natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second recital of the contested decision, according to which ‘the elimination or substitution of these hazardous substances […] is still impracticable’ is incorrect in that regard.
Skäl 2 i det angripna beslutet, där det anges att ”det ännu inte är praktiskt möjligt att undvika eller ersätta dessa farliga ämnen”, är således i detta hänseende felaktigt.
The first condition laid down in Article 5(1)(b) of the Directive is therefore not, on any view, met.
Det första villkoret i artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 är således under alla omständigheter inte uppfyllt.
The Kingdom of Norway claims that the Commission used the findings of the various reports presented in the context of Regulation No 793/93 in a selective manner, underestimating the genuine concerns which are apparent from those reports and
Konungariket Norge har framhållit att kommissionen på ett selektivt sätt har använt slutsatserna från olika rapporter som presenterats inom ramen för förordning nr 793/93 genom att därvid underskatta såväl den allvarliga oro som tydligt framkommer av dessa rapporter och yttranden från de vetenskapliga kommittéerna som
PARLIAMENT AND DENMARK v COMMISSION the opinions of the scientific committees and the growing realisation of the dangers linked to DecaBDE.
PARLAMENTET OCH DANMARK MOT KOMMISSIONEN den ökande medvetenheten om de faror som är förknippade med dekaBDE.
In the third recital of the contested decision, in particular, the Commission refers only to the risk to consumers, while the reports dealt with workers, consumers and people indirectly exposed through the environment.
Bland annat har kommissionen i skäl 3 i det angripna beslutet endast hänvisat till den risk som föreligger för konsumenterna, trots att nämnda rapporter hänvisar till arbetstagare, konsumenter och den indirekta påverkan på människan genom miljön.
The Commission emphasises the difficulties surrounding the adoption of the contested decision and contends that Article 5 of Directive 2002/95 need not be interpreted strictly.
Kommissionen har erinrat om svårigheterna vid antagandet av det angripna beslutet och har hävdat att artikel 5 i direktiv 2002/95 inte ska tolkas restriktivt.
The Commission points out, first, that Article 4(1) of that directive, which prohibits the use of certain dangerous substances, is immediately followed by Article 4(2) thereof which provides for exemptions from that prohibition, and argues that those provisions therefore have the effect of establishing a prohibition which is narrower in scope than it appears to be.
Kommissionen har för det första påpekat att artikel 4.1 i detta direktiv, som förbjuder användningen av vissa farliga ämnen, omedelbart följs av artikel 4.2 som innehåller undantag från detta förbud, och att dessa bestämmelser följaktligen uppställer ett förbud som är mer begränsat än vad det förefaller vara.
The Commission notes, secondly, that the effect of Article 5(1) of Directive 2002/95 is not to confer on the Commission a narrowly defined discretionary power but rather to place it under an obligation to act where one of the conditions laid down in Article 5(1)(b) is met, which does not allow the Commission any room for manoeuvre.
Kommissionen har för det andra påpekat att artikel 5.1 i direktiv 2002/95 inte innebär att kommissionen ges en strikt definierad befogenhet, utan den innebär en skyldighet att agera, om ett av villkoren i artikel 5.1 b i detta direktiv var uppfyllt, vilket inte ger kommissionen något utrymme för skönsmässig bedömning.
Lastly, the Commission contends that, although Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 constitutes the legal basis for the contested decision, it is nevertheless necessary to take into account point 10 of the Annex to that directive.
Kommissionen har slutligen gjort gällande att artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 visserligen utgör den rättsliga grunden för det angripna beslutet, men anser att det även är nödvändigt att beakta punkt 10 i bilagan till detta direktiv.
That point has legal effects, in that it brings any action on the part of the Commission regarding DecaBDE within
Denna punkt har rättsverkningar genom att den medför att samtliga åtgärder som vidtas av
Consequently, the Commission is not required to show that particular action that it has taken with regard to DecaBDE and which falls within the scope of Article 5(1) of Directive 2002/95 constitutes an adaptation to scientific and technical progress.
Kommissionen är följaktligen inte skyldig att visa att någon av dess åtgärder som rör dekaBDE, och som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 i direktiv 2002/95, utgör en anpassning till vetenskaplig och teknisk utveckling.
In that regard, the United Kingdom adds that point 10 reflects the hesitation of the Community legislature, which recognised that further evaluation was justified.
Förenade kungariket har i detta hänseende tillagt att nämnda punkt 10 återspeglar gemenskapslagstiftarens tvekan, då denna har medgett att det är motiverat med en kompletterande utvärdering.
The United Kingdom considers, in addition, that the Commission has a broad discretion as regards the evaluation of such technical problems, and it is necessary to show that it has committed a manifest error.
Denna medlemsstat anser i övrigt att kommissionen för att utvärdera sådana tekniska problem förfogar över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning och att det är nödvändigt att visa att kommissionen har gjort en uppenbart oriktig bedömning.
The Commission notes that, in the present case, the second condition laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 was met.
Kommissionen har gjort gällande att det andra villkoret i artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 var uppfyllt i förevarande fall.
The 2002 report shows that ‘there is at present no need for further information and/or testing or for risk reduction measures beyond those which are being applied already’.
Det framgår av 2002 års rapport att ”det för närvarande inte behövs ytterligare uppgifter eller undersökningar och inte heller andra riskbegränsande åtgärder än de som redan har vidtagits”.
That finding was confirmed by the CSTEE and by the policy recommendation drawn up in the framework of the 2004 Report, in which it was agreed that a voluntary emissions reduction programme should be put into operation in parallel with the collection of further data.
Denna slutsats fastställdes såväl av SCTEE som genom den politiska rekommendation som lämnades inom ramen för 2004 års rapport, vilken innehöll en överenskommelse om att ett frivilligt program för att minska utsläppen skulle genomföras parallellt med insamlandet av ytterligare uppgifter.
The 2005 draft addendum concluded that the findings of the 2004 Report did not need to be amended in the light of the new data but that it was advisable to extend the existing monitoring programmes.
I utkastet till tillägg för år 2005 konstaterades att de slutsatser som angetts i 2004 års rapport inte behövde ändras till följd av nya uppgifter, men det rekommenderades att föreliggande uppföljningsprogram skulle förlängas.
The Commission maintains that, having regard to the fact that the prohibition of DecaBDE was never proposed in the scientific opinions, it was under no obligation to examine the environmental, health and safety impact of substitute products.
Eftersom det i de vetenskapliga yttrandena aldrig gjordes gällande att dekaBDE skulle förbjudas, var kommissionen inte skyldig att undersöka på vilket sätt ersättningsprodukter påverkar miljön, hälsan och säkerheten.
Such an examination would only have been necessary if there had been such a prohibition in the first place.
Det var nämligen endast om det hade framförts krav på ett sådant förbud som kommissionen hade varit tvungen att göra denna undersökning.
By the same token, there was no reason to restrict the exemption to specific applications of DecaBDE.
Av samma skäl fanns det inte någon anledning att begränsa undantaget till specifika användningar av dekaBDE.
The Commission notes additionally that it is not obliged to consult the SCHER or to take account of its opinion, since Article 7 of Directive 2002/95 provides that the Commission is to be assisted by the Committee created under Article 18 of Directive 75/442, that is to say, by the Technical Adaptation Committee.
Kommissionen har vidare påpekat att den inte är skyldig att rådgöra med SCHER eller beakta dess yttranden, eftersom det i artikel 7 i direktiv 2002/95 föreskrivs att kommissionen ska biträdas av den kommitté som har inrättats enligt artikel 18 i direktiv 75/442, det vill säga kommittén för anpassning till teknisk utveckling.
According to the Parliament, the Kingdom of Denmark, the Kingdom of Sweden and the Kingdom of Norway, the effect of point 10 of the Annex to Directive 2002/95 is only to create a priority in time, not to empower or to create an evaluation procedure separate from that provided for in Directive 2002/95.
Parlamentet, Konungariket Danmark, Konungariket Sverige och Konungariket Norge har gjort gällande att punkt 10 i bilagan till direktiv 2002/95 endast innebär en tidsmässig prioritering och inte en behörighetsförklaring eller något inrättande av ett separat utvärderingsförfarande i förhållande till det som redan föreskrivs i direktiv 2002/95.
That interpretation of point 10 is supported by the context in which that directive was adopted.
Denna tolkning av punkt 10 i bilagan till direktivet stöds av det sammanhang i vilket direktivet har antagits.
Responding to the United Kingdom’s argument that the Commission has a broad discretion in assessing such technical problems, the Parliament stresses that the grounds of annulment on which it relies — breach of the precautionary principle, breach of the principle of proportionality and breach of the obligation to provide a statement of reasons — are autonomous pleas in law and subsidiary to its first plea in law, which concerns the Commission’s obligation to comply with the conditions and limits of its implementing powers.
Som svar på Förenade kungarikets argument att kommissionen förfogar över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller utvärderingen av sådana tekniska problem, har parlamentet framhållit att de grunder som parlamentet har anfört angående ett åsidosättande av försiktighetsprincipen, proportionalitetsprincipen och motiveringsskyldigheten utgör självständiga grunder som är alternativa i förhållande till den första grunden, som rör kommissionens skyldighet att iaktta villkoren och gränserna för dess genomförandebefogenhet.
At the outset, it should borne in mind that, in accordance with the second subparagraph of Article 7(1) EC, the Community institutions may act only within the limits of the powers conferred upon them by the EC Treaty (Case C-403/05 Parliament v Commission [2007] ECR I-9045, paragraph 49).
Det ska inledningsvis erinras om att gemenskapens institutioner enligt artikel 7.1 andra stycket EG ska handla inom ramen för de befogenheter som de har tilldelats genom EG-fördraget (dom av den 23 oktober 2007 i mål C-403/05, parlamentet mot kommissionen, REG 2007, s. I-9045, punkt 49).
Under the third indent of Article 202 EC, in order to ensure that the objectives set out in the Treaty are attained and in accordance with its provisions, the Council is to confer on the Commission, in the acts which the Council adopts, powers for the implementation of the rules which the Council lays down.
Enligt artikel 202 tredje strecksatsen EG ska rådet i de rättsakter som det antar, för att säkerställa att målen för fördraget uppnås, i enlighet med de bestämmelser som anges i fördraget, ge kommissionen befogenhet att genomföra de regler som rådet beslutar.
The Council may impose certain requirements in respect of the exercise of those powers and may also reserve the right, in specific cases, to exercise directly implementing powers itself (Parliament v Commission, paragraph 50).
Rådet får uppställa närmare villkor för utövandet av denna befogenhet och får också, i särskilda fall, förbehålla sig rätten att direkt utöva befogenheten att genomföra reglerna (domen i det ovannämnda målet parlamentet mot kommissionen, punkt 50).
As the legal basis for the contested decision is Directive 2002/95 and, in particular, Article 5(1)(b) thereof, it is necessary to examine that provision.
Eftersom det angripna beslutet grundas på direktiv 2002/95, och särskilt dess artikel 5.1 b, ska domstolen undersöka denna bestämmelse.
Article 5 of Directive 2002/95 deals with the question of amendments to the Annex to that directive.
Artikel 5 i direktiv 2002/95 rör anpassningar av bilagan till detta direktiv.
Under Article 4(2) of that directive, the Annex lists the applications to which the prohibition of lead, mercury, cadmium, hexavalent chromium, PBB or PBDE in electrical and electronic equipment put on the market, as laid down in Article 4(1), does not apply.
Enligt artikel 4.2 i direktivet innehåller denna bilaga en förteckning över användningar som inte omfattas av förbudet, enligt artikel 4.1 i samma direktiv, mot att släppa ut elektriska och elektroniska produkter på marknaden som innehåller bly, kvicksilver, kadmium, sexvärt krom, PBB och/eller PBDE.
Article 5 of Directive 2002/95 is entitled ‘Adaptation to scientific and technical progress’.
Artikel 5 i direktiv 2002/95 har rubriken ”Anpassning till vetenskaplig och teknisk utveckling”.
It is clear from the introductory words of Article 5(1) that, in order to adapt the Annex to that directive to scientific and technical progress and to amend it, consequently, for the purposes provided for in points (a) to (c) of Article 5(1), the procedure referred to in Article 7(2) of that directive must be complied with.
Av den inledande delen av artikel 5.1 framgår att anpassningar av bilagan till detta direktiv till vetenskaplig och teknisk utveckling, och följaktligen antagandet av ändringar av bilagan i de avseenden som följer av punkterna a–c i artikel 5.1, ska göras i enlighet med förfarandet i artikel 7.2 i detta direktiv.
Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 deals specifically with the exemption of materials and components of electrical and electronic equipment from the prohibition laid down in Article 4(1) of that directive.
Artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 syftar specifikt till att undanta material och komponenter till elektriska och elektroniska produkter från förbudet i artikel 4.1 i direktivet.
Such an exemption can arise only if one or other of the two conditions set out is met, that is to say, only if their elimination or substitution via design changes or materials and components which do not require any of the materials or substances referred to therein is technically or scientifically impracticable, or if the negative environmental, health and/or consumer safety impacts caused by substitution are likely to outweigh the environmental, health and/or consumer safety benefits thereof.
Ett sådant undantag kan endast komma i fråga om ett av de två villkor som uppställs i bestämmelsen är uppfyllt, det vill säga om det från teknisk eller vetenskaplig synpunkt inte är praktiskt möjligt att bortskaffa eller ersätta material och komponenter genom en förändrad konstruktion eller genom material och komponenter som inte kräver sådana material eller ämnen som avses i nämnda bestämmelse, eller om de negativa miljö- eller hälsokonsekvenser och/eller konsekvenser för konsumentsäkerheten som orsakas av ersättningen med andra ämnen sannolikt kommer att vara större än de fördelar för miljö, hälsa och/eller konsumentsäkerhet som en sådan ersättning kan medföra.
There is nothing in the wording of that legislation to suggest that the alternative condition for exemption set out in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 can be interpreted independently of the title of Article 5 or of the introductory words of Article 5(1).
Det finns inte någon skriftlig anvisning som leder till slutsatsen att detta alternativa villkor för undantag enligt artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 kan tolkas oberoende av rubriken till artikel 5 och lydelsen i den inledande delen av artikel 5.1.
On the contrary, since Directive 2002/95 contains only one Annex, and
Eftersom direktiv 2002/95 endast innehåller en enda bilaga och denna endast innehåller en uppräkning av material och komponenter som undantas, kräver en utökning av
Accordingly, failing fulfilment of the conditions laid down in the introductory words of Article 5(1) of Directive 2002/95, or one of the conditions set out in Article 5(1)(b) thereof, the placing on the market of the electrical and electronic equipment at issue cannot escape the prohibition laid down in Article 4(1) of that directive.
Om villkoren i den inledande delen av artikel 5.1 i direktiv 2002/95 eller ett av villkoren i artikel 5.1 b inte är uppfyllda, kan de ifrågavarande elektriska och elektroniska produkterna följaktligen inte undantas från förbudet enligt artikel 4.1 i detta direktiv att släppa ut dem på marknaden.
In that regard, it must be stated that, with the exception of the condition relating to the assistance of the Committee referred to in Article 7 of Directive 2002/95, the conditions laid down in Article 5(1) of that directive were not complied with by the Commission when it adopted the contested decision.
Domstolen konstaterar att med undantag för villkoret enligt artikel 7 i direk- tiv 2002/95 om att kommissionen ska biträdas av en kommitté, har kommissionen inte uppfyllt övriga villkor i artikel 5.1 i detta direktiv i samband med antagandet av det angripna beslutet.
For the adoption of that decision, account was taken of the findings of the 2002 Report, findings which were not amended by the reports of 2004 and 2005.
Det angripna beslutet har nämligen antagits med beaktande av slutsatserna i 2002 års rapport, vilka inte ändrades till följd av rapporterna år 2004 och år 2005.
It follows that, with regard to the date on which Directive 2002/95 was adopted — 27 January 2003 — the condition referred to in the introductory words of Article 5(1) of that directive, concerning the need to adapt the Annex to scientific and technical progress, was not met.
Med hänsyn till det datum då detta direktiv antogs, det vill säga den 27 januari 2003, innebär det att villkoret i den inledande delen av artikel 5.1 i detta direktiv angående ett behov av en anpassning av bilagan till direktivet till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen inte var uppfyllt.
The Commission contends that the inclusion of DecaBDE in point 10 of the Annex to Directive 2002/95 means that it is not required to show that particular action that
Kommissionen har gjort gällande att hänvisningen till dekaBDE i punkt 10 i bilagan till direktiv 2002/95 fritar den från skyldigheten att visa att en viss åtgärd som
PARLIAMENT AND DENMARK v COMMISSION it has taken with regard to DecaBDE and which falls within the scope of Article 5(1) of Directive 2002/95 constitutes an adaptation to scientific and technical progress.
PARLAMENTET OCH DANMARK MOT KOMMISSIONEN vidtagits avseende dekaBDE, och som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 i direktiv 2002/95, utgör en anpassning till vetenskaplig och teknisk utveckling.
However, even if that were so, it would not relieve the Commission of the obligation to establish that one of the conditions set out in Article 5(1)(b) of that directive was met.
Även om det skulle vara fallet, konstaterar domstolen att detta inte fritar kommissionen från skyldigheten att fastställa att ett av villkoren i artikel 5.1 b i direktivet är uppfyllt.
In its written observations, the Commission maintains in that regard that, in the present case, it is the second condition laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 which is met, since the various assessment reports stated that there was no need for further risk reduction measures beyond those which were being applied already.
Kommissionen har i sina inlagor hävdat att det är det andra villkoret i artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 som är uppfyllt i förevarande fall, eftersom det av de olika utvärderingsrapporterna framgick att det inte var nödvändigt att tillämpa andra riskreduceringsåtgärder utöver dem som redan vidtas.
The Commission argues that it follows from the third recital of the contested decision — which, according to the Commission, was drafted by the Council — that that condition was met.
Det följer av skäl 3 i det angripna beslutet, vilket enligt kommissionen har författats av rådet, att detta villkor är uppfyllt.
It is necessary, however, to point out that neither the third recital of the contested decision, nor the findings of the reports to which the Commission refers, shows that the second condition laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 is met.
Domstolen påpekar dock att varken skäl 3 i det angripna beslutet eller slutsatsen i de rapporter som kommissionen hänvisat till visar att det andra villkoret i artikel 5.1 b i direktiv 2002/95 är uppfyllt.
Those reports do not examine at all the possibility of substituting DecaBDE; nor, in consequence, do they consider the negative effects that substitution could have.
I dessa rapporter har det över huvud taget inte undersökts huruvida det var möjligt att ersätta dekaBDE och följaktligen inte heller vilka negativa konsekvenser som sådana ersättningsmöjligheter skulle kunna ha.
According to the Parliament’s submissions during the hearing, which were not disputed by the Commission, it was not until June 2006 that the Commission requested a study on the possibility of replacing DecaBDE.
Enligt parlamentets påståenden vid förhandlingen, som inte bestritts av kommissionen, var det först i juni 2006 som kommissionen begärde att en studie angående möjligheterna att ersätta dekaBDE skulle genomföras.
The Commission and the United Kingdom maintain, however, that Article 5 of Directive 2002/95 must be viewed in the context of its adoption; that it should be read in the light of Article 4(2) of that directive, a provision that need not be interpreted strictly; that point 10 of the Annex to that directive required the Commission to act as it has; and that the Commission had a broad discretion.
Kommissionen och Förenade kungariket anser emellertid att artikel 5 i direk- tiv 2002/95 måste placeras i det sammanhang i vilket direktivet antogs, att bestämmelsen ska tolkas mot bakgrund av artikel 4.2 i detta direktiv, varvid denna sistnämnda bestämmelse inte ska tolkas restriktivt, att punkt 10 i bilagan till nämnda direktiv innebär en skyldighet för kommissionen att agera på det sätt som den gjorde samt att kommissionen förfogade över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning.
Admittedly, as the Commission and the United Kingdom state, point 10 of the Annex to Directive 2002/95 states that the Commission is to evaluate the applications for, inter alia, DecaBDE as a matter of priority ‘in order to establish as soon as possible whether these items are to be amended accordingly’.
Visserligen föreskrivs i punkt 10 i bilagan till direktiv 2002/95, såsom kommissionen och Förenade kungariket har påpekat, att kommissionen med förtur ska utvärdera användningen av bland annat dekaBDE ”för att snarast möjligt fastställa om dessa punkter skall ändras på motsvarande sätt”.
However, nothing in Directive 2002/95 lends support to the proposition that that provision relieves the Commission of any obligation to comply with the conditions laid down in Article 5(1) of that directive, a finding that was moreover accepted by the Commission at the hearing.
Det finns dock ingenting i direktiv 2002/95 som stöder påståendet att denna bestämmelse skulle möjliggöra för kommissionen att inte iaktta villkoren i artikel 5.1 i detta direktiv. Kommissionen har för övrigt godtagit denna slutsats vid förhandlingen.
It should be stated, first, that it is clear from the wording of Article 4(1) of Directive 2002/95 that the use of PBDE, the category of substances to which DecaBDE belongs, is prohibited in electrical and electronic equipment with effect from 1 July 2006.
Domstolen påpekar inledningsvis att enligt lydelsen i artikel 4.1 i direktiv 2002/95 är användningen av PBDE, en ämneskategori som omfattar dekaBDE, förbjuden i elektriska och elektroniska produkter från och med den 1 juli 2006.