natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The factor liable adversely to aect that cohesion was to be found in the transfer of the residence of the taxpayer between the time of payment of contributions and that of payment of the corresponding benets, and less in the fact that the pension institution concerned was in another Member State.
Domstolen fann att en sådan skillnad i behandling utgjorde en indirekt diskriminering på grund av nationalitet i strid med etableringsfriheten, eftersom den inkomst som en skattskyldig person med hemvist i landet erhåller från verksamhet som egenföretagare i den aktuella medlemsstaten och den inkomst som en skattskyldig person som inte har hemvist i landet erhåller från
) and No 2252/2004 (
Utveckling och verksamhet
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, which had been excluded by the Council from participating in the adoption of those regulations, sought their annulment, arguing that its exclusion infringed the Schengen Protocol.
Den omständigheten att användningen av minimiunderlag för beskattning ofta är mer förmånlig för skattskyldiga personer som inte har hemvist i landet saknade relevans i sammanhanget.
The Court held that the Schengen Protocol had been applied correctly and that Article 5(1) of the protocol must be interpreted as meaning that the participation of a Member State in the adoption of a measure pursuant to that article is conceivable only to the extent that that State has been authorised by the Council to accept the area of the Schengen
Den enda faktor som kunde sätta det inre sammanhanget ur spel utgjordes av att den skattskyldige valde att ytta ut sitt hemvist mellan tidpunkten för inbetalningarna och den tidpunkt då motsvarande utbetalningar sker, och inte av den omständigheten att det aktuella pensionsinstitutet var hemmahörande i en annan medlemsstat.
Protocol integrating the Schengen acquis into the framework of the European Union, annexed to the EU Treaty and the EC Treaty by the Treaty of Amsterdam.
Protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar, vilket fogats till EU-fördraget och EG-fördraget genom Amsterdamfördraget.
Council Regulation (EC) No 2007/2004 of 26 October 2004 establishing a European Agency for the Management of Operational Cooperation at the External Borders of the Member States of the European Union (OJ 2004 L 349, p. 1).
Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 349, s. 1).
Council Regulation (EC) No 2252/2004 of 13 December 2004 on standards for security features and biometrics in passports and travel documents issued by Member States (OJ 2004 L 385, p. 1).
Rådets förordning (EG) nr 2252/2004 av den 13 december 2004 om standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna (EUT L 385, s. 1).
Court of Justice acquis which is the context of the measure or of which it is a development, which was not the position in the case in point.
Storbritannien och Nordirland hade varit uteslutet från antagandet av dessa förordningar och yrkade att de skulle ogiltigförklaras.
According to the Court’s reasoning, the interpretation put forward by the United Kingdom would have the consequence of depriving Article 4 of the Schengen Protocol of all eectiveness, in that Ireland and the United Kingdom could then take part in all proposals and initiatives to build upon the Schengen acquis under Article 5(1) of the protocol even though they had not accepted the relevant provisions of that acquis or had not been authorised to take part in them.
Detta var inte fallet. Enligt domstolen skulle den av Förenade kungariket förordade tolkningen få till följd att artikel 4 i Schengenprotokollet förlorade all ändamålsenlig verkan, eftersom Irland och Förenade kungariket skulle kunna delta i alla förslag och initiativ som grundade sig på Schengenregelverket enligt artikel 5.1 i protokollet, trots att de inte var bundna av de relevanta bestämmelserna i Schengenregelverket eller inte hade fått tillåtelse att delta i dessa.
Competition rules
Konkurrensreglerna
In the sphere of competition there are three judgments to which particular attention will be paid.
Tre domar förtjänar särskild uppmärksamhet på konkurrensområdet.
First to be noted is Case C-280/06 Autorità garante della Concorrenza e del Mercato (judgment of 11 December 2007), concerning the criteria for attribution of liability for infringement of the competition rules where one undertaking succeeds another and both are subject to the control of the same public authority.
Den första domen som skall nämnas är dom av den 11 december 2007 i mål C-280/06, Autorità garante della Concorrenza e del Mercato, som avser de kriterier som tillämpas vid fastställelse av ansvar för en överträdelse av konkurrensreglerna vid fall av succession av företag som beror av en och samma myndighet.
In that judgment, the Court first of all observed that when an entity infringes competition rules, it falls, according to the principle of personal responsibility, to that entity to answer for that infringement.
Domstolen erinrade först om att när ett företag har överträtt konkurrensreglerna skall det ansvara för överträdelsen i enlighet med principen om personligt ansvar.
When the entity having committed an infringement of the competition rules is subject to a legal or organisational change, this change does not necessarily create a new undertaking free of liability for the conduct of its predecessor that infringed the competition rules if, from an economic point of view, the two are identical.
Då den enhet som har överträtt konkurrensreglerna ändras i juridiskt eller organisatoriskt avseende, medför denna ändring inte nödvändigtvis att ett nytt företag bildas som är befriat från ansvar för den tidigare enhetens överträdelse av konkurrensreglerna, om det i ekonomiskt hänseende föreligger identitet mellan de båda enheterna.
The Court made it clear that where two entities constitute one economic entity, the fact that the entity having committed the infringement still exists does not as such preclude the imposition of a penalty on the entity to which its economic activities were transferred.
Domstolen preciserade att då två enheter utgör en och samma ekonomiska enhet, utgör den omständigheten att den enhet som begått överträdelsen fortfarande existerar inte i sig hinder för att den enhet till vilken dess ekonomiska verksamhet har överförts påförs sanktionsåtgärder.
Last, the Court emphasised that applying penalties in this way is permissible, particularly where those entities have been subject to control by the same person and have, given the close economic and organisational links between them, carried out, in all material respects, the same commercial instructions.
Domstolen påpekade slutligen att en sådan sanktionsåtgärd är tillåten, i synnerhet då dessa enheter kontrollerades av samma person och, mot bakgrund av de nära banden ekonomiskt och organisatoriskt sett mellan dessa enheter, i huvudsak tillämpade samma instruktioner avseende aärsverksamheten.
The Court therefore held that in the case of entities answering to the same public authority, where conduct amounting to one and the same infringement of the competition rules was adopted by one entity and subsequently continued until it ceased by another entity which succeeded the first, which has not ceased to exist, that second entity may be penalised for that infringement in its entirety if it is established that those two entities were subject to the control of the said authority.
Domstolen fann följaktligen i fråga om enheter som är underställda samma myndighet att då ett beteende som utgör en och samma överträdelse av konkurrensreglerna har påbörjats av en enhet och därefter slutförts av en annan enhet som har efterträtt den första enheten, vilken inte har upphört att existera, kan den andra enheten påföras sanktionsåtgärder för överträdelsen i dess helhet om det visas att de två enheterna var underställda den nämnda myndighetens förvaltning.
Second, attention will be given to Case C-95/04 P British Airways v Commission [2007] ECR I-2331 in which the Court explained the system of bonuses and discounts granted by an undertaking in a dominant position.
Dom av den 15 mars 2007 i mål C-95/04 P, British Airways mot kommissionen (REG 2007, s. I-2331), skall även uppmärksammas.
It first has to be determined whether those discounts or bonuses can produce an exclusionary eect, that is to say, whether they are capable, rstly, of making market entry very dicult or impossible for competitors of the undertaking in a dominant position and, secondly, of making it more dicult or impossible for its co-contractors to choose between various sources of supply or commercial partners.
I den domen preciserade domstolen reglerna avseende bonusar och rabatter som beviljas av företag med en dominerade ställning.
Proceedings specied the conditions for applying the prohibition of discrimination laid down in subparagraph (c) of the second paragraph of Article 82 EC to the bonuses and discounts granted by an undertaking in a dominant position, stressing that it must be found not only that the behaviour of that undertaking on a market is discriminatory, but also that it tends to distort the competitive relationship between the co-contractors.
Domstolen bonusar som varken utgör mängdrabatter eller mängdbonusar, lojalitetsrabatter eller lojalitetsbonusar, skall samtliga omständigheter bedömas, särskilt kriterierna och reglerna för beviljande av dessa rabatter eller bonusar.
In this sphere, three cases relating to value added tax (‘VAT’) call for particular attention.
Domstolen preciserade dessutom villkoren för att tillämpa diskrimineringsförbudet i artikel 82 andra stycket c EG på bonusar och rabatter som beviljas av ett företag i dominerande ställning.
In Case C-284/04 T-Mobile Austria and Others (judgment of 26 June 2007) and Case C-369/04 Hutchison 3G and Others (judgment of 26 June 2007), the Court had occasion to dene the ambit of the term ‘economic activities’ within the meaning of Article 4(2) of the Sixth
Den påpekade därvid att det skall fastställas att det dominerande företagets beteende på en marknad inte bara är diskriminerande utan att det även syftar till att snedvrida konkurrensförhållandet mellan företagets handelspartners.
Council Regulation (EEC) No 4064/89 of 21 December 1989 on the control of concentrations between undertakings (OJ 1989 L 180, p.
Rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 395, s. 1 (svensk specialutgåva, annex, s.
1), as amended by Council Regulation (EC) No 1310/97 of 30 June 1997 (OJ 1997 L 180, p. 1).
16), i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997 (EGT L 180, s. 1).
Court of Justice
Beskattning
Directive 77/388 (22).Those two cases concerned the allocation, by auction by the national regulatory authority responsible for spectrum assignment, of rights such as rights to use frequencies in the electromagnetic spectrum, with the aim of providing the public with mobile telecommunications services.
De båda målen rör tilldelning via auktion från den nationella regleringsmyndighet som har ansvar för frekvenstilldelning av sådana rättigheter som dem att använda frekvenser i det elektromagnetiska spektrumet i syfte att tillhandahålla allmänheten mobilteletjänster.
The Court considered that the grant of such rights must be regarded as a necessary precondition for access to the mobile telecommunications market, and not as participation in that market by the competent national authority.
Domstolen fann att beviljandet av sådana tillstånd framstår som en nödvändig förutsättning för att näringsidkare skall få tillträde till mobiltelemarknaden och inte som att den behöriga nationella myndigheten genom nämnda verksamhet deltar på marknaden.
Only the operators, who are the holders of the rights granted, operate on the market by exploiting the property in question for the purpose of obtaining income therefrom on a continuing basis, which the competent authorities do not.
Det är nämligen endast nämnda näringsidkare, vilka är innehavare av de tilldelade rättigheterna, som verkar på marknaden genom att utnyttja den aktuella tillgången i syfte att fortlöpande vinna intäkter därav, vilket inte är fallet för de behöriga myndigheterna.
The fact that the grant of the frequency use rights at issue gives rise to the payment of fees cannot alter that reasoning.
Den omständigheten att beviljandet av de ifrågavarande användarrättigheterna föranleder betalning av en avgift ändrar inte detta resonemang.
In consequence, such a grant does not constitute an economic activity within the meaning of Article 4(2) and does not, therefore, fall within the scope of Directive 77/388.
Ett sådant beviljande utgör följaktligen inte ekonomisk verksamhet i den mening som avses i nämnda artikel 4.2 och omfattas inte av tillämpningsområdet för sjätte direktivet 77/388.
In Case C-73/06 Planzer Luxembourg (judgment of 28 June 2007), the Court considered the conditions and detailed rules for refund of VAT such as those laid down by the Eighth Directive 79/1072 (23) and by Thirteenth Directive 86/560 (24).
I dom av den 28 juni 2007 i mål C-73/06, Planzer Luxembourg (REG 2007, s.
This case arose from the refusal of the tax authorities of one Member State to refund to a taxable person having its registered oce in another Member State the VAT paid by that person on goods acquired in the first Member State for its taxable transactions, on the ground that there were doubts concerning the actual place from which the business of the taxable person concerned was managed — in the Member State of its registered oce or from the parent company established outside Community territory — even though the administration of the Member State of the taxable person’s registered oce had issued a certicate concerning that person’s liability to VAT in that State.
I-0000), undersökte domstolen de villkor och förfaranden för återbetalning av mervärdesskatt som föreskrivs i åttonde direktivet 79/107223 och i trettonde direktivet 86/56024.
First of all, the Court conrmed that a certicate in accordance with the model in Annex B to the Eighth Directive does, as a rule, allow the presumption not only that the person concerned is subject to VAT in the Member State of issue, but also that he is established in that State in one way or another, which as a rule binds in fact and law the authorities of the Member State in which refund is sought.
Upprinnelsen till målet var ett avslag från en skattemyndighet i en medlemsstat på en begäran om återbetalning av den mervärdesskatt som en skattskyldig med säte i en annan medlemsstat hade erlagt för varor som i samband med skattepliktiga transaktioner hade förvärvats i den första medlemsstaten.
Nevertheless, where they have doubts as to the economic reality of the establishment whose address is given in the certicate issued, the authorities concerned may satisfy themselves of that reality by having recourse to the administrative measures made available for that purpose by Community legislation and, if necessary, refuse the refund applied for by the taxable person, without prejudice to any possible legal action by the latter.The Court then went on to state that a company’s place of business for the purposes of Article 1(1) of the Thirteenth Directive is the place where the essential decisions concerning its general management are taken and where the functions of its central administration are exercised.
Skattemyndigheten angav som skäl för detta att det rådde tvivel avseende var styrelsen för det ifrågavarande skattskyldiga bolaget faktiskt var belägen – i den medlemsstat där bolaget hade sitt stadgemässiga säte eller hos moderbolaget som var etablerat utanför gemenskapens territorium – och detta trots att ett intyg, utfärdat av myndigheterna i den medlemsstat där den skattskyldige har sitt säte, hade företetts avseende dennes skattskyldighet för mervärdesskatt i den staten.
Determination of that place is based on a series of factors, foremost amongst which are its registered oce, the place of its central administration, the place where its directors meet and the place, usually identical, where the general policy
Domstolen bekräftade inledningsvis att ett intyg som är utformat enligt förlagan i bilaga B till åttonde direktivet i princip ger upphov till en presumtion för att den sökande inte endast är skattskyldig för mervärdesskatt i den intygsutfärdande medlemsstaten, utan också för
Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1).
Rådets sjätte direktiv 77/338/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28).
Eighth Council Directive 79/1072/EEC of 6 December 1979 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Arrangements for the refund of value added tax to taxable persons not established in the territory of the country (OJ 1979 L 331, p. 11).
Rådets åttonde direktiv 79/1072/EEG av den 6 december 1979 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Regler för återbetalning av mervärdesskatt till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium (EGT L 331, s. 11; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 84).
Thirteenth Council Directive 86/560/EEC of 17 November 1986 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Arrangements for the refund of value added tax to taxable persons not established in Community territory (OJ 1986 L 326, p. 40).
Rådets trettonde direktiv 86/560/EEG av den 17 november 1986 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter – Regler om återbetalning av mervärdesskatt till skattskyldiga personer som inte är etablerade på gemenskapens territorium (EGT L 326, s. 40; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 130).
Court of Justice essentially of a financial nature or concerning real estate, or when they act for and on behalf of their client in any financial or real estate transaction.
Domstolen att nämnda person på ett eller annat sätt är etablerad där, vilket i princip binder skattemyndigheten i den medlemsstat där återbetalning av ingående mervärdesskatt har begärts, ur såväl faktisk som rättslig synpunkt.
As a general rule, the nature of such activities is such that they take place in a context with no link to judicial proceedings and, consequently, outside the scope of the right to a fair trial.
Dessa bestämmelser innebär emellertid inte ett förbud för skattemyndigheten i den återbetalande medlemsstaten, som hyser tvivel om den ekonomiska verkligheten vad gäller det företag vars adress är angiven i detta intyg, mot att försäkra sig om denna verklighet genom att vidta de administrativa åtgärder som för detta ändamål föreskrivs i de gemenskapsrättsliga bestämmelserna och, i förekommande fall, neka den skattskyldige återbetalning, utan att det påverkar den senares möjlighet att väcka talan.
As soon as a lawyer is called upon for assistance in defending or representing a client before the courts, or for advice as to the manner of instituting or avoiding judicial proceedings, that lawyer is exempt from the obligations of information and cooperation, regardless of whether the information has been received or obtained before, during or after the proceedings.
Domstolen förklarade därefter att sätet för ett bolags ekonomiska verksamhet, i den mening som avses i artikel 1.1 i trettonde direktivet, är den ort där de väsentliga besluten avseende ledningen av bolaget fattas och där bolaget har sin centrala förvaltning.
An exemption of that kind safeguards the client’s right to a fair trial.
För att avgöra var sätet är beläget måste en mängd faktorer beaktas.
In Joined Cases C-439/05 P and C-454/05 P Land Oberösterreich v Commission (judgment of 13 September 2007), the Commission had rejected the Republic of Austria’s request for derogation from harmonisation measures, notied to it on the basis of Article 95(5) EC, and concerning a draft law seeking a derogation from the provisions of Directive 2001/18 (27) by prohibiting genetically modied organisms in the Land Oberösterreich.
I första hand avses här faktorer som det stadgeenliga sätet, orten för den centrala förvaltningen, den ort på vilken bolagsledningen sammanträder, och den ort, vanligtvis densamma, där bolagets allmänna policy beslutas.
In support of their appeal, when the Court of First Instance had dismissed the application for annulment of the Commission’s decision, the appellants argued, first, infringement of the right to be heard and, second, infringement of Article 95(5) EC.
Andra faktorer, såsom bosättningsorten för företagsledarna, orten där bolagsstämman hålls, där administrativa handlingar och bokföringshandlingar förvaras och där merparten av företagets nansiella transaktioner, bland annat bankförbindelser, sköts, kan också beaktas.
The Community legislature merely laid down the conditions to be fullled in order to obtain a Commission decision, the period within which the Commission must issue its decision to approve or reject and possible extensions to that period.
Detta område har, såsom förr, gett upphov till en riklig rättspraxis, varav några mål kräver ett särskilt omnämnande.
The procedure is initiated not by a Community institution or a national body but by a Member State, the Commission’s decision being taken only in response to that initiative.
I dom av den 17 april 2007 i mål C-470/03, AGM-COS.MET (REG 2007, I-0000), hade domstolen att ta ställning till huruvida en statstjänstemans agerande, vilken genom oentliga uttalanden hade pekat på brister i vissa fordonslyftar, kunde tillskrivas staten.
In its request, the Member State is at liberty to comment on the national provisions it asks to have adopted, as is quite clear from Article 95(5) EC, which requires the Member State to state the grounds on which its request is based.
Den avgörande omständigheten är huruvida de personer som uttalandena riktar sig till, i ett bestämt sammanhang, rimligen kan anta att det rör sig om ställningstaganden som statstjänstemannen gör med den auktoritet som följer av tjänsten.
Further, the Court stated that the introduction of provisions of national law derogating from a harmonisation measure must be based on new scientic evidence relating to the protection of the environment or of the working environment, made necessary by reason of a problem specic to the Member State concerned arising after the adoption of the harmonisation measure, and that the proposed provisions as well as the grounds for introducing them must be notied to the Commission.
I konkreta ordalag kan, åtminstone indirekt och potentiellt, en statstjänstemans uttalanden, genom vilka en maskin som har certierats som överensstämmande med direktiv 98/37/EG25 framställs som stridande mot den harmoniserade standard till vilken den är hänförlig samt som farlig, hindra att en sådan maskin släpps ut på marknaden och de kan inte rättfärdigas vare sig med stöd av syftet att skydda hälsan eller med stöd av statstjänstemäns yttrandefrihet.
In Case C-429/05 Rampion and Godard (judgment of 4 October 2007), concerning the protection of consumers in the sphere of consumer credit and the consumer’s right to
Artikel 4.1 i direktiv 98/37 om maskiner skall nämligen tolkas dels så, att artikeln ger enskilda rättigheter, dels så, att den inte lämnar något utrymme för skönsmässig bedömning åt medlemsstaterna, i förevarande fall i fråga om de maskiner som
Directive 2001/18/EC of the European Parliament and of the Council of 12 March 2001 on the deliberate release into the environment of genetically modied organisms and repealing Council Directive 90/220/EEC (OJ 2001 L 106, p. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 98/37/EG av den 22 juni 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om maskiner (EGT L 207, s. 1).