natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The question that the Court is asked to answer is therefore more precisely whether, to repeat the words of the Court of First Instance in the contested judgments, ‘the WTO agreements give rise, for persons subject to Community law, to the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’. 46
Den fråga som domstolen skall besvara är just den fråga vilken formulerades på följande sätt av förstainstansrätten i de överklagade domarna, nämligen ”huruvida enskilda rättssubjekt i gemenskapen kan åberopa WTO-avtalen inför domstol för att bestrida giltigheten av gemenskapsbestämmelser för det fall DSB har förklarat att både dessa och senare bestämmelser som antagits av gemenskapen, för att efterkomma de ifrågavarande WTO-reglerna, var oförenliga med sistnämnda regler”. 46
46 — The FIAMM judgment, paragraph 108, and the Fedon judgment, paragraph 101.
49 — Se domen i det ovannämnda målet Van Parys.
48 — See Biret International v Council, paragraph 57.49 — See Van Parys.50 — See Chiquita Brands and Others v Commission.
50 — Se förstainstansrättens dom i det ovannämnda målet Chiquita Brands m.fl. mot kommissionen.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P the contracting parties with regard to the application of the provisions of those agreements. It is therefore necessary to determine whether, in the particular context of the cases at issue, allowing the appellants to rely on the DSB decision to establish the unlawfulness of the conduct of the Community with a view to obtaining reparation for the damage suffered as a result of the increased customs duty imposed by the United States in retaliation for the Community’s failure to implement the DSB decision would adversely affect the political freedom of the Community’s legislative and executive organs in the framework of the WTO.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FÖRENADE MÅLEN C-120/06 P OCH C-121/06 P skall således, mot bakgrund av omständigheterna i målet, avgöras huruvida den politiska handlingsfriheten för gemenskapens lagstiftande och verkställande organ inom ramen för WTO skulle inskränkas om Fiamm och Fedon tilläts att åberopa beslutet från DSB för att styrka att gemenskapens handlande varit rättsstridigt, och därigenom erhålla ersättning för den skada som de har lidit till följd av den tilläggstull som Förenta staterna införde som en motåtgärd efter att det hade konstaterats att gemenskapen inte hade följt beslutet från DSB.
FIAMM and Fedon are not ignorant of this case-law.
Fiamm och Fedon är inte omedvetna om denna rättspraxis.
They nevertheless dwell on the particular features of their case compared with the earlier cases in order to claim a different outcome.
De har emellertid framhållit att deras fall uppvisar särdrag i förhållande till de tidigare fallen, vilka motiverar en annan lösning.
To that end, they state that the Court is being asked to rule on the possibility of relying on a DSB decision after expiry of the reasonable period laid down for compliance therewith in order to obtain compensation for damage actually suffered as a result of retaliatory measures.
Fiamm och Fedon har gjort gällande att vad domstolen skall pröva är möjligheten att åberopa ett beslut från DSB efter det att den rimliga tidsfristen för att följa beslutet har löpt ut i syfte att erhålla ersättning för skador som de faktiskt de har lidit som en följd av motåtgärder.
From that perspective, the first question relates to whether such political freedom continued to exist in the specific circumstances of the cases in point.
Det skall först avgöras huruvida det förelåg någon politisk handlingsfrihet mot bakgrund av omständigheterna i de aktuella fallen.
The answer would certainly be in the affirmative if the reasonable period for implementation of the DSB decision had not yet expired.
Detta är utan tvekan fallet med avseende på tiden innan den rimliga tidsfristen för att följa DSB:s beslut hade löpt ut.
The Court has already stated that ‘the Community courts cannot, in any event, carry out a review of the legality of the Community measures in question, particularly not in the context of an action for damages under Article 178 of the Treaty, without rendering ineffective the grant of a reasonable period for compliance with the DSB recommendations or rulings, as provided for in the dispute settlement system put in place by the WTO agreements’.
Domstolen har redan slagit fast att ”gemenskapsdomstolen … inte utan att ta bort effekten av den rimliga tidsfrist som enligt det tvistlösningssystem som inrättats genom WTO-avtalen ges för att efterkomma DSB:s rekommendationer och utslag, kan pröva lagenligheten av de aktuella gemenskapsrättsakterna, särskilt inte inom ramen för en skadeståndstalan som väckts med stöd av artikel 178 i fördraget”.
51 But as FIAMM and Fedon rightly point out, the reasonable period that the Community had been allowed to comply with the DSB decision had expired on 1 January 1999 and, in a decision of 19 April 1999, the DSB had found that on 1 January the Community legislation continued to be incompatible with the rules of the WTO.
51I förevarande mål hade emellertid, vilket med rätta har påpekats av Fiamm och Fedon, den rimliga tidsfrist som gemenskapen hade getts för att följa beslutet från DSB löpt ut den 1 januari 1999, och i beslutet av den 19 april 1999 hade DSB konstaterat att de gemenskapsrättsliga bestämmelsernas oförenlighet med WTO-reglerna alltjämt hade förelegat den 1 januari 1999.
In order to assess whether the appellants’ arguments are well founded, it is necessary to return to the basis of the very principle that WTO law cannot be relied on before the courts.
I syfte att bedöma huruvida klagandebolagens argumentation kan leda till bifall för talan är det nödvändigt att återvända till grunderna för principen att WTO-rätten inte kan åberopas.
It should again be remembered that the possibility of relying on the WTO agreements as a whole has been categor ically refused in principle, given their nature and structure, and that there can be room for application of the WTO rules by the courts only in so far as that would affect neither the scope for negotiations that the WTO agreements accord to contracting parties, even in the event of a dispute, nor the reciprocity and balance in the application of the commitments undertaken with regard to the WTO; in short, only in so far as that would not restrict the political freedom that the nature and structure of the WTO agreements allow
Det förtjänar att upprepas att WTO-avtalen, på grund av deras beskaffenhet och systematik, i princip inte kan åberopas i någon del och att WTO-reglerna endast kan tillämpas i domstol i den utsträckning som en sådan tillämpning varken påverkar de möjligheter till förhandlingar – även när en tvist pågår – som parterna ges enligt WTO-avtalen eller balansen i tillämpningen av de åtaganden som har gjorts inom ramen för WTO.
Justice has already noted 54 and the Court of First Instance recalled in the contested judgments, 55 even at the expiry of the period satisfactory compensation had been agreed during the 20 days following the date of expiry of the reasonable period of time — a possibility provided for in Article 22(2) of the DSU — the Community could no longer seek negotiated solutions.
FIAMM M.FL. MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN att upphäva medgivanden eller andras skyldigheter enligt de berörda avtalen gentemot den berörda medlemmen, om tillfredsställande kompensation inte har överenskommits inom tjugo dagar efter den dag då den rimliga tidsperioden löpte ut. Klaganden har påstått att från och med tidpunkten för utgången av den sistnämnda tidsfristen kan gemenskapen inte längre använda sig av förhandlingslösningar.
It had no choice but to comply with the DSB decision or to lay itself open to retaliatory measures by refusing to do so.
Gemenskapen hade inte något annat val än att följa beslutet från DSB eller bli föremål för motåtgärder om den inte gjorde det.
As we can see, the debate hinges ultimately on the binding force of the DSB decision: does the DSU require the rulings and recommendations of the DSB to be implemented in full?
Diskussionen handlar slutligen om den bindande verkan som ett beslut från DSB har, det vill säga innebär tvistlösningsöverenskommelsen en skyldighet att fullständigt genomföra beslut och rekommendationer som utfärdas av DSB?
To be frank, I do not share the appellants’ analysis on this point.
Jag delar inte klagandebolagens bedömning av denna fråga.
52It is true that allowed to bring the measure declared to be incompatible with the WTO rules into conformity and even after the authorisation and adoption of retaliatory measures, an important place continues to be reserved at all events for negotiation between the parties to the dispute.
52I artikel 22.1 i tvist- lösningsöverenskommelsen stadgas förvisso att ett fullständigt genomförande av en rekommendation om att göra en åtgärd förenlig med WTO-avtalen är att föredra.
Article 22(8) of the DSU thus emphasises the temporary nature of the suspension of concessions and stipulates that the suspension shall only be applied ‘until such time as the measure found to be inconsistent with a covered agreement has been removed, or the Member that must implement recommendations or rulings provides a solution to the nullification or impairment of benefits, or a mutually satisfactory solution is reached’, subject to the sole condition, enunciated in Article 3(5) of the DSU, that that solution be compatible with the WTO agreements.
Enligt artikel 3.7 i tvistlösningsöverenskommelsen är det primära syftet med tvistlösningssystemet, när någon ömsesidigt överenskommen lösning som är förenlig med WTO-avtalen inte föreligger, vanligen att säkerställa tillbakadragandet av de åtgärder vars oförenlighet med WTO-avtalen har konstaterats.
Moreover, by the successive amendments to the Community regime for banana imports that had been found to be incompatible with the WTO rules, the Council and the Commission did not seek to remove the provisions ruled to be unlawful; they attempted at one and the same time to take account of the findings of the DSB, to honour the commitments they had made towards the other signatories to the Fourth Lomé Convention and to safeguard the objectives of the COM for bananas; and it was by concluding an agreement with the United States on 19 April 2001 that the dispute was finally laid to rest.
Av detta kan dock inte slutsatsen dras att det, för att använda en formulering i rättspraxis, 53i överenskommelsen slås fast vilka rättsliga medel som är lämpliga för att säkerställa att beslutet från DSB, och följaktligen de bestämmelser i WTO-avtalen som har åsidosatts, fullgörs i god tro i de avtalsslutande parternas interna rättsordningar.
It could admittedly be objected that the implementation of the recommendations and rulings of the DSB cannot be avoided, and that such a negotiated solution is yet another way of
Gemenskapen behåller friheten att göra det politiska valet att utsätta sig för de motåtgärder som DSB har godkänt med stöd av artikel 22.2 i tvistlösningsöverenskommelsen.
Article 22(1) of the DSU gives preference to full implementation of a recommendation to bring a measure into conformity with the WTO agreements and, under Article 3(7), in the absence of a solution that is mutually agreed between the parties and compatible with the agreements, the first objective of the DSU is usually to secure the withdrawal of the measures found to be incompatible.
Såsom domstolen redan har konstaterat, 54och vilket förstainstansrätten erinrade om i de överklagade domarna, 55kvarstår under alla omständigheter ett betydande utrymme för förhandlingar mellan parterna i tvisten, även efter utgången av den föreskrivna tidsfristen för att göra den åtgärd som har förklarats oförenlig med WTO:s regler förenlig med dessa, och detta även efter bemyndigandet och vidtagandet av kompensationsåtgärder.
However, it cannot be concluded from this that, to adopt the wording of the caselaw, 53the DSU determines the appropriate legal means of ensuring that the DSB decision, and hence the WTO rules which the DSB has found to have been infringed, is applied in good faith in the legal order of the contracting parties.
I artikel 22.8 i tvistlösningsöverenskommelsen anges att upphävanden av medgivanden är tillfälliga och att de endast skall tillämpas ”intill dess att en åtgärd som befunnits vara oförenlig med ett berört avtal har avskaffats, eller till dess att den medlem som har att efterkomma rekommendationerna eller utslagen erbjuder en lösning på det problem som förorsakas av upphävande eller minskning av förmåner, eller till dess att en ömsesidigt tillfredsställande lösning har nåtts”.
The Community remains free to make the political choice to lay itself open initially to retaliatory measures authorised by the DSB under Article 22(2) of the DSU.
Lösningen skall enligt artikel 3.5 i tvistlösningsöverenskommelsen vara förenlig med WTO-avtalen.
54 — See Van Parys, paragraphs 42 to 51.
54 — Se domen i det ovannämnda målet Van Parys, punkterna 42–51.
See also Chiquita Brands and Others v Commission, paragraph 164.
Se även förstainstansrättens dom i det ovannämnda målet Chiquita Brands m.fl. mot kommissionen, punkt 164.
55 — See the FIAMM judgment, paragraphs 125 to 129, and the Fedon judgment, paragraphs 118 to 123.
55 — Se Fiammdomen, punkterna 125–129, och Fedondomen, punkterna 118–123.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P present cases is intended only to meet one of the three conditions to which the Community’s fault-based noncontractual liability is subject; it would have no impact on the effectiveness of the Community measure held to be incompatible with the WTO agreements.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FÖRENADE MÅLEN C-120/06 P OCH C-121/06 P onekligen påverka möjligheterna för gemenskapens lagstiftande och verkställande organ att hitta en förhandlingslösning, eftersom de skulle vara tvungna att avlägsna den ogiltigförklarade åtgärden från unionens rättsordning.
implementing the DSB decision.
Fiamm och Fedon har klandrat förstainstansrätten för att den besvarade denna fråga jakande.
56 However, whether one views the perennial possibility of reaching a negotiated solution to the dispute as a freedom limited to the choice of the means of implementing DSB decisions or as the freedom to prefer an alternative to implementation of the decision, it still constitutes freedom of choice.
57 De har gjort gällande att fastställandet av rättsstridigheten inte har till syfte att den gemenskapsåtgärd som strider mot WTO-rätten skall förklaras sakna giltighet eller ogiltigförklaras, vilket skulle vara fallet vid en begäran om förhandsavgörande där giltighetsfrågor har ställts (såsom i Van Parys-målet) eller vid en talan om ogiltigförklaring. I de två sistnämnda fallen skulle ett domstolsavgörande
Here too, the appellants’ arguments fail to convince me.
Inte heller i denna del blir jag övertygad av klagandebolagens argument.
It is true that a determination by the Community courts in an action for damages that Community legislation found by the DSB to be incompatible with WTO law is unlawful does not lead formally to either the annulment or the invalidation of that legislation, which thus remains an integral part of the legal order and theoretically applicable.
Det är förvisso riktigt att den rättsstridighet som gemenskapsdomstolen i samband med en skadeståndstalan konstaterar föreligga i fråga om gemenskapsbestämmelser vars oförenlighet med WTO-rätten har slagits fast av DSB inte formellt leder till att dessa bestämmelser ogiltigförklaras eller förklaras sakna giltighet.
The finding of unlawfulness by the Community court nevertheless constitutes res judicata.
Det konstaterande av rättsstridighet som har gjorts av gemenskapsdomstolen har emellertid rättskraft.
Hence, the political organs of the Community could not allow such unlawfulness to persist, short of disregarding the principle of a Community based on the rule of law.
Gemenskapens politiska organ kan därför inte låta rättsstridigheten fortgå utan att därigenom åsidosätta principen om en rättslig gemenskap.
They would be under an obligation to eliminate that unlawfulness by repealing or withdrawing the legislation concerned.
De är därför skyldiga att avlägsna rättsstridigheten genom att upphäva eller återkalla bestämmelserna i fråga.
It would therefore become impossible for them to seek a negotiated solution that would enable them to achieve an optimum balance between the different interests involved, as they did in the present instance by means of the last legislative amendments to the Community regime for banana imports.
Det skulle således vara omöjligt för dem att söka en förhandlingslösning, vilket gör det möjligt att på bästa sätt göra en avvägning mellan de berörda intressena.
Their scope for political manoeuvre would thus undeniably be jeopardised.
I det föreliggande fallet gjorde gemenskapens politiska organ detta när de införde de sista ändringarna av de bestämmelser som styr gemenskapsordningen för import av bananer.
The appellants complain that the Court of First Instance so asserted.
Deras politiska handlingsutrymme skulle således äventyras.
56 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Alber in Biret International v Council, points 74 to 88, and that of Advocate General Tizzano in Van Parys, points 56 and 57.
56 — Se, för ett liknande resonemang, generaladvokaten Albers förslag till avgörande i det ovannämnda målet Biret International mot rådet, punkterna 74–88, och generaladvokaten Tizzanos förslag till avgörande i det ovannämnda målet Van Parys, punkterna 56 och 57.
57 — See the FIAMM judgment, paragraphs 130 to 135, and the Fedon judgment, paragraphs 123 to 128.
57 — Se Fiammdomen, punkterna 130-135, och Fedondomen, punkterna 123–128.
Moreover, a finding of fault-based liability on the part of the Community would give all undertakings affected either by the Community measure that is incompatible with the WTO rules or by the retaliatory measures the opportunity to bring actions
Att göra gemenskapen skadeståndsansvarig på grund av vållande skulle innebära
B — Liability of the Community in the absence of fault and obtain compensation for the entire damage they have suffered.
B — Gemenskapens rent strikta ansvar att samtliga företag som har drabbats av antingen den gemenskapsåtgärd som var oförenlig med WTO-reglerna, eller av motåtgärderna, hade möjlighet att, efter att ha väckt en talan om skadestånd, erhålla ersättning för samtliga skador som de har lidit.
The prospect of such a financial burden would likewise force the political organs of the Community to eliminate the Community measure held incompatible with the WTO rules and hence restrict the freedom of conduct they are permitted by the legal order of the WTO.
Risken för en sådan ekonomisk kostnad skulle också den innebära att gemenskapens politiska organ blev tvungna att avlägsna den gemenskapsåtgärd som är oförenlig med WTO-reglerna. Den handlingsfrihet som WTO-reglerna ger dem kommer därför att inskränkas.
Lastly, the appellants object that acceptance of the possibility of reliance on the DSB decision to obtain compensation for the damage caused by the retaliatory measures adopted as a result of the failure to implement the decision would no longer have any effect on the political freedom of the Community organs, since Fedon’s claim for compensation was lodged after the trade dispute had been settled, and FIAMM’s was at least examined after it had been resolved.
Fiamm och Fedon har slutligen invänt att möjligheten att åberopa ett beslut från DSB i syfte att erhålla ersättning för den skada som har uppstått till följd av att det aktuella beslutet inte har följts inte kan ha någon inverkan på den politiska handlingsfriheten för gemenskapens organ, eftersom yrkandet om skadestånd har framställts efter det att handelskonflikten hade lösts i Fedonmålet, och i vart fall hade prövats därefter i Fiammmålet.
However, establishing the principle of liability for unlawful conduct by the Community by reason of its failure to comply with a DSB decision within the reasonable period of time allowed would be a sword of Damocles hanging in future over the freedom of the political organs of the Community within the WTO sphere.
Att slå fast en princip om skadeståndsansvar för gemenskapen på grund av otillåtet handlande i form av att den inte har följt ett beslut från DSB inom den föreskrivna tidsfristen skulle kunna liknas vid ett damoklessvärd, som i framtiden skulle hänga över den handlingsfrihet som gemenskapens politiska organ har inom WTO.
It follows from the foregoing considerations that one cannot but uphold the refusal of the Court of First Instance to conduct in the actions for damages a review going beyond the Fediol and Nakajima exceptions of the legality of the conduct of the defendant institutions in the light of the WTO rules which the DSB had found to have been infringed by the Community.
Av ovan angivna överväganden följer således att förstainstansrättens dom måste anses vara riktig såvitt avser att förstainstansrätten, vid prövningen av skadeståndstalan, inte kunde kontrollera lagenligheten av svarandeinstitutionernas handlande i förhållande till de WTO-regler, vilka DSB hade funnit att gemenskapen hade åsidosatt, annat än enligt Fediol- och Nakajimaundantagen.
The appellants complain that the Court of First Instance adopted an erroneous definition of unusual damage, which led it wrongly to deny that such damage exists in the present cases.
Fiamm och Fedon har klandrat förstainstansrätten för att den har gett en felaktig innebörd åt begreppet onormal skada och därigenom funnit att det inte förelåg någon sådan skada.
They therefore suggest that the Court of Justice should replace some of the grounds of the contested judgments, and even, in the case of the Council and the Kingdom of Spain which lodged crossappeals to that effect, set aside the contested judgments in part.
De har därför yrkat att domstolen skall ändra domskälen i de överklagade domarna i denna del. Rådet och den spanska regeringen, vilka har ingett anslutningsöverklaganden, har även yrkat att de överklagade domarna delvis skall upphävas.
I shall assess the merits of the arguments of the various parties by examining in succession the question of the principle of no-fault Community liability, that of its field of application and finally that of the conditions in which it is incurred.
Jag kommer att pröva relevansen av parternas argumentation genom att i tur och ordning behandla frågan om principen om gemenskapens rent strikta ansvar, frågan om tillämpningsområdet för en sådan princip och frågan hur sådant skadeståndsansvar uppkommer.
The principle of no-fault Community liability noncontractual liability to be incorporated into Community law only if it is shared by all of the Member States?
Principen om gemenskapens rent strikta ansvar allmänna som delas av samtliga medlemsstater kan inlemmas i gemenskapsrätten?
Can the discovery of a ‘general principle common to the laws of the Member States’ stem only from the almost mechanistic superimposition of the law of each Member State and the retention of only the elements that match exactly?
Skall en ”allmän princip som är gemensam för medlemsstaternas rättsordningar” endast kunna anträffas genom ett nästintill mekaniskt tillvägagångssätt där medlemsstaternas rättsordningar placeras ovanpå varandra och där det endast tas fasta på de delar som exakt överlappar varandra.
I do not think so.
Jag anser att så inte är fallet.
Such a mathematical logic of the lowest common denominator would lead to the establishment of a regime for Community liability in which the victims of damage attributable to the institutions would have only a very slim chance of obtaining compensation.
Ett sådant matematiskt resonemang grundat på den minsta gemensamma nämnaren skulle leda till en ordning för gemenskapens skadeståndsansvar, enligt vilken utsikterna för dem som hade lidit skada till följd av institutionernas handlande att få ersättning skulle vara ytterst begränsade.