of these judgments are cited below as examples from the most important areas of Community law.
En del av dem anges nedan, som exempel inom de viktigaste områdena av gemenskapsrätten.
Since the Cassis de Dijon judgment in 1979 on the principle of free movement of goods, traders can import into their country any product coming from another country within the Community, provided that it was lawfully manufactured and marketed there and that there is no overriding reason relating, for example, to the protection of health or the environment to prevent its importation into the country of consumption.
Alltsedan domen år 1979 i målet Cassis de Dijon, om principen om den fria rörligheten för varor, kan handlare importera alla slags varor med ursprung i ett annat land i gemenskapen – under förutsättning att de lagligen har tillverkats och saluförts där och att hinder mot importen inte föreligger på grund av tvingande hänsyn, bland annat i fråga om hälso- eller miljöskydd, i det land där varan skall konsumeras.
Freedom of movement of persons
Fri rörlighet för personer
Many judgments have been given in the field of freedom of movement of persons.
Det har avkunnats många domar inom området för den fria rörligheten för personer.
In the judgment in Kraus (1993), the Court held that the situation of a Community national who holds a postgraduate academic title, which was awarded in another Member State and facilitates access to a profession or the pursuit of an economic activity, is governed by Community law, even as regards the relations between that national and his Member State of origin. Accordingly, if a Member State can make use of that title in its territory subject to an administrative authorisation, the authorisation procedure must be intended solely to verify whether the title was properly awarded.
I domen i målet Kraus (1993) bekräftade domstolen att situationen för en medborgare i gemenskapen som är innehavare av ett i en annan medlemsstat efter doktorandstudier vid universitet utfärdat examensbevis, som underlättar tillträdet till ett yrke eller utövandet av en ekonomisk verksamhet, omfattas av gemenskapsrätten, även vad gäller personens förhållande till den medlemsstat där han är medborgare.
One of the most well-known cases in this field is Bosman (1995), in which the Court gave a ruling on a reference from a Belgian court on the compatibility of rules of football federations with freedom of movement of workers.
Bland de domar som har avkunnats inom detta område är domen i målet Bosman (1995) en av de mest kända. Domstolen avgjorde där en fråga från en belgisk domstol om huruvida fotbollsförbundens regler var förenliga med den fria rörligheten för arbetstagare.
It stated that professional sport is an economic activity whose exercise may not be hindered by rules governing the transfer of players or restricting the number of players who are nationals of other Member States.
EG-domstolen angav att idrottsutövning på professionell nivå utgör en ekonomisk verksamhet vars utövande inte får hindras av regler om spelarövergång eller av regler som innebär att ett begränsat antal spelare som är medborgare i andra medlemsstater tillåts.
That principle was extended in subsequent judgments to the situation of professional sportsmen from third countries which had entered into an association agreement (Deutscher Handballbund, 2003) or a partnership agreement (Simutenkov, 2005) with the European Communities.
Sistnämnda anmärkning har genom senare domar utsträckts till att även omfatta situationen för professionella idrottsutövare från tredje länder som upprättat en associering (domen i målet Deutscher Handballbund, 2003) eller ingått ett partnerskapsavtal (domen i målet Simutenkov, 2005) med Europeiska gemenskaperna.
A judgment of 1989 on freedom to provide services concerned a British tourist who was assaulted and seriously injured in the Paris metro.
En dom från år 1989 om friheten att tillhandahålla tjänster rörde det fallet att en brittisk turist hade blivit överfallen och allvarligt skadad i tunnelbanan i Paris.
On a reference from a French court, the Court held that, as a tourist, he was the recipient of services outside his country and was covered by the Community law principle of non-discrimination on grounds of nationality.
En fransk domstol begärde förhandsavgörande från EG-domstolen som fastställde att mannen i egenskap av turist var mottagare av tjänster utanför sitt hemland och omfattades av förbudet i gemenskapsrätten mot diskriminering på grund av nationalitet.
He was therefore entitled to the same compensation as a French national could claim (Cowan).
Han hade således rätt till samma ersättning som en fransk medborgare (domen i målet Cowan).
In cases referred by the Luxembourg courts, the Court declared that national provisions having the effect that an insured person cannot obtain reimbursement of the cost of dental treatment on the ground that it was given in another Member State constitute an unjustified restriction on freedom to provide services (Kohll, 1998), and that refusal to reimburse costs related to the purchase of spectacles abroad is regarded as an unjustified restriction on free movement of goods (Decker, 1998).
Efter begäran om förhandsavgörande från luxemburgska domstolar har EG-domstolen uttalat att nationella bestämmelser som leder till att en försäkrad nekas ersättning för tandvårdskostnader på grund av att behandlingen utförts i en annan medlemsstat utgör ett obefogat hinder för friheten att tillhandahålla tjänster (domen i målet Kohll, 1998) och att en vägran att ersätta kostnader för köp av glasögon utomlands utgör ett obefogat hinder för den fria rörligheten för varor (domen i målet Decker, 1998).
Special forms of procedure p
Särskilda förfaranden p
Reasoned orders Where a question referred for a preliminary ruling is identical to a question on which the Court has already been called on to rule, or where the answer to the question admits of no reasonable doubt or may be deduced from existing case-law, the Court of Justice may, after hearing the Advocate General, give its decision by reasoned order, citing in particular a previous judgment relating to that question or the relevant case-law.
Förfarandet med motiverat beslut Om en fråga i en begäran om förhandsavgörande är identisk med en fråga som domstolen redan har tagit ställning till eller om svaret på denna fråga inte lämnar utrymme för rimligt tvivel eller kan utläsas av rättspraxis, kan domstolen avgöra saken genom att, sedan generaladvokaten hörts, meddela ett motiverat beslut och särskilt hänvisa till tidigare dom i frågan eller tidigare rättspraxis.
The expedited procedure The expedited procedure enables the Court to give its rulings quickly in very urgent cases by reducing the time-limits and omitting certain steps in the procedure.
Skyndsam handläggning Skyndsam handläggning gör det möjligt för domstolen att snabbt avgöra mål som är mycket brådskande, genom att förkorta tidsfristerna och utesluta vissa delar av förfarandet.
On application by one of the parties, the President of the Court may decide, after hearing the other parties, whether the particular urgency of the case requires the use of the expedited procedure.
På begäran av en av parterna ankommer det på domstolens ordförande att, efter att ha hört de andra parterna, besluta huruvida målets särskilt brådskande art motiverar en skyndsam handläggning.
Such a procedure can also be used for references for preliminary rulings.
Skyndsam handläggning föreskrivs även i mål som avser begäran om förhandsavgörande.
Applications for interim measures Applications for interim measures seek suspension of the operation of measures which an institution has adopted and which form the subject matter of an action, or any other interim order necessary to prevent serious and irreparable damage to a party.
Interimistiskt förfarande Det interimistiska förfarandet syftar till att det skall förordnas om uppskov med verkställigheten av en institutions rättsakt, vilken även är föremål för en talan, eller om andra interimistiska åtgärder som krävs för att förhindra att en part orsakas allvarlig och irreparabel skada.
The costs of proceedings
Kostnaderna för förfarandet
On the other hand, the Court does not meet the fees and expenses of the lawyer entitled to practice before a court of a Member State by whom the parties must be represented.
Parterna måste dock företrädas av en person som är auktoriserad som advokat i en medlemsstat och advokatkostnaderna ersätts inte av domstolen.
However, a party unable to meet all or part of the costs of the proceedings may, without having to instruct a lawyer, apply for legal aid.
Part som helt eller delvis saknar möjlighet att bära kostnaderna för förfarandet kan dock ansöka om rättshjälp utan att företrädas av en advokat.
The application must be accompanied by all necessary evidence establishing the need.
Ansökan skall åtföljas av sådana upplysningar som visar att sökanden är i behov av rättshjälp.
In all direct actions, the language used in the application (which may be one of the 21 official languages of the European Union) will be the ‘language of the case’, that is to say the language in which the proceedings will be conducted.
Vid direkt talan blir det språk som används i ansökan (vilken skall avfattas på ett av Europeiska unionens 21 officiella språk) rättegångsspråk i målet, det vill säga det språk som kommer att användas under förfarandet.
Oral proceedings at hearings are interpreted simultaneously, as required, into various official languages of the European Union.
Anförandena under förhandlingarna simultantolkas, efter behov, till Europeiska unionens officiella språk.
The judges deliberate, without interpreters, in a common language which, traditionally, is French.
Domarna överlägger utan tolk på ett gemensamt språk som av tradition är franska.
[Application for legal aid]
Kansliet delger svaranden ansökan
Service of the application on the defendant by the Registry
Översättning till Europeiska unionens övriga officiella språk
Notice of the questions referred for a preliminary ruling in the Official Journal of the EU (Series C)
Meddelande rörande talan i Europeiska unionens officiella tidning (C-serien)
Notice of the action in the Official Journal of the EU (Series C)
Referenten och generaladvokaten utses
[Reply and Rejoinder]
(Replik och duplik)
The Court of Justice: composition, jurisdiction and procedures
Domstolen: sammansättning, behörighet och förfaranden
For the purpose of European construction, the Member States (now 25 in number) concluded treaties creating first the European Communities and then a European Union, with institutions which adopt laws in specified areas.
För att bygga ett gemensamt Europa har medlemsstaterna (som numera är 25 till antalet) ingått fördragen om upprättande av Europeiska gemenskaperna och Europeiska unionen.
The Court of Justice of the European Communities is the Community judicial institution.
Den består av tre domstolar: domstolen, förstainstansrätten och personaldomstolen.
It comprises three courts: the Court of Justice, the Court of First Instance and the Civil Service Tribunal, whose essential tasks are to examine the legality of Community acts and to ensure the uniform interpretation and application of Community law.
De har främst till uppgift att pröva gemenskapsrättsakters lagenlighet och att säkerställa en enhetlig tolkning och tillämpning av gemenskapsrätten.
THE COMPOSITION OF THE COURT OF JUSTICE p
DOMSTOLENS SAMMANSÄTTNING p
The Court of Justice is composed of 25 Judges and eight Advocates General.
Domstolen är sammansatt av 25 domare och 8 generaladvokater.
The Judges and Advocates General are appointed by common accord by the governments of the Member States for a renewable term of six years.
Domarna och generaladvokaterna utses av medlemsstaternas regeringar i samförstånd för en mandattid på sex år, som kan förnyas.
They are chosen from among lawyers whose independence is beyond doubt and who possess the qualifications required for appointment, in their respective countries, to the highest judicial offices, or who are of recognised competence.
De skall utses bland jurister vilkas oavhängighet inte kan ifrågasättas och som uppfyller nödvändiga villkor för utövande av de högsta domarämbetena i hemlandet eller är jurister med allmänt erkända kvalifikationer.
The Judges of the Court elect one of themselves as President of the Court for a renewable term of three years.
Domstolens domare väljer bland sig domstolens ordförande för en tid av tre år, som kan förnyas.
The President directs the work and staff of the Court and presides at hearings and deliberations of the full Court or the Grand Chamber.
Domstolens ordförande leder domstolens dömande verksamhet samt dess förvaltning, och han är ordförande vid sammanträden och överläggningar i domstolens större sammansättningar.
They are responsible for presenting, with complete impartiality and independence, an ‘opinion’ in the cases assigned to them.
De har till uppgift att fullständigt opartiskt och oavhängigt avge ett juridiskt yttrande, kallat förslag till avgörande, i de mål där domstolen beslutat att ett sådant förslag skall avges.
The Registrar is the institution’s secretary general and manages its departments under the authority of the President of the Court.
Justitiesekreteraren är institutionens generalsekreterare och leder dess förvaltning på domstolens ordförandes vägnar.
The Court may sit as a full court, in a Grand Chamber of 13 judges or in Chambers of three or five judges.
Domstolen kan sammanträda i plenum, i stor avdelning (tretton domare) eller i avdelning med fem eller tre domare.
The Court sits as a full court in the particular cases prescribed by the Statute of the Court (proceedings to dismiss the European Ombudsman or a Member of the European Commission who has failed to fulfil his or her obligations, etc.) and where the Court considers that a case is of exceptional importance.
Domstolen sammanträder i plenum i vissa särskilda fall som anges i domstolens stadga (när den skall avsätta ombudsmannen eller besluta att en kommissionsledamot som har åsidosatt sina förpliktelser skall avsättas från ämbetet …) och när den bedömer att ett mål har särskilt stor betydelse.
It sits in a Grand Chamber when a Member State or an institution which is a party to the proceedings so requests, and in particularly complex or important cases.
Domstolen skall sammanträda i stor avdelning när en medlemsstat eller en institution som är part i mål begär det och i mål som är särskilt komplicerade eller som har särskilt stor betydelse.
Other cases are heard by Chambers of three or five judges.
Övriga mål prövas av avdelningar med fem eller tre domare.
The Presidents of the Chambers of five judges are elected for three years, and those of the Chambers of three judges for one year.
Ordförandena på avdelningar med fem domare skall väljas för en tid av tre år, och ordförandena på avdelningar med tre domare för en tid av ett år.