natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such legislation constitutes a restriction on the freedom to provide services laid down under Article 49 EC insofar as it may impose on service providers established in another Member State where minimum rates of pay are lower an additional economic burden that may prohibit, impede or render less attractive the provision of their services in the host Member State.
En sådan lag utgör en inskränkning av friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 EG genom att tjänsteleverantörer som är etablerade i en annanmedlemsstat, där minimilönenivåerna är lägre, kan åläggas ytterligare en ekonomisk börda som kan medföra att deras tjänster förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva i värdmedlemsstaten.
Finally, in Case C-319/06 Commission v Luxembourg (judgment of 19 June 2008), the Court held that the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services constitutes a derogation from the principle that the matters with respect to which the host Member State may apply its legislation to undertakings which post workers to its territory are set out in an exhaustive list in the first subparagraph of Article 3(1).
Slutligen, i mål C-319/06, kommissionenmot Luxemburg (dom av den 19 juni 2008), fann domstolen att artikel 3.10 första stycket i direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i sambandmed tillhandahållande av tjänster utgör ett undantag från principen att artikel 3.1 första stycket i direktivet innehåller en uttömmande uppräkning av de områden där värdmedlemsstaten kan göra gällande sin lagstiftning mot företag som utstationerar arbetstagare på dess territorium.
The possibility, under the first indent of Article 3(10), for the host Member State to apply to those undertakings, in a non-discriminatory manner, terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of Article 3(1) of the directive, provided that public policy provisions are involved, constitutes an exception to the system put in place by that directive as well as a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services, and must be interpreted strictly.
Möjligheten för värdmedlemsstaterna att enligt den bestämmelsen på ett icke-diskriminerande sätt ålägga företag som utstationerar arbetstagare på deras territorium att iaktta arbets- och anställningsvillkor som rör andra frågor än dem som avses i artikel 3.1 första stycket, i denmån det är fråga om bestämmelser som rör ordre public, utgör ett undantag från det system som har införts genom direktivet och är ett undantag från den grundläggande principen om frihet att tillhandahålla tjänster, som hela direktivet bygger på. Villkoret måste således tolkas restriktivt.
Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (OJ 1997 L 18, p. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i sambandmed tillhandahållande av tjänster (EGT L 18, s. 1).
Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contractor employment relationship (OJ 1991 L 288, p. 32).
Rådets direktiv 91/533/EEG av den 14 oktober 1991 om arbetsgivares skyldighet att upplysa arbetstagarna om de regler som är tillämpliga på anställningsavtalet eller anställningsförhållandet (EGT L 288, s. 32; svensk specialutgåva, område 5, volym 5, s. 97).
Court of Justice hoc agent residing in that State, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under national law and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased and, second, sets out in rules of national law establishing a prior notification procedure when workers are posted conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities within sufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to the territory of that Member State, has failed to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Domstolen konstaterade också att en medlemsstat som dels ålägger företag som har sitt säte utanför det nationella territoriet och som utstationerar arbetstagare i detta land att innan arbetstagarna utstationeras överlämnade handlingar som behövs för att det ska kunna kontrollera som de uppfyller sina skyldigheter enligt den nationella lagstiftningen, hos ett ad hoc-ombud som är bosatt inom det nationella territoriet, och förvarar dessa handlingar för en obestämd tid efter det att arbetet har avslutats, dels i intern lagstiftning om ett förfarande för förhandsförklaring vid utstationering av arbetstagare formulerar villkoren om skyldighet att förse nationella behöriga myndigheter med de uppgifter som är nödvändiga för att de ska kunna utöva sin tillsyn på ett så oklart sätt att rättssäkerheten äventyras för de företag som önskar utstationera arbetstagare på denna medlemsstats territorium ska anses ha åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 49 EG.
With regard to the freedom of establishment and the freedom to provide services, Case C-347/06 AS M Brescia (judgment of 17 July 2008) relates to Italian legislation adopted in respect of the early cessation, at the end of a transitional period, of concessions for the distribution of natural gas granted without a competitive tendering procedure as envisaged by Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30 (21).
Vad gäller etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster har meddelats domavden 17 juli 2008 i mål C-347/06, ASMBrescia, som rör italiensk lagstiftning antagen med anledning av hävning i förtid, efter en övergångsperiod, av en koncession avseende distribution av naturgas, som beviljats utan föregående anbudsförfarande, såsom föreskrivs i direktiv 2003/55 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 98/3021.
The questions referred to the Court for a preliminaryruling related, more specifically, to the compatibility of the extension, on certain conditions, of the length of the transitional period in question with Directive 98/30 and with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC.
De tolkningsfrågor som ställdes till domstolen rörde mer specifikt förenligheten med nämnda direktiv och med artiklarna 43 EG, 49 EG och 86.1 EG av en förlängning, på vissa villkor, av övergångsperioden i fråga.
The Court held that neither Directive 2003/55 nor Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC preclude such national legislation, provided that, as regards compatibility with the articles of the ECTreaty referred to, such an extension can be regarded as being necessary to enable the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Domstolen fann att varken direktiv 2003/55 eller artiklarna 43 EG, 49 EG och 86.1 EG utgör hinder för en sådan lagstiftning i den mån, vad gäller förenligheten med nämnda artiklar i EG-fördraget, förlängningen kan anses nödvändig för att avtalsparterna ska kunna lösa sina avtalsförhållanden under acceptabla villkor, med hänsyn till såväl de krav som ställs på allmännyttiga tjänster som de ekonomiska aspekterna.
Regarding that last point, the Court considered that, while the Italian legislation establishes a difference in treatment amounting to indirect discrimination on the basis of nationality, that difference in treatment may nevertheless be justified by the necessity of complying with the principle of legal certainty which requires, particularly, that rules of law be clear, precise and predictable in their effects.
I det sista avseendet fann domstolen att även om den italienska lagstiftningen medförde en särbehandling som utgör indirekt diskriminering på grund av nationalitet, kan det emellertid finnas sakliga skäl för denna särbehandling, såsom behovet av att iaktta rättssäkerhetsprincipen, som innebär krav på att regleringar ska vara klara och exakta och ha förutsebara effekter.
According to the Court, that principle not only permits but also requires that the termination of such a concession be coupled with a transitional period which enables the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Domstolen konstaterade att rättssäkerhetsprincipen inte bara möjliggör utan även kräver att hävandet av en sådan koncession ska åtföljas av en övergångsperiod som gör det möjligt för avtalsparterna att lösa sina avtalsförhållanden under acceptabla villkor med hänsyn till såväl de krav som ställs på allmännyttiga tjänster som de ekonomiska aspekterna.
So far as concerns the freemovement of capital, attention is drawn to Case C-43/07 Arens-Sikken (judgment of 11 September 2008) concerning national rules on the assessment of inheritance duties and transfer duties payable in respect of immovable property situated in a Member State, which, for the assessment of those duties, made no provision for the deductibility of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose e state was being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State.
Beträffande fri rörlighet för kapital ska framhållas domavden 11 september 2008 i mål C-43/07, Arens-Sikken, som rörde lagstiftning om beräkningen av arvsskatt och övergångsskatt som ska erläggas för en fastighet som är belägen i enmedlemsstat, när det i denna lagstiftning inte föreskrivs någon avdragsrätt för skulder som är hänförliga till en övertilldelning till följd av ett testamentariskt förordnande om bodelning, om arvlåtaren vid sitt frånfälle inte hade sitt hemvist i denna stat utan i en annan medlemsstat.
The Court held that the Treaty provisions on the freemovement of capital preclude such rules insofar as the rules apply a progressive rate of taxation and insofar as the combination of (i) the failure to take into account such debts and (ii) that progressive rate could result in a greater tax burden for heirs who are not in a position to rely on such deductibility.
Domstolen fann att fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för kapital utgör hinder för en sådan lagstiftning, i denmån det däri föreskrivs att en progressiv skatteskala ska tillämpas, eftersom det faktum att dessa skulder inte beaktas kombinerat med en tillämpning av en progressiv skatteskala skulle kunna leda till en större skattebörda för de arvtagare som saknar sådan avdragsrätt.
The Court also stated that, in the absence of a convention on the prevention of double taxation, the Member
Domstolen tillbakavisade således argumentet att skillnaden i behandling
Directive 2003/55/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30/EC (OJ 2003 L 176, p. 57).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/55/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 98/30/EG (EUT L 176, s. 57).
State in which the immovable property is situated cannot, in order to justify a restriction on the freemovement of capital arising from its rules, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by the Member State in which the deceased was residing at the time of death, which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, for the purposes of assessing transfer duties, no account is taken in the Member State in which that property is situated of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos.
Domstolen preciserade också att då det inte föreligger något avtal om undvikande av dubbelbeskattning, kan den medlemsstat i vilken fastigheten är belägen inte rättfärdiga en begränsning av den fria rörligheten för kapital som följer av dess lagstiftning, genom att åberopa existensen av en från dess vilja oberoende möjlighet att den medlemsstat i vilken arvlåtaren hade sitt hemvist vid sitt frånfälle, medger avräkning, vilken helt eller delvis skulle kunna kompensera för den skada som arvtagarna till sistnämnda person lidit på grund av att den medlemsstat där fastigheten är belägen vid beräkning av övergångsskatten inte har beaktat skulder hänförliga till en övertilldelning på grund av ett testamentariskt förordnande om bodelning.
In Case C-282/07 Truck Center (judgment of 22 December 2008), the Court responded to a request for interpretation of the Treaty provisions relating to the freemovement of capital in the light of Belgian corporation tax legislation.
Nämnas ska även domavden 22 december 2008 i mål C-282/07, Truck Center, där domstolen besvarade en tolkningsfråga angående fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för kapital mot bakgrund av den belgiska bolagsskattelagstiftningen.
Under that legislation, interest paid by a resident company to a recipient company resident in another Member State was subject to a retention at source (withholding tax), whereas interest paid to a resident recipient company was exempt from that retention.
Enligt denna lagstiftning ska källskatt innehållas på ränta som ett bolagmed hemvist i denna stat betalar till ett bolagmed hemvist i en annanmedlemsstat (kallad förskottsskatt på utdelningar och räntor), medan källskatt inte innehålls på ränta som betalas till ett bolag som har hemvist i förstnämnda medlemsstat.
The Court held that the Treaty provisions relating to the freedom of establishment and the freemovement of capital do not preclude such tax legislation.
Domstolen fann att fördragsbestämmelserna om etableringsfrihet och fri rörlighet för kapital inte utgör hinder för en sådan skattelagstiftning.
After recalling that, in relation to direct taxes, the situations of residents and non-residents are, as a rule, not comparable, the Court found that the difference in treatment at issue, consisting in the application of different taxation arrangements to those companies established in Belgium and to those established in another Member State, relates to situations which are not objectively comparable.
Efter att ha erinrat om att personer som har hemvist i ett land och personer som saknar hemvist i det landet i fråga om direkta skatter generellt sett inte befinner sig i lika situationer, konstaterade domstolen att den aktuella skillnaden i behandling, vilken består i att olika beskattningstekniker tillämpas beroende på om dessa bolag har hemvist i Belgien eller i en annanmedlemsstat, berör situationer som inte är objektivt sett lika.
According to the Court, the position of the Belgian State, the types of taxation of interest, which rest on separate legal bases, and the situations in which the companies receiving interest find themselves with regard to recovery of the tax differ according to whether the companies receiving the interest are resident or not.
För det första gäller nämligen att belgiska staten har en annan uppfattning i fråga om bolag som betalar ränta och det bolag som uppbär densamma, när båda dessa har hemvist i Belgien, än vad som är fallet när ett bolagmed hemvist i den staten betalar ränta till ett bolag som saknar hemvist i nämnda stat, eftersom belgiska staten i förstnämnda fall agerar i sin egenskap av hemviststat för de berörda bolagen och i det andra fallet i egenskap av källstat för räntan.
The Court also held that the difference in treatment resulting from the legislation at issue does not necessarily procure an advantage for resident recipient companies because, first, those companies are obliged to make advance payments of corporation tax and, second, the amount of withholding tax deducted from the interest paid to a non-resident company is significantly lower than the corporation tax charged on the income of resident companies which receive interest.
Enligt domstolen är belgiska statens uppfattning, formerna av beskattning av ränta, vilka vilar på olika rättsliga grunder, och de situationer i vilka de bolag som erhåller räntan befinner sig när det gäller uppbörden av skatten olika beroende på huruvida de bolag som erhåller räntan har hemvist i landet.
In those circumstances, the difference in treatment thereby created does not constitute a restriction of the freedom of establishment or of the freemovement of capital.
Domstolen fann även att den skillnad i behandling som följer av lagstiftningen i fråga inte nödvändigtvis leder till någon fördel för de bolag som uppbär ränta och som har hemvist i landet dels eftersom de måste erlägga inkomstskatten för juridiska personer i förskott, dels eftersom den skattesats som tillämpas när förskottsskatten på utdelningar och räntor tas ut på ränta som betalats till ett bolag som saknar hemvist i landet är betydligt lägre än den skattesats som används när inkomstskatten för juridiska personer tas ut på ränteinkomster i bolag som har hemvist i landet.
In relation to the freemovement of workers, the Court ruled on the recognition of diplomas obtained following education and training provided within the framework of ‘homologation agreements’.
Under dessa förhållanden utgör inte nämnda skillnad i behandling någon inskränkning av etableringsfriheten eller av den fria rörligheten för kapital.
In Case C-274/05 Commission v Greece (judgment of 23 October 2008), the Commission complained that the Hellenic Republic was failing to recognise diplomas awarded by the competent authorities of other Member States following education and training provided within the framework of agreements pursuant to which education and training provided by a private body in Greece is homologated by those authorities, and that it was entrusting to the Council Responsible for Recognising Professional Equivalence of Higher Education Qualifications power to verify whether the conditions necessary for the award of diplomas were fulfilled and the nature of the establishment in which the holder received his education and training. In the
På området fri rörlighet för arbetstagare har domstolen uttalat sig angående erkännande av examensbevis som erhållits efter utbildning som tillhandahållits inom ramen för ”avtal om erkännande av likvärdighet”.
Court of Justice light of the provisions of Directive 89/48 (22), as amended by Directive 2001/19 (23), the Court held, first, that it follows from the first subparagraph of Article 1(a) of that directive that the expression‘mainly in the Community’covers both education and training received entirely in the Member State which awarded the formal qualification in question and that received partly or wholly in another Member State.
Med hänsyn till bestämmelserna i direktiv 89/4822, i dess lydelse enligt direktiv 2001/1923, fann domstolen för det första att det framgår av artikel 1 a första stycket i nämnda direktiv att uttrycket ”huvudsakligen ägt rum i gemenskapen”omfattar såväl utbildning som i sin helhet har genomförts i den medlemsstat som har utfärdat det ifrågavarande utbildnings- eller examensbeviset som utbildning som helt eller delvis har genomförts i en annan medlemsstat.
Third, the Court confirmed that, under Article 8(1) of the directive, it is for the authorities awarding diplomas alone to verify, in the light of the rules applicable in their professional education and training systems, whether the conditions necessary for their award are fulfilled and the nature of the establishment in which the holder received his education and training.
För det tredje påpekade domstolen att det enligt artikel 8.1 i detta direktiv enbart ankommer på de behöriga myndigheter som utfärdar examensbevis att kontrollera huruvida villkoren för utfärdande av examensbevis är uppfyllda samt karaktären på den läroanstalt i vilken den sökande har genomförts in utbildning, med hänsyn till de regler som är tillämpliga enligt deras nationella system för yrkesutbildning.
By contrast, the host Member State cannot examine the basis on which the diplomas have been awarded.
Värdmedlemsstaten kan däremot inte undersöka på vilka grunder sådana handlingar har utfärdats.
Finally, the Court held that, under Article 3 of the directive, the host Member State must allow, in the public sector, the reclassification in a higher grade of persons recruited at a level lower than that to which they would have been entitled if their diplomas had been recognised by the competent authority.
Slutligen fann domstolen att värdmedlemsstaten, enligt artikel 3 i direktivet, i den offentliga sektorn måste tillåta omplacering i en högre lönegrad för personer som anställdes på en lägre nivå än den de hade kunnat göra anspråk på om deras examensbevis hade erkänts av den behöriga myndigheten.
In addition, the Court developed its case-law in relation to social security for migrant workers in two cases concerning the interpretation of Regulation No 1408/71(24).
Domstolen har också utvecklat sin rättspraxis angående social trygghet för migrerande arbetstagare i tvåmål som rörde tolkningen av bestämmelserna i förordning nr 1408/7124.
Case C-212/06 Gou- vernement del a Communauté française and Gouvernement wallon (judgment of 1 April 2008) concerned a care insurance scheme implemented by the Flemish Government of the Kingdom of Belgium in the Dutch-speaking region and in the bilingual region of Brussels-Capital.
Mål C-212/06, Gouvernement dela Communauté française och Gouvernement wallon mot Gouvernement flamand (dom av den 1 april 2008), rörde vårdförsäkringssystem som införts av den flamländska regeringen i den nederländskspråkiga regionen och i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel.
That scheme provided, subject to certain conditions and up to amaximum amount, for an insurance fund to take responsibility for the paying of certain costs occasioned by a state of dependence for health reasons.
Enligt detta system ersätter en försäkringskassa, under vissa
Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’duration (OJ 1989 L 19, p. 16).
Rådetsdirektiv89/48/EEGavden21december1988omengenerellordningförerkännandeavexamensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (EGT L 19, s. 16; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s. 192).
Directive 2001/19/EC of the European Parliament and of the Council of 14 May 2001 amending Council Directives 89/48/EEC and 92/51/EEC on the general system for the recognition of professional qualifications and Council Directives 77/452/EEC, 77/453/EEC, 78/686/EEC, 78/687/EEC, 78/1026/EEC, 78/1027/EEC, 80/154/EEC, 80/155/EEC, 85/384/EEC, 85/432/EEC, 85/433/EEC and 93/16/EEC concerning the professions of nurse responsible for general care, dental practitioner, veterinary surgeon, midwife, architect, pharmacist and doctor (OJ 2001 L 206, p. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 omändring av rådets direktiv 89/48/EEG och 92/51/EEG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer och av rådets direktiv 77/452/EEG, 77/453/EEG, 78/686/EEG, 78/687/EEG, 78/1026/EEG, 78/1027/EEG, 80/154/EEG, 80/155/EEG, 85/384/EEG, 85/432/EEG, 85/433/EEG och 93/16/EEG om yrkena sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, arkitekt, farmaceut och läkare (EGT L 206, s. 1).
Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community (OJ, English Special Edition 1971 (II), p. 416).
Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inomgemenskapen (EGT L 149, s. 2).