natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, he states that that head of claim is not a new ground of appeal but a development of the fundamental proposition, raised in the notice of appeal, that the Community is bound, when it decides to act by legislative means to give effect to a resolution of the Security Council, to ensure, as a condition of the lawfulness of the legislation it intends thus to introduce, that that legislation should observe the minimum criteria in the field of human rights.
Denna argumentation utgör inte en ny grund, utan en utveckling av det grundläggande påståendet i överklagandet att gemenskapen är skyldig att se till att den lagstiftning som införs för att genomföra en resolution från säkerhetsrådet uppfyller minimikraven i fråga om mänskliga rättigheter, när den beslutar att genomförandet av resolutionen ska ske genom lagstiftning. Detta utgör en förutsättning för att denna lagstiftning ska vara lagenlig.
By the first part of its third ground of appeal, Al Barakaat criticises the Court of First Instance’s preliminary observations in Yusuf and Al Barakaat on the relationship between the international legal order under the United Nations and the domestic legal order or the Community legal order and on the extent of the review of lawfulness which the Court of First Instance had to carry out.
Al Barakaat har i den första delen av den tredje grunden riktat kritik mot förstainstansrättens inledande påståenden i den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet om hur den internationella rättsordning som har tillkommit genom Förenta nationerna förhåller sig till de nationella rättsordningarna respektive till gemenskapens rättsordning och om omfattningen av den legalitetskontroll som det åligger förstainstansrätten att göra.
A resolution of the Security Council, binding per se in public international law, can have legal effect vis-à-vis persons in a State only if it has been implemented in accordance with the law in force.
En resolution från säkerhetsrådet, som i sig är folkrättsligt bindande, kan enligt Al Barakaat endast få rättslig verkan mot enskilda rättssubjekt i en stat om den genomförs i enlighet med gällande lag.
In this appellant’s view, there are no legal grounds for inferring the existence of special treatment or of an exception with regard to implementation of resolutions of the Security Council to the effect that a Community regulation intended to carry out such implementation need not accord with Community rules on the adoption of regulations.
Det finns emellertid, enligt Al Barakaat, inte någon rättslig grund för att genomförandet av resolutioner från säkerhetsrådet skulle behandlas särskilt eller vara föremål för ett undantag i det avseendet att en gemenskapsförordning som syftar till att genomföra en resolution från säkerhetsrådet inte behöver vara förenlig med de gemenskapsrättsliga regler som gäller för antagandet av förordningar.
However, unlike the Court of First Instance, those parties take the view that no review of the internal lawfulness of resolutions of the Security Council may be carried out by the Community judicature.
I motsats till förstainstansrätten anser emellertid dessa parter att gemenskapsdomstolen inte kan göra någon som helst kontroll av den materiella lagenligheten hos resolutioner från säkerhetsrådet.
They therefore complain that the Court of First Instance decided that such review was possible in the light of jus cogens.
De har således klandrat förstainstansrätten för att den slog fast att en sådan kontroll var möjlig med avseende på jus cogens.
They argue that the judgments under appeal, by allowing an exception in that regard, but without identifying its legal basis, in particular under the provisions of the Treaty, are inconsistent, inasmuch as the arguments excluding in a general manner the exercise of judicial review by the Community judicature of resolutions of the Security Council also militate against the recognition of powers to carry out such a review solely in the light of jus cogens.
De överklagade domarna, i de delar som det anges att det föreligger ett undantag i detta hänseende, är enligt dessa parter osammanhängande, eftersom de argument enligt vilka gemenskapsdomstolens prövning av resolutioner från säkerhetsrådet skulle vara generellt utesluten även talar mot att gemenskapsdomstolen skulle tillerkännas behörighet att göra en sådan prövning med avseende på jus cogens. Den rättsliga grunden för detta undantag, i synnerhet bland bestämmelserna i fördraget, anges inte heller i de överklagade domarna.
Further, the French Republic, the Kingdom of the Netherlands, the United Kingdom and the Commission consider that the Court of First Instance erred in law when it ruled that the fundamental rights at issue in these cases fell within the scope of jus cogens.
Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna, Förenade kungariket och kommissionen anser dessutom att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att de grundläggande rättigheter som är aktuella i de förevarande målen utgör en del av jus cogens.
A norm may be classified as jus cogens only when no derogation from it is possible.
En norm kan endast kvalificeras som jus cogens om någon avvikelse från den inte är möjlig.
The rights invoked in the cases in point — the right to a fair hearing and the fight to respect for property — are, however, subject to limitations and exceptions.
De rättigheter som har åberopats i de förevarande målen – rätten till en rättvis rättegång och rätten till respekt för den egna egendomen – kan emellertid vara föremål för inskränkningar och undantag.
The United Kingdom has brought a cross-appeal in this connection, seeking to have set aside the parts of the judgments under appeal dealing with jus cogens, viz., paragraphs 226 to 231 of Kadi and 277 to 281 of Yusuf and Al Barakaat.
Förenade kungariket har anslutningsöverklagat i denna del och yrkat att domstolen ska upphäva de delar av de överklagade domarna som avser jus cogens (punkterna 226–231 i den överklagade domen i Kadimålet och punkterna 277–281 i den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet).
For their part, the French Republic and the Kingdom of the Netherlands suggest that the Court should undertake a replacement of grounds, claiming that Mr Kadi’s and Al Barakaat’s pleas in law relating to jus cogens should be dismissed by reason of the absolute lack of jurisdiction of the Community judicature to carry out any review of resolutions of the Security Council, even in the light of jus cogens.
Republiken Frankrike och Konungariket Nederländerna har yrkat att domstolen ska fastställa att skälen i de delar av de överklagade domarna som rör jus cogens är felaktiga. De har vidare gjort gällande att det saknas fog för de grunder rörande jus cogens som Yassin Abdullah Kadi och Al Barakaat har åberopat, eftersom gemenskapsdomstolarna saknar behörighet att pröva resolutioner från säkerhetsrådet, inbegripet i förhållande till jus cogens.
The Commission maintains that two reasons may justify not giving effect to an obligation to implement resolutions of the Security Council such as those at issue, whose strict terms leave the Community authorities no discretion in their implementation; they are, first, the case in which the resolution concerned is contrary to jus cogens and, second, the case in which that resolution falls outside the ambit of or violates the purposes and principles of the United Nations and was therefore adopted ultra vires.
Kommissionen har gjort gällande att två skäl kan motivera underlåtenheten att uppfylla en förpliktelse att genomföra sådana resolutioner från säkerhetsrådet som de aktuella resolutionerna, vars strikta lydelse inte lämnar gemenskapsmyndigheterna något utrymme för tolkning vid genomförandet. Det är dels fråga om det fallet att den aktuella resolutionen strider mot jus cogens och dels det fallet att denna resolution går utöver tillämpningsområdet eller innebär ett åsidosättande av Förenta nationernas ändamål och grundsatser och således har antagits ultra vires.
The Commission takes the view that, given that, according to Article 24(2) of the Charter of the United Nations, the Security Council is bound by the purposes and principles of the United Nations, including, according to Article 1(3) of the Charter, the development of human rights and their promotion, an act adopted by that body in breach of human rights, including the fundamental rights of the individuals at issue, might be regarded as having been adopted ultra vires and, therefore, as not binding on the Community.
Eftersom säkerhetsrådet enligt artikel 24.2 i Förenta nationernas stadga är bundet av Förenta nationernas ändamål och grundsatser, inbegripet omsorgen om och främjandet av de mänskliga rättigheterna enligt artikel 1.3 i stadgan, kan en rättsakt som antagits av säkerhetsrådet och som innebär ett åsidosättande av de mänskliga rättigheterna, inbegripet de grundläggande rättigheterna för de enskilda som det är fråga om i förevarande mål, anses vara antagen ultra vires och följaktligen inte vara bindande för gemenskapen.
In the Commission’s view, however, the Court of First Instance was right to hold that the Community judicature cannot in principle review the validity of a resolution of the Security Council in the light of the purposes and principles of the United Nations.
Kommissionen anser emellertid att förstainstansrätten gjorde en riktig bedömning när den fann att gemenskapsdomstolen i princip inte kan kontrollera giltigheten av en resolution från säkerhetsrådet mot bakgrund av ändamålen och grundsatserna i Förenta nationernas stadga.
If, nevertheless, the Court were to accept that it could carry out such a review, the Commission argues that the Court, as the judicature of an international organisation other than the United Nations, could express itself on this question only if the breach of human rights was particularly flagrant and glaring, referring here to Racke.
Kommissionen har, för det fall domstolen skulle finna att en sådan kontroll likväl är möjlig, gjort gällande att domstolen, i egenskap av domstol för en annan internationell organisation än FN, endast kan pröva denna fråga såvida åsidosättandet av de mänskliga rättigheterna är särskilt påfallande och uppenbart.
That is not, in the Commission’s view, the case here, owing to the existence of the re-examination procedure before the Sanctions Committee and because it must be supposed that the Security Council had weighed the requirements of international security at issue against the fundamental rights concerned.
På grund av att det finns ett omprövningsförfarande inför sanktionskommittén och eftersom det måste antas att säkerhetsrådet har gjort en avvägning mellan de krav som följer av internationell säkerhet och de ifrågavarande grundläggande rättigheterna är emellertid detta, enligt kommissionen, inte fallet i de förevarande målen.
With regard to the guidance given in Bosphorus, the Commission maintains that, in contrast to the case giving rise to that judgment, the question of the lawfulness and possible nullity of the resolution in question could arise with regard to the contested regulation if the Court were to rule that the Community may not implement a binding resolution of the Security Council because the standards applied by that body in the sphere of human rights, especially in respect of the right to be heard, are insufficient.
Beträffande domen i det ovannämnda målet Bosphorus har kommissionen hävdat att, till skillnad från i det målet, frågan om den aktuella resolutionens lagenlighet och eventuella nullitet kan väckas, om domstolen, med avseende på den omtvistade förordningen, finner att gemenskapen inte kan genomföra en bindande resolution från säkerhetsrådet på grund av att det skydd för de mänskliga rättigheterna som tillämpas av det organet, särskilt beträffande rätten att yttra sig, är otillräckligt.
In addition, the United Kingdom is of the view that Mr Kadi’s arguments that the lawfulness of any legislation adopted by the Community institutions in order to give effect to a resolution of the Security Council remains subject, by virtue of Community law, to full review by the Court, regardless of its origin, constitute a new ground of appeal because they were put forward for the first time in that appellant’s reply.
Förenade kungariket anser att Yassin Abdullah Kadis argumentation enligt vilken lagenligheten av all lagstiftning som antas av gemenskapsinstitutionerna i syfte att genomföra en resolution från säkerhetsrådet är underkastad domstolens fullständiga kontroll, oberoende av lagstiftningens ursprung, utgör en ny grund, eftersom denna argumentation framfördes för första gången i klagandens replik.
That Member State submits that in accordance with Articles 42(2) and 118 of the Rules of Procedure, those arguments must therefore be rejected.
Denna argumentation ska följaktligen avvisas i enlighet med artiklarna 42.2 och 118 i domstolens rättegångsregler.
In the alternative, the United Kingdom maintains that the special status of resolutions adopted under Chapter VII of the Charter of the United Nations, as a result of the interaction of Articles 25, 48 and 103 of that Charter, recognised by Article 297 EC,
Förenade kungariket har i andra hand gjort gällande att resolutioner som har antagits med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga har en särskild ställning till följd av den sammantagna verkan av artiklarna 25, 48 och 103 i stadgan. Denna särskilda
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION implies that action taken by a Member State to perform its obligations with a view to maintaining international peace and security is protected against any action founded on Community law.
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN ställning är erkänd i artikel 297 EG och innebär att de åtgärder som en medlemsstat vidtar för att fullgöra sina skyldigheter i syfte att upprätthålla internationell fred och säkerhet inte kan vara föremål för en domstolsprövning grundad på gemenskapsrätten.
The primacy of those obligations clearly extends to principles of Community law of a constitutional nature.
Det är uppenbart att det företräde som sådana skyldigheter har även gäller i förhållande till principer i gemenskapsrätten av konstitutionell karaktär.
That Member State maintains that, in Bosphorus, the Court did not declare that it had jurisdiction to determine the validity of a regulation intended to give effect to a resolution of the Security Council adopted under Chapter VII of the Charter of the United Nations, but did no more than interpret the regulation concerned for the purpose of determining whether a measure laid down by that regulation had to be applied by the authorities of a Member State in a given case.
Förenade kungariket har hävdat att domstolen i domen i det ovannämnda målet Bosphorus ansåg att den inte var behörig att pröva giltigheten av en förordning som syftade till att genomföra en resolution från säkerhetsrådet som hade antagits med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga. Domstolen inskränkte sig till att tolka den aktuella förordningen i syfte att avgöra huruvida myndigheterna i en medlemsstat var skyldiga att i ett konkret fall tillämpa en åtgärd som föreskrevs i förordningen.
The French Republic essentially agrees with that interpretation of Bosphorus.
Republiken Frankrike delar i huvudsak Förenade kungarikets tolkning av den domen.
Before addressing the substance of the question, the Court finds it necessary to reject the objection of inadmissibility raised by the United Kingdom in respect of the line of argument put forward by Mr Kadi in his reply, to the effect that the lawfulness of any legislation adopted by the Community institutions, including an act intended to give effect to a resolution of the Security Council remains subject, by virtue of Community law, to full review by the Court, regardless of its origin.
Det avvisningsyrkande som har framställts av Förenade kungariket avseende den argumentation som Yassin Abdullah Kadi har framställt i sin replik, enligt vilken lagenligheten av all lagstiftning som antas av gemenskapsinstitutionerna, inbegripet sådan lagstiftning som avser att genomföra resolutioner från säkerhetsrådet, är underkastad domstolens fullständiga kontroll, oberoende av dess ursprung, ska ogillas.
The Court will now consider the heads of claim in which the appellants complain that the Court of First Instance, in essence, held that it followed from the principles governing the relationship between the international legal order under the United Nations and the Community legal order that the contested regulation, since it is designed to give effect to a resolution adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations affording no latitude in that respect, could not be subject to judicial review of its internal lawfulness, save with regard to its compatibility with the norms of jus cogens, and therefore to that extent enjoyed immunity from jurisdiction.
Det finns skäl att pröva vad klagandena har anfört beträffande förstainstansrättens slutsats, att det följer av de principer som styr förhållandet mellan den internationella rättsordning som tillkommit genom Förenta nationerna och gemenskapens rättsordning att den omtvistade förordningens materiella lagenlighet inte kan vara föremål för domstolsprövning, med undantag för i fråga om dess förenlighet med jus cogens, eftersom den avser att genomföra en resolution som antagits av säkerhetsrådet med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga och det vid detta genomförande inte lämnas något utrymme för skönsmässig bedömning. Enligt klagandena innebär detta att den omtvistade förordningen således är undantagen från domstolsprövning i denna utsträckning.
In addition, according to settled caselaw, fundamental rights form an integral part of the general principles of law whose observance the Court ensures.
Enligt fast rättspraxis utgör de grundläggande rättigheterna en integrerad del av de allmänna rättsprinciper som domstolen ska säkerställa efterlevnaden av.
For that purpose, the Court draws inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from the guidelines supplied by international instruments for the protection of human rights on which the Member States have collaborated or to which they are signatories.
Domstolen utgår därvid från medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner samt från den vägledning som ges i de folkrättsliga dokument angående skydd för de mänskliga rättigheterna som medlemsstaterna varit med om att utarbeta eller har tillträtt.
In that regard, the ECHR has special significance (see, inter alia, Case C-305/05 Ordre des barreaux francophones et germanophone and Others [2007] ECR I-5305, paragraph 29 and caselaw cited).
I detta avseende är Europakonventionen av särskild betydelse (se bland annat dom av den 26 juni 2007 i mål C-305/05, Ordre des barreaux francophones et germanophone m.fl., REG 2007, s. I-5305, punkt 29 och där angiven rättspraxis).
It is also clear from the caselaw that respect for human rights is a condition of the lawfulness of Community acts (Opinion 2/94, paragraph 34) and that measures incompatible with respect for human rights are not acceptable in the Community (Case C-112/00 Schmidberger [2003] ECR I-5659, paragraph 73 and caselaw cited).
Det framgår även av domstolens rättspraxis att iakttagandet av de mänskliga rättigheterna utgör ett villkor för att gemenskapsrättsakter ska vara lagenliga (det ovannämnda yttrandet 2/94, punkt 34) och att det inom gemenskapen är förbjudet att vidta åtgärder som strider mot de mänskliga rättigheterna (dom av den 12 juni 2003 i mål C-112/00, Schmidberger, REG 2003, s. I-5659, punkt 73 och där angiven rättspraxis).
It follows from all those considerations that the obligations imposed by an international agreement cannot have the effect of prejudicing the constitutional principles of the EC Treaty, which include the principle that all Community acts must respect fundamental rights, that respect constituting a condition of their lawfulness which it is for the Court to review in the framework of the complete system of legal remedies established by the Treaty.
Det framgår av samtliga dessa omständigheter att de skyldigheter som följer av ett internationellt avtal inte kan få en sådan verkan att EG-fördragets konstitutionella principer undergrävs, bland vilka principen att samtliga gemenskapsrättsakter måste iaktta de grundläggande rättigheterna ingår. Iakttagandet av de grundläggande rättigheterna utgör ett villkor för gemenskapsrättsakternas lagenlighet, vilket det åligger domstolen att kontrollera inom ramen för det fullständiga system med talemöjligheter som upprättas genom EG-fördraget.
In this regard it must be emphasised that, in circumstances such as those of these cases, the review of lawfulness thus to be ensured by the Community judicature applies to the Community act intended to give effect to the international agreement at issue, and not to the latter as such.
Domstolen påpekar att i ett sådant sammanhang som i det förevarande målet avser legalitetskontrollen, som det åligger gemenskapsdomstolen att göra, den gemenskapsrättsakt som syftar till att genomföra det ifrågavarande internationella avtalet och inte det internationella avtalet som sådant.
With more particular regard to a Community act which, like the contested regulation, is intended to give effect to a resolution adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations, it is not, therefore, for the Community judicature, under the exclusive jurisdiction provided for by Article 220 EC, to review the lawfulness of such a resolution adopted by an international body, even if that review were to be limited to examination of the compatibility of that resolution with jus cogens.
Det ankommer därför inte på gemenskapsdomstolen att, inom ramen för sin exklusiva behörighet enligt artikel 220 EG, kontrollera lagenligheten av en resolution från säkerhetsrådet som antagits med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga, när det är fråga om en gemenskapsrättsakt vilken, såsom den omtvistade förordningen, syftar till att genomföra en sådan resolution, som antagits av detta internationella organ. Detta gäller även om en sådan kontroll är begränsad till en prövning av huruvida resolutionen är förenlig med jus cogens.
However, any judgment given by the Community judicature deciding that a Community measure intended to give effect to such a resolution is contrary to a higher rule of law in the Community legal order would not entail any challenge to the primacy of that resolution in international law.
En eventuell dom från en gemenskapsdomstol i vilken det slås fast att en gemenskapsrättsakt som syftar till att genomföra en sådan resolution strider mot en överordnad norm i gemenskapens rättsordning innebär för övrigt inte ett ifrågasättande av det företräde som resolutionen har på det folkrättsliga planet.
The Court has thus previously annulled a decision of the Council approving an international agreement after considering the internal lawfulness of the decision in the light of the agreement in question and finding a breach of a general principle of Community law, in that instance the general principle of non-discrimination (Case C-122/95 Germany v Council [1998] ECR I-973).
Domstolen har redan ogiltigförklarat ett beslut av rådet att godkänna ett internationellt avtal, efter att ha prövat beslutets materiella lagenlighet i förhållande till det ifrågavarande avtalet och efter att ha konstaterat att det förelåg ett åsidosättande av en av gemenskapsrättens allmänna principer, nämligen icke-diskrimineringsprincipen (dom av den 10 mars 1998 i mål C-122/95, Tyskland mot rådet, REG 1998, s. I-973).