natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It then held that the Board of Appeal had rightly observed that the public concerned perceived ‘euro’, in the financial field, as the currency which is in circulation in the European Union and as describing that monetary area (paragraph 51); that, furthermore, the Board of Appeal had rightly held that in the context of financial services ‘hypo’ was understood by the average consumer as an abbreviation of ‘hypothek’ (mortgage) (paragraph 52); that the word sign EUROHYPO is a combination of two descriptive elements, which does not create an impression sufficiently far removed from that produced by the mere combination of the elements of which it is composed to amount to more than the sum of its parts (paragraph 55); that the solution identified
Förstainstansrätten konstaterade vidare att överklagandenämnden hade fog för att ange att omsättningskretsen, på finansområdet, uppfattar beståndsdelen euro som Europeiska unionens valuta och som en beskrivning av detta monetära område (punkt 51); att överklagandenämnden vidare hade fog för att fastställa att genomsnittskonsumenten i samband med finansiella tjänster uppfattar beståndsdelen hypo som en förkortning av ordet hypotek (punkt 52); att ordkännetecknet EUROHYPO endast är en sammansättning av två beskrivande beståndsdelar och inte ger ett intryck som är tillräckligt avlägset från intrycket av de delar som det består av, så att det sammansatta ordet blir en större enhet än summan av nämnda delar (punkt 55) samt att den slutsats som dragits i domen i målet BABY-DRY (förstainstansrättens dom av den 8 juli 1999 i mål T-163/98,
A — The first ground of appeal in the BABY-DRY judgment (Case T-163/98 Procter & Gamble v OHIM (BABY-DRY) [1999] ECR II-2383) cannot be transposed to the sign EUROHYPO (paragraph 56). 14.
Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån (BABY-DRY)(REG 1999, s. II-2383)) inte kan överföras på ordkännetecknet EUROHYPO (punkt 56). 14.
In its appeal, the appellant claims that the Court of Justice should set aside this judgment and declare the decision of the Fourth Board of Appeal invalid.
Genom förevarande överklagande har klaganden yrkat att domstolen skall upphäva förstainstansrättens dom och ogiltigförklara fjärde överklagandenämndens beslut. Därutöver har klaganden yrkat att harmoniseringsbyrån skall ersätta rättegångskostnaderna.
The appellant claims that the first sentence of Article 74(1) of the regulation requires that in-depth analyses must be carried out in order to establish with certainty whether there are grounds for refusing registration.
Klaganden har gjort gällande att det enligt artikel 74.1 första meningen i förordningen krävs en djupgående undersökning för att man med säkerhet skall kunna fastställa om det föreligger registreringshinder.
Neither the judgment nor the defendant’s decisions which preceded it contain findings of fact as to the allegedly descriptive character of the sign EUROHYPO, seen as a whole.
Enligt klaganden innehåller varken förstainstansrättens dom i målet eller harmoniseringsbyråns föregående beslut någon bedömning av de faktiska omständigheterna vad gäller den påstått beskrivande karaktären av kännetecknet EUROHYPO betraktat i dess helhet.
The defendant cited only the results of research referring to possible descriptive uses of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ and simply asserts, without evidence or indication of any source, that the word as a whole is just as descriptive as the sum of its parts.
Harmoniseringsbyrån har endast åberopat utredningsresultat avseende en eventuellt beskrivande användning av beståndsdelarna euro och hypo och, utan att framlägga något som helst bevis därför eller att ange någon källa, hävdat att beteckningen i sin helhet skall anses vara lika beskrivande som summan av dess beståndsdelar.
The appellant adds that certain documents point to OHIM having carried out research in order to find evidence of a possible descriptive use, and that it ‘knowingly concealed’ the results of its research from the Court of First Instance.
Klaganden har hävdat att det av handlingarna framgår att harmoniseringsbyrån har gjort efterforskningar i syfte att leta fram bevis för en eventuellt beskrivande användning och att byrån ”avsiktligen dolde” resultaten av sina efterforskningar för förstainstansrätten.
In doing so, OHIM has misrepresented the facts.
Därigenom förvanskade harmoniseringsbyrån sakomständigheterna.
The finding of the Court of First Instance relating to the allegedly descriptive meaning of the whole word ‘eurohypo’ is therefore based on distorted facts and consequently should be corrected by the Court of Justice.
Förstainstansrättens slutsats om att beteckningen eurohypo i sin helhet är beskrivande vilar sålunda på en felaktig faktisk grund och bör följaktligen rättas till av domstolen.
IV — Observations submitted to the Court of Justice
IV — Parternas grunder och argument
OHIM acknowledges that it is required to state reasons for a decision to refuse an application for registration.
Harmoniseringsbyrån har medgett att den är skyldig att motivera ett beslut om avslag av en ansökan om registrering.
However, this requirement to give reasons should not be confused with a duty to provide evidence.
Däremot skall denna motiveringsskyldighet inte förväxlas med en bevisbörda. Harmoniseringsbyrån har gjort gällande att den enligt
In support of its appeal, the appellant puts forward two grounds of appeal, alleging infringement of the first sentence of Article 74(1) and infringement of Article 7(1) (b) of the regulation, respectively.
Till stöd för sitt överklagande har klaganden åberopat två grunder avseende att artikel 74.1 första meningen och artikel 7.1 b i förordningen har åsidosatts.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P it considers a fact to be established or not.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-304/06 P sin egen övertygelse kan fastställa huruvida den anser att en omständighet har medgivits.
OHIM argues that it is clear from the caselaw of the Court of First Instance that it may base its analysis on facts arising from practical experience generally acquired from the marketing of general consumer goods which are likely to be known by anyone and are in particular known by the consumers of those goods.
Harmoniseringsbyrån har anfört att det framgår av förstainstansrättens praxis att överklagandenämnden till grund för sin bedömning får beakta omständigheter som den vunnit kunskap om genom sin praktiska erfarenhet av saluföring av varor för allmän konsumtion.
Since that gives concrete expression to OHIM’s duty to set out the facts, and not to a duty to provide evidence, in such a case OHIM is not obliged to provide examples of such practical experience.
Detta är omständigheter som alla kan förutsättas känna till, och särskilt gäller detta konsumenter av dessa varor. I praxis preciseras således den skyldighet harmoniseringsbyrån har att redogöra för dessa omständigheter.
descriptiveness of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ taken separately, and only secondarily examined the overall impression produced by the mark.
undersökte huruvida beståndsdelarna euro och hypo var för sig kunde anses beskrivande och endast i andra hand helhetsintrycket av varumärket.
The appellant compares this to the judgment of the Court of First Instance in Case T-323/00 SAT.1 v OHIM (SAT.2), 4which was set aside by the Court of Justice in Case C-329/02 P SAT.1 v OHIM.
Klaganden har jämfört förevarande mål med mål T-323/00, 4SAT.1 mot harmoniseringsbyrån (SAT.2), som avgjordes genom förstainstansrättens dom av den 2 juli 2002 och sedan upphävdes genom domstolens dom av den 16 september 2004 i mål C-329/02 P, 5SAT.1 mot harmoniseringsbyrån.
5 The appellant argues that in both cases, the Court of First Instance only secondarily examined the overall impression produced by the combination of words and refused to give any relevance to aspects such as the existence of an element of imaginativeness, which ought to be taken into account in the context of such an examination.
Klaganden har anfört att förstainstansrätten i bägge målen endast i andra hand undersökte det helhetsintryck som ordkombinationen gav upphov till, och att den inte tillmätte sådana uppgifter som förekomsten av ett inslag av fantasi, vilka skall beaktas vid en sådan analys, någon som helst betydelse.
These reasons played a decisive part in the Court’s setting aside the judgment in Case T-323/00, and in the present case, according to the appellant, there can be no other outcome.
Detta förhållande var den avgörande anledningen till att domstolen upphävde förstainstansrättens dom i mål T-323/00, och detsamma torde gälla i förevarande fall.
OHIM adds that distinctiveness is examined through a priori examination of the average consumer’s supposed perception of the products and services covered by the mark applied for.
Harmoniseringsbyrån har tillagt att en undersökning av särskiljningsförmågan a priori sker på grundval av genomsnittskonsumentens förmodade uppfattning om de varor och tjänster som omfattas av det sökta varumärket.
Consequently, while actual descriptive use of elements of the sign or of the sign taken as a whole could support the finding that it lacked distinctiveness, such use could never require that this finding be reached.
Således kan den omständigheten att kännetecknets beståndsdelar eller kännetecknet betraktat i sin helhet faktiskt används i beskrivande syfte ge en antydan om att kännetecknet skulle sakna särskiljningsförmåga.
Therefore, if an issue of fact is irrelevant to the legal analysis, the Board of Appeal cannot be criticised for not having mentioned it.
Överklagandenämnden kan följaktligen inte förebrås för att ha underlåtit att nämna en faktisk omständighet om denna saknar relevans för den rättsliga analysen.
The appellant also draws a parallel with Case C-383/99 P Procter & Gamble v OHIM. 6 In this judgment, the Court did not base its decision on the unusual nature of the sequence of the words ‘BABY-DRY’ (instead of DRY-BABY), but on the fact that this word combination represented an unusual way of referring to babies’ nappies. The same is true of EUROHYPO for the rejected financial services. In both cases, the individual elements of the two marks are comprehensible to the public. Furthermore, in the B — The second ground of appeal
Klaganden har vidare hävdat att en jämförelse kan göras med domen av den 20 september 2001 6i mål C-383/99 P, Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån. I detta mål grundade domstolen sig inte på den ovanliga ordföljden BABY-DRY (i stället för DRY-BABY) utan på den omständigheten att denna ordkombination utgör en ovanlig benämning på barnblöjor. Detsamma skall, med avseende på de finansiella tjänster för vilka registrering vägrats, anses gälla i fråga om EUROHYPO. I bägge fallen kan allmänheten uppfatta de två varumärkenas B — Den andra grunden
First, the appellant claims that the Court of First Instance merely analysed the
Klaganden har gjort gällande först och främst att förstainstansrätten enbart
In the latter, the graphic fusion of the two elements to form a particular combination of words is much more distinct.
I sistnämnda fall gör den grafiska sammansmältningen av de två beståndsdelarna att det särskilda sammansatta ordet blir betydligt mer framträdande.
registration if the compound word has become part of everyday language and has acquired its own meaning.
dagliga språkbruket och därvid erhållit en egen betydelse.
That criterion is relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation as regards the possibility of a requirement of availability, but it is not a criterion that applies to the interpretation of Article 7(1)(b) for the purpose of establishing distinctive character, that is, whether the mark is capable of being perceived by the public as indicating the commercial origin.
Detta kriterium är relevant inom tillämpningsområdet för artikel 7.1 c i förordningen när det gäller kravet på kännetecknets potentiella tillgänglighet. Det kan däremot inte användas vid tolkningen av punkt b i nämnda artikel för att fastställa särskiljningsförmågan, och särskilt huruvida varumärket av allmänheten kan uppfattas som en beskrivning av det kommersiella ursprunget.
In applying that criterion, which relates solely to Article 7(1)(c) of the regulation, as a reason for its decision to dismiss the action, the Court of First Instance incorrectly interpreted Article 7(1)(b) of the regulation.
Genom att använda sig av detta kriterium som enbart är hänförligt till artikel 7.1 c i förordningen, som underlag för sitt beslut att ogilla talan, har förstainstansrätten feltolkat artikel 7.1 b i förordningen.
OHIM argues that the Court of First Instance, in paragraph 54 et seq. of the judgment under appeal, assessed the overall impression produced by the trade mark and took the view, like the Board of Appeal, that the combination of the two descriptive elements does not create an impression that is more than the sum of its parts.
Harmoniseringsbyrån har anfört att förstainstansrätten, i punkt 54 och följande punkter i den överklagade domen, efter att ha undersökt det helhetsintryck varumärket ger, i likhet med överklagandenämnden, kom fram till att sammansättningen av de två beskrivande beståndsdelarna inte medför att ordet uppfattas som en större enhet än summan av dessa delar.
As to whether the substance of the result of the assessment of the trade mark as a whole is vindicated, this is a question that can no longer be the subject of review at the stage of appeal proceedings.
Frågan huruvida resultatet av en helhetsbedömning av varumärket kan anses befogad i sak kan inte längre tas upp till prövning i domstolen.
OHIM also states that the Court of First Instance concluded that the structure of the word combination is not unusual and therefore that it is not comparable to the sign ‘BABY-DRY’.
Harmoniseringsbyrån har vidare anfört att förstainstansrätten har slagit fast att ordkombinationens struktur inte är ovanlig och att den därför inte kan anses jämförbar med kännetecknet BABY-DRY.
Secondly, the appellant takes the view that the judgment of the Court of First Instance was based on the use of a criterion according to which a trade mark comprising descriptive elements may be capable of
För det andra anser klaganden att förstainstansrättens dom har sin grund i tillämpningen av ett kriterium, enligt vilket ett varumärke som är sammansatt av beskrivande delar kan bli föremål för registrering om det sammansatta ordet blivit en del av det
The appellant adds that the Court of First Instance erred in the application of this criterion by stating in paragraph 55 of the judgment that the appellant had not established that the compound word at issue had acquired its own meaning and by denying on that basis that it was sufficiently distinctive.
Vidare menar klaganden att förstainstansrätten begick ett misstag vid tillämpningen av nämnda kriterium genom att i punkt 55 i domen fastslå att klaganden inte visat att det omtvistade sammansatta ordet erhållit en egen betydelse och att ordet av den anledningen skall anses sakna tillräck- lig särskiljningsförmåga.
According to the appellant, the overall sign EUROHYPO fulfils the criterion of having its own meaning.
Enligt klaganden uppfyller det sammansatta kännetecknet EUROHYPO kriteriet för en egen betydelse.
Even if it were to be accepted that the individual elements ‘euro’ and ‘hypo’ are actually understood as a descriptive indication of the European currency and of the word ‘hypothek’ (mortgage), the word ‘eurohypo’ is more likely to be understood by the German public as an abbreviation of ‘Europäische Hypothekenbank’ (‘European mortgage bank’) — apart merely from being an indication of the appellant as the undertaking of origin — and therefore in a sense is more than the sum of the currency ‘euro’ and the idea of ‘hypothek’. This is, moreover,
Om man antar att de enskilda beståndsdelarna euro och hypo verkligen uppfattas som en beskrivande beteckning för den europeiska valutan och för hypotek, är det mer sannolikt att den tyska allmänheten uppfattar ordet eurohypo som en förkortning av Europäische Hypothekenbank (europeiska hypoteksbanken). Även om beteckningen endast uppfattas som en angivelse av klaganden som det kommersiella ursprungsföretaget, uppfattas således det sammansatta ordet som en större enhet än summan av valutan euro
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P proved by the practice of numerous other banks whose names include the element ‘hypo’ as well as by the history of the creation of the appellant, arising from a merger with inter alia ‘Eurohypo AG Europäische Hypothekenbank der Deutschen Bank’, to become ‘Deutsche Hypothekenbank Frank-furt-Hamburg AG’.
Stöd för detta finns för övrigt dels i den sedvänja som tillämpas av en rad andra banker vars firmanamn innehåller beståndsdelen hypo, dels i klagandens egen tillblivelsehistorik, då bolaget bildats genom ett samgående med Eurohypo AG Europäische Hypothekenbank der Deutschen Bank, för att sedermera bli Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG.
sign normally falls within the scope of both rules.
Normalt sett omfattas således ett beskrivande kännetecken av tillämpningsområdet för bägge bestämmelserna.
Therefore it is self-evident that the rules identified in the caselaw concerning Article 7(l)(c) of the regulation with regard to findings on the descriptiveness of a compound word are equally applicable to the analysis of a descriptive term in the context of Article 7(1)(b) of the regulation, in so far as the criterion for examining both rules is the relevant public’s perception.
Av detta följer med nödvändighet att de principer som fastställts i rättspraxis avseende artikel 7.l c i förordningen för bestämningen av huruvida ett sammansatt ord är av beskrivande karaktär också kan tillämpas vid en analys av en beskrivande beteckning enligt artikel 7.1 b i förordningen, eftersom undersökningskriteriet för de två bestämmelserna avser omsättningskretsens uppfattning.
The appellant fails to show why the different public interest that underlies each of the rules should lead to a different interpretation of the criterion of the descriptive term, depending on the rule at issue.
Klaganden har inte visat av vilken anledning de skilda allmänintressen som ligger till grund för de olika bestämmelserna skulle föranleda att kriteriet om beskrivande ord skulle tolkas olika, beroende på vilken bestämmelse som tillämpas.
OHIM considers that the question whether the consumer will perceive a word as descriptive precisely does not depend on the protection which the rule to be applied seeks to achieve.
Harmoniseringsbyrån anser att frågan huruvida konsumenten uppfattar ett ord som beskrivande, inte enbart beror på vilket skyddsintresse som ligger bakom den tillämpliga bestämmelsen.
Furthermore, the appellant appears to share this point of view, since it would like to transpose the caselaw in BABY-DRY, handed down in the context of Article 7(l)(c) of the regulation, to the present case.
Klaganden tycks för övrigt dela denna inställning eftersom man på förevarande fall velat tillämpa den praxis om tillämpning av artikel 7.l c i förordningen som utvecklats genom domen i målet BABY-DRY.
Finally, the appellant states that, while the public interest underlying Article 7(1) (b) of the regulation is based on the need not to restrict unjustifiably the availability of the sign for other operators which market goods or services such as those in respect of which registration is sought, the public interest which Article 7(1)(c) of the regulation is designed to protect is clearly based on the requirement that the sign may be freely used by all.
Klaganden har slutligen anfört att det allmänintresse som ligger till grund för artikel 7.1 b i förordningen avser behovet av att inte otillbörligen begränsa tillgången till kännetecknet för andra aktörer som utbjuder varor eller tjänster av samma slag som dem som registreringsansökan avser.
Thus, by examining in passing the ground for refusal set out in subparagraph (c) in examining subparagraph (b), without distinguishing between the different types of public interest, the Court of First Instance incorrectly interpreted Article 7(l)(b).
Det allmänintresse som avses i artikel 7.1 c i förordningen avser däremot behovet av att kännetecknet fritt skall kunna användas av alla. Följaktligen har förstainstansrätten genom att slumpmässigt undersöka det registreringshinder som avses i punkt c inom ramen för en prövning av punkten b, utan att särskilja de skilda allmänintressen som åsyftas i respektive punkt, gjort en felaktig tolkning av artikel 7.l b. Klaganden har i detta hänseende åberopat punkt 36 i domen i målet SAT.1 mot harmoniseringsbyrån. 7
A — The first ground of appeal
A — Den första grunden
According to OHIM, the scope of the rules set out in Article 7(1)(b) overlaps with that of the rules set out in Article 7(1) (c) of the regulation. Thus a descriptive
Enligt harmoniseringsbyrån samman -faller tillämpningsområdet för bestämmelser -
In response to the appellant, which states that the Board of Appeal simply maintained,
Som genmäle till klagandens påstående om att överklagandenämnden nöjt sig med
7 — Cited in footnote 5.
7 — Ovannämnt.
10 but without establishing, that the word ‘eurohypo’ taken as a whole is just as descriptive as the sum of the elements ‘euro’ and ‘hypo’, OHIM states that it is not under a duty to provide evidence, but only a duty to state reasons.
10 att slå fast att ordet eurohypo, i sin helhet betraktat, är lika beskrivande som summan av delarna euro och hypo utan att presentera några belägg därför, har harmoniseringsbyrån anfört att den skyldighet som åligger byrån inte är en bevisbörda utan endast en motiveringsskyldighet.
In this case, as the judgment under appeal points out in paragraph 20, the Board of Appeal analysed not only the meaning of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ but also the possible meanings of the compound word ‘eurohypo’.
I förevarande fall, vilket framgår av punkt 20 i den överklagade domen, har överklagandenämnden inte bara gjort en bedömning av vad beståndsdelarna euro och hypo betyder utan också av olika möjliga betydelser av det sammansatta ordet eurohypo.
In particular, the Board of Appeal states, in paragraph 14 of the contested decision, that this word will, for the German consumer, denote financial transactions guaranteed by securities and financing, notably in property affairs but also in other spheres where securities are needed.
Överklagandenämnden anför särskilt i punkt 14 i det ifrågasatta beslutet att detta sammansatta ord av en tysk konsument förknippas med finansiella transaktioner som garanteras genom sakrättsliga säkerheter samt med finansiering – främst inom ramen för fastighetsaffärer men även inom andra områden där sakrättsliga säkerheter erfordras.
11In paragraph 16, the Board of Appeal states that the Court of Justice’s solution in Proctor & Gamble v OHIM 12cannot be accepted in this case, since this judgment considered the unusual word order crucial to declaring 10 — Case T-185/02 Ruiz-Picasso and Others v OHIM — DaimlerChrysler (PICARO) [2004] ECR II-1739, para- graph 29.
11I punkt 16 förklarar överklagandenämnden att den lösning domstolen valt i målet Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån 12inte kan tillämpas i förevarande fall. Den avgörande omständigheten för att komma fram till att BABY-DRY (i stället för dry baby) inte 10 — Förstainstansrättens dom av den 22 juni 2004 i mål T-185/02, Ruiz-Picasso m.fl. mot harmoniseringsbyrån — DaimlerChrysler (PICARO) (REG 2004, s. II-1739), punkt 29.
Under Article 74(1) of the regulation, OHIM examiners and, on appeal, the Boards of Appeal of OHIM are required to examine the facts of their own motion in order to determine whether the mark applied for falls under one of the grounds for refusal of registration laid down in Article 7 of the regulation.
Enligt artikel 74.1 i förordningen, skall granskarna vid harmoniseringsbyrån och, vid överklagande, överklagandenämnderna vid harmoniseringsbyrån, utan särskilt yrkande, pröva sakförhållandena för att fastställa huruvida det sökta varumärket omfattas av något av de registreringshinder som anges i artikel 7 i samma förordning.