natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French Government has submitted that the Court should consider, in addition to Articles 4(2) and 7(2) of the Directive, specifically mentioned by the referring court, Article 1(2), which states that the Directive is not to preclude the application of domestic or agreement-based provisions required for the prevention of fraud or abuse.
Den franska regeringen har förklarat att domstolen vid sidan av artiklarna 4.2 och 7.2 i direktivet, till vilka den hänskjutande domstolen specifikt har hänvisat, bör beakta artikel 1.2, enligt vilken direktivet inte skall hindra tillämpningen av nationella eller avtalsgrundade bestämmelser som behövs för att förebygga bedrägeri och annan oredlighet eller missbruk.
The French Government notes that the national provision which gave rise to the main proceedings provides that a parent company can set off tax credits obtained from subsidiaries resident in another Member State against the précompte mobilier payable in respect of dividends redistributed to its shareholders only where the distribution is made within five years.
Den franska regeringen har påpekat att det i den nationella bestämmelse som ligger till grund för målet vid den nationella domstolen föreskrivs att ett moderbolag kan avräkna skattetillgodohavanden från dotterbolag med hemvist i en annan medlemsstat mot den förskottsskatt som skall betalas på utdelning som vidareutdelats till dess aktieägare endast om vidareutdelningen sker inom fem år.
That limitation to five years reflects a concern by the French Government to combat fraud.
Denna femårsgräns är ett uttryck för den franska regeringens strävan att förebygga bedrägerier.
The risk of fraud and the difficulty of fiscal supervision would be exacerbated if undertakings could set off tax credits linked to dividends received 10 or 20 years earlier.
Risken för bedrägerier och svårigheten att bedriva skattekontroll skulle öka om bolag kunde avräkna skattetillgodohavanden kopplade till utdelningar som erhållits 10 eller 20 år tidigare.
The administration would not be able
Myndigheterna skulle inte kunna kontrollera om skattetillgodohavandena var äkta och på så sätt förebygga risken
For the reasons given above I conclude that the question referred for a preliminary ruling by the Conseil d’État, France, should be answered as follows:
Mot bakgrund av ovanstående överväganden anser jag att den tolkningsfråga som har ställts av Conseil d’État, Frankrike, skall besvaras på följande sätt:
‘Where a Member State has opted (under Article 4(2) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States) to provide that any charges relating to a parent company’s holding in a subsidiary of another Member State and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company, it is not contrary to that provision for the management costs relating to the holding to be fixed as 5% of the total revenue from the holdings, including tax credits compensating for withholding tax levied on the dividend in accordance with Article 5(2), (3) or (4) of that directive.’
När en medlemsstat (i enlighet med artikel 4.2 i rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater) har valt att föreskriva att eventuella kostnader som avser ett moderbolags innehav i ett dotterbolag i en annan medlemsstat och eventuella förluster till följd av vinstutdelningen från dotterbolaget inte får dras av från den beskattningsbara vinsten i moderbolaget, strider det inte mot den bestämmelsen att de förvaltningskostnader som avser innehavet fastställs till 5 procent av de sammanlagda intäkterna från det innehavet, inklusive skattetillgodohavanden som kompenserar för källskatt som tas ut på utdelningen i enlighet med artikel 5.2, 5.3 eller 5.4 i direktivet.
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)
DOMSTOLENS DOM (fjärde avdelningen) den 3 april 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Conseil d’État (France), made by decision of 17 January 2007, received at the Court on 26 January 2007, in the proceedings
I mål C-27/07, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Conseil d’État (Frankrike) genom beslut av den 17 januari 2007, som inkom till domstolen den 26 januari 2007, i målet meddelar
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts (Rapporteur), President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský, Judges,
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden K. Lenaerts (referent) samt domarna G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász och J. Malenovský,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 21 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
DOM AV DEN 3.4.2008 — MÅL C-27/07 generaladvokat: E. Sharpston, justitiesekreterare: handläggaren B. Fülöp, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 21 november 2007, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— the French Government, by G. de Bergues and J.-C. Gracia, acting as Agents,
— Frankrikes regering, genom G. de Bergues och J.-Ch. Gracia, båda i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and J.-P. Keppenne, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 January 2008,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom R. Lyal och J.-P. Keppenne, båda i egenskap av ombud, och efter att den 24 januari 2008 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 4(2) and 7(2) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 4.2 och 7.2 i rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater (EGT L 225, s. 6; svensk specialutgåva, område 9, volym 2, s. 25) (nedan kallat direktivet).
The reference has been made in proceedings between Banque Fédérative du Crédit Mutuel (‘BFCM’) and the Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (the French Minister of the Economy, Finance and Industry).
Begäran har framställts i ett mål mellan Banque Fédérative du Crédit Mutuel (nedan kallad BFCM) och ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie.
Article 4 of the directive states:
I artikel 4 i direktivet föreskrivs följande
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company.
Varje medlemsstat är dock bibehållen rätten att föreskriva att eventuella kostnader som avser innehavet och eventuella förluster till följd av vinstutdelningen från dotterbolaget inte får dras av från den beskattningsbara vinsten i moderbolaget.
Where the management costs relating to the holding in such a case are fixed as a flat rate, the fixed amount may not exceed 5% of the profits distributed by the subsidiary.
Om de förvaltningskostnader som avser innehavet i sådant fall fastställs schablonmässigt, får detta belopp inte överstiga 5 % av den vinst som utdelats av dotterbolaget.
Article 5 of the directive is worded as follows:
Artikel 5 i direktivet har följande avfattning:
Notwithstanding paragraph 1, the Hellenic Republic may, for so long as it does not charge corporation tax on distributed profits, levy a withholding tax on profits distributed to parent companies of other Member States …
Utan hinder av punkt 1 får Grekland, så länge bolagsskatt där inte tas ut på utdelad vinst, ta ut en källskatt på utdelning till moderbolag i andra medlemsstater. …
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose a compensatory withholding tax of 5% on profits distributed by its subsidiary companies.
Utan hinder av punkt 1 får Tyskland, så länge bolagsskatt på utdelad vinst där tas ut efter en skattesats som är minst 11 procentenheter lägre än den skattesats som är tillämplig på kvarhållen vinst, ta ut en utjämnande källskatt på 5 % på utdelning från dotterbolag, dock längst till mitten av år 1996.
Notwithstanding paragraph 1, the Portuguese Republic may levy a withholding tax on profits distributed by its subsidiaries to parent companies of other Member States until a date not later than the end of the eighth year following the date of application of this Directive.
Utan hinder av punkt 1 får Portugal ta ut en källskatt på utdelning från dotterbolag hemmahörande i Portugal till moderbolag i andra medlemsstater, dock längst till och med utgången av åttonde året efter den dag då detta direktiv börjar tillämpas.
Article 7 of the directive states:
I artikel 7 i direktivet preciseras följande:
This Directive shall not affect the application of domestic or agreement-based provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends.’
Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av nationella eller avtalsgrundade bestämmelser utformade för att förhindra eller minska ekonomisk dubbelbeskattning av utdelning, i synnerhet bestämmelser som hänför sig till skattetillgodohavande till förmån för dem som mottar utdelning.”
The tax regime for dividends paid to parent companies established in France is governed by Article 216 of the Code général des impôts (the General Tax Code, the ‘CGI’), which, in the version applicable to this case, states:
Systemet för beskattning av utdelning som lämnats till moderbolag hemmahörande i Frankrike regleras i artikel 216 i den allmänna skattelagen (code général des impôts) (nedan kallad CGI) som i den lydelse som gällde vid tidpunkten för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen har följande avfattning:
The proportion of costs and expenses referred to in the first subparagraph is fixed in every case at 5% of the gross revenue from the holdings, including tax credits.
Den kostnadsandel som avses i första stycket fastställs enhetligt till 5 procent av den totala vinsten av andelsinnehavet, inklusive avräkning.
That proportion may not exceed, however, for each tax period, the total amount of the costs and expenses of any nature incurred by the holding company during that period.’
Denna kostnadsandel får emellertid inte för en och samma taxeringsperiod överstiga det totala beloppet av alla slags kostnader som det andelsägande bolaget har haft under samma period.”
Article 145 of the CGI states, in the version applicable to this case, that the tax regime for parent companies is applicable, inter alia, to companies subject to corporation tax at the normal rate which have holdings representing at least 5% of the capital of the issuing undertaking.
I artikel 145 CGI föreskrivs i den lydelse som gällde vid tidpunkten för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen att systemet för moderbolag är tillämpligt bland annat på bolag som är skattskyldiga för bolagsskatt efter normal skattesats, vilka innehar andelar motsvarande minst fem procent av kapitalet i det emitterande bolaget.
Administrative circular No 4H1-00 of the Ministère de l’Économie des Finances et de l’Industrie of 31 January 2000 (Bulletin officiel des impôts of 16 February 2000) specifies, referring back to Administrative circular No 4H4-99 of 25 June 1999 (Bulletin officiel des impôts of 5 July 1999) of the same Ministry, the procedure for determining the proportion of costs and expenses referred to in Article 216 of the CGI.
Instruktion nr 4H1-00 av den 31 januari 2000 (Bulletin officiel des impôts av den 16 februari 2000) från ministère de l’Économie des Finances et de l’Industrie innehåller, genom en hänvisning till instruktion nr 4H4-99 av den 25 juni 1999 (Bulletin officiel des impôts av den 5 juli 1999) från samma ministerium, en precisering av metoderna för att tillämpa den kostnadsandel som avses i artikel 216 CGI.
It is, in particular, stated that the tax credits in question ‘comprise both the tax credit (avoir fiscal) for income arising in France … and the foreign tax credit (crédit d’impôt étranger) for income from subsidiaries with their seat in a country with which France has a double taxation treaty’.
Där anges bland annat att de skattetillgodohavanden som där avses ”antingen motsvarar den skattegottgörelse [avoir fiscal] som avser inkomst från Frankrike … eller avräkning för utländsk skatt som erlagts på inkomst från dotterbolag med säte i ett land som har ingått dubbelbeskattningsavtal med Frankrike”.
According to the Conseil d’État, the tax treaties concluded by France with other Member States provide that a tax credit is to be given to a parent company established in France on the distribution of profits by a subsidiary established in another Member State where that distribution of profits has been subject to a withholding tax levied by the other Member State.
Enligt Conseil d’État gäller, med stöd av de internationella avtal som Republiken Frankrike har ingått med andra medlemsstater, att moderbolag som är hemmahörande i Frankrike medges avräkning när detta erhåller vinstutdelning från ett dotterbolag hemmahörande i en annan medlemsstat, om denna sistnämnda stat har innehållit källskatt på vinstutdelningen.
That tax credit is to be equal to the amount of the withholding tax thus deducted.
Denna avräkning motsvarar den sålunda innehållna källskatten.
Pursuant to Article 146(2) of the CGI, in the version applicable to this case, where the distribution by a parent company to its own shareholders of dividends which it has received leads to the application of the précompte mobilier (imputation tax) provided for in Article 223 sexies of the CGI, the tax credits applied to dividends paid in the last five years (but not outside that period) may be set off against the précomptemobilier.
Enligt artikel 146.2 CGI, i dess lydelse vid tidpunkten för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen, gäller följande. Om ett moderbolag vidareutdelar utdelning, som det erhållit, till sina egna aktieägare, och detta leder till att den förskottsskatt som föreskrivs i artikel 223 sexies CGI tas ut, får den avräkningsbara skatt som belöper på utdelning som uppburits under de senaste fem åren avräknas från förskottsskatten.
In addition, according to the Conseil d’État, pursuant to an administrative circular of the Ministère de l’Économie des Finances et de l’Industrie, those tax credits may also be set off against the withholding tax payable on the redistribution of dividends by the parent company to persons not resident for tax purposes, or not having their seat, in France.
Med tillämpning av en instruktion från ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie får denna avräkningsbara skatt enligt Conseil d’Etat även avräknas från källskatt som innehålls när moderbolaget vidareutdelar utdelning till personer som inte har sitt skatterättsliga hemvist eller säte i Frankrike.
The order for reference discloses that, pursuant to the tax regime for parent companies laid down in Article 216 of the CGI, BFCM deducted from its net total profits
Av beslutet om hänskjutande framgår att BFCM, med tillämpning av det skattesystem som föreskrivs för moderbolag i artikel 216 CGI, från sin totala nettovinst drog av den
In the main proceedings, BFCM asks the Conseil d’État to annul Administrative circulars No 4H1-00 and No 4H4-99.
BFCM har i målet vid den nationella domstolen begärt att Conseil d’État ska upphäva de ovannämnda instruktionerna nr 4H1-00 och nr 4H4-99.
BFCM maintains, in that regard, that the Administrative circulars are contrary to Article 4 of the directive, in so far as the proportion of costs and expenses, fixed at a flat rate of 5% of the total revenue from the holdings, includes tax credits paid pursuant to tax treaties concluded by the French Republic with other Member States, while the directive provides that the amount of the charges which may not be deducted from the taxable income of the parent company, when fixed at a flat rate, is limited to 5% only of the profits distributed by the subsidiary.
BFCM har för det ändamålet hävdat att nämnda instruktioner strider mot artikel 4 i direktivet, eftersom beloppet avseende den kostnadsandel som fastställs enligt schablon till 5 procent av den totala inkomsten av andelsinnehavet inkluderar avräkning med tillämpning av dubbelbeskattningsavtal som Republiken Frankrike har ingått med andra medlemsstater, medan det i direktivet föreskrivs att det belopp som avser kostnader som inte får dras av från det skattepliktiga resultatet i moderbolaget, när beloppet fastställs enligt schablon, begränsas till 5 procent uteslutande av den vinst som dotterbolaget delat ut.
The Conseil d’État raises the question whether the addback to the taxable income of the parent company of a fixed proportion of costs and expenses equal to 5% of the revenue from holdings, tax credits included, constitutes a tax which exceeds the limit of 5% of the profits distributed permitted under Article 4(2) of the directive and which may affect the neutrality of the crossborder distribution of profits or whether it constitutes a tax whose only effect is partially to reduce the tax credit attributed to the parent company on the distribution of dividends and which may, therefore, be regarded as belonging to a body of provisions relating to the payment of tax credits to recipients of dividends and as aiming, by the same token, to lessen double taxation.
Conseil d’État har därvid funnit det vara oklart huruvida återföringen till moderbolagets skattepliktiga resultat av en kostnadsandel som enligt schablon beräknats till 5 procent av den totala inkomsten av andelsinnehavet, inklusive skatt att avräkna, utgör ett skatteuttag som går utöver den gräns på fem procent av utdelad vinst som tillåts enligt artikel 4.2 i direktivet och kan påverka neutraliteten vid gränsöverskridande utdelning av vinster, eller om den utgör ett skatteuttag som endast leder till att den avräkning som moderbolaget medgetts vid utdelningen delvis reduceras, och alltså kan anses ingå i en enhet av bestämmelser om beviljande av avräkning för dem som erhåller utdelning, och därigenom syfta till ett undvikande av dubbelbeskattning.
In that respect, the Conseil d’État, first, refers to Case C-58/01 Océ Van der Grinten [2003] ECR I-9809, in which the Court held that a tax credit constitutes a fiscal instrument designed to avoid the economic double taxation of profits distributed in the form of dividends and does not constitute income from shares.
Conseil d’État har i detta avseende för det första hänvisat till dom av den 25 september 2003 i mål C-58/01, Océ Van der Grinten, där domstolen slog fast att skattetillgodohavandet utgör ett skatteinstrument som syftar till att undvika ekonomisk dubbelbeskattning av de vinster som betalas ut i form av utdelningar. Tillgodohavandet utgör således inte en inkomst av värdepapper.
The Conseil d’État states, second, that the addback of 5% of distributed net profits and of the tax credit to the taxable income of the parent company, in respect of the proportion of costs and expenses, places the parent company in a situation which is the same as that in which it would have found itself if there had been no withholding tax, as a result of the addback of a proportion of costs and expenses equal to 5% of profits distributed.
Conseil d’État har för det andra preciserat att återföringen av 5 procent av den utdelade nettovinsten och av den avräkningsbara skatten till moderbolagets skattepliktiga resultat för kostnadsandelen, försätter bolaget i en situation som är identisk med den situation som skulle ha gällt för bolaget om ingen källskatt innehållits, på grund av återföringen av en kostnadsandel på 5 procent av utdelad vinst.
However, that is the case only if the tax credit can be entirely set off against the tax payable by the parent company.
Detta blir dock fallet bara om full avräkning medges från den skatt som moderbolaget har att betala.
According to the Conseil d’État, it follows from Article 146(2) of the CGI, in the version applicable to this case, and from administrative practice, as stated in Administrative circular No 4K-1121, that tax credits granted on a distribution of dividends to a parent company by its subsidiary established in another Member State may be set off against tax payable by the parent company only where those dividends are redistributed in the following five years.
Enligt Conseil d’État framgår det av artikel 146.2 CGI, i den lydelse som var tillämplig vid tidpunkten för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen samt av administrativ praxis, sådan den preciseras i instruktion nr 4K-1121, att den avräkning som medges i samband med att utdelning lämnas till ett moderbolag från dess dotterbolag hemmahörande i en annan medlemsstat får avräknas från den skatt som moderbolaget har att betala, endast om denna utdelning vidareutdelas inom de följande fem åren.
In that case, the addback of 5% of the tax credits to the taxable profits of the parent company in respect of the proportion of costs and expenses does not affect the principle of fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
I detta fall inverkar återföringen med 5 procent av avräkningsbeloppet till moderbolagets skattepliktiga resultat för kostnadsandelen inte på skatteneutraliteten för gränsöverskridande vinstutdelning.
By contrast, where the parent company decides not to redistribute those dividends within that period, the addback to its taxable income — in respect of the proportion of costs and expenses, equal to 5% of tax credits, which will not be set off against the tax that it must pay — has the effect of raising its taxable income above the limit of 5% of distributed profits actually received, laid down by Article 4(2) of the directive, and of affecting, to that extent, the fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
Däremot gäller enligt Conseil d’État att om moderbolaget väljer att inte vidareutdela denna utdelning inom nämnda tidsfrist, kommer återföringen till dess skattepliktiga resultat för kostnadsandelen av 5 procent av avräkning som inte kommer att medges mot den skatt som det har att betala, att medföra en ökning av dess skattepliktiga resultat utöver den gräns på 5 procent av faktiskt erhållen vinstutdelning som fastställs i artikel 4.2 i direktivet, och, i motsvarande mån, påverka skatteneutraliteten vid gränsöverskridande vinstutdelning.
In the latter case, according to the Conseil d’État, the question arises whether the increase in corporation tax paid by the parent company in proportion to the increase in its taxable income following the addback of 5% of the tax credits constitutes a tax which, in view of its small amount and the fact that it was imposed directly in
I sistnämnda fall uppkommer enligt Conseil d’État frågan huruvida det kan anses att den höjning av den av moderbolaget betalade bolagsskatten som sker i proportion till den ökning av moderbolagets skattepliktiga resultat som följer av att 5 procent av avräkningen återförs till detta resultat, utgör ett skatteuttag som, med hänsyn till dess ringa belopp och till den omständigheten att det inrättats i direkt samband
Accordingly, the Conseil d’État decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Conseil d’État har följaktligen beslutat att vilandeförklara målet och att ställa följande tolkningsfråga till domstolen: