natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Atlantic Arc is therefore an "experimental area": by analysing the way in which it emerged and took shape, we can understand the relationships between the people involved in public spatial planning and regional development policies, and a reference area (i.e. the Atlantic facade) in terms of a specific area for representation and action (i.e. the Atlantic Arc).
Genom analys av dess uppkomst och sammansättning blir Atlantbågen därmed ett slags laboratorium för å ena sidan insamling av data om aktörerna inom offentlig fysisk planering och regionutveckling, och å andra sidan ett referensutrymme (Atlantkusten) som tar sig uttryck i ett utrymme för representation och insatser (Atlantbågen).
The Atlantic Arc is in turn a pretext, study aid and point of entry into this issue, a case study designed to help us understand the wider issue, rather than a subject of research in itself.
Atlantbågen spelar växelvis en roll som möjlighet, stöd och inkörsport men är snarare ett forskningssubjekt än ett forskningsobjekt.
Defined as an area whose institutional and conceptual boundaries are still emerging and evolving, the Atlantic Arc stretches the length of the Atlantic coast and was one of the European Union's eight areas of interregional cooperation in the early 1990s.
Atlantbågen kan ses som ett nytt utrymme, som ett projekt, som en konstruktion inom institutionella eller idéhistoriska ramar. Den omfattar områdena vid Atlantkusten som sedan början av 1990 är en av de åtta zoner inom EU som utövar interregionalt samarbete.
This study therefore focuses on the raison d'etre of the Atlantic Arc — i.e. an association of local and regional authorities that develop transnational policies of interregional cooperation — rather than on its feasibility.
Föreliggande arbete handlar alltså i första hand om varför Atlantbågen behövs, inte så mycket om hur genomförbar den är. Atlantbågen kan beskrivas som ett förbund av lokala och regionala myndigheter som utvecklar den interregionala politiken över statsgränserna.
Firstly, the Atlantic Arc is both the reflection and result of a simultaneous and ongoing period of change, and proof that institutional players and economic decision-makers are adapting to the social, economic and political context.
Man kan direkt fastställa att Atlantbågen är resultatet av en tid av förändringar snarare än något som föregriper förändringar. Den visar på hur institutionella aktörer och ekonomiska beslutsfattare har anpassat sig till ett socialt, ekonomiskt och politiskt sammanhang.
In the absence of a model for interpretation, we decided to analyse the Atlantic Arc by looking at its early phases in terms of the context in which it emerged.
Eftersom det saknas tolkningsmodeller kommer frågan om Atlantbågen att undersökas utgående från dess utvecklingsfaser i ljuset av de förhållanden den har uppstått i.
On the basis of these theoretical and methodological frameworks, the thesis focuses on three main areas and uses three different — and complementary — approaches.
Utgående från dessa teoretiska och metodologiska ramar delas avhandlingen in i tre huvudsakliga områden som är parallella betraktas ur olika infallsvinklar.
Three issues, three multidisciplinary and complementary approaches
Tre problemställningar och tre kompletterande infallsvinklar över vetenskapsgränserna
Part one reviews the area of interregional cooperation covered by Atlantic Arc association members.
Avhandlingens första del är en översyn av de områden med interregionalt samarbete som omfattas av Atlantbågen.
What borders and geographical realities are behind the invention of the Atlantic Arc idea, or the "Atlantic project area"?
Vilka gränser och geografiska förhållanden har lett fram till idén om ett projektområde vid Atlanten?
Which criteria other than the associative and political nature of the Atlantic Arc reinforce this area of interregional and transnational cooperation?
Vilka kriterier utöver den samlande och politiska aspekten har kunnat befästa detta område för samarbete över region- och statsgränser?
Part two looks at the Atlantic Arc in the context in which it emerged, in particular the social, economic and political changes of the past two decades.
I avhandlingens andra del finns en återblick på förhållandena kring Atlantbågens uppkomst. Här fokuseras på sociala, ekonomiska och politiska förändringar under de två senaste årtiondena.
The thesis looks at the decisive factors in the creation of this project of interregional cooperation on various different levels and thereby offers insights, from local to international level, from local and regional authorities to European decisionmaking bodies (in several fields), and from the economy to the sociology of organisations.
Genom att ständigt förskjuta tyngdpunkten granskas faktorer som varit avgörande i uppbyggnaden av detta projekt för interregionalt samarbete och som kastar ett förklarande ljus ända från lokal till internationell nivå, från lokala och regionala myndigheter till EU:s beslutsinstanser på olika områden, från ekonomi till organisationssociologi.
The final part considers two different phases.
Avhandlingens sista del består av två underavdelningar.
It first suggests how we should interpret the emergence and creation of the Atlantic dynamic and then lists the players, organisations and actions that began to make the Atlantic Arc a reality, six years after it was officially created.
Här presenteras en tolkningsmetod för uppkomsten och bildandet av dynamiken vid Atlantkusten. Därefter sammanfattas de aktörer, strukturer och insatser som bildar de första konkreta utslagen av Atlantbågen sex år efter att den officiellt bildades.
Based on field observations, the assessment demonstrates, among other things, the roles and status of the political players and economic decision-makers who helped promote this project area.
Analysen fokuserar iakttagelser ute på fältet och granskar bl.a. den roll och ställning som innehas av de politiska aktörer och ekonomiska beslutsfattare som befrämjat detta områdesprojekt.
These three very different but complementary approaches are used to explain the emergence of the Atlantic Arc and interpret the implications of setting up such an association of local and regional authorities, who announced their intention to create an area of interregional cooperation the length of the European Union's Atlantic facade as long ago as 1989.
Företrädarna för dessa myndigheter uttalade redan 1989 en vilja att längs gemenskapens Atlantkust bygga upp ett område för interregionalt samarbete.
Of course, such groupings of local and regional authorities are not a new or unique phenomenon in Western Europe.
Denna typ av territoriella sammanslutningar är visserligen inget nytt och/eller unikt i Västeuropa.
However, although such associations — which, in fact, shape project areas — have been growing in number for several years, no one really knew how to synthesise or even identify the motivating factors or creative processes behind such associations of interregional cooperation, or their implications for the shape of the European Union.
Men dessa sammanslutningar som utmynnar i projektområden blir allt fler och fler sedan några år tillbaka utan att det går att sammanställa eller peka på vilka faktorer eller processer som lett till uppkomsten av sådana ¡nterregionala samarbetsorgan eller deras insatser inom ramen för Europeiska unionen.
Two underlying questions constantly informed this analysis throughout the years spent observing and studying the Atlantic dynamic: Is the Atlantic Arc the result of European integration and the advanced phases of the Member States' decentralisation policy?
Under denna mångåriga observation och undersökning av dynamiken vid Atlantkusten finns hela tiden ett underlag som analysen vilar på och som ständigt är närvarande, nämligen en dubbelriktad fråga: Är Atlantbågen ett resultat av det europeiska bygget och en långt kommen fas av decentraliseringen av nationalstaterna?
And/or is it not itself part of European integration?
Och/eller är Atlantbågen i sig själv en byggsten i det europeiska bygget?
Regardless of the answer, the fact that such project areas are being created or invented demonstrates that new relationships are emerging between the people involved in European integration and the ever-closer economic and political area that is the European Union.
Vilka svaren än är, visar uppbyggnaden av eller idén om dylika områdesprojekt att nya slag av förbindelser knyts mellan aktörerna inom det europeiska bygget och det ekonomiska och politiska område som är statt i förändring allt eftersom EU utvecklas.
The Atlantic Arc or experiments in Community regional policy
Atlantbågen — ett experiment i enlighet med gemenskapens regionalpolitik
We believe that studying and analysing these relationships to the spatial dimension is vital to understanding and interpreting the Atlantic Arc.
Avhandlingen fokuserar studiet och analysen av dessa förbindelser inom området för att förstå och tolka Atlantbågen.
Indeed, it soon became clear that such relationships were essential to the emergence of this movement and to the motivation of its founders and, quite simply, as criteria for identifying the area covered by the regions belonging to the Atlantic Arc Commission in relation to other areas of the EU.
Dessa förbindelser visade sig i ett tidigt skede vara avgörande för uppkomsten av denna sammanslutning och för upphovsmännens motivation.
The reason for this could be that Europe often appears as an imposed idea which, despite being somewhat distant in its projects, has very real political, economic, social and cultural
Vidare är dessa förbindelser helt enkelt ett kännemärke för det område som omfattas av Atlantbågen
repercussions.
i jämförelse med andra gemenskapsområden.
Or that Europe, that "vague political, economic and social entity", is above all the result of the activities of human beings who invest, produce and move around in it everyday.
Kanske det också beror på att unionen är svår att identifiera i politiskt, ekonomiskt och socialt hänseende, och att EU framför allt är ett resultat av människor som varje dag på dess område engagerar sig, producerar och förflyttar sig.
These movements within and relationships with the Community area demonstrate new types of territorial behaviour and this in turn calls for new regulatory frameworks and rules.
Denna rörlighet och dessa förbindelser till gemenskapen är ett uttryck för nyterritorialitet med krav på nya rättsramar och spelregler.
The European Union today is simply the result of these changes.
I dag är Europeiska unionen bara ett resultat av denna utveckling.
Like the European Union, the Atlantic Arc has become the subject of opinions, controversies, predictions and speculation.
I likhet med Europeiska unionen har nu Atlantbågen i sin tur blivit föremål för åsikter, stridigheter, prognoser och framåtblickande.
Researchers from various disciplines who became interested in the Atlantic Arc, as well as the very wide range of people involved in the Atlantic project, talk about new types of territorial behaviour, new models of economic development, new behaviour by local and regional political and economic leaders in response to ever-faster European integration or, finally, an "Atlantic renewal".
Bland de forskare från olika vetenskapsgrenar som intresserat sig för Atlantbågen och bland alla de olika aktörer som värnat om Atlantkusten finns det sådana som använt uttrycket nyterritorialitet medan andra talat om nya modeller för ekonomisk utveckling.
The latter was considered necessary by some if so-called marginalised areas — or areas heading for marginalisation — were to be integrated into Europe, as if people living along the Atlantic facade were not involved in the great Europe-building project of the end of the 20th century.
Vidare finns det sådana som lyfter fram förändringen i beteendet hos politiskt och ekonomiskt ansvariga på lokal och regional nivå till följd av det europeiska byggets höjda tempo, och slutligen andra som talar om ett förnyat intresse för Atlantkusten som ett oundgängligt steg mot en europeisk integration av s.k. eftersatta eller missgynnade områden - alldeles som om människorna i områdena vid Atlantkusten inte skulle delta i det stora europeiska bygget i slutet på det tjugonde århundradet.
Again, whichever point of view is chosen, the Atlantic Arc remains a highly disputed and contentious issue, just as Europe and Maastricht were in the past.
Atlantbågen förblir hursomhelst en omstridd och konfliktfylld fråga. Är det inte så att de som i dag är för eller emot Atlantbågen i går var för eller emot Europa, för eller emot Maastricht?
These conflicting opinions nonetheless reveal that experimentation, or rather participation, in European integration has been on the increase for several decades.
Avslöjar inte dessa vitt skilda åsikter ändå att experimentet med - eller snarare deltagandet i - det europeiska bygget har fått upp farten under de senaste decennierna.
In response to the rhetoric of crises, e.g. the crisis of the welfare state, the crisis of the governability of democracies, the crisis of citizenship, the crisis of representation, the crisis of the nation state, the crisis of society, the crisis of the economy,"' people invent different models, patterns of production and projects.
Till följd av att man talar om kriser (välfärdsstatens kris. de demokratiska styrelseformernas kris, medborgarskapets kris, folkrepresentationens kris, folkstatens kris, samhällets kris, ekonomisk krisp)) skapas nya modeller, nya produktionsramar, nya projekt.
The Atlantic project area makes these ambitions a reality and also foreshadows the Europe of tomorrow with slogans such as "Atlantic Arc meetings: Twenty-three European regions echo your plans, welcome to the Atlantic Arc", or "Twenty-three regions are now revitalising trade to bring about change.
Atlantkusten som projektområde återspeglar dessa strävanden och förebådar samtidigt morgondagens Europa: "Möten inom Atlantbågen - 23 europeiska regioner stöder era projekt, välkommen till Atlantbågen" och "Hädanefter förstärker 23 regioner sitt utbyte för att öka möjligheterna.
Europe is being built here, in the Atlantic Arc"4".
Europa finns här hemma, i Atlantbågen."P)
So, why the Atlantic Arc?
Men varför just Atlantbågen?
Why "Atlantic project area"?
Varför finns det ett projektområde vid Atlantkusten?
Maybe because, in the words of Jean-Pierre Raffarin, "European regions now have such power that one can work with Bilbao, Lisbon or Glasgow without having to go via Paris"·".
Kanske, för att låna Jean-Pierre Raffarins ord. för att EU i dag ger regionerna sådana befogenheter att man kan samarbeta med Bilbao. Lissabon och Glasgow utan att gå via Paris (").
Such discourse, whether by politicians or the media, reflects both real and merely predicted changes and therefore puts the Atlantic Arc back in the context in which it emerged.
Om man betänker att sådana yttranden av politiker eller i medier återspeglar både verkliga förändringar och förändringar som bara förespråkas, har vi placerat Atlantbågen i det sammanhang som den uppkom i.
Although spatial organisation maps were a motivating factor behind the Atlantic movement, they also represented the European political and economic area, including the Atlantic Arc, in a way which contradicted the actual facts.
Markanvändningskartorna har skjutit startskottet för Atlantbågen. men har också inneburit en särskild uppfattning av det europeiska politiska och ekonomiska utrymmet. Atlantbågen går stick i stäv med mångas åsikter.
We therefore took a step back from the Atlantic Arc and tried to look at it from the perspective of the major ideological and conceptual standpoints of the day.
Atlantbågen lämnades åt sidan ett tag för att lämna plats för de rådande stora ideologiska och idéhistoriska strömningarna och därefter placera in Atlantbågen i dessa.
From local to global level, from decentralised region to a Europe of the Regions, from bottom-up development to top-down development, we combined the thinking and models that had been current in Europe, and in particular France, for several decades prior to the creation of the Atlantic Arc.
Utvecklingen under årtiondena strax före Atlantbågens födelse beskrivs från lokal nivå till global nivå, från decentraliserade regioner till ett Regionernas Europa, från utveckling nedifrån till
the implications of this project of interregional cooperation.
utveckling uppifrån - här tillgrips idéströmningar och modeller som förekom i Frankrike i synnerhet och i Europa i allmänhet.
Again, however, there were a few more necessary twists in our journey from virtuality to reality if we were to analyse the Atlantic Arc's spatial and temporal phases from an empirical point of view, i.e. from protest to mobilisation, from the political idea to accession, from accession to organisation and, finally, from organisation to conceptualisation.
Men än en gång har övergången från virtuell till reell krävt några utvikningar för att placera in Atlantbågen i tid och rum utgående från en empirisk grund.
This was one way of interpreting the Atlantic movement: identifying and interpreting the key phases in the creation of the project area, which could then be applied to other movements.
Från krav till handling, från politisk idé till anslutning, från anslutning till organisering och slutligen från organisering till formgivning - alla dessa steg ger ett facit till Atlantbågens uppkomst.
By doing this, we were able to clarify what is hidden beneath the Atlantic dynamic and define the moving forces behind and foundations of the Atlantic Arc in terms of the trends, thinking and models that defined the context in which it emerged.
Då dessa steg har utstakats och tolkats och givits betydelse för inrättandet av ett projektområde, kan de återanvändas på annat håll och därmed inte bara avslöja dynamiken vid Atlantkusten utan också fastställa vilka incitament och grunder som ledde till Atlantbågens uppkomst med hänsyn till tendenser, idéströmningar och modeller som gett näring till det sammanhang som Atlantbåaen växt fram ur.
The changing relationship between the spatial dimension and different categories of player
Svängningar i vissa aktörers inställning till områdesprojektet
The next issue for discussion was how the Atlantic project area was created and how programmes of interregional cooperation were implemented.
Slutligen kvarstår det att förstå hur områdesprojektet vid Atlantkusten får näring och hur program för interregionalt samarbete utarbetas.
Six years of experience show that the Atlantic Arc has real economic consequences for Atlantic regions and that development today needs to take account of this new dimension.
Genom att iaktta erfarenheterna efter sex års verksamhet kan man påvisa att Atlantbågen utöver de ekonomiska återverkningarna för regionerna vid Atlantkusten erbjuder en ny giv som inte kan förbises i dagens utveckling.
As local and regional authorities become part of larger geographical and economic areas, the spatial dimension is an increasingly important element of economic development.
Området utgör i allt högre grad en framskjuten del av den ekonomiska utvecklingen, vilket understöds av de lokala och regionala myndigheternas anslutning till större geografiska och ekonomiska helheter.
It is perhaps here that the territoriality of the political players becomes one of the keys to development today or, at least, one of the motivating forces behind the emergence of such transnational projects.
Det är kanske just därför som de politiska aktörernas territorialitet i dag blir en motor för utveckling eller åtminstone ett startskott för dylika projekt över statsgränserna.
Less than ten years after decentralisation laws shifted powers to local and regional authorities in France, the elected representatives of these new political institutions implemented a policy of Atlantic interregional cooperation and began playing the transnationality game.
Genom att införa en politik för samarbete mellan Atlantregionerna visar Atlantbågen - mindre än tio år efter de decentraliseringslagar som gav landskapen i Frankrike regional makt - hur de folkvalda i dessa nyinrättade politiska institutioner i dag förespråkar samarbete över nationsgränserna.
Firm believers in local and regional development, they support, encourage and defend transnational projects, invent project areas and form structures, at other levels, that share this desire to cooperate and thereby increase trade.
Med sin tillit till lokal och regional utveckling stöder, när och försvarar de projekt över nationsgränserna och tar initiativ till områdesprojekt. De utökar också utbytet med andra regioner som omfattar samma vilja till samarbete.
Both local and regional levels are adopting new approaches to spatial planning and regional development based on new concepts to describe people's changing relationship to the spatial dimension.
Samarbete över regiongränser på ett håll eller samarbete över kommungränser på annat håll handlar i båda fallen om fysisk planering och regionutveckling med utgångspunkt i nya arbetsformer som vittnar om de evolutiva förbindelser som finns mellan människan och rummet.
Though already old, the concept of a Europe of the Regions has become the pivot of the Atlantic Arc.
Det är värt att notera att Regionernas Europa, ett begrepp som nu är välkänt, har blivit navet för Atlantbågen på samma sätt som för projekten Sydeuropa-Atlanten och Engelska kanalbågen.
Other project areas, such as the Southern Europe-Atlantic area and Cross-Channel area, also favour this political concept of the European Union.
Där är det också fråga om områdesprojekt som genom sina erfarenheter och de tillfällen som ges eftersträvar denna samarbetsform som samtidigt är EU:s politiska tolkning.
As well as being innovative and experimental, the Atlantic Arc uses transnational programmes of interregional cooperation to promote forms of spatial planning and economic development that go beyond the national level and are based instead on an intermediate level somewhere between the supranational level and intranational level, i.e. between local and regional authorities (regions, autonomous regions, counties, etc.) and the area of political and economic integration that is the European Union.
Utöver sin nydanande och experimentella karaktär har Atlantbågen inneburit en verksamhet med fysisk planering och ekonomisk utveckling som genom införandet av program över nationsgränserna och samarbete över regiongränserna går utöver de nationella ramarna.
Prof. Emilio del RIO SANZ (Spain), Secretary-General for EU affairs and action outside Rioja, government of Rioja
Emilio del Rio Sanz (E), generalsekreterare vid Riojas regionregering, med ansvar för EU-kontakter och yttre förbindelser, Rioja
English French German Italian Spanish
Engelska Franska Italienska Spanska Tyska
Winners First prize
Första pris:
A comparative analysis of the socioeconomic processes involved in closing the development gap in certain regions of Italy and Spain', Faculty of Social and Behavioural Sciences, Tübingen University
"Skilda utvecklingsprofiler i Sydeuropa: En jämförande analys av den socioekonomiska återhämtningsprocessen i eftersatta regioner i Italien och Spanien", Fakulteten för samhällsvetenskap och beteendevetenskap, Universität Tübingen
Dr Isabelle TRINQUELLE (France), 'The interplay of region, state and EU in waste management.
Isabelle Trinquelle (F), "Samspelet mellan regioner, medlemsstater och EU när det gäller avfallshantering: De europeiska regionernas roll.
What role for Europe's regions?
Exempel från Tyskland, Belgien, Spanien, Frankrike och Italien". Université de Paris XI
Dr José Miranda BONILLA (Spain), 'Community regional policy and its impact in Andalusia', Faculty of Geography, University of Seville
José Miranda Bonilla (E), "Gemenskapens regionalpolitik och dess effekter i Andalusien", Fakulteten för geovetenskap. Universidad de Sevilla
Differing development profiles in Southern Europe. A comparative analysis of the socioeconomic processes involved in closing the development gap in certain regions of Italy and Spain
"Skilda utvecklingsprofiler i Sydeuropa: En jämförande analys av den socioekonomiska återhämtningsprocessen i eftersatta regioner i Italien och Spanien"