natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Preliminary reference — Oberster Gerichtshof — Interpretation of Community law concerning data protection — National legislation under which the Court of Auditors is required to collect and publish data concerning the incomes exceeding a certain threshold and names of persons concerned employed by certain administrative bodies, organisations and undertakings subject to the supervision of the Court of Auditors —Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data — Direct applicability
Fördragsbrott - Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG — Erkännande av examensbevis för skidlärare Krav på ömsesidighet
Case C-144/01
Mål C-143/01 Kommissionen mot Spanien
Commission ν Spain
— Rådets av den 17
Failure of Member State to fulfil its obligations — Infringement of Article 12 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment — Application of a reduced rate of VAT to 'mopeds' (two or three-wheel vehicles with an engine of less than 50 cubic centimetres)
strålning i sin verksamhet inom kontrollerade områden harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund — Tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats på flytande petroleumgas
Case C-145/01 Commission v Italy
Mål C-144/01 Kommissionen mot Spanien
Annulment of Commission Decision 2001/137/EC of 5 April 2001 excluding from Community financing certain expenditure incurred by the Member States under the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) (notified under document number C(2001) 198) - milk and milk products
Fördragsbrott — Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund -Tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats på mopeder (två- eller tredhjuligt fordon med en motor på mindre än 50 cm3)
Case C-146/01 Commission v Belgium
Mål C-145/01 Kommissionen mot Italien
Case C-149/01
Mål C-148/01 Grekland mot kommissionen
Commissioners of Customs & Excise v First Choice Holidays pic Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure to take, within the prescribed period, the measures necessary to comply with Article 4(2) of, Annexes I and II to and Articles 5 and 6 of Council Directive 90/641/Euratom of 4 December 1990 on the operational protection of outside workers exposed to the risk of ionising radiation during their activities in controlled areas
Ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2001/137/EG av den 5 februari 2001 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (delgivet med nr K(2001) 198) - Mjölk och mjölkprodukter
Case C-147/01
Mål C-146/01 Kommissionen mot Belgien
— Taxable amount on the difference between the total amount to be paid by the traveller and the actual cost of the supplies of services — Meaning of 'the total amount to be paid by the traveller' for the purposes of Article 26
tillhandahållna tjänster — Beskattningsunderlag som utgörs av skillnaden mellan den faktiska kostnaden för tjänsterna och det totala belopp som skall betalas av den resande — Innebörden av "det totala belopp som skall betalas av den resande" i den mening som avses i artikel 26 harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund — Särskilt system för resebyråer — Resebyrå, som ger resenärer rabatt på priset på semesterresor anordnade av en researrangör, och som betalar fullt pris till researrangören och därmed står för kostnaden för rabatten — Beräkning av researrangörens beskattningsunderlag avseende
Original version: French Completed on 17.07.2001 Catalogue No: QD-AC-Ol-015-EN-C
Originalspråk: franska Pressläggning den 15 juni 2001 Katalognr QD-AC-Ol-015-SV-C
CONTENTS page page
Mål C-191/99
Case C-368/00 10 Commission of the European Communities v Kingdom of Sweden Environment and consumers
Mål C-368/00 10 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Sverige Miljö och konsumentskydd
Case C-191/99 Kvaerner pic v Staatssecretaris van Financiën Freedom to provide services
Mål C-473/99 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Österrike Socialpolitik
Case C-207/00 11 Commission of the European Communities v Italian Republic Freedom to provide services
Mål C-207/00 12 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien Frihet att tillhandahålla tjänster
Case C-345/99 13 Commission of the European Communities v French Republic Taxation
Mål C-345/99
Case C-84/00 Commission of the European Communities v French Republic Free movement of goods
Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike Fri rörlighet för varor
Case C-40/00 15 Commission of the European Communities v French Republic Taxation
Mål C-40/00
Case C-178/99 Doris Salzmann Free movement of capital
Mål C-147/99 Republiken Italien mot Europeiska gemenskapernas kommission
Case C-230/00 Commission of the European Communities v Kingdom of Belgium Environment and consumers
Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike Skatterätt
Court of First Instance
Förenade målen C-541/99 och C-542/99 . .
Court of Justice
Mål C-457/99
Case T-143/99 18 Hortiplant SAT ν Commission of the European Communities Agriculture
Mål T-230/99 Hans McAuley mot Europeiska unionens råd Tjänsteföreskrifterna
Case T-230/99 Hans McAuley ν Council of the European Union Staff Regulations of Officials
Mål C-120/99
Joined Cases T-357/99 and T-358/99 24 Telefon & Buch VerlagsgmbH ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property Π. OPINIONS
Förenade målen T-357/99 och T-358/99 . .
King, Tandevin & Gregson (Holdings) Ltd. 26
IL FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE
Case C-147/99 Italian Republic ν Commission of the European Communities
Mål C-276/99
Joined Cases C-541/99 and C-542/99 Cape Snc ν Idealservice Sri Idealservice MN RE Sas ν ΟΜΑΙ Sri
Förbundsrepubliken Tyskland mot Europeiska gemenskapernas kommission
Case C-120/99 Italian Republic ν Council of the European Union
Europeiska gemenskapernas kommission mot
Case C-191/99 Kvaerner pic ν Staatssecretaris van Financiën Freedom to provide services
Mål C-191/99 Kvaerner pic och Staatssecretaris van Financiën Frihet att tillhandahålla tjänster
Kvaerner took out professional indemnity insurance, worldwide umbrella insurance and worldwide catastrophe insurance with an insurance company established in the United Kingdom to protect the undertakings in its group.
Förhandsavgörande "Annan försäkring än livförsäkring där risken är belägen" (Domstolen i plenum) skydda företagen i sin koncern hos ett försäkringsbolag etablerat i Förenade kungariket.
By judgment of 19 May 1999, the Hoge Raad der Nederlanden referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Articles 2(c) and (d) and 3 of the Second Council Directive (88/357/EEC) of 22 June 1988 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance.
Hoge Raad der Nederlanden har genom beslut av den 19 maj 1999 ställt tre frågor om tolkningen av artiklarna 2 c, 2 d och 3 i rådets andra direktiv 88/357/EEG av den 22 juni 1988 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring.
The insurance contracts provide that the insured persons may be Kvaerner itself and/or its subsidiaries and/or associated companies, as instructed by the policyholder.
Enligt försäkringstagarens anvisningar omfattar försäkringsavtalen Kvaerner och/eller dess dotterbolag och/eller företag som är knutna till Kvaerner.
Kvaerner pays the premiums relating to those contracts directly to the insurance company and passes on to the insured undertakings the share of the total corresponding to the operating risks of each of them.
Kvaerner betalar premierna för dessa avtal direkt till försäkringsbolaget och övervältrar kostnaderna på de försäkrade bolagen till ett belopp som motsvarar vars och ens verksamhetsrisk.
The questions were raised in proceedings between Kvaerner pic ('Kvaerner') and the Staatssecretaris van Financiën concerning a revised assessment to tax relating to the part of the insurance premiums paid by Kvaerner which covered the business risks of an indirect subsidiary, established in the Netherlands, for the period from 1 July 1990 to 31 May 1994.
Dessa frågor har uppkommit i en tvist mellan Kvaerner pic och Staatssecretaris van Financiën, angående beskattningen av den del av de försäkringspremier som Kvaerner betalat som var avsedda att täcka risker i verksamheten vid ett indirekt dotterbolag, ett bolag etablerat i Nederländerna, under perioden från och med den 1 juli 1990 till och med den 31 maj 1994.
Without being instructed to do so by John Brown BV, Kvaerner included John Brown BVs business operations within that insurance cover.
Utan anmodan från John Brown BV lät Kvaerner försäkringsskyddet omfatta även verksamheten i detta bolag.
The part of the premiums paid by Kvaerner relating to the risks linked to John Brown BVs business operations is invoiced to it through John Brown pic.
John Brown BV fakturerades, genom John Brown pic, för den del av premierna som betalats av Kvaerner men som avsåg John Brown BV:s verksamhet.
Kvaerner, a company established in the United Kingdom, holds all the shares in John Brown pic, a company also established in the United Kingdom.
Kvaerner, som är ett bolag etablerat i Förenade kungariket, äger alla aktier i John Brown pic, ett bolag som också är etablerat i Förenade kungariket.
Through that subsidiary, Kvaerner holds all the shares in John Brown Engineers en Constructors BV ('John Brown BV), a company established in the Netherlands.
Via detta dotterbolag äger Kvaerner samtliga andelar i John Brown Engineers en Constructors BV (nedan kallat John Brown BV), ett bolag etablerat i Nederländerna.
On 17 November 1995, the Netherlands tax authorities assessed Kvaerner to tax under Article 25(3) of the WBR.
Den 17 november 1995 taxerade den nederländska skattemyndigheten Kvaerner i enlighet med artikel 25.3 WBR.
Kvaerner was asked to pay a total of NLG 50 142 on the insurance contracts, relating to the part of the premiums
Kvaerner avkrävdes en skatt på försäkringsavtal med ett belopp om 50 142 NLG, avseende den del av premierna som betalats av John Brown BV, genom John Brown pic, till Kvaerner för försäkringen av de risker som var förbundna med John Brown BV:s verksamhet under perioden
paid to it by John Brown BV through John Brown pic for cover for risks linked to its business operations in the period from 1 July 1990 to 31 May 1994, in so far as those risks were situated in the Netherlands.
från och med den 1 juli 1990 till och med den 31 maj 1994, försåvitt dessa risker var belägna i Nederländerna.
An analysis of Article 2(c) and Article 2(d), final indent, of the Directive shows that the term 'establishment' is used there in two different contexts.
Av en analys av artikel 2 c och artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet framgår att begreppet etableringsställe i dessa bestämmelser används i två olika sammanhang.
Article 2(c) concerns the establishment of the undertaking which provides insurance. Article 2(d), final indent, concerns the establishment of the policyholder.
Artikel 2 c rör försäkringsgivarens etableringsställe, medan artikel 2 d sista strecksatsen rör försäkringstagarens etableringsställe.
Kvaerner contested the levy, but the Netherlands tax authorities confirmed it. Kvaerner appealed against that decision to the Gerechtshof te Amsterdam (Netherlands).
Eftersom den nederländska skattemyndigheten efter omprövning vidhöll sitt skattekrav överklagade Kvaerner detta beslut till Gerechtshof te Amsterdam (Nederländerna).
By judgment of 16 May 1997, that court upheld the tax authorities' decision.
Denna domstol fastställde skattemyndighetens beslut.
Kvaerner then appealed in cassation to the Hoge Raad der Nederlanden.
Kvaerner överklagade beslutet till Hoge Raad och yrkade kassation av domen.
As regards Article 2(d), final indent, of the Directive, it must be held that the term 'establishment' is used there to determine 'the Member State where the risk is situated'.
Hoge Raad der Nederlanden, som anser att tvisten ger upphov till frågor som rör tolkningen av gemenskapsrätten, har genom beslut av den 19 maj 1999 beslutat att vilandeförklara målet och ställa tolkningsfrågor till domstolen.
The establishment referred to in that provision is expressly stated to be that of the policy-holder and 'establishment' cannot therefore have the meaning given to it in Article 2(c) of the Directive.
Vad gäller artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet, kan det konstateras att begreppet etableringsställe där används för att fastställa den "medlemsstat där risken är belägen".
The Hoge Raad der Nederlanden took the view that the case before it raised questions of interpretation of Community law and so, by judgment of 19 May 1999, it stayed proceedings and referred a number of questions to the Court.
Det anges uttryckligen att det etableringsställe som avses i denna bestämmelse är försäkringstagarens, och begreppet etableringsställe kan således inte ha samma betydelse som det har enligt artikel 2 c i direktivet.
Questions 1 and 2
Den första och den andra tolkningsfrågan
In order to interpret the term 'establishment' used in Article 2(d), final indent, of the Directive and to determine in particular whether it may be interpreted as referring to a subsidiary or subsubsidiary of the legal person which is the policy holder, the context and the objectives pursued by the legislation of which this provision forms part must, as pointed out in paragraph 30 of this judgment, be taken into consideration.
För att tolka begreppet etableringsställe såsom det används i artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet, och särskilt för att fastställa om det kan tolkas så att det avser ett direkt eller indirekt dotterbolag till den juridiska person som är försäkringstagare, är det nödvändigt att, såsom erinrats om i punkt 30 i denna dom, beakta sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som denna bestämmelse ingår i.
By its first and second questions, which it is appropriate to examine together, the national court asks essentially whether Articles 2(c) and (d), final indent, and 3 of the Directive permit a Member State to levy insurance tax on a legal person established in another Member State in respect of premiums which that legal person has paid to an insurer, also established in another Member State, to cover the business risks of its subsidiary or subsubsidiary established in the Member State making the levy.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första och den andra frågan, som det är lämpligt att bedöma tillsammans, för att få klarhet i huruvida det enligt artiklarna 2 c, 2 d sista strecksatsen och 3 i direktivet är tillåtet för en medlemsstat att beskatta en juridisk person som är etablerad i en annan medlemsstat för försäkringspremier som denna juridiska person har betalat till en försäkringsgivare, som likaledes är etablerad i en annan medlemsstat, för att täcka risker i den verksamhet som utövas av dess direkta eller indirekta dotterbolag, som är etablerat i den stat där skatten uttas.
It asks whether it would make any difference if the legal person which paid the premiums and the legal person whose business risks are covered were two companies in the same group linked by a relationship other than that of parent and subsidiary company.
Den hänskjutande domstolen vill även ha klarhet i huruvida svaret blir detsamma om den juridiska person som har betalat premierna och den vars verksamhetsrisker försäkras är två bolag i samma koncern som är knutna till varandra på ett annat sätt än genom ett moder-/dotterbolagsförhållande.
Article 2(d), final indent, of the Directive was intended to enable the Member State where the risk is situated to be determined in all cases not provided for in the previous indents.
Genom artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet ville gemenskapslagstiftaren göra det möjligt att fastställa den medlemsstat där risken är belägen i samtliga de fall som inte omfattades av de tidigare strecksatserna.
So, the objective of Article 2(d), final indent, is in particular to lay down a residual rule for the determination of the place where a business risk is situated when that risk is not specifically linked to a building, a vehicle or travel.
Ändamålet med artikel 2 d sista strecksatsen är således i synnerhet att föreskriva en tilläggsbestämmelse för att kunna fastställa det ställe där verksamhetsrisken är belägen, när denna risk inte är särskilt knuten till en byggnad, ett fordon eller en resa.
To that end, emphasis is placed on the place where the activity whose risk is covered by the contraa is exercised.
Tyngdpunkten har härvid lagts på det ställe där den verksamhet för vilken försäkringen gäller utövas.
In order to reply to the first and second questions raised, it must first be ascertained whether the subsidiary or subsubsidiary of a company which takes out insurance, can be regarded as an 'establishment' of that company within the meaning of Article 2(d), second indent, of the Directive.
För att kunna besvara den första och den andra frågan måste det fastställas huruvida ett försäkringstagarbolags direkta eller indirekta dotterbolag kan anses utgöra ett av detta bolags etableringsställen i den mening som avses i artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet.
In circumstances such as those at issue here, namely where a parent company established in a Member State has taken out insurance with an insurer of the same Member State to cover risks linked to the activity of a subsubsidiary established in another Member State, it would not be possible to determine the place where the risk is situated if the concept of the 'establishment' of the policyholder, as referred to in Article 2(d), final indent, of the Directive, did not also comprise a subsidiary of that policy holder. That cannot have been the Community legislature's intention.
Det är emellertid inte möjligt att fastställa det ställe där risken är belägen om begreppet försäkringstagarens etableringsställe i den mening som avses i artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet, under de förhållanden som gäller i målet vid den nationella domstolen, det vill säga när ett moderbolag som är etablerat i en medlemsstat har tecknat en försäkring hos en försäkringsgivare i samma medlemsstat för att försäkra risker som är förbundna med verksamheten vid ett indirekt dotterbolag som är
It should be remembered, at the outset, that the Court has consistently held that, in interpreting a provision of Community law, it is necessary to consider not only its wording but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it forms part.
Domstolen erinrar inledningsvis om sin fasta rättspraxis enligt vilken det vid tolkningen av en gemenskapsrättslig bestämmelse inte bara är dess lydelse som skall beaktas utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som den ingår i.
It follows from an analysis of the objectives pursued by Article 2(d), final indent, of the Directive and by the rules of which the provision forms part that the concept of 'establishment' employed there must be interpreted as comprising subsidiaries and sub-subsidiaries of the legal person which is the policyholder.
Av en analys av ändamålen med artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet och av den lagstiftning denna bestämmelse utgör en del i framgår att begreppet etableringsställe som används i bestämmelsen skall tolkas så att det omfattar direkta och indirekta dotterbolag till den juridiska person som är försäkringstagare.
By its third question the Hoge Raad der Nederlanden asks essentially whether the passingon of all or part of the insurance premium relating to the risk insured to a subsidiary or subsubsidiary affects the interpretation of 'policyholder* or 'Member State where the risk is situated' in Article 2(d), final indent, of the Directive and, consequently, the answer to be given to the first and second questions.
Hoge Raad der Nederlanden har ställt sin tredje fråga för att få klarhet i huruvida den omständigheten att kostnaden för den försäkringspremie som avser den försäkrade risken helt eller delvis övervältras på det direkta eller indirekta dotterbolaget har någon betydelse för tolkningen av begreppen "försäkringstagare" eller "medlemsstat där risken är belägen" i den mening som avses i artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet och följaktligen på svaret på den första och den andra frågan.
Indeed, the objectives of the Directive would also not be attained if only subsidiaries in respect of which the parent company has concluded an insurance contract came within the concept of 'establishment' as used in Article 2(d), final indent, of the Directive and not, more generally, all the members of a group of companies.
Det kan för övrigt preciseras att direktivets ändamål inte heller uppnås om endast de dotterbolag för vilka moderbolaget har tecknat ett försäkringsavtal omfattas av begreppet "etableringsställe" i den mening som avses i artikel 2 d sista strecksatsen i direktivet och inte, mer generellt, alla medlemmarna i en bolagskoncern.
If that were the case, the rules applicable could be avoided by giving a company not in a parent company/subsidiary relationship with regard to the other insured companies in the group the task of concluding all the insurance contracts concerning the group.
Om så vore fallet skulle de tillämpliga bestämmelserna nämligen kunna kringgås genom att ett bolag som inte stod i ett moder-/dotterbolagsförhållande till de andra försäkrade bolagen i gruppen gavs i uppdrag att teckna alla försäkringsavtal som rör koncernen.
As the Netherlands, German and United Kingdom Governments as well as the Commission have pointed out, interpretation of the Community rules at issue in the main proceedings cannot depend on internal arrangements within a group of compames as regards invoicing and payment.
Domstolen påpekar i detta avseende, i likhet med den nederländska, den tyska och den brittiska regeringen samt kommissionen, att tolkningen av den gemenskapslagstiftning som är aktuell i målet vid den nationella domstolen inte kan vara beroende av de interna avtalen inom en bolagskoncern vad gäller fakturering och betalning.
In particular, such subjective criteria cannot affect the determination of the Member State where the risk is situated nor, therefore, of the Member State which is competent to tax the insurance transaction, because they could lead to tax evasion.
Sådana subjektiva kriterier kan i synnerhet inte ha någon betydelse för fastställelsen av den medlemsstat där risken är belägen och följaktligen av den medlemsstat som är behörig att beskatta försäkringstransaktionen, eftersom detta skulle kunna leda till skatteflykt.
It makes no difference if the legal person which paid the premiums and the legal person whose business risks are covered are two companies in the same group linked by a relationship other than that of parent and subsidiary company.
Detsamma gäller om den juridiska personen som har betalat premierna och den juridiska person vars verksamhetsrisker täcks är två bolag i samma koncern som är knutna till varandra på ett annat sätt än genom ett moderIdotterbolagsförhållande.