natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That finding is in no way affected by the requirement that the objectives and context of each of the provisions referred to in the two preceding paragraphs must be taken into account in their interpretation (see, in particular, Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, para-
Detta konstaterande kan på intet sätt ifrågasättas av syftet med och systematiken i de två ovanstående punkterna i förevarande dom, som ska beaktas vid tolkningen av dessa bestämmelser (se bland annat dom av den 10 december 2002 i mål C-491/01, British American Tobacco (Investments) Ltd och Imperial Tobacco, REG 2002, s. I-11453, punkt 203 och där angiven rättspraxis, av den 16 januari 2003
It is clear from the Second Council Directive 67/228/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes — Structure and procedures for application of the common system of value added tax (OJ, English Special Edition 1967, p.
Det framgår inledningsvis av rådets andra direktiv 67/228/EEG av den 11 april 1967 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter – struktur och tillämpningsföreskrifter för det gemensamma systemet för mervärdesskatt (EGT 71, s.
16) that the objective of the turnover tax is to achieve equal conditions of taxation for the same supply, no matter in which Member State it is carried out (Case C-475/03 Banca Popolare di Cremona [2006] ECR I-9373, paragraphs 20 and 23).
1303), att omsättningsskatt syftar till att uppnå målet att det ska råda likabehandling vad avser skattevillkoren för samma transaktion, oavsett i vilken medlemsstat transaktionen äger rum (dom av den 3 oktober 2006 i mål C-475/03, Banca popolare di Cremona, REG 2006, s.
In that context, the purpose of Article 11A(1)(a) of the Sixth Directive is to guarantee uniformity, in the Member States, of the amount which is to be taxable.
I-9373, punkterna 20 och 23). Artikel 11 A.1 a i sjätte direktivet syftar i detta sammanhang till att säkerställa ett enhetligt beskattningsunderlag i medlemsstaterna.
The same applies to Article 22(3)(b) of the Sixth Directive, in relation to which it is evident from the fourth recital in the preamble to Directive 2001/115 that the purpose of the particulars which must appear on invoices is to ensure that the internal market functions properly.
Samma sak gäller artikel 22.3 b i sjätte direktivet angående vilken det av skäl 4 i direktiv 2001/115 framgår att de specifikationer som ska anges på fakturorna syftar till att säkerställa att den inre marknaden fungerar väl.
Lastly, the objective of Article 22(4) and (5) of the Sixth Directive is to ensure that the tax authority has available to it all the information required in order to calculate and collect the exact amount of tax payable.
Artikel 22.4 och 22.5 i sjätte direktivet syftar till att säkerställa att all nödvändig information för att fastställa och korrekt uppbära den förfallna skatten ställs till skattemyndighetens förfogande.
It follows that it cannot be inferred from either the wording of those provisions or their objectives that a specific method of rounding has been laid down by Community law.
Härav följer att det varken av lydelsen eller av syftet med nämnda bestämmelser är möjligt att dra slutsatsen att det i gemenskapsrätten föreskrivs en särskild avrundningsmetod.
Consequently, in the absence of any Community legislation, it is for the legal systems of the Member States to determine, within the limits of Community law, the method and rules for rounding of an amount declared by way of VAT.
Vid avsaknad av gemenskapsrättsliga föreskrifter ankommer det följaktligen på varje medlemsstats interna rättsordning att inom gemenskapsrättens gränser bestämma metoden och reglerna för avrundning av deklarerade mervärdesskattebelopp.
When Member States establish or accept a particular method of rounding, they are obliged to observe the principles governing the common system of VAT, such as those of fiscal neutrality and proportionality.
Medlemsstaterna är skyldiga att iaktta de principer som ligger till grund för det gemensamma systemet för mervärdesskatt, såsom principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen, då de inför eller tillåter en särskild avrundningsmetod.
It does not, however, follow from observance of those recognised principles of the Community legal system that the question as to which specific method of rounding should be used is itself within the scope of Community law.
Iakttagandet av dessa principer som erkänns i gemenskapens rättsordning innebär emellertid inte att frågan om tillämpning av en särskild avrundningsmetod som sådan omfattas av gemenskapsrätten.
Having regard to all of the foregoing, the answer to be given to the first question is that, in the absence of specific Community legislation, it is for Member States to decide on the rules and methods of rounding amounts of VAT, those States being bound, when making that decision, to observe the principles underpinning the common system of VAT, in particular those of fiscal neutrality and proportionality.
Mot bakgrund av det ovanstående ska den första frågan besvaras så, att i avsaknad av en särskild gemenskapslagstiftning ankommer det på medlemsstaterna att fastställa reglerna och metoderna för avrundning av mervärdesskattebelopp. Vid detta fastställande är medlemsstaterna skyldiga att iaktta de principer som ligger till grund för det gemensamma systemet för mervärdesskatt, särskilt principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen.
The second question
Andra frågan
By its second question, the referring court seeks to know whether the directives entail a specific obligation that Member States must permit taxable persons to round down per item the amount of VAT.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin andra fråga för att få klarhet i huruvida direktiven innehåller en särskild skyldighet för medlemsstaterna att tillåta att skattskyldiga personer avrundar mervärdesskatten nedåt per vara.
In the light of the answer given to the first question, the Court must, in order to give a useful answer to the referring court in relation to the second question, determine whether Community law, as it emerges from the principles underpinning the common system of VAT, in particular the principles of fiscal neutrality and proportionality, obliges a Member State to permit taxable persons to round down per item the amount of VAT payable to the tax authority.
Mot bakgrund av svaret på den första frågan ska det, för att ge ett användbart svar till den hänskjutande domstolen avseende dess andra fråga, prövas huruvida gemenskapsrätten, såsom följer av de principer som ligger till grund för det gemensamma systemet för mervärdesskatt, särskilt principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen, ålägger en medlemsstat att tillåta skattskyldiga personer att avrunda den mervärdesskatt som ska erläggas till skattemyndigheten nedåt per vara.
Such an obligation presupposes that there is only one method of rounding, namely that involving rounding down per item the amount of the tax, which is capable of satisfying such requirements.
En sådan skyldighet förutsätter att en enda avrundningsmetod, nämligen den som innebär en avrundning av mervärdesskattebeloppet nedåt per vara, kan uppfylla sådana krav.
One of the consequences of the principle of fiscal neutrality, which is the reflection in the field of VAT of the principle of equal treatment, is that taxable persons must not be treated differently, with regard to the method of rounding applied when VAT is calculated, in respect of similar services which are in competition with each other (see, to that effect, Joined Cases C-443/04 and C-444/04 Solleveld and van den Houtvan Eijnsbergen [2006] ECR I-3617, paragraph 35 and caselaw there cited).
Principen om skatteneutralitet, som återspeglar principen om likabehandling på mervärdesskatteområdet, har bland annat som följd att skattskyldiga personer inte ska behandlas olika för liknande och således konkurrerande tjänster i fråga om den avrundningsmetod som tillämpas vid beräkningen av mervärdesskatt (se, för ett liknande resonemang, dom av den 27 april 2006 i de förenade målen C-443/04 och C-444/04, Solleveld och van den Hout-van Eijnsbergen, REG 2006, s. I-3617, punkt 35 och där angiven rättspraxis).
By virtue of the same principle, the amount of VAT to be collected by the tax authority must correspond exactly to the amount of VAT declared on the invoice and paid by the final consumer to the taxable person (see, to that effect, Case C-317/94 Elida Gibbs [1996] ECR I-5339, paragraph 24).
Enligt denna princip ska den mervärdesskatt som tas ut av skatteförvaltningen exakt motsvara det mervärdesskattebelopp som anges på fakturan och som slutkonsumenten har betalat till den skattskyldige (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 oktober 1996 i mål C-317/94, Elida Gibbs, REG 1996, s. I-5339, punkt 24).
Accordingly, that principle does not entail any requirement that a particular method of rounding be applied, in so far as the method chosen by the Member State concerned ensures that the amount of VAT to be collected by the tax authority corresponds exactly to the amount of VAT declared on the invoice and paid by the final consumer to the taxable person.
Den nämnda principen innehåller inga villkor om tillämpning av en särskild avrundningsmetod, i den mån som den metod som tillämpas av den berörda medlemsstaten säkerställer att det mervärdesskattebelopp som tas ut av skattemyndigheten exakt motsvarar det mervärdesskattebelopp som angetts på fakturan och som slutkonsumenten har betalat till den skattskyldige.
As regards the principle of proportionality, it is clear from the first paragraph of Article 2 of the First Directive that VAT is a general tax on consumption exactly proportional to the price of goods and services (see, in particular, Banca Popolare di Cremona, paragraph 21, and Joined Cases C-283/06 and C-312/06 KÖGÁZ and Others [2007] ECR I-8463, paragraph 29).
Beträffande proportionalitetsprincipen framgår det av artikel 2 första stycket i första mervärdesskattedirektivet att mervärdesskatt är en allmän skatt på konsumtion, exakt proportionell mot priset på varorna eller tjänsterna (se, bland annat, domen i de ovannämnda målen Banca popolare di Cremona, punkt 21, och dom av den 11 oktober 2007 i de förenade målen C-283/06 och C-312/06, KÖGÁZ m.fl., REG 2007, s. I-8463, punkt 29).
While observance of that principle requires, when rounding is necessary, it to be carried out in such a way that the rounded amount corresponds as closely as possible with the amount of VAT arising from application of the rates in force, the fact remains that such an operation, of its nature, is intended to facilitate calculation and must, therefore, reconcile the requirement of, so far as possible, exact proportion with the practical necessity that the common system of VAT based on the principle of a return from the taxable person should operate effectively.
Tillämpningen av proportionalitetsprincipen förutsätter att avrundning, när sådan är nödvändig, utförs på ett sådant sätt att det avrundade beloppet så långt som möjligt motsvarar det mervärdesskattebelopp som följer av en tillämpning av gällande skattesats. Inte desto mindre syftar avrundningen som sådan till att underlätta beräkningen och ska följaktligen förena kravet på en så exakt proportionalitet som möjligt med de praktiska behoven av en effektiv tillämpning av det gemensamma systemet för mervärdesskatt, som grundar sig på principen att den skattskyldige inger en deklaration.
In any event, it is unnecessary for the Court to rule on whether the rounding down per item method is capable of satisfying the requirements of the principle of proportionality within the meaning of the first paragraph of Article 2 of the First Directive, since it is clear from, inter alia, the illustrative calculations provided in the observations submitted to the Court and outlined by the Advocate General in point 47 of her Opinion, that there are methods of calculation which can satisfy those requirements.
Utan att det är nödvändigt för domstolen att uttala sig om frågan huruvida metoden med avrundning nedåt per vara uppfyller proportionalitetsprincipens villkor i den mening som avses i artikel 2 första stycket i första direktivet, följer det bland annat av beräkningsexempel som anförts i de yttranden som ingetts till domstolen, och som generaladvokaten redogjorde för i punkt 47 i sitt förslag till avgörande, att det finns beräkningssätt som uppfyller de förutnämnda villkoren.
Consequently, because of the technical nature of rounding, it is also the case that the principle of proportionality does not contain requirements from which it can be inferred that only one method of rounding, namely that involving rounding down per item the amount of VAT, is able to satisfy the principle of proportionality.
På grund av den tekniska beskaffenheten beträffande frågan om avrundning är proportionalitetsprincipen inte heller sådan att den innehåller villkor som gör det möjligt att fastställa att en enda avrundningsmetod, särskilt den som innebär avrundning av mervärdesskattebeloppet nedåt per vara, uppfyller villkoren enligt proportionalitetsprincipen.
It follows from the foregoing that Community law, in particular the provisions of the First and Sixth Directives and the principles of fiscal neutrality and proportionality, contains no specific obligation for Member States to permit taxable persons to round down per item the amount of VAT.
Av vad som anförts ovan följer således att gemenskapsrätten, bland annat bestämmelserna i första och sjätte direktiven, principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen, inte innehåller någon särskild skyldighet för medlemsstaterna att tillåta att skattskyldiga personer avrundar mervärdesskattebeloppet nedåt per vara.
Consequently, the answer to the second question must be that Community law, as it now stands, entails no specific obligation for Member States to permit taxable persons to round down per item the amount of VAT.
Följaktligen ska den andra frågan besvaras så, att gemenskapsrätten inte, på dess nuvarande stadium, innehåller några särskilda skyldigheter för medlemsstaterna att tillåta skattskyldiga personer att avrunda mervärdesskattebeloppet nedåt per vara.
In the absence of specific Community legislation, it is for Member States to decide on the rules and methods of rounding amounts of the value added tax, but those States must, when making that decision, observe the principles underpinning the common system of that tax, in particular the principles of fiscal neutrality and proportionality.
Vid detta fastställande är medlemsstaterna skyldiga att iaktta de principer som ligger till grund för det gemensamma systemet för mervärdesskatt, särskilt principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen.
Case C-25/07
Mål C-25/07
(VAT — Directives 67/227/EEC and 77/388/EEC — National legislation determining conditions for repayment of excess VAT — Principles of tax neutrality and proportionality — Special derogating measures)
”Mervärdesskatt — Direktiven 67/227/EEG och 77/388/EEG — Nationell lagstiftning om villkoren för återbetalning av överskjutande mervärdesskatt — Principen om skatterättslig neutralitet och proportionalitetsprincipen — Särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i direktiv 77/388/EEG”
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 26 February 2008 . . . . . . Judgment of the Court (First Chamber), 10 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat J. Mazák föredraget den 26 februari 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
(Council Directive 77/388, Art. 18(4))
(Rådets direktiv 77/388, artikel 18.4)
SUMMARY — CASE C-25/07 as new taxable persons, namely those who commenced their activities within less than 12 months is, on the one hand, six times longer than the one month tax accounting period and, on the other hand, three times longer than the period applied to other taxable persons, without any explanation why it is necessary, in order to prevent tax evasion and avoidance, to establish a difference in treatment of such a scale.
SAMMANFATTNING — MÅL C-25/07 skattskyldiga, det vill säga skattskyldiga som har påbörjat verksamheten mindre än 12 månader tidigare, är dels sex gånger så lång som perioden på en månad för att deklarera mervärdesskatt, dels tre gånger så lång som den frist som tillämpas på andra skattskyldiga, och detta utan att det har förklarats varför en så omfattande olikbehandling är nödvändig för att bekämpa skatteundandragande och skatteflykt.
Article 18(4) of Sixth VAT Directive 77/338 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, and the principle of proportionality preclude national legislation which, in order to allow the investigations required to prevent tax evasion and avoidance, extends from 60 to 180 days, as from the date of submission of the taxable person’s value added tax return, the period available to the national tax office for repayment of excess value added tax to a category of taxable persons unless those persons lodge a security deposit of a high set amount.
Artikel 18.4 i sjätte direktivet 77/388 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter och proportionalitetsprincipen utgör hinder för nationell lagstiftning, i vilken det, i syfte att möjliggöra kontroller som är nödvändiga för att hindra skatteflykt och skatteundandragande, föreskrivs en förlängning från 60 till 180 dagar, från det att den skattskyldige har lämnat in sin mervärdesskattedeklaration, av den frist inom vilken den nationella skattemyndigheten ska återbetala överskjutande mervärdesskatt till en viss kategori skattskyldiga, såvida inte dessa har ställt en hög säkerhet på ett visst angivet belopp.
National legislation determining conditions for repayment of excess value added tax which are more onerous for one category of taxable persons because of a presumed risk of evasion, without making any provision for the taxable person to demonstrate the absence of tax evasion or avoidance in order to take advantage of less restrictive conditions, is not a means proportionate to the objective of combating tax evasion and avoidance and has a disproportionate effect on the objectives and principles of the Sixth Directive.
Nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs mindre förmånliga villkor för återbetalning av överskjutande mervärdesskatt för en kategori skattskyldiga på grund av att det antas föreligga en risk för skatteflykt, utan att de skattskyldiga ges möjlighet att bevisa att skatteflykt eller skatteundandragande inte förekommer i syfte att komma i åtnjutande av förmånligare villkor, utgör inte ett medel som står i proportion till målet att hindra skatteflykt och skatteundandragande och påverkar i alltför stor utsträckning målen och principerna i sjätte direktivet.
The possibility offered to new taxable persons to lodge a security deposit in order to take advantage of the normal period of 60 days cannot affect those considerations, given that the security deposit is not proportionate either to the amount of the excess tax to be repaid or to the economic size of the taxable person.
Möjligheten för nya skattskyldiga att komma i åtnjutande av den normala fristen på 60 dagar genom att ställa säkerhet påverkar inte dessa överväganden. Nämnda säkerhet är nämligen varken proportionerlig med avseende på den överskjutande mervärdesskatt som ska återbetalas eller den skattskyldiges ekonomiska storlek.
In particular, the lodging of such a security deposit is likely to entail a not inconsiderable financial risk for undertakings which have just commenced their activities and may, consequently, lack significant resources.
Ställandet av en sådan säkerhet kan särskilt innebära en icke negligerbar ekonomisk risk för företag som nyligen påbörjat sin verksamhet och som av denna anledning saknar omfattande resurser.
In reality, the effect of the obligation to put in place such a security deposit, in order to be able to take advantage of the period which ordinarily applies, is only to replace the financial burden associated with the fact that the amount of the excess tax is tied up for a period of 180 days with the burden consequent on the amount of the security deposit being tied up.
I själva verket innebär skyldigheten att ställa nämnda säkerhet för att kunna göra gällande den frist som normalt tillämpas endast att den ekonomiska börda som låsningen under 180 dagar av den överskjutande mervärdesskatten utgör ersätts av den ekonomiska börda som består i att säkerhetsbeloppet låses.
Similarly, such provisions do not appear to be in conformity with the condition that repayment of the excess tax must be made within a reasonable time.
Sådana bestämmelser förefaller inte heller uppfylla det villkor enligt vilket återbetalning av överskjutande mervärdesskatt ska verkställas inom rimlig tid.
The period for repayment of 180 days laid down for those categorised
Den återbetalningsfrist på 180 dagar som tillämpas på nya
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 26 February 2008 1
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATJÁN MAZÁK föredraget den 26 februari 2008 1
The present reference for a preliminary ruling from the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Regional Administrative Court, Wroclaw) (Poland) seeks an interpretation of the third paragraph of Article 5 EC, in conjunction with Article 2 of the First VAT Directive 2as well as with Articles 18(4) and 27(1) of the Sixth VAT Directive. 3
Denna begäran om förhandsavgörande från Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (regional administrativ domstol i Wroclaw, Polen) avser tolkning av artikel 5 tredje stycket EG jämförd med artikel 2 i första mervärdesskattedirektivet 2
The third paragraph of Article 5 EC provides that ‘[a]ny action by the Community shall not go beyond what is necessary to achieve the objectives of this Treaty’.
I artikel 5 tredje stycket EG föreskrivs att ”gemenskapen [inte skall] vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i detta fördrag”.
Article 2 of the First Directive states as follows:
Artikel 2 i första direktivet har följande lydelse:
In particular, the referring court harbours doubts as to whether provisions of Polish law laying down a period for repayment of an excess of input tax over that due (‘excess VAT’) to the bank account of EU VAT payers 4during the first 12 months of their registration and the conditions governing the shortening of that period are compatible with Community law.
Dessa bestämmelser fastställer tiden för återbetalning av överskjutande ingående skatt (nedan kallad överskjutande mervärdesskatt) till bankkonton, som tillhör personer som är skattskyldiga för mervärdesskatt i EU 4, under de första tolv månaderna från deras registrering samt villkoren för en förkortning av den tiden.
‘The principle of the common system of [VAT] involves the application to goods and services of a general tax on consumption exactly proportional to the price of the goods and services, whatever the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which tax is charged.
”Principen om det gemensamma systemet för mervärdesskatt innebär tillämpning på varor och tjänster av en allmän skatt på konsumtion som är exakt proportionell mot priset på varorna och tjänsterna, oavsett antalet transaktioner som äger rum under produktions- och distributionsprocessen före det led där skatt skall tas ut.
2 — First Council Directive 67/227/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes (OJ, English Special Edition 1967(I), p.
2 — Rådets första direktiv 67/227/EEG av den 11 april 1967 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter (EGT 71, s. 1301; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s.
14) (‘the First Directive’).
3) (nedan kallat första direktivet).