natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, on the assumption that the lists of safe countries are non-essential and relate to a specific case, the Council could have decided to reserve the right to exercise implementing powers, provided that it stated in detail the grounds for its decision (see, to that effect, Case C-257/01 Commission v Council [2005] ECR I-345, paragraph 50).
För det fall det antas att förteckningarna över säkra länder inte anses vara centrala och avser ett visst specifikt fall, hade rådet således kunnat förbehålla sig rätten att utöva genomförandebefogenheter under förutsättning att beslutet är utförligt motiverat (se, för ett liknande resonemang, dom av den 18 januari 2005 i mål C-257/01, kommissionen mot rådet, REG 2005, s. I-345, punkt 50).
The Council must properly explain, by reference to the nature and content of the basic instrument to be implemented, why exception is being made to the rule that, under the system established by the Treaty, when measures implementing a basic instrument need to be taken at Community level, it is the Commission which, in the normal course of events, is responsible for exercising that power (Commission v Council, paragraph 51).
Rådet är nämligen skyldigt att, med hänsyn till arten av och innehållet i den grundläggande rättsakt som ska genomföras, i vederbörlig ordning motivera undantag från regeln att det enligt fördragets systematik normalt sett är kommissionen som är behörig när en grundläggande rättsakt ska genomföras på gemenskapsnivå (domen i det ovannämnda målet kommissionen mot rådet, punkt 51).
In the present case, the Council expressly referred, in recital 19 in the preamble to Directive 2005/85, to the political importance of the designation of safe countries of origin and, in recital 24, to the potential consequences for asylum applicants of the safe third country concept.
I förevarande fall hänvisade rådet i skäl 19 i direktiv 2005/85 uttryckligen till att det är av politisk vikt att säkra ursprungsländer fastställs och det hänvisade i skäl 24 i samma direktiv till de följder begreppet säkra tredjeländer kan ha för asylsökande.
However, as the Advocate General stated at point 21 of his Opinion, the grounds set out in those recitals are conducive to justifying the consultation of the Parliament in respect of the establishment of the lists of safe countries and the amendments to be made to them, but not to justifying sufficiently a reservation of implementing powers which is specific to the Council.
De grunder som anges i nämnda skäl syftar, såsom generaladvokaten påpekade i punkt 21 i sitt förslag till avgörande, till att redogöra för varför parlamentet ska höras avseende fastställande av förteckningar över säkra länder och de ändringar som ska göras i dessa. De ovannämnda skälen avser däremot inte att utgöra en tillräcklig motivering för att en särskild genomförandebefogenhet ska förbehållas rådet.
In addition, in the present dispute — which concerns a directive the contested provisions of which reserve to the Council a power which is not limited in time — the Council has not advanced any argument as to why those provisions should be reclassified as provisions on the basis of which the Council has reserved the right to exercise directly specific implementing powers itself.
Förevarande mål gäller ett direktiv vars angripna bestämmelser ger rådet en icke tidsbegränsad befogenhet. Rådet har inte gjort gällande några argument till stöd för att dessa ska omkvalificeras och därvid anses utgöra bestämmelser med stöd av vilka rådet förbehållit sig rätten att direkt utöva särskilda genomförandebefogenheter.
On the contrary, the Council confirmed at the hearing that those provisions confer upon it a secondary legislative power.
Vid förhandlingen vidhöll rådet däremot att bestämmelserna ger det en i sekundärrätten föreskriven lagstiftningsbehörighet.
In those circumstances, no possibility arises of a reclassification of the contested provisions to enable the view to be taken that the Council applied the third indent of Article 202 EC.
Under dessa omständigheter uppkommer inte frågan om en eventuell omkvalificering av de angripna bestämmelserna för att kunna anse att rådet tillämpat artikel 202 tredje strecksatsen EG.
Second, it should be noted that, in the context of the application of Article 67 EC, the measures to be taken in the areas covered by points 1 and 2(a) of Article 63 EC are adopted in accordance with two separate procedures laid down in Article 67 EC: the procedure for unanimous adoption after consultation of the Parliament or the co-decision procedure.
Vidare konstaterar domstolen att när det gäller tillämpningen av artikel 67 EG så antas bestämmelser inom ämnesområden som avses i artikel 63 punkterna 1 och 2 a EG enligt två olika förfaranden som föreskrivs i artikel 67 EG, det vill säga antingen enhälligt efter det att parlamentet hörts eller med stöd av medbeslutandeförfarandet.
The contested provisions introduce a procedure for the adoption of those measures by a qualified majority on a proposal from the Commission and after consultation of the Parliament; such a procedure differs from those laid down in Article 67 EC.
Genom de angripna bestämmelserna införs ett förfarande för att anta nämnda bestämmelser genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen efter att ha hört parlamentet. Ett sådant förfarande skiljer sig från dem som föreskrivs i artikel 67 EG.
However, it has already been held that the rules regarding the manner in which the Community institutions arrive at their decisions are laid down in the Treaty and are not at the disposal of the Member States or of the institutions themselves (see United Kingdom v Council, paragraph 38).
Domstolen har emellertid redan slagit fast att reglerna för beslutsprocessen inom gemenskapens institutioner har fastställts genom fördraget och det står varken medlemsstaterna eller institutionerna själva fritt att bestämma dessa (se domen i det ovannämnda målet Förenade kungariket mot rådet, punkt 38).
The Treaty alone may, in particular cases such as that provided for in the second indent of Article 67(2) EC, empower an institution to amend a decision-making procedure established by the Treaty.
Det är endast med stöd av fördraget som en institution, i särskilda fall av den typ som föreskrivs i artikel 67.2 andra strecksatsen EG, är behörig att ändra ett beslutsförfarande som fastställts däri.
To acknowledge that an institution can establish secondary legal bases, whether for the purpose of strengthening or easing the detailed rules for the adoption of an act, is tantamount to according that institution a legislative power which exceeds that provided for by the Treaty.
Att ge en institution möjlighet att fastställa rättsliga grunder i sekundärrätten – oavsett om detta leder till att förfarandet för att anta en rättsakt blir strängare eller enklare – skulle leda till att institutionen ges en lagstiftningsmakt som går utöver vad som föreskrivs i fördraget.
The Council cannot reasonably claim that the adoption procedure laid down by the contested provisions does not conflict with the co-decision procedure on the ground that the lists of safe countries will not be adopted on the basis of Article 63 EC but on the basis of those provisions, which provide for a less cumbersome procedure than that under which the basic act was adopted.
Rådet kan inte med fog göra gällande att det beslutsförfarande som föreskrivs i de angripna bestämmelserna inte strider mot medbeslutandeförfarandet med motiveringen att förteckningarna över säkra länder inte antas med stöd av artikel 63 EG, utan med stöd av nämnda bestämmelser (vari ett enklare beslutsförfarande föreskrivs än det som använts för att anta den grundläggande rättsakten).
Such an argument effectively accords provisions of secondary legislation primacy over primary legislation — in the present case, Article 67 EC, paragraphs (1) and (5) of which must be applied successively in compliance with the conditions laid down to that effect.
Ett sådant resonemang skulle nämligen innebära att sekundärrättsliga bestämmelser gavs företräde framför bestämmelser i primärrätten, i förevarande fall artikel 67 EG, vars punkter 1 och 5 ska tillämpas successivt med iakttagande av de där föreskrivna villkoren.
Nor can the adoption of secondary legal bases be justified on the basis of considerations relating to the politically sensitive nature of the issue concerned or to a concern to ensure the effectiveness of a Community action.
Tillämpning av rättsliga grunder i sekundärrätten kan inte heller motiveras med att det berörda ämnet är politiskt känsligt eller med behovet av att säkerställa att en gemenskapsåtgärd är effektiv.
Furthermore, the existence of an earlier practice of establishing secondary legal bases cannot reasonably be relied upon.
Att det föreligger tidigare praxis som innebär fastställande av rättsliga grunder i sekundärrätten utgör inte ett godtagbart argument.
Even on the assumption that there is such a practice, it cannot derogate from the rules laid down in the Treaty and cannot therefore create a precedent binding on the institutions (see, to that effect, United Kingdom v Council, paragraph 24, and Case C-426/93 Germany v Council [1995] ECR I-3723, paragraph 21).
Även om det antas att en sådan praxis föreligger, kan den inte utgöra grund för avsteg från fördragets regler och följaktligen inte bilda ett för institutionerna bindande prejudikat (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Förenade kungariket mot rådet, punkt 24, och dom av den 9 november 1995 i mål C-426/93, Tyskland mot rådet, REG 1995, s. I-3723, punkt 21).
It follows that, by including in Directive 2005/85 the secondary legal bases constituted by the contested provisions, the Council infringed Article 67 EC, thereby exceeding the powers conferred on it by the Treaty.
Det följer av det ovan anförda att rådet har åsidosatt artikel 67 EG genom att i direktiv 2005/58 införa rättsliga grunder i sekundärrätten i form av de angripna bestämmelserna. Rådet har härigenom överskridit sin behörighet enligt fördraget.
It must be added that, as regards the future adoption of the lists of safe countries and their amendment, the Council must proceed in compliance with the procedures established by the Treaty.
Det ska tilläggas att då rådet i framtiden antar och ändrar förteckningar över säkra länder åligger det denna institution att göra detta med iakttagande av de förfaranden som föreskrivs i fördraget.
In that respect, in order to determine whether the adoption and amendment of the lists of safe countries through legislation or any decision to apply the third indent of Article 202 EC, in the form of a delegation or reservation of implementing powers, fall within paragraphs (1) or (5) of Article 67 EC, it is necessary to assess whether, with the adoption of Directive 2005/85, the Council has adopted Community legislation defining the common rules and basic principles governing the issues covered by points 1 and 2(a) of the first paragraph of Article 63 EC.
För att avgöra om antingen antagande och ändring av förteckningar över säkra länder genom lagstiftning eller eventuellt beslut att tillämpa artikel 202 tredje strecksatsen EG i form av delegering eller förbehåll avseende genomförandebefogenhet regleras av artikel 67.1 EG eller 67.5 EG, ska det göras en bedömning av om rådet med antagandet av direktiv 2005/85 antagit gemenskapslagstiftning som fastställer gemensamma regler och viktiga principer på områden som omfattas av artikel 63 första stycket punkterna 1 och 2 a EG.
As regards procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status, point 1(d) of the first paragraph of Article 63 EC merely provides for the adoption of ‘minimum standards’.
När det gäller medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus föreskrivs i artikel 63 första stycket punkt 1 d EG endast att ”miniminormer” ska antas.
As is apparent from paragraphs 10 to 17 of this judgment, Directive 2005/85 adopts detailed criteria enabling the lists of safe countries to be established subsequently.
I direktiv 2005/85 fastställs såsom framgår av punkterna 10–17 i denna dom detaljerade kriterier för att fastställa framtida förteckningar över säkra länder.
Consequently it must be concluded that, by that legislative act, the Council adopted ‘Community legislation defining the common rules and basic principles’ within the meaning of the first indent of Article 67(5) EC, and therefore the co-decision procedure is applicable.
Domstolen anser därför att rådet genom denna lagstiftningsakt har antagit ”gemenskapslagstiftning som fastställer gemensamma regler och viktiga principer” i den mening som avses i artikel 67.5 första strecksatsen EG, varför medbeslutandeförfarandet är tillämpligt.
In the light of the foregoing, the first two pleas in law advanced by the Parliament in support of its application for annulment must be upheld and, accordingly, the contested provisions annulled.
Mot bakgrund av ovanstående ska talan om ogiltigförklaring vinna bifall såvitt avser de två första grunderna som parlamentet åberopat. De angripna bestämmelserna ska följaktligen ogiltigförklaras.
The third and fourth pleas in law, alleging a breach of the duty to state reasons for the contested provisions and failure to comply with the obligation to cooperate in good faith
Den tredje och den fjärde grunden: Åsidosättande av skyldigheten att motivera de angripna bestämmelserna och skyldigheten till lojalt samarbete
Since the first two pleas in law are well founded, there is no need to examine the third and fourth pleas in law upon which the Parliament relied in support of its application.
Eftersom talan vunnit bifall såvitt avser de två första grunderna, saknas anledning att pröva parlamentets tredje och fjärde grunder.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Parlamentet har yrkat att rådet ska förpliktas
Since the Parliament has applied for the Council to be ordered to pay the costs and the Council has been unsuccessful, the Council must be ordered to pay the costs.
Eftersom rådet har tappat målet, ska parlamentets yrkande bifallas.
Pursuant to the first subparagraph of Article 69(4), the interveners in this case are to bear their own costs.
Enligt artikel 69.4 första stycket ska intervenienterna i förevarande mål bära sina rättegångskostnader.
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby:
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (stora avdelningen) följande:
Joined Cases C-5/06 and C-23/06 to C-36/06
Förenade målen C-5/06 och C-23/06—C-36/06
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Düsseldorf and from the Tribunal de grande instance de Nanterre)
(begäran om förhandsavgörande framställd av Finanzgericht Düsseldorf respektive av Tribunal de grande instance de Nanterre)
(Sugar — Production levies — Detailed rules for the application of the quota system — Calculation of the exportable surplus — Calculation of the average loss)
”Socker — Produktionsavgift — Tillämpningsbestämmelser för kvotsystemet — Fastställelse av det överskott som kan exporteras — Fastställelse av den genomsnittliga förlusten”
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 14 June 2007 . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat E. Sharpston föredraget den 14 juni 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
SUMMARY — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06
SAMMANFATTNING — FÖRENADE MÅLEN C-5/06 OCH C-23/06–C-36/06
Agriculture — Common organisation of the markets — Sugar (Council Regulation No 1260/2001, Art. 15(1)(b) and (c))
Jordbruk — Gemensam organisation av marknaden — Socker (Rådets förordning nr 1260/2001, artikel 15.1 b och 15.1 c)
Agriculture — Common organisation of the markets — Sugar
Jordbruk — Gemensam organisation av marknaden — Socker
(Council Regulation No 1260/2001, Art. 15(1)(d); Commission Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004)
(Rådets förordning nr 1260/2001, artikel 15.1 d; kommissionens förordningar nr 1837/2002, nr 1762/2003 och nr 1775/2004)
The exportable surplus includes quantities of products for the disposal of which Community support measures have been laid down.
Det överskott som kan exporteras omfattar nämligen sådana produktkvantiteter för vilka det har fastställts gemenskapsrättsliga stödåtgärder.
Pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Enligt artikel 15.1 c i rådets förordning (EG) nr 1260/2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker ska, vid beräkningen av det överskott som kan exporteras som omfattas av denna artikel, samtliga produktkvantiteter som har exporterats dras av från konsumtionen, oberoende av om bidrag faktiskt betalats ut eller inte.
Moreover, if quantities exported without refunds were included in the account of consumption within the Community, that account would be overvalued.
Om kvantiteter som har exporterats utan bidrag bokfördes såsom konsumerade inom gemenskapen skulle förbrukningen inom gemenskapen övervärderas.
As a consequence, the exportable surplus would be underestimated.
Följaktligen skulle det överskott som kan exporteras undervärderas.
Thus, there is a risk that the objective pursued by the system of the self-financing of the costs of disposing of surpluses — which has been to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet those costs in full — would not be achieved.
Det skulle vidare föreligga en risk för att syftet med ordningen med självfinansiering av kostnaderna för att avsätta överskottet – som alltsedan den infördes har varit att på ett rättvist men effektivt sätt säkerställa att producenterna själva till fullo får bära dessa kostnader – inte skulle kunna uppfyllas.
As the exportable surplus is the difference between Community production under quotas A and B and consumption within the Community, the latter is not intended to include the quantities of exported products, regardless of whether they have or have not benefited from export refunds.
Eftersom det överskott som kan exporteras utgörs av skillnaden mellan gemenskapsproduktionen enligt kvoterna A och B och konsumtionen inom gemenskapen, omfattar inte den sistnämnda produktionskvantiteter som har exporterats med eller utan exportbidrag.
The quantities of exported products cannot be considered to have been disposed of for consumption within the Community, within the meaning of Article 15(1)(b) of Regulation No 1260/2001.
Följaktligen kan inte produktkvantiteter som har exporterats betraktas som avyttrade för konsumtion inom gemenskapen i den mening som avses i artikel 15.1 b i förordning nr 1260/2001.
financing of the costs of disposing of Community production surpluses, in accordance with the principle of self-financing.
framför allt en rättvis finansiering av kostnaderna för att avsätta gemenskapens överskottsproduktion.
Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of product.
Artikel 15.1 d i förordning nr 1260/2001 ska tolkas så att samtliga produktkvantiteter som har exporterats och som omfattas av denna artikel ska beaktas vid fastställandet av den beräknade genomsnittliga förlusten per ton, oberoende av om det faktiskt har utgått bidrag eller inte.
It follows that the method of calculating the average loss per tonne of sugar which takes into consideration only the quantities of exported products which actually gave rise to the payment of refunds does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Härav följer att en metod för att beräkna den genomsnittliga förlusten per ton socker som endast beaktar export som sker med bidrag inte är förenlig med artikel 15 i förordning nr 1260/2001.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 fixing production levies in the sugar sector for the marketing years 2002/03 and 2003/04, which apply that method, are invalid.
Följaktligen är förordningarna nr 1762/2003 och 1775/2004, i vilka produktionsavgifterna fastställs för socker avseende regleringsåren 2002/2003 och 2003/2004 enligt denna metod, ogiltiga.
By contrast, examination of Regulation No 1837/2002, which refers to the marketing year 2001/02, has not disclosed the existence of any factors liable to affect its validity since the average loss was calculated on the basis of the total quantities of sugar exported in the form of processed products, regardless of whether or not those exports had actually benefited from refunds.
Vad däremot beträffar förordning nr 1837/2002, som avser regleringsåret 2001/2002 har det inte framkommit några omständigheter som medför att förordningens giltighet kan ifrågasättas, eftersom den genomsnittliga förlusten beräknades utifrån samtliga kvantiteter socker som exporterats som bearbetade produkter, oberoende av om det faktiskt utgått bidrag eller inte.
The estimated total loss — obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss — will be excessive if a product may be considered to have been exported for the purpose of calculating the exportable surplus but was not correspondingly taken into account for the purpose of the calculation of the average loss, the denominator of which is the total tonnage of export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Den beräknade totala förlusten – som erhålles genom att det överskott som kan exporteras multipliceras med den genomsnittliga förlusten – skulle nämligen övervärderas, om en produkt kunde anses som exporterad, vid beräkningen av det överskott som kan exporteras, och inte på motsvarande sätt kunde beaktas vid beräkningen av den genomsnittliga förlusten, där den avgörande omständigheten utgörs av den totala kvantitet för vilken exportåtaganden gjorts under det aktuella regleringsåret.
Thus, with the exception of the largely theoretical case in which all exports benefit from refunds, the system introduced by the Commission, by excluding from export obligations the quantities exported without refunds, inasmuch as it resulted, in practice, in fixing a priori the total loss at an amount greater than that of the costs linked to refunds, goes beyond the objective of Regulation No 1260/2001, and in particular beyond that of the equitable
Bortsett från den i grunden teoretiska situation där bidrag utgår för all export, innebär det system som kommissionen har infört i praktiken att den totala förlusten på förhand fastställs till ett belopp som är högre än kostnaderna för bidragen, vilket går utöver syftet med förordning nr 1260/2001 och
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT SHARPSTON — MÅL C-5/06 OCH FÖRENADE MÅLEN C-23/06–C-36/06
SHARPSTONdelivered on 14 June 2007
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATSHARPSTON föredraget den 14 juni 2007 1
In the present cases the Court is asked whether the method of calculation applied by the Commission for setting the amount of production levies intended to finance the common organisation of the markets in the sugar sector is valid.
I förevarande mål har domstolen tillfrågats om den beräkningsmetod som kommissionen använder för att fastställa storleken på de produktionsavgifter som syftar till att finansiera den gemensamma organisationen av marknaden för socker är giltig.