natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the Court found in answering the first two questions, it is evident from the provisions of the VAT Law at issue in the main proceedings that the general exemption enacted by the Swedish legislature has no basis in the Sixth Directive and therefore became clearly incompatible with the directive as from the date of the Kingdom of Sweden's accession to the European Union.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Svenska staten och Stockholm Lindöpark AB sedan Lindöpark väckt talan om skadestånd från Svenska staten på grund av att denna, när Konungariket Sverige anslöt sig till Europeiska unionen, inte på ett korrekt sätt hade införlivat sjätte direktivet, särskilt artikel 13, med svensk rätt.
In those circumstances, the mere infringement of Community law may be sufficient to establish the existence of a sufficiently serious breach.
Även Lindöpark överklagade tingsrättens dom i den del dess yrkanden inte bifölls fullt ut.
The provisions of Article 17(1) and (2) of Directive 77/388, read together with those of Articles 2, 6(1) and 13B(b), are sufficiently clear, precise and unconditional for an individual to rely on them as against a Member State before a national court.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida artikel 13 A
The implementation of a general exemption from value added tax for the supply of premises and other facilities and for the related supply of accessories or other arrangements for the purposes of the practice of sport or physical education, where no such exemption is to be found in Article 13 of Directive 77/388, constitutes a serious breach of Community law that can render a Member State hable in damages.'
Enligt 3 kap 2 § andra stycket mervärdesskattelagen, i dess lydelse före den 1 januari 1997, var den verksamhet med företagsgolf som Lindöpark driver undantagen
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 26 September 2000.
viss ledning som följer av fast rättspraxis, varvid den nationella domstolen har att avgöra målet.
He proposed that the national court's questions should be answered as follows:
Domstolen vill härvid inledningsvis anmärka att det framgår av fast rättspraxis att de begrepp som använts för att beskriva undantagen i artikel 13 i sjätte direktivet skall tolkas restriktivt, eftersom dessa undantag innebär avsteg från den allmänna principen att mervärdesskatt skall betalas för varje tillhandahållande av tjänster som utförs av en skattskyldig person mot vederlag.
'(1) A national provision laying down a general exemption from VAT for all transactions making premises and other facilities available for the practice of sport or physical education is contrary to the provisions of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Domstolen konstaterar härvid att tillhandahållande av lokaler och andra anläggningar samt upplåtelse av verksamhetstillbehör eller annan inredning för sport- eller idrottsutövning utgör tillhandahållande av tjänster i den mening som avses i artikel 6 i sjätte direktivet.
The commercial provision of premises or other facilities for the purpose of practising sport or physical education may not in principle be exempted from VAT.
Det framgår av domstolens rättspraxis att arten av en skattepliktig transaktion skall avgöras utifrån en samlad bedömning av de omständigheter som kännetecknar transaktionerna i fråga.
In order to qualify for exemption under Article 13(B)(b) of the Sixth Directive, a transaction must be distinguished from normal instances of the provision of sports facilities by having the essential characteristics of a lease or let, which include the grant of a right to occupy a defined piece or area of immovable property as one's own and to exclude or admit others, and an agreement between the parties taking account of the duration of that occupation, in particular as a criterion for determining the price; such characteristics must, moreover, predominate in the contract.
Såsom kommissionen med rätta har anmärkt innebär drift av en golfbana i allmänhet inte bara att mark passivt ställs till förfogande utan även att en rad kommersiella aktiviteter genomförs, såsom att den som tillhandahåller tjänsten ständigt övervakar, administrerar och underhåller anläggningen, ställer andra anläggningar till förfogande etcetera. Endast under mycket speciella omständigheter kan själva uthyrningen av golfbanan anses vara den dominerande aspekten av den tjänst som tillhandahålls.
(2) The provisions of Article 17(2), read in conjunction with those of Articles 2, 6 and 13 of the Sixth Directive, are sufficiently clear, precise and unconditional to be pleaded by an individual against a Member State before a national court.
Artikel 13 A 1 m föreskriver, med avsteg från den princip som anges i artikel 2 i sjätte direktivet, ett undantag från skatteplikt vad avser tillhandahållande av tjänster som har samband med sport- och idrottsutövning.
The right to deduct VAT conferred by Article 17(2) is, moreover, a right conferred on individuals, which may form the basis of a claim for reparation against a Member State in the event of its breach.
Det framgår härvid av domstolens rättspraxis att den tid under vilken den fasta egendomen skall användas utgör en väsentlig del av ett hyresavtal.
(3) Where an exemption from VAT is applied to a transaction which clearly should not have been exempted under the terms of the Sixth Directive, in a situation where Member States had no discretion to extend the scope of the exemptions prescribed, there is a sufficiently serious breach of Community law to found a claim for reparation against the State by an individual who has suffered loss as a result.'
Det ankommer på den nationella domstolen att med beaktande av dessa uppgifter avgöra om den omtvistade verksamheten kan anses undantagen från mervärdesskatteplikt enligt artikel 13 B b i sjätte direktivet.
Preliminary ruling (Social legislation relating to road transport — Tachograph record sheets — Obligation record periods of work, breaL· in work and rest periods) (Fifth Chamber)
Vad avser frågan hur artikel 13 B b i sjätte direktivet skall tillämpas i målet vid den nationella domstolen måste domstolen inskränka sig till att endast ge den nationella domstolen
By order of 30 June 1999, Nottingham Magistrates' Court referred to the Court of Justice for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 15 of Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985.
rättspraxis rörande medlemsstaters ansvar för överträdelser av gemenskapsrätten.
That question was raised in criminal proceedings against Skills Motor Coaches Ltd and its drivers B.J. Farmer, C.J. Burley and B. Denman, who are charged with having infringed provisions concerning the use of recording equipment in road transport.
För att besvara denna fråga är det tillräckligt att hänvisa till domstolens fasta rättspraxis rörande möjligheten att åberopa direktiv.
Skills and Messrs Farmer, Burley and Denman are thus charged with using vehicles to which section 97 of the Transport Act 1968 applies in which the recording equipment was not used as provided by Articles 13 to 15 of Regulation No 3821/85.
Även om det i princip ankommer på de nationella domstolarna att avgöra om villkoren för en medlemsstats skadeståndsansvar för överträdelser av gemenskapsrätten är uppfyllda, har domstolen ändå möjlighet att precisera vissa omständigheter som de nationella domstolarna har anledning att beakta vid sin bedömning.
The defendants in the main proceedings contend that the periods before a tachograph vehicle is taken over should not have to be recorded on the record sheets.
I förevarande mål har den nationella domstolen frågat domstolen om vilka omständigheter som måste vara för handen för att det skall vara fråga om en klar överträdelse av gemenskapsrätten.
As part of their work, Skills drivers may be called on to pick up coaches at a point away from either the company base or their home.
Domstolen har redan uttryckligen förklarat att artikel 17.1 och 17.2 och artikel 13 B d 1 i sjätte direktivet är av sådan art.
Uncertain as to how the relevant provisions of Community law should be interpreted, Nottingham Magistrates' Court stayed proceedings pending a preliminary ruling from the Court of Justice on the question.
Även artiklarna 2 och 6.1 (endast första punkten i artikel 6 är relevant i målet vid den nationella domstolen) och artikel 13 B b uppfyller de kriterier som har uppställts i den rättspraxis som omnämns i punkterna ovan.
The question referred to the Court
Den tredje frågan
The Vehicle Inspectorate, an agency of the Department of Transport, examined tachograph record sheets for drivers employed by Skills for December 1997. At that time it also examined the duty roster supplied by Skills, which purported to show the duties carried out by drivers and where and when they were due to start work on a particular trip or duty.
Som svar på frågan skall det anmärkas att det framgår av domstolens rättspraxis att det är fråga om en tillräckligt klar överträdelse av gemenskapsrätten när en medlemsstat vid utövandet av normgivningsmakt uppenbarligen och allvarligt har överskridit sina befogenheter.
A comparison of the records with the roster disclosed a number of discrepancies concerning the times at which Messrs Farmer, Burley and Denman started their duties.
Det finns i detta hänseende anledning att, bland de omständigheter som den behöriga domstolen kan behöva ta hänsyn till, framhålla den överträdda regelns grad av klarhet och precision.
Articles 6 to 9 of Regulation No 3820/85 contain provisions concerning driving periods, breaks and rest periods which, as is clear from the 14th recital in the preamble, are a response to road-safety considerations.
Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan för att få klarhet i huruvida genomförandet av ett generellt undantag från mervärdesskatteplikt vad avser tillhandahållande av lokaler och andra anläggningar samt upplåtelse av verksamhetstillbehör eller annan inredning för sport- eller idrottsutövning, trots att ett sådant generellt undantag inte förekommer i sjätte direktivet, utgör en sådan klar överträdelse av gemenskapsrätten som kan grunda skadeståndsskyldighet för en medlemsstat.
Those provisions seek to ensure that driving times and rest periods alternate, so that drivers do not remain at the wheel of their vehicles for periods of such length as to cause tiredness and jeopardise road safety.
Såsom har konstaterats i svaren på den första och den andra frågan framgår det av de omtvistade bestämmelserna i mervärdesskattelagen att det generella undantag från skatteplikt som den svenska lagstiftaren har infört saknar stöd i sjätte direktivet och därför måste anses vara oförenligt med nämnda direktiv från och med den dag som Konungariket Sverige anslöt sig till Europeiska unionen.
It is in the light of those considerations that the two distinct hypotheses put to the Court should each be examined.
Bestämmelserna i nämnda direktiv har en så klar ordalydelse att den berörda medlemsstaten inte hade möjlighet att göra ett normativt val, och den förfogade endast över ett i hög grad begränsat eller till och med obefintligt utrymme för skönsmässig bedömning.
On several occasions they travelled by car either from their homes or from Skills's operating centre to the point at which they were to take over a vehicle which was subject to the requirement to install and use a tachograph (hereinafter a 'tachograph vehicle').
Att gemenskapsrätten har åsidosatts kan under sådana omständigheter i sig vara tillräckligt för att det skall vara fråga om en tillräckligt klar överträdelse.
The time the drivers spent reaching that point appeared as working periods on the roster but was not shown manually on the tachograph sheets as required by Article 15(2) and (3) of Regulation No 3821/85.
Omständigheten att den nationella lagstiftningen i fråga upphävdes med verkan från och med den 1 januari 1997, det vill säga två år efter den dag som Sverige anslöt sig, tyder på att den svenska lagstiftaren förstått att den omtvistade bestämmelsen var oförenlig med gemenskapsrätten.
The second category of prosecutions ('Category B') concerns Mr Denman, who started work on 18 December 1997 by doing work which qualified
Det skall inledningsvis anmärkas att domstolen i sitt svar på den andra frågan ovan har konstaterat att bestämmelserna i artikel 17.1 och 17.2, jämförda med bestämmelserna i artiklarna 2,6.1 och 13 B b i sjätte direktivet, ger enskilda rättigheter som de kan göra gällande mot den berörda medlemsstaten vid en nationell domstol.
By the first part of its question, the national court seeks essentially to ascertain whether, on a proper construction of Article 15 of Regulation No 3821/85, the driver's obligation to record all
Av detta följer att Lindöpark har rätt att med retroaktiv verkan väcka talan mot Svenska staten avseende de fordringar som bolaget anser sig ha mot staten och härvid direkt grunda sig på de bestämmelser i sjätte direktivet som stöder dess anspråk.
other periods of work extends to periods necessarily spent travelling to take over a vehicle subject to the obligation to instai and use a tachograph and which is not at the driver's home or the employer's operating centre. It also asks whether the answer to that question will differ depending on whether or not the employer has given instructions as to when and how the driver should travel.
"1) Artikel 13 A 1 m och 13 B b i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund utgör hinder för nationella föreskrifter som innebär ett generellt undantag från mervärdesskatteplikt för tillhandahållande av lokaler och andra anläggningar samt upplåtelse av verksamhetstillbehör etter annan inredning för sport- eller idrottsutövning och som även omfattar tjänster som tillhandahålls av organisationer med vinstsyfte.
In the light of the aim of improving road safety pursued by Regulation No 3820/85, such time must be regarded as forming part of all other periods of work within the meaning of Article 15 of Regulation No 3821/85.
Bestämmelserna i artikel 17.1 och 17.2 i direktiv 77/388, jämförda med bestämmelserna i artiklarna 2, 6.1 och 13 B b i samma direktiv, är så klara, precisa och ovillkorliga att en enskild kan åberopa dem gentemot en medlemsstat vid en nationell domstol
The defendants in the main proceedings contend that a driver who travels from his home to the pick-up point for a vehicle, freely choosing how he travels, may freely dispose of his time, with the result that the time thus spent must be regarded as forming part of rest as defined in Article 1(5) of Regulation No 3820/85.
Genomförandet av ett generellt undantag från mervärdesskatteplikt vad avser tillhandahållande av lokaler och andra anläggningar samt upplåtelse av verksamhetstillbehör etter annan inredning för sport- etter idrottsutövning trots att ett sådant generellt undantag inte förekommer i artikel 13 i direktiv 77/388, utgör en sådan klar överträdelse av gemenskapsrätten som kan grunda skadeståndsskyldighet för en medlemsstat.*
By the second part of its question, the national court seeks essentially to ascertain whether, on a proper construction of Article 15 of Regulation No 3821/85, the driver's obligation to record all other periods of work extends to driving time spent by him performing a transport service falling outside the scope of Regulation No 3821/85 before taking over a vehicle to which that regulation applies.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 26 september 2000.
During that journey, therefore, he does not freely dispose of his time.
Han föreslog att domstolen skall avge följande svar:
Moreover, the Court has already held that 'period of work' for the purposes of Article 15 of Regulation No 3821/85 includes times at which the driver is actually engaged in activities having a bearing on driving, including driving time.
En nationell bestämmelse som föreskriver ett generellt undantag från mervärdesskatteplikt för samtliga transaktioner som innebär att lokaler eller andra anläggningar tillhandahålls för sport- eller idrottsutövning strider mot bestämmelserna i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977.
For the reasons given, the obligation to record such a period applies — regardless of whether it precedes the taking over of a tachograph vehicle.
Kommersiellt tillhandahållande av lokaler eller andra anläggningar för sport- eller idrottsutövning kan i princip inte undantas från mervärdesskatteplikt.
'On a proper construction of Article 15 of Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport, a driver's obligation to record all other periods of work extends to:
Bestämmelserna i artikel 17.2, jämförda med bestämmelserna i artiklarna 2, 6 och 13 i sjätte direktivet, är tillräckligt klara, precisa och ovillkorliga för att en enskild skall kunna åberopa dem gentemot en medlemsstat vid en nationell domstol.
— time which a driver necessarily spends travelling to take over a vehicle subject to the obligation to instai and use a tachograph and which is not at the driver's home or the employer's operational centre, regardless of whether the employer gave instructions as to when and how to travel or whether that choice was left to the driver;
Rätten att dra av mervärdesskatt enligt artikel 17.2 är en rättighet som tillerkänns enskilda. Om denna rätt åsidosätts kan en enskild åberopa överträdelsen som stöd för ersättningsanspråk gentemot en medlemsstat.
— periods of driving spent by a driver whilst performing a transport service falling outside the scope of Regulation No 3821/85 before taking over a vehicle to which that regulation applies.'
När ett undantag från mervärdesskatteplikt tillämpas på en transaktion som helt klart inte kan undantas med stöd av ordalydelsen i sjätte direktivet, i en situation där medlemsstaterna saknade utrymme att efter eget skön utvidga det föreskrivna undantagets tillämpningsområde, är det fråga om
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 September 2000.
en tillräckligt klar överträdelse av gemenskapsrätten, varför staten är skadeståndsskyldig för den skada en enskild har lidit till följd av denna överträdelse.
(b) periods of time spent by a driver performing other transport duties not covered by the obligation to use vehicle recording equipment.'
Förhandsavgörande "Social lagstiftning om vägtransporter arbetstider, raster och viloperioder" (femte avdelningen)
Case C-448/99 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Freedom to provide services
Nottingham Magistrates' Court har genom beslut av den 30 juni 1999 ställt en fråga om tolkningen av artikel 15 i rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985.
(Failure by a Member State to fulfil (Fifth Chamber)
Den första kategorin av åtalspunkter (kategori A) rör B.J. Farmer och C.J. Burley.
Article 3(3) of the directive provides that these services may be provided either without authorisation or on the basis of general authorisations, to be supplemented where necessary by rights and obligations requiring an individual assessment of applications and giving rise to one or more individual licences.
Dessa förare skall vid flera tillfällen ha kört bil för att ta sig till det ställe där de skulle överta ett fordon som omfattas av kravet på att färdskrivare skall installeras och användas. Enligt registret ingick denna restid i arbetstiden men den hade inte förts in manuellt på diagrambladen i enlighet med artikel 15 i förordning nr 3821/85.
Member States were required under the first paragraph of Article 25 of the directive to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the directive not later than 31 December 1997 and immediately to inform the Commission accordingly.
Vehicle Inspectorate (fordonsinspektionen), en myndighet som lyder under transportministeriet, genomförde en kontroll av färdskrivarnas diagramblad för december månad 1997 avseende förare anställda av Skills. Vid detta tillfälle granskade myndigheten även det register som
According to Article 1(1), the directive concerns the procedures associated with the granting of authorisations for the purpose of providing telecommunications services.
Denne började sin arbetsdag den 18 december 1997 med tjänstgöring som skall betecknas som nationell linjetrafik och som enligt artikel 4.3 i förordning nr 3820/85 och artikel 3.1 i förordning nr 3821/85 inte omfattas av dessa förordningars tillämpningsområde.
notified to the Commission at the beginning of December 1999.
arbetsgivaren har eller inte har gett instruktioner för när och hur denna resa skall göras.
In view of the fact that this text was not definitive, it must be held that the transposition of Article 8(3) of the directive into domestic law was not fully achieved, in the absence of legislation laying down the conditions governing specifications for the operation of paging services or, in any event, in the absence of adoption of such legislation within the period laid down in the reasoned opinion.
I detta avseende har de tilltalade i målet vid den nationella domstolen gjort gällande att en förare som själv kan välja hur han skall ta sig från bostaden till den plats där han skall överta ett fordon fritt förfogar över sin tid, varför denna tid skall anses utgöra vila i den mening som avses i artikel 1 punkt 5 i förordning nr 3820/85.
The Luxembourg authorities notified to the Commission a number of regulations and draft regulations adopted with a view to transposing the directive into national law.
De tilltalade i målet vid den nationella domstolen har gjort gällande att tiden före det att en förare övertar ett fordon med färdskrivare inte behöver föras in på diagrambladen.
After examination of those texts, the Commission formed the view that some of their provisions were at variance with the directive and that further measures had to be taken to ensure full transposition of the directive.
Denna tolkning kan inte godtas. En förare som för att överta och köra ett fordon tar sig till en bestämd plats, som hans arbetsgivare har angett och som inte är belägen i den ort där företaget har sitt driftställe, uppfyller en förpliktelse gentemot sin arbetsgivare.
The Commission accordingly put the Grand Duchy of Luxembourg on formal notice, by letter of 24 July 1998, to submit its observations within two months.
Under denna resa förfogar föraren således inte fritt över sin tid.
Second, the Commission takes the view that the Grand Duchy of Luxembourg has incorrectly transposed the obligation under Article 9(2), second indent, of the directive inasmuch as the period which the national regulation lays down for the definitive allocation of licences exceeds the period of six weeks mentioned in that provision.
Eftersom Nottingham Magistrates' Court var osäker på hur de tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelserna skulle tolkas beslutade den att vilandeförklara målet och ställa en fråga till domstolen.
The Commission took the view that these failed to address all of the heads of complaint set out in its letter of formal notice and therefore, by letter of 8 February 1999, sent to the Grand Duchy of Luxembourg a reasoned opinion calling on it to take all necessary measures of compliance within two months of its notification.
Domstolen har dessutom redan fastställt att begreppet arbetstid i den mening som avses i artikel 15 i förordning nr 3821/85 omfattar de tidsperioder då föraren faktiskt är aktiv, tidsperioder som kan inverka på körningen, inbegripet körtiden.
The Luxembourg authorities replied to the reasoned opinion by letter of 13 April 1999.
Domstolen konstaterar inledningsvis att det i artiklarna 6—9 i förordning nr 3820/85 finns bestämmelser om körtid, raster och viloperioder.
However, since it took the view that the directive had still not been satisfactorily transposed, the Commission decided to bring the present action.
Det framgår av fjortonde övervägandet i denna förordning att dessa bestämmelser grundar sig på trafiksäkerhetshänsyn.