natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Parliament also acknowledges that telephone answers given by its relevantdepartments to written requests from competition entrants did not constitute an appropriate form of reply and that,given the length of the procedure,its failure to send writtenacknowledgement of receipt of the various letters in which you specifically requestedinformation about the results of the competition amounted to unprofessional conduct onthe part of the European Parliament”.
Europaparlamentet medger också att de telefonsvar som givits av dess berörda avdelningar på skriftliga förfrågningar från tävlingsdeltagande inte var en lämplig form försvar och att det med tanke på förfarandets utdragna behandling var oprofessionellt avparlamentet att inte skriftligen bekräfta mottagandet av de olika brev i vilka ni begärdeinformation om tävlingsresultatet “.
After careful examination of the Parliament’s detailed opinion,the Ombudsman considered that the measures described were satisfactory to implement the draft recommendation.
Efter noggrann undersökning av parlamentets detaljerade yttrande fann ombudsmannen attde beskrivna åtgärderna var tillfyllest för att genomföra förslaget till rekommendation.
The complainants did not make any observations on the Parliament’s detailed opinion.
Klagandena inkom inte med några kommentarer efter parlamentets detaljerade yttrande.
1On 17 December 1999 the Ombudsman addressed the following draft recommendation to the Parliament,in accordance with Article 3(6) of the Statute:
1Ombudsmannen riktade den 17 december 1999 följande förslag till rekommendationtill parlamentet i enlighet med artikel 3.6. i stadgan:
The Parliament should,as a matter of good administrative behaviour,present its apologies to the complainants for the undue delay in informing them about the outcome of thecompetition,and for not having answered the various letters of the complainants in whichthey explicitly asked for information on the results of the competition.
Parlamentet bör i enlighet med god förvaltningssed framföra sina ursäkter till klagandenaför dröjsmålet med att informera dem om utfallet av tävlingen och för att inte ha besvaratklagandenas olika brev i vilka de uttryckligen bett om upplysningar om tävlingsresultaten.
2On 9 March 2000,the President of the Parliament informed the Ombudsman of itsacceptance of the draft recommendation and enclosed copies of the letters of apology tothe different complainants.
2Den 9 mars 2000 underrättade parlamentets talman ombudsmannen om att detgodtagit ombudsmannens förslag till rekommendation och bifogade kopior av breven medursäkter till de olika klagandena.
The most important factsalleged by the complainant in his complaint lodged in May 1997may be summarised as follows:
Viktigaste faktai klagandens klagomål,som inlämnades i maj 1997,kan sammanfattas påföljande sätt:
ILLEGALEMPLOYMENTSITUATION OFEXTERNAL STAFF
OLAGLIGAANSTÄLLNINGS-FÖRHÅLLANDENFÖR EXTERN PER-SONAL
Decision on complaint398/97/(VK)/GGagainst the European Commission
Beslut i klagomål398/97/(VK)GG mot Europeiska kommissionen
The complainant applied for a job at the Commission and was offered a post within its Directorate-General V that is based in Luxembourg.
Klaganden sökte ett arbete vid kommissionen och erbjöds anställning inom generaldirektorat V som ligger i Luxemburg.
The complainant was told by the Commission that for budgetary reasons he would have to be paid by a private companywhich had entered into a contract with the Commission,and that the duration of thecontract would be limited until the end of the year to start with.
Kommissionen meddelade klaganden att denne avbudgetskäl skulle betalas av ett privat bolag som skrivit kontrakt med kommissionen ochatt kontraktet till att börja med endast skulle löpa fram till årets slut.
The contract was handedover to the complainant by the private company in the offices of the Commission.
Kontraktet överlämnades till klaganden av det privata bolaget i kommissionens lokaler.
In thiscontract,the company figured as the employer.
I kontraktet stodbolaget som arbetsgivare.
Neither the type of work nor the placewhere it was to be carried out was specified but it was indicated that the tasks of theemployee would be determined directly by the Commission.
Varken typen av arbete eller platsen för arbetet framgick avkontraktet,men där stod angivet att den anställdes arbetsuppgifter skulle fastställas direktav kommissionen.
The complainant started towork in April 1994.
Klaganden började arbeta i april 1994.
A few months later,following a restructuring in the servicesconcerned,the complainant was charged with working on the control of the transpositioninto national law of Directive no. 92/29/EEC and the handling of legal and other relatedissues.
Några månader senare,efter enomorganisation av de berörda enheterna,fick klaganden i uppdrag att arbeta med att övervaka att bestämmelserna i direktiv 92/29/EEG införlivades i medlemsstaternas nationellalagstiftning samt hantera rättsliga och andra liknande ärenden.
In December 1994 the complainant received a new contract limited to three months(January to March 1995).
I december 1994 fick klaganden ett nytt kontrakt på tre månader (januari-mars 1995).Kontraktet motsvarade det kontrakt han tidigare undertecknat.
The contract corresponded to the one he had previously signed.However,the contract named as the employer another firm with which the complainant upto that moment had not had any contact.
Arbetsgivaren uppgavsemellertid vara ett annat bolag som klaganden hittills inte hade haft kontakt med.
Three months later,the same firm sent thecomplainant an identical contract for a further nine months.
Tremånader senare översände detta bolag till klaganden ett likadant kontrakt för ytterligarenio månader.
At the beginning of 1996,the complainant received a new contract.
I början av 1996 fick klaganden ett nytt kontrakt.
This contract for thefirst time failed to refer to the Commission and mentioned the seat of the firm(Senningerberg in Luxembourg) as being the place of employment.
I detta kontrakt saknades för förstagången hänvisning till kommissionen. Firmans säte (Senningerberg i Luxemburg) angavssom anställningsort.
However,thecomplainant kept his office at the Commission.
Klaganden behöll emellertid sitt kontor hos kommissionen.
The complainant received his instructions concerning his work exclusively from the Commission.
Klaganden fick instruktioner om sitt arbete uteslutande av kommissionen.
His job was integrated into the regular work of the unit.
Hans arbete varintegrerat med enhetens sedvanliga arbete.
The role of the firmswith which he had concluded the abovementioned contracts was restricted to the transmission of his monthly salary,the payment of taxes and social security contributions andthe receipt of his holiday lists sent by mail.
_BAR_ 2000 kontrakt hade endast till uppgift att överföra hans månadslön,betala in skatter och socialförsäkringar samt lämna semesterbesked,vilket skedde via epost.
After the complainant had raised the problem of the legality of his employment within his Directorate, he was informed that his contract would not be extended.
Efter det att klaganden inom sitt direktorat hade tagit upp frågan om huruvida hans anställlning var laglig informerades han om att hans kontrakt inte skulle förlängas.
The complainantaddressed himself to the Director-General of DG V and the President of the Commission,but without success.
Klagandenvände sig till generaldirektören för GD V och till kommissionens ordförande men utanresultat.
On the basis of the above,the complainant made the following allegations:
Mot bakgrund av ovanstående framförde klaganden följande anklagelser:
His employment situation had to be regarded as illegal from November 1994 onwards atthe latest.
Hans anställning hade betraktats om olaglig redan från november 1994 och framåt.
While he was officially working as an employee of a company,which hadconcluded a contract for the provision of services with the Commission,he was in factcarrying out tasks,which should have been carried out by Commission staff.
Medanhan officiellt arbetade som anställd vid ett företag,med vilket han tecknat kontrakt för atterlägga tjänster åt kommissionen,utförde han i själva verket arbetsuppgifter som borde hautförts av kommissionens personal.
The construction used for his employment had been chosen by the Commission with a view to avoidingthe application of the Staff Regulations or the Conditions of Employment of Other Servants.
Denna anställningsform hade valts av kommissionenför att man ville slippa tillämpa bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna eller anställningsvillkoren för övriga anställda.
The Commission had thus infringed Community law in so far as his employmentsituation was concerned.
Kommissionen hade härmed brutit mot gemenskapsrättennär det gällde hans anställningsvillkor.
The Commission had also infringed Luxembourg labour law.
Kommissionen hade också brutit mot den luxemburgiska arbetsrättslagstiftningen.
ANNUAL REPORT
UNDERSÖKNINGEN
In its opinion,the Commission claimed that the complainant had been given various fixedterm contracts by firms outside the Commission for the purpose of providing the Commission with “specific supplementary technical expertise”in order to help it performits tasks in accordance with the provisions of its “Code of Conduct”96.
I sitt yttrande hävdade kommissionen att klaganden hade tilldelats flera tidsbegränsadekontrakt av bolag utanför kommissionen för att han skulle bidra med särskild kompletterande teknisk sakkunskap och hjälpa kommissionen med att genomföra dess arbetsuppgifter i enlighet med bestämmelserna i kommissionens uppförandekodex96.
These firms workedcompletely independently.
Klagandenhade inte varit anställd av kommissionen.
He accepted that the Commission’s “Code of Conduct”contained very good provisions but insisted that thesehad not been respected in his case.
Han medgav att kommissionensuppförandekodex innehöll mycket bra bestämmelser men hävdade att dessa inte följts ihans fall.
He had not worked “independently”but had had theposition of a de facto employee of the Commission.
Han hade inte arbetat ”oberoende”utan hade de facto haft en position somanställd vid kommissionen.
In his view,the Commission’s replyfailed to address the relevant questions.
Enligt hans uppfattning undvek kommissionen att ta upp derelevanta frågorna i sitt svar.
On the basis of the above,the Ombudsman came to the conclusion that he needed furtherinformation from the Commission in order to deal with the present case.
Mot bakgrund av ovanstående uppgifter drog ombudsmannen slutsatsen att han behövdeytterligare information från kommissionen för att kunna behandla ärendet.
This informationwas requested in January 1999.
Begäran omdenna information sändes i januari 1999.
The Commission’s reply to the Ombudsman’s first request for further information
Kommissionens svar på ombudsmannens första begäran om ytterligare information
In its reply to the request for further information,the Commission made the followingcomments:
I sitt svar på ombudsmannens begäran om ytterligare information gav kommissionenföljande kommentarer:
According to the judgement of the Court of Justice in the Mulfingercase97,the criterionfor judging the legality of a direct contract under national law was whether the tasksentrusted to the employee were permanent tasks essential for the functioning of the Community civil service.
Enligt domstolens dom i Mulfingermålet97var kriteriet för att fastställa om ett direktkontrakt skulle betraktas som lagligt enligt nationell lagstiftning huruvida den anställdesarbetsuppgifter var ordinarie arbetsuppgifter som var centrala för gemenskapens offentligaförvaltning. Klaganden hade emellertid bara gjort en ”punktinsats”98.
Code of Conduct containing General Rules Governing Relations between Commission Departments and Certain Categories of Staff,adopted in October 1994.
Uppförandekodex med allmänna bestämmelser för förbindelserna mellan kommissionens avdelningar och vissapersonalkategorierantagen i oktober 1994.
Case 249/87 Mulfinger and others v. Commission[1989] ECR 4127.
Mål C-249/87,Mulfinger m.fl. mot kommissionen,REG 1989,s. 4127.
The Ombudsman subsequently decided to address a second request for further informationto the Commission.
Ombudsmannen beslutade därefter att rikta en andra begäran om ytterligare informationtill kommissionen.
This request was sent in June 1999.
Denna begäran sändes i juni 1999.
The Commission’s reply to the Ombudsman’s second request for further information
Kommissionens svar på ombudsmannens andra begäran om ytterligare information
In its reply to the second request for further information,the Commission made thefollowing comments:
I sitt svar på ombudsmannens andra begäran om ytterligare information gjorde kommisssionen följande kommentarer:
The documents relating to the case,including those supplied by the complainant,fullysupported the Commission’s position.
Handlingarna i detta ärende,inbegripet de som klaganden lagt fram,stödde till fullokommissionens ståndpunkt.
The responsibility to supervise the implementationof directives by member states belonged to Commission officials and could not be delegated.
Ansvaret för att övervaka att medlemsstaterna genomfördebestämmelserna i direktiven vilade på kommissionens tjänstemän och kunde inte delegeras.
The facts set out by the complainant did not show that anything of the sort hadhappened here.
Defakta som klaganden redogjort för visade inte att något sådant skett i detta fall.Klaganden bistod de ansvariga tjänstemännen med teknisk rådgivning.
The complainant provided technical assistance to the officials responsible.External advisers were hired precisely because they had expertise,which was not systematically available within the Community public service.
Externa rådgivarehyrdes in just för att de besatt sakkunskap som inte alltid kunde erhållas inom gemenskapens förvaltning.
The complainant’s observations on the Commission’s reply to the second request forfurther information
Klagandens kommentarer till kommissionens svar på ombudsmannens andra begäran om ytterligare information
In his observations,the complainant expressed the hope that the new President of the Commission would do his best to enforce accountability and political responsibility at alllevels of the Commission.
I sina kommentarer uttryckte klaganden förhoppningen att kommissionens nye ordförandeskulle göra sitt bästa för att stärka det personliga ansvarstagandet och det politiskaansvaret på alla nivåer inom kommissionen.
He regretted the way the Commission continued “to play ping-pong”with him.
Han beklagade det sätt på vilket kommisssionen fortsatte att ”spela pingpong”med honom.
He reiterated his view that the Commission had infringed its own Codeof Conduct,which underlined that the Commission had to respect the relevant provisionsof national law.
Han upprepade sin åsikt att kommisssionen hade brutit mot sin egen uppförandekodex där det betonades att kommissionenskulle följa tillämpliga bestämmelser i nationell lagstiftning.
The complainant stressed that he disagreed with the Commission’s interpretation of the legal meaning of the term “control”.
Klaganden framhöll att haninte instämde med kommissionens tolkning av den rättsliga betydelsen av ordet ”övervakning”.
Finally,he expressed the view thatthere were no legal obstacles,which would prevent the Commission from issuing a reference on his work for the Commission.
Han menade till sist att det inte fanns några rättsliga hinder för kommissionen attutfärda ett tjänstgöringsintyg avseende hans arbete för institutionen.
By decision dated 4 November 1999 the Ombudsman addressed a draft recommendationto the Commission in accordance with Article 3 (6) of the Statute of the Ombudsman99.
Genom beslut av den 4 november 1999 riktade ombudsmannen ett förslag till rekommendation till kommissionen i enlighet med artikel 3.6 i ombudsmannens stadga99.
The basis for the draft recommendation was the following:
Utgångspunkten för förslaget till rekommendation var följande:
The complainant alleged that his employment situation (that is to say the fact that heworked for the Commission under a contract of employment concluded with a privatecompany that,in turn,had concluded a contract with the Commission) had been illegalunder EU law.
Klaganden påstod att hans anställningsvillkor (dvs. det faktum att han arbetade förkommissionen inom ramen för ett anställningskontrakt som tecknats med ett privat bolagsom i sin tur hade slutit ett kontrakt med kommissionen) hade varit olagliga enligt gemenskapsrätten.
He claimed that the work carried out by him should have been carried outby Commission staff.
Han hävdade att det arbete han utfört borde ha utförts av kommissionensanställda.
The Commission replied that the complainant had only provided “one-off”technical assistance to the officials responsible,had worked under the supervision of the latter and hadat no time been involved in the resulting decisions relating to the conformity of nationallaw with Community law.
Kommissionen svarade att klaganden endast hade tillhandahållit tillfälligt tekniskt biståndtill de ansvariga tjänstemännen,hade arbetat under deras överinseende och inte vid någottillfälle varit inblandad i de efterföljande besluten om huruvida medlemsstaternas nationella lagstiftning överensstämde med gemenskapsrätten.
The Commission claimed furthermore that it had fully compliedwith the provisions of its Code of Conduct adopted in October 1994 in the present case.
Kommissionen hävdade vidareatt den i detta fall till fullo hade följt bestämmelserna i den uppförandekodex som antagitsi oktober 1994.
_BAR_ 2000 allowing a conclusion as to whether or not a public service task was concerned was thusrepresented by the nature of the services concerned.
Det avgörande kriteriet för att kunna bedöma om det handlade om en grundlägggande offentlig arbetsuppgift eller inte var alltså de aktuella tjänsternas karaktär.
The duty imposed by Article 211 (formerly Article 155) of the EC Treaty on the Commission to ensure that the provisions of this Treaty and the measures taken by theinstitutions pursuant thereto were applied constituted one of the functions which wereassigned to the Commission and were thus to be carried out by the agents of the Commission, that is to say,by staff employed under the Staff Regulations or the Conditions of Employment of Other Servants.
Enligt artikel 211 (f.d. artikel 155) var det en av kommissionens uppgifter att övervaka tillämpningen av bestämmelserna i detta fördrag och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget. Denna uppgift skulle alltså genomföras avkommissionens tjänstemän,dvs. av personal som omfattades av tjänsteföreskrifterna elleranställningsvillkoren för övriga anställda.
On the other hand,the Commission claimedthat even in this area it could resort to other means in order to obtain “expertise which isnot (…) available within the Community public service”.
Å andra sidan hävdade kommissionen att denäven på detta område kunde tillgripa andra åtgärder för att få tillgång till sakkunskap sominte gick att erhålla inom gemenskapens offentliga förvaltning.
The Commission claimed that the complainant had carried out his duties under the controlof Commission officials and that his work could thus not be considered as forming part ofa public service task.
Kommissionen hävdade att klaganden hade utfört sina arbetsuppgifter under överinseendeav kommissionens tjänstemän och att hans arbete alltså inte kunde anses utgöra en del avuppgifterna inom den offentliga förvaltningen.
However,the fact that the complainant had been working under thecontrol or supervision of Commission officials did not appear to be incompatible with hisclaim that he had participated in a function assigned to the Commission by the EC Treaty.Given that the Commission was structured hierarchically,control was immanent in theprocess leading up to the adoption of a position or decision.
Det faktum att klaganden hade arbetatunder övervakning eller överinseende av kommissionens tjänstemän föreföll inte oförenligt med dennes påstående att han utfört uppgifter som kommissionen ålagts genom EG-fördraget. Eftersom kommissionen hade en hierarkisk organisation var övervakning en delav den process som ledde fram till antagandet av en ståndpunkt eller ett beslut.
A Commission officialworking on the control of the implementation of a given directive certainly also had towork under the supervision of his superiors.
Den tjänsteman vid kommissionen som arbetade med att övervaka tillämpningen av ett visstdirektiv måste förvisso också arbeta under överinseende av sina överordnade.
The question as to whether the complainant’stasks were “permanent”in nature or whether the complainant provided what the Commission referred to as “one-off assistance”did not appear to be relevant,either.
Frågan omhuruvida klagandens arbetsuppgifter var av beständig natur eller om klaganden tillhandahöll det kommissionen kallade en ”punktinsats”föreföll inte heller vara relevant.
Thecase law of the Community courts referred to the natureof the task and not its duration asthe decisive criterion101.
EG-domstolens rättspraxis hänvisade till arbetsuppgiftens naturoch inte dess varaktighet somett avgörande kriterium101.
This also appeared to be the view which the Commission itselfhad adopted in its Code of Conduct where it distinguished between “public service tasks”(which were to be reserved to Commission staff) and “non-permanent tasks”,making itclear that the latter were tasks otherthan “public service tasks”102.
Detta var också den uppfattning kommissionen själv hadeantagit i sin uppförandekodex där man gjorde åtskillnad mellan grundläggande uppgifterav offentlig natur (”public service tasks”),som var reserverade för kommissionensanställda,och uppgifter av tillfällig natur (”non-permanent tasks”),som klart angavs varaandrauppgifterän de av offentlig natur102.
It was therefore important to look at the nature of the work carried out by the complainantin the context of the control of the implementation of Directive 92/29.
Det var därför viktigt att beakta vilken typ av arbete klaganden hade utfört i samband medövervakningen av genomförandet av direktiv 92/29.
The Commissionhad stressed on several occasions that the complainant only provided “technical assis-tance”to the Commission officials.
Kommissionen hade vid flera tillfällen betonat att klaganden endast lämnade ”tekniskt bistånd”till kommissionens tjänstemän.
Section III C 3 a) of the Commission’s Code of Conduct provided that the Commission may conclude a contract for the provision ofconceptual or advisory services with a third party if the relevant tasks could not,by reasonof their technical nature,be provided by Commission staff.
I avsnitt III C 3 a i kommissionens uppförandekodex föreskrivs att kommissionenhar rätt att ingå avtal med tredje part om tillhandahållande av tjänster av teoretisk eller
Code of Conduct,Section II.
Uppförandekodexen,avsnitt II.
Commission,and not by the companies with which the complainant had entered intocontracts of employment.
För det första utvisade flera av de handlingar klaganden lagt fram att instruktionernarörande klagandens arbete hade givits direkt av kommissionen och inte av de bolag medvilka klaganden hade slutit avtal om anställning.
The Commission had not been able to explain this discrepancybetween the formal legal position and the practical reality.
Kommissionen hade inte kunna förklaradenna skillnad mellan formell rättslig ställning och praktisk verklighet.
Second,the complainant had given a detailed description of how he had come to work forthe Commission.
För det andra hade klaganden givit en detaljerad beskrivning av hur det hade gått till närhan började arbeta för kommissionen.
The Commission had not made any substantial comment on these allegations.
Kommissionen hade inte gjort några väsentligainvändningar när det gällde dessa påståenden.
Third,the evidence available strongly suggested that the employment situation of thecomplainant had not been extra murosas claimed by the Commission.
För det tredje tydde tillgängliga uppgifter starkt på att klagandens anställningsvillkor intehade varit extra murossom kommissionen hävdade.