natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hoechst submits, first of all, that the amount of the fine calculated before its cooperation was taken into account, namely EUR 198 million, corresponds to almost five times the total volume of the market for sorbates in the EEA for 1995 as stated in Table I of the Decision, namely EUR 44.6 million.
Hoechst har inledningsvis anfört att det bötesbelopp som fastställdes innan dess samarbete beaktades, nämligen 198 miljoner euro, motsvarar nästan fem gånger marknadens totala volym inom EES år 1995, som konstaterades i tabell I i beslutet, närmare bestämt 44,6 miljoner euro.
Such a fine is wholly disproportionate.
Ett sådant bötesbelopp är fullständigt oproportionerligt.
Hoechst further submits that the Commission has a discretion under Regulation No 17 when fixing the amount of the fine, but the exercise of that discretion is not entirely free owing to the general principles of Community law and also to the Guidelines with which the Commission is required to comply when calculating the
Hoechst har i övrigt påpekat att kommissionen besitter ett utrymme för skönsmässig bedömning enligt förordning nr 17 för att fastställa bötesbeloppet, men att kommissionen inte är helt fri vid utövandet av detta utrymme med anledning av att den ska beakta allmänna gemenskapsrättsliga principer och riktlinjer vid beräkningen av böterna (Hoechst har särskilt hänvisat till förstainstansrättens dom av den 9 juli 2003
The nature of the infringement
Överträdelsens art
Referring first of all in particular to Section 1 A of the Guidelines and to Daesang and Sewon Europe v Commission, paragraph 289 above (paragraph 38), Hoechst submits that the basic amount of the fine is fixed according to the gravity and duration of the infringement.
Hoechst har inledningsvis hänvisat särskilt till punkt 1 A i riktlinjerna och till domen i det ovan i punkt 289 nämnda målet Daesang och Sewon Europe mot kommissionen (punkt 38), och har påpekat att böternas utgångsbelopp fastställs på grundval av överträdelsens allvar och varaktighet.
The gravity of the infringement is determined according to a number of criteria set out in the Guidelines.
Överträdelsens allvar fastställs enligt flera kriterier som anges i riktlinjerna.
Those criteria include the nature of the infringement, its actual impact on the market and the size of the geographical market, and also the actual economic capacity of the undertaking to cause significant damage to its competitors and to consumers.
Bland dessa kriterier ingår överträdelsens art, dess konkreta påverkan på marknaden och omfattningen av den relevanta geografiska marknaden, samt företagens ekonomiska kapacitet att vålla konkurrenter och konsumenter betydande skada.
On the substance, Hoechst takes issue in four respects with the finding in the Decision that the infringement was very serious.
Hoechst har i sak åberopat fyra anmärkningar mot kommissionens konstaterande i beslutet att överträdelsen var av mycket allvarlig art.
First, Hoechst contends that the assessment of the gravity of the infringement wrongly attributes damaging effects to it.
Hoechst anser för det första att det var med orätt som kommissionen vid sin bedömning av överträdelsens allvar kom fram till att överträdelsen hade skadliga effekter.
Second, it submits that none of its directors at a very high level participated in the infringement.
Hoechst har för det andra anfört att företagets högsta chefer inte deltog i överträdelsen.
Third, Hoechst maintains that the Commission made an error of law in dividing the undertakings into different categories.
Hoechst har för det tredje gjort gällande att kommissionen gjorde en felaktig rättslig bedömning då den delade in företagen i olika kategorier.
Fourth, it criticises the multiplier for deterrence used by the Commission.
Företaget har för det fjärde kritiserat den multiplikator med avskräckande syfte som kommissionen använde.
— The effects of the infringement
— Överträdelsens inverkan
Hoechst submits that the Commission presumes that the cartel caused harm to consumers.
Hoechst har påpekat att kommissionen antog att kartellen i fråga har medfört skada för konsumenterna.
That presumption is an essential ground that led to the imposition of a heavy penalty on the undertakings concerned.
Detta antagande utgjorde ett avgörande skäl för att ålägga de berörda företagen en allvarlig påföljd.
Hoechst refers, in that regard, to
Hoechst har i detta hänseende hänvisat
HOECHST v COMMISSION recitals 333 to 336 and 341 and 341 to the decision and also to a Commission press release dated 1 October 2003.
HOECHST MOT KOMMISSIONEN till skälen 333–336, 340 och 341 i beslutet samt till ett pressmeddelande från kommissionen av den 1 oktober 2003.
In particular, Hoechst maintains that what are alleged to be the harmful effects of the cartel in question were stated to be one of the three factors (nature of the infringement, its impact and the fact that the cartel covered the whole of the EEA) that served to determine the gravity of the infringement (recital 344 to the Decision).
Hoechst anser närmare bestämt att den aktuella kartellens påstått skadliga effekter utgör en av tre omständigheter (överträdelsens art, påverkan och omfattning av kartellen inom hela EES) på grundval av vilka överträdelsens allvar fastställdes (skäl 344 i beslutet).
Since no weighting of those factors is to be found in the Decision, Hoechst concludes that one third of the total amount of the fine was fixed on the basis of what are alleged to be the harmful effects of the cartel.
Eftersom dessa omständigheter inte har vägts mot varandra i beslutet har Hoechst dragit slutsatsen att en tredjedel av det totala bötesbeloppet fastställdes på grundval av den aktuella kartellens påstått skadliga effekter.
In fact the Commission has not succeeded in adducing evidence of a negative impact of the infringement in this case.
Kommissionen lyckades emellertid inte bevisa att överträdelsen hade en skadlig påverkan i förevarande fall.
Thus, recitals 105, 109, 333 to 337 and 342 to the Decision contain no evidence that the infringement had a negative impact.
Skälen 105, 109, 333–337 och 342 i beslutet innehåller sålunda inte något bevismaterial avseende överträdelsens skadliga påverkan.
As regards recital 105 to the Decision, Hoechst maintains that the fact that for long periods the target prices were not reached should rather be regarded as indicating or as providing evidence that the price agreements did not work.
Hoechst anser med avseende på skäl 105 i beslutet att den omständigheten att riktpriserna under långa perioder inte uppnåddes snarare borde ses som ett tecken på eller bevis för att avtalen om prissättning inte fungerade.
That is apparent, in particular, from recitals 163 to 188 to the Decision.
Detta framgår särskilt av skälen 163–188 i beslutet.
Hoechst refers, moreover, to the information set out at recitals 210, 217, 224 and 228 to the Decision and emphasises that for five consecutive years no increase in the target prices was obtained.
Hoechst har i övrigt hänvisat till de uppgifter som anges i skälen 210, 217, 224 och 228 i beslutet och har betonat att riktpriserna inte höjdes under fem på varandra följande år.
As regards recital 109 to the Decision, it is based solely on an estimate on the part of Chisso.
Med avseende på skäl 109 i beslutet, är dess innehåll enbart grundat på en uppskattning av Chisso.
As regards recitals 333 and 334 to the Decision, Hoechst emphasises that the Commission recognises that the effects of the cartel on the relevant market in this case cannot be measured precisely.
Hoechst har med avseende på skälen 333 och 334 i beslutet betonat att kommis -sionen kände till att kartellens inverkan på den aktuella marknaden i förevarande fall inte kunde uppskattas exakt.
However, the Commission also finds that the agreement in issue undoubtedly had an actual impact on the sorbates market in the EEA.
Kommissionen fann emellertid även att avtalet i fråga utan tvekan faktiskt hade inverkat på marknaden för sorbater inom EES.
The explanations provided by the Commission in that regard are far from being probative.
Kommissionens motivering i detta hänseende är långt ifrån övertygande.
In particular, Hoechst is unable to see how a concerted reduction
Hoechst förstår inte hur en avtalad prissänkning, såsom kommissionen har åberopat, kan inverka skadligt på
Hoechst emphasises, moreover, that an actual impact can be found only where, first, it was established that the target prices were higher than the hypothetical market prices and, second, those prices had been achieved, at least in part.
Hoechst har för övrigt påpekat att det enbart kunde fastställas att det föreligger en skadlig påverkan om det är utrett att riktpriserna i fråga är högre än de hypotetiska priserna på marknaden, och om dessa priser åtminstone delvis har uppnåtts.
Those factors are not present in this case.
Det förelåg i förevarande fall inte sådana omständigheter.
As regards recital 335 to the Decision, Hoechst contends that the fact that the sales volumes found in the table in recital 112 to the Decision (Table II) coincide with the agreed quotas might indicate that the agreements had operated properly if there had not been any ‘grey quantities’, that is to say, quantities sold and not declared to the members of the cartel.
Hoechst har med avseende på skäl 335 i beslutet gjort gällande att den omständigheten att de försäljningsvolymer som är inskrivna i tabellen i skäl 112 i beslutet (tabell II) motsvarar de fastställda kvoterna hade kunnat utgöra ett tecken på att avtalen fungerade väl, om det inte hade förekommit ”gråa volymer”, nämligen sålda volymer som deltagarna i kartellen inte hade informerats om.
In this case, such sales of ‘grey quantities’ were made, in particular by Hoechst.
I förevarande fall hade sådana ”gråa volymer” emellertid förekommit, bland annat hos Hoechst.
Furthermore, Hoechst maintains that the Commission ought to have proved, in addition, that agreements on volumes had led to an artificial scarcity of supply and thus to abusive prices being charged to buyers.
Hoechst har i övrigt anfört att kommissionen dessutom borde ha bevisat att dessa överensstämmande volymer medförde en konstlad minskning av utbudet, och således oskäliga priser för köparna.
As regards recital 336 to the Decision, it is incorrect to presume that sorbates producers were able to control not only the sorbates market but also to a large extent the preservatives market.
Det är i förhållande till skäl 336 i beslutet felaktigt att presumera att tillverkarna av sorbater kunde kontrollera inte enbart marknaden för sorbater, utan även till stor del marknaden för konserveringsmedel.
Hoechst asserts in that regard that there is no single market for preservatives.
Hoechst har i detta hänseende påpekat att det inte fanns någon marknad enbart för konserveringsmedel.
As regards, last, recitals 337 and 342 to the Decision, it is contradictory to claim, on the one hand, that the agreements in question were implemented throughout the infringement period and, on the other, that the existence of external factors, which may themselves also have influenced the evolution of prices for the product, means that it is difficult to reach conclusions as to the relative importance of all possible causes.
Det är slutligen med avseende på skälen 337 och 342 i beslutet motsägelsefullt att påstå å ena sidan att avtalen i fråga genomfördes under den period då överträdelsen pågick, och å andra sidan att förekomsten av externa faktorer som också kan påverka utvecklingen av varans pris medförde att det var svårt att dra slutsatser med avseende på den relativa betydelsen av samtliga möjliga orsaker.
The conclusion set out at recital 341 to the Decision, that the conscious implementation of the cartel agreements had an actual impact on the sorbates market in the EEA is, in those circumstances, incorrect.
Den slutsats som anges i skäl 341 i beslutet, enligt vilken avtalets avsiktliga genomförande hade en konkret påverkan på marknaden för sorbater, är under dessa förhållanden felaktig.
— The participation of high-level directors in the anticompetitive agreements
— Deltagande av chefer på hög nivå i de konkurrensbegränsande avtalen
The Commission contends that the anticompetitive agreements were conceived, directed and encouraged by the directors of the undertakings concerned at a very high level (recital 323 to the Decision).
Kommissionen påstod i beslutet att de konkurrensbegränsande avtalen planerades, leddes och uppmuntrades av chefer på högsta nivå inom de berörda företagen (skäl 323 i beslutet).
Hoechst maintains that that assertion is contrary to the obligation to state reasons imposed on the Commission under Article 253 EC.
Detta påstående är enligt Hoechst oförenligt med den motiveringsskyldighet som åligger kommissionen enligt artikel 253 EG.
In particular, the Commission ought to have established what factors were at the basis of its conclusion (Case T-15/99 Brugg Rohrsysteme v Commission [2002] ECR II-1613, paragraph 210).
Kommissionen borde närmare bestämt ha fastställt de omständigheter på grundval av vilka den drog denna slutsats (förstainstansrättens dom av den 20 mars 2002 i mål T-15/99, Brugg Rohrsysteme mot kommissionen, REG 2002, s. II-1613, punkt 210).
It is not true, moreover, that the persons who participated in the cartel were directors at a very high level, at least so far as Hoechst is concerned.
Det stämmer i övrigt inte att de personer som deltog i kartellen var chefer på högsta nivå, åtminstone vad beträffar Hoechst.
Referring to the grounds of the judgment in ABB Asea Brown Boveri v Commission, paragraph 75 above (paragraphs 33 to 38), Hoechst emphasises that its two most senior employees, referred to at recital 96 to the Decision, were sales directors of one of Hoechst’s 8 to 12 business areas.
Hoechst har hänvisat till skälen i domen i det ovan i punkt 75 nämnda målet ABB Asea Brown Boveri mot kommissionen (punkterna 33–38) och betonat att de två medarbetare som hade högst rang av dem som deltog i kartellen, och som avses i skäl 96 i beslutet, var försäljningschefer för en av Hoechsts 8–12 verksamhetsområden.
They both reported to a sector director and to a sales director of the business sector concerned, and both were at below-director level.
Båda var underordnade en områdeschef och en försäljningschef för den berörda verksamhetssektorn, vilka i sin tur var underordnade företagsledningen.
The other employees named in the decision were junior management or had no management role.
De andra medarbetarna som beskrivs i beslutet var lägre tjänstemän eller personer som inte hade någon chefsroll i företaget.
Last, even if employees of other undertakings concerned were to be considered to be directors at a very high level, that could not lead to an increase in the basic amount of Hoechst’s fine.
Hoechst har slutligen anfört att även om personer i andra berörda företag som deltog i kartellsamarbetet skulle anses ingå bland de högsta cheferna, borde detta inte medföra en höjning av böternas grundbelopp vad avser Hoechst.
In effect, the gravity of Hoechst’s infringement cannot depend on the position of the employees of the other undertakings that took part in the infringement.
Överträdelsens allvar kan nämligen inte bero på vilken ställning de anställda i de andra deltagande företagen har.
— The division of the undertakings into categories
— Indelningen av företagen i kategorier
Hoechst claims that the distinction between the starting amounts, EUR 20 million for Hoechst and EUR 6.66 million for all the other undertakings concerned, is unacceptable in the light of the nature of the infringement, which is the same for all the undertakings.
Hoechst har först påpekat att skillnaden i utgångsbelopp, vilket fastställdes till 20 miljoner euro för Hoechst och till 6,6 miljoner euro för de andra berörda företagen, inte är godtagbar med hänsyn till överträdelsens art, som var densamma för samtliga företag.
Furthermore, referring to CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above (paragraph 405 et seq.), Hoechst asserts that the division of the undertakings into categories, in the context of the calculation of the starting amount, should first and foremost observe the principle of equal treatment.
Hoechst har i övrigt hänvisat till domen i de ovan i punkt 220 nämnda förenade målen CMA CGM m.fl. mot kommissionen (punkt 405 och följande punkter) och påpekat att det vid indelningen av företagen i kategorier med avseende på beräkningen av utgångsbeloppet först och främst borde tas hänsyn till principen om likabehandling.
In this case, the Commission differentiated the undertakings’ starting amounts according to their supposed capacity to harm competition and according to the damage alleged to have been caused to competition (recital 349 to the Decision).
Kommissionen fastställde i förevarande fall gradvis högre utgångsbelopp för företagen med utgångspunkt från deras förmodade möjlighet att skada konkurrensen och deras bidrag till den påstådda skadliga inverkan på konkurrensen (skäl 349 i beslutet).
It chose as a yardstick the market share of each undertaking on the worldwide sorbates market (recital 350 to the Decision).
Kommissionen valde som mått varje företags marknadsandel på den världsomspännande marknaden för sorbater (skäl 350 i beslutet).
In that regard, first, Hoechst observes that the four Japanese producers each held market shares of up to 15%, which, taken together, might constitute a worldwide market share equivalent to more than twice Hoechst’s share.
Hoechst har i detta hänseende för det första anfört att de fyra japanska tillverkarna vardera innehade en marknadsandel på upp till 15 procent, vilka vid addering tillsammans kunde utgöra en marknadsandel som var mer än dubbelt så stor som Hoechsts.
In the light of the solidity of the Japanese producers’ export cartel and their always perfectly concerted conduct at cartel meetings, Hoechst was of secondary importance in the evolution of the worldwide market.
Med beaktande av de japanska tillverkarnas solida konkurrensbegränsande samverkan vid export och deras alltid perfekt samordnade agerande vid mötena avseende kartellen, intog Hoechst en sekundär betydelse i utvecklingen av den världsomspännande marknaden.
Thus, on the basis of the bracket of the Japanese producers’ market shares, Hoechst contends that the basic amount for those producers ought to have been between 1.61 and 2.54 times higher than for Hoechst.
Hoechst anser på grundval av de japanska tillverkarnas marknadsandelar angivna i intervall, att grundbeloppet vad avser dessa tillverkare borde ha varit 1,61–2,54 gånger högre än grundbeloppet vad avser Hoechst.
That would have corresponded, assuming an appropriate fine for the Japanese producers (including Chisso), to a basic amount of between EUR 10.4 million and EUR 16.65 million and therefore — all other things remaining unaltered — to a reduction of between EUR 16.58 million and EUR 47.52 million in Hoechst’s fine.
Detta skulle, vid utgångspunkt från ett lämpligt bötesbelopp för de japanska tillverkarna (inklusive Chisso) motsvara ett grundbelopp på mellan 10,4 och 16,65 miljoner euro, och alltså – om övriga omständigheter inte ändras – en nedsättning av bötesbeloppet med mellan 16,58 och 47,52 miljoner euro vad avser Hoechst.
Second, in any event, and even if each Japanese producer’s market share were to be considered separately, the calculation of the fine per 1% market share would correspond to a starting amount of between EUR 0.44 million and EUR 0.7 million.
Beräkningen av bötesbeloppet för en marknadsandel på 1 procent motsvarar för det andra, i vilket fall som helst och även om varje japansk tillverkares marknadsandel beaktas separat, ett utgångsbelopp på mellan 0,44 och 0,7 miljoner euro.
Hoechst submits that it was at a disadvantage, since, if the Commission had applied the same criteria to it, its starting amount ought to have been between EUR 10.38 million and EUR 16.52 million.
Hoechst behandlades ofördelaktigt eftersom utgångsbeloppet för företaget, om kommissionen hade tillämpat samma villkor för det, borde ha varit mellan 10,38 och 16,52 miljoner euro.
All other things remaining equal, its fine was between EUR 17.3 million and EUR 47.62 million higher than it ought to have been.
Bötesbeloppet var därmed, allt annat lika, mellan 17,3 och 47,62 miljoner euro för högt.
Third, a comparison with other recent decisions shows that the Commission departed in this case from its principles relating to the fixing of fines by categories.
En jämförelse med andra kommissionsbeslut som antagits nyligen visar för det tredje att kommissionen i förevarande fall gjorde avsteg från sina tidigare fastslagna principer avseende fastställelse av böter per kategori.
Hoechst refers in that regard to Commission Decision 2006/460/EC of 17 December 2002 relating to a proceeding pursuant to Article 81 of the EC Treaty and Article 53 of the EEA Agreement against SGL Carbon AG, Le Carbone-Lorraine SA, Ibiden Co., Ltd, Tokai Carbon Co., Ltd, Toyo Tanso Co., Ltd, GrafTech International, Ltd, NSCC Techno Carbon Co., Ltd, Nippon Steel Chemical Co., Ltd, Intech EDM BV and Intech EDM AG (Case COMP/E-2/37.667 — Specialty graphites), which forms the subjectmatter of the judgment of 15 June 2005 in Case T-71/03 Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 118 above.
Hoechst har i detta hänseende hänvisat till kommissionens beslut 2006/460/EG av den 17 december 2002 om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet mot SGL Carbon AG, Le Carbone-Lorraine SA, Ibiden Co., Ltd, Tokai Carbon Co., Ltd, Toyo Tanso Co., Ltd, GrafTech International, Ltd, NSCC Techno Carbon Co., Ltd, Nippon Steel Chemical Co., Ltd, Intech EDM BV och Intech EDM AG (ärende COMP/E-2/37.667 – Specialgrafit), vilket föranledde förstainstansrättens dom av den 15 juni 2005 i de ovan i punkt 118 nämnda förenade målen T-71/03, Tokai Carbon m.fl. mot kommissionen.
In that decision, the Commission, inter alia, fixed fines with a starting amount of EUR 20 million for an undertaking with a market share of between 30 and 40% and at EUR 14 million for an undertaking with a market share of between 21 and 27%.
Kommissionen fastställde i det beslutet böter med ett utgångsbelopp på 20 miljoner euro, för ett företag som innehade en marknadsandel på mellan 30 och 40 procent, och på 14 miljoner euro, för ett företag som innehade en marknadsandel på mellan 21 och 27 procent.
Furthermore, in the same decision, because they had participated in a different cartel relating to extruded specialty graphite, the two undertakings concerned, whose market shares were between 25 and 30%, were given fines with a starting amount of EUR 15 million.
I samma beslut ålades i övrigt, med anledning av en annan kartell som avsåg strängpressad specialgrafit, de två bötfällda företagen, vilka innehade marknadsandelar på mellan 25 och 35 procent, böter med ett utgångsbelopp på 15 miljoner euro vardera.
By way of proof, Hoechst offers the nonconfidential version of that decision (after publication) and also the testimony of a Commission official.
Hoechst har som bevisning lagt fram den icke-konfidentiella versionen av detta beslut (efter offentliggörande) samt ett vittnesmål av en tjänsteman vid kommissionen.
In the light of those principles, Hoechst contends that its basic amount in the present case ought to have been much lower (EUR 24.75 million or EUR 29.7 million, depending on whether the starting amount was EUR 14 million or EUR 15 million, all other things being equal).
Hoechst anser, med beaktande av dessa principer, att det grundbelopp som fastställdes med avseende på företaget i förevarande fall borde ha varit mycket lägre (24,75 eller 29,7 miljoner euro beroende på om utgångsbeloppet är 14 eller 15 miljoner euro, allt annat lika).
— The increase to take account of Hoechst’s size and worldwide resources
— Multiplikationsfaktorn genom vilken Hoechsts storlek och samlade resurser beaktades
The Commission again subjected Hoechst to unequal treatment when it multiplied its starting amount of EUR 20 million by a group factor of 2.
Kommissionen särbehandlade Hoechst på nytt då den multiplicerade utgångsbeloppet för företaget som hade fastställts till 20 miljoner euro med en gruppfaktor på två.
Other undertakings
Andra