natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Particularly important were structural developments in the European economy, which at the beginning of the EU unification process rested on large manufacturing and financial groups with relatively few sectors, and which has since developed to include millions of micro as well as small and medium size businesses, all of which display a rugged independence.
På gemenskapsnivå är det lätt att hitta dussintals situationer av detta slag inom ramen för sammanhållningspolitiken.
The problem of the democratic deficit in the European institutional framework made its appearance when these new entrepreneurs realised that they were the primary target of most of EU regulatory activities, with no power to control or intervene in the process.
Men man måste vara mycket försiktig innan man hävdar att dessa situationer utgör nya styrelseformer.
This posed a problem for individual citizens, particularly those belonging to communities accustomed by tradition and culture to exercise a high degree of control over the workings of their own governmental bodies.
Det är bättre att se dem som samarbetsexperiment mellan den offentliga sektorn på olika nivåer och den privata sektorn.
In third place, the process of intensifying economic integration through the Single European Act of 1986, the internal market (January 1993), the Maastricht Treaty of 1992 and the single currency (January 1997 and 1999) should be mentioned.
Sådana samarbetsformer kommer att kunna bidra med intressant information när det gäller att underlätta en bättre utformning av styrelseformer i större skala, till exempel i nationell eller europeisk skala.
Their effects are yet to be assessed.
Begränsningen för dessa samarbetsformer är att de har specifika mål snarare än generella.
Progress in common foreign and security policy, external affairs and the search for common ground in justice and internal matters are also of considerable importance.
De är avsedda att nå vissa enskilda mål, och de faller samman i det ögonblick dessa mål har uppnåtts.
Fourthly, the decision to give the European Commission the power to act, not merely as the monitor of the integration process and initiator of the legislation, but also as a supporter of development (see Structural Funds, research and development, environment, SMEs and international cooperation).
Det är dessutom allmänt känt att de organ som besitter den formella makten aldrig gör avkall på sina egna prerogativ utan bibehåller sin kontrollfunktion och rätten att vidta korrigerande eller till och med alternativa åtgärder om ett visst kontrakt inte skulle fullföljas.
Another matter to be considered is the progress in participation and in the exercise of democratic control in the EU by means of the growing legifimisation of the role played by the EP.
Ett system av styrelseformer som är skilt från den formella verkställande makten eller som till och med inrättas utan någon verkställande behörighet får en otillräcklig konceptuell kapacitet och det är knappast något som skulle vara önskvärt.
The clash with the Commission, which culminated in the resignation of the European Commission chaired by President Jacques Santer, was the tip of the iceberg of this drive towards new institutional balances in the EU.
Styrningen bör med andra ord utövas inom ramen för regler som utformats eller överenskommits av dem som har det verkställande ansvaret. Dessa bör between administrative innovation, economic development and social
Finally, the growing number of economic and social operators, often independent of the traditional representative organisations, has led to an increase in the participation of civil society in EU affairs.
Det är uppenbart att det finns en verkställande funktion inom EU, men det går inte att entydigt peka ut en verkställande myndighet: EU regergs utgn någon regering. Detta är bara en av de nuvarande paradoxerna i EU:s institutionella konstruktion.
As a result, the prominent position of the European institutions has been called into question.
De europeiska medborgarna är fortfarande suveräna, men bara inom sina respektive medlemsstater.
It has also led to a wide range of calls for more democratic control, a clear distribution of responsibilities and powers, transparency, accountability, etc.
Enskilda medborgare, företag och organisationer kan emellertid vända sig till EG-domstolen eller överklaga direkt till kommissionen för att skydda sina egna intressen, ¡bland i strid med sina respektive nationella förvaltningar.
The relations between enterprises and Member States followed a similar path: the dominant position of central administration has been contested.
Trots att de flesta resolutioner som antas på EU-nivå har tvingande effekter för de europeiska medborgarna finns det ingen tydligt identifierbar myndighet med politisk makt4.
The various systems were obliged to adapt or launch the "social dialogue", or to introduce forms of administrative decentralisation or even devolution.
Även om beslutsprocesserna genomförs i organ med en stark demokratisk bas som Europaparlamentet och rådet händer det att beslut med konstitutionella inslag kan bli föremål för folkomröstningar i enskilda medlemsstater och förkastas av medborgarna.
To sum up, the theme of governance in the EU should be approached in the light of contextual factors such as:
Många forskare, till exempel Beate Kohler-Kock och Roiner Eising, delar in styrelseformerna i fyra olika grupper (statism, korporativism, pluralism och nätverksstyrning), och de lägger till att det bara är den senare typen som skulle kunna bidra till att lösa problemen med Europeiska unionens styrelseformer.
- The size of the European Union - The changes in European economy
För att styra EU måste man sammanföra de relevanta aktörerna inom stat och samhälle och bygga upp strukturer kring specifika frågeställningar."
- The intensification of the process of European integration - The increase and spread of activities of the European Commission - The increased demand for democratic control - Representation of interests, social dialogue, regional lobbies
Häri ligger förmodligen nyckeln när det gäller att hitta pragmatiska lösningar på problemet med det demokratiska underskottet och styrelseformerna.
Each of these "contextual factors" needs to be thoroughly analysed in order to better understand the reasons that have brought different sectors of European society, politicians and institutions to look for new kinds of interaction between European institutions and society and different ways of involving national and sub national institutional players.
Behovet av att reagera på problemen i samband med EU:s styrelseformer har uppkommit ur en serie faktorer som växt fram under de senaste tio åren inom EU:s rättsliga och institutionella system och i ett europeiskt ekonomiskt och socialt sammanhang.
Some of those factors played an autonomous role, being linked to political decisions (enlargement, internal market, change in the EU economy); others were influenced by the effects of the political decisions.
Av primär betydelse är Europeiska unionens övergripande dimension, dvs. dess medlemsstater.
Such an anglysis will gppear in the following chapters, providing additional evidence with which to put the problem of governance in the proper light and to support the suggestions which will conclude the study.
De senaste tre utvidgningarna med Grekland, Spanien, Portugal, Sverige, Finland och Österrike har i grunden förändrat EU:s geopolitiska utformning och socioekonomiska komplexitet.
3.1 The size of the European Union
måste frågan om styrelseformer inom
J.J Geographic extent
3.1.7 Den geografiska dimensionen
The process of EU enlargement has been under way since 1973 when the EU6 expanded to EU9 with the accession of the United Kingdom, Ireland, and Denmark.
EU:s utvidgning har pågått sedan 1973, när gemenskapen utvidgades från sex till nio medlemmar genom att Storbritannien, Irland och Danmark blev medlemmar.
Greece joined in 1981, and Spain and Portugal in 1 986.
Grekland blev medlem 1981 och Spanien och Portugal 1986.
With German reunification in 1990, the former East Germany also was absorbed into the Community and later, in 1995, Sweden, Finland and Austria also joined.
I och med den tyska återföreningen 1990 upptogs också före detta DDR i gemenskapen och senare, 1995, gick även Sverige, Finland och Österrike med.
The number of EU Member States has grown from the original six to fifteen, and several more are knocking at the door.
Antalet medlemsstater i EU har ökat från det ursprungliga sex till femton och fler stater knackar på dörren.
Figure 2 : Compared demographic data
Figur 2 Demografiska data
2 in EU 6 to 3941 km
Arean ökade från 1 277 km2 i EU 6 till 3 941 km2i EU 15.
IS5 i 50 number of inhabitants also increased from 1 85 million in EU 6 to 375 million in EU 15.
150 invånare ökade från 185 miljoner i EU 6 till 375 miljoner i EU 15.
Figure 3: Geographic distances between opposite poles
Figur 3: Geografiska avstånd mellan motsatta poler
In EU 6: 1700km between the northern Netherlands and southern Italy and 2000km between northern France and southern Italy.
Avstånd i EU 6: 1 700 km mellan norra Nederländerna och södra Italien och 2 000 km mellan norra Frankrike och södra Italien.
In EU 10: 2000km between Denmark and Sardinia and 3000km between Ireland and Greece.
I EU 10: 2 000 km mellan Danmark och Sardinien och 3 000 km mellan Irland och Grekland.
In EU15, the diagonal distance between Ireland and Greece has remained the same but the other diagonal is now from northern Finland to southern Portugal and measures 4000km.
I EU 15 har diagonalen Irland­Grekland förblivit detsamma, men den andra diagonalen går nu mellan norra Finland och södra Portugal och mäter 4 000 km.
The estimated coastline is approx. 60.000 km and Europe has acquired a 1 300 km border zone with Russian Federation.
Kustlinjen är uppskattningsvis 60 000 km lång och Europa har fått 1 300 km gräns mot Ryska federationen.
Apart from the basic geographical factors, Europe is also being influenced by different cultural, political and economic development paths, by different languages and cultures and different ways of life in its different parts.
Frånsett de grundläggande geografiska faktorerna påverkas Europa även av olika kulturella, politiska och ekonomiska utvecklingslinjer, olika språk­ och kulturområden och skilda livsstilar i unionens olika delar.
The accession of Austria, Finland and Sweden, for example, brought about changes in the EU geo­political situation but also introduced a new administrative culture and a greater focus on environmental issues and natural resources within the northern areas.
Att Finland, Sverige och Österrike blev medlemmar förändrade till exempel EU:s geopolitiska tillgångar, men det tillförde också en ny förvaltningskultur och en ökad uppmärksamhet när det gäller miljö och naturresurser inom ramen för den nordliga dimensionen.
The border zone with former Soviet Union countries will increase sharply with EU-25 and Europe will border on regions culturally very different from the other Member States.
Gränszonen mot före detta Sovjetunionen kommer att utökas kraftigt i och med EU 25, och Europa kommer att gränsa till regioner som kulturellt skiljer sig kraftigt från övriga medlemsstater.
J.2 Greater disparities
J.2 Större skillnader
The EU has become one of the largest and economically strongest regions in the world, with 375 million inhabitants covering an area of 3.9 million km2 and with an annual GDP of 6 800 million euro.
EU har blivit en av världens största och ekonomiskt starkaste regioner, med 375 miljoner invånare på
The successive enlargements of the Union have also been led to greater disparities between Member
2 och med en årlig BNP på 6 800 miljarder euro.
The following figure shows the negative change in GDP/capita caused by different enlargements.
I nedanstående figur visas den negativa förändringen av BNP per capita på grund av de olika utvidgningarna.
Figure 4 : impact of successive EU-enlargements
Figur 4: Effekterna av EU:s utvidgning
Increase in surface
nO l n av Befolkning
Increase in population ι Increase in total GDP
■ OknHv loto) BNP
D Change of GDP/capita
B A­.!­ av BNP:capita capita
According to the EC last progress report on economic and social cohesion, economic disparities between the present Member States still persist but have diminished substantially since 1988'.
Enligt Europeiska kommissionens senaste lägesrapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen finns det fortfarande ekonomiska skillnader mellan de nuvarande medlemsstaterna, men de har minskat betydligt sedan 1988'.
Lower income per head at regional level is associated with lower output per person employed, lower levels of education and training - despite significant progress achieved in recent years - less research and development activity and innovation, as well as a slower introduction of the new information and communication technologies.
En lägre inkomst per capita på regional nivå är kopplad till en lägre produktivitet per anställd, lägre utbildningsnivå - trots betydande framsteg under senare år - mindre forskning och teknisk utveckling, färre innovationer och en lägre takt när det gäller att införa ny informations- och kommunikationsteknik.
On the other hand, there has been a marked improvement in relative infrastructure endowment in less prosperous regions, a key factor in their longer-term development prospects.
A andra sidan har det skett en märkbar förbättring av infrastrukturen i mindre välmående regioner, vilket är en avgörande faktor för deras långsiktiga utvecklingsmöjligheter.
The main change concerns the cohesion countries, which have moved considerably closer to the Community average in terms of per capita GDP.
Den viktigaste förändringen gäller sammanhållningsländerna, som har kommit betydligt närmare genomsnittet inom gemenskapen vad gäller BNP per capita.
Ireland is the clearest example of this, with per capita GDP rising from 64% of the EU average in 1988 to 112% in 1999, as can be seen in the Table below.
Irland är det tydligaste exemplet på detta. Som framgår av tabellen nedan har den irländska BNP per capita ökat från 64 procent av genomsnittet inom EU 1988 till 112 procent 1999.
The extent to which the other three cohesion countries lag behind has shrunk by almost one third, i.e. from 68 to 79%.
Eftersläpningen för de övriga tre sammanhållningsländerna har minskat med nästan en tredjedel, dvs. från 68 procent till 79 procent.
At present the EU can be divided into two groups of countries in terms of gross domestic output.
För närvarande kan länderna i EU delas in i två grupper vad gäller bruttonationalprodukten.
There is a clear gap between Spain, Greece and Portugal and the other Member States, where the level of GDP per head is similar to or above average.
Det finns en tydlig skillnad mellan Spanien, Grekland och Portugal och övriga medlemsstater, där den genomsnittliga BNP per capita ligger på eller i närheten av genomsnittet.
Although the overall gap in per capita income of these three countries with the rest of the EU was reduced by a third over this period, at this rate of convergence it would still take another 20-30 years for it to be eliminated completely.
Även om skillnaden i BNP per capita för dessa tre länder jämfört med övriga EU krympte med en tredjedel under perioden, skulle det med denna förvandlingstakt ändå krävas ytterligare 20-30 år innan skillnaden försvinner helt.
Disparities are even wider between regions within the EU.
Skillnaderna är ännu större mellan olika regioner inom EU.
The top 10% of regions with the highest GDP per capita consist largely of northern capital cities and the most prosperous southern German and northern Italian regions.
Toppskiktet, de 10 procent av regionerna med högst BNP per capita, utgörs huvudsakligen av de största städerna i norr och de mest välmående regionerna i södra Tyskland och norra Italien.
Broadening this to the top 25% leads to the inclusion of many UK regions, some Austrian, Belgian and Dutch regions, Madrid and Rome.
Breddar man detta till att omfatta ett toppskikt bestående av 25 procent av de rikaste regionerna, kommer många av regionerna i Storbritannien med, liksom vissa österrikiska, belgiska och nederländska regioner samt städerna Madrid och Rom.
The bottom 10% of regions consists predominantly of those in Greece and the French overseas departments and they also include some regions in Portugal, Spain and Southern Italy, while the bottom 25% include many other Spanish and Portuguese regions, the remaining part of Southern Italy and Eastern Germany, as well as some peripheral regions in France and UK10.
Ett bottenskikt på 10 procent av de fattigaste regionerna utgörs i huvudsak av regioner i Grekland och de franska utomeuropeiska regionerna, och det skulle även omfatta vissa regioner i Portugal, Spanien och södra Italien. Ett bottenskikt på 25 procent skulle inkludera många andra spanska och portugisiska regioner, resten av södra Italien och östra Tyskland, samt en del randområden i Frankrike och Storbritannien'0.
European Commission , Eurostot and Agenda 2000 vol. 2 ' European Commission: Firsf progress report on economic and social cohesion: COM(2002) 46 European Commission: European competitiveness report 2000.
' Europeiska kommissionen: Första lägesrapporten om den ekonomiska och sociala sammanhållningen, KOM(2002) 46. :Europeiska kommissionen: Rapport om Europas konkurrenskraft 2000.
Table 1: GDP and populat on growth in cohesior countries, 1988-2002
Tabell 1: BNP och befolkningstillväxt i sammanhallningsländerna, 1988-2002
3.2 The changes in the European Economy
3.2 Förändringarna i den europeiska ekonomin
The following two figures show tfie share of agriculture, industry and the services sector in GDP in years 1 980 and 1 997.
Nedanstående två diagram visar ¡ordbruks-, industri- och tjänstesektorns andel av BNP under åren 1980 och 1997.
Approximately one half of GDP was generated in the service sector, with industry responsible for the lion's share of the remaining half.
Cirka hälften av BNP producerades ¡nom tjänstesektorn, lejonparten av den andra hälften inom industrin.
In Austria, Portugal and Finland, the structural change in services is double that in industry.
I Finland, Portugal och Österrike har den strukturella förändringen inom tjänstesektorn varit dubbelt så stor som i industrisektorn.
The share of agriculture and industry in GDP has declined in all countries.
Jordbruks- och industrisektorns andel av BNP har sjunkit i samtliga länder.
On the other hand, the share of the service sector broadly increased in all Member States, but with very wide differences between countries.
A andra sidan ökade tjänstesektorns andel i samtliga länder, men med mycket stora skillnader mellan olika länder.
Luxemburg (18.1%) and Greece faced the largest increase in services, while rise was lowest in Sweden (4.5%) and in Denmark (3.8%).
I c Luxemburg (18,1 procent) och Grekland var tillväxten inom tjänstesektorn störst, medan ökningen vare minst i Sverige (4,5 procent) och Danmark (3,8 procent).
Figure 5 : Shares of GDP in 1 980.
Figur 5: Andel av BNP 1980
Figure 6 : Shares of GDP in 1997.
Figura: Andel av BNP 1997
3.2.1 Decline of agriculture
J Jordbrukets tillbakagång
In Greece, the share of agriculture contracted by 9%, and in Ireland and Portugal by 6% each, although these three countries still maintain the highest proportion of agriculture.
I Grekland minskade jordbrukssektorns andel med 9 procent och i både Irland och Portugal med 6 procent, även om dessa tre länder fortfarande har de största jordbrukssektorerna.
It is clear that Europe is no longer an agrarian continent, though it has a few pockets that still depend significantly on land: only 1 3 of the 206 NUTS2 regions have more than 20% of their workforce employed in agriculture, and 10 of those are in Greece.
Det står klart att Europa inte längre är en agrar kontinent, även om det finns ett fåtal fickor kvar som fortfarande är kraftigt beroende av jordbruket: endast 13 av de 206 NUTS 2­regionerna har över 20 procent av sin arbetskraft sysselsatt inom jordbruket, och 10 av dem befinner sig i Grekland.
The agricultural labour force fell by 43 %, or 2.5% per year on average, between 1975 and 1997 in EU­9.
När det gäller arbetsmarknaden som helhet föll andelen anställda inom ¡ordbruket med 43 procent, eller 2,5 procent per år i genomsnitt, mellan åren 1975 och 1997 i EU 9.
Apart from this overwhelming trend, European agriculture has been marked by various periods of restructuring.
Vid sidan av denna kraftiga trend har det europeiska ¡ordbruket utmärkts av olika perioder av omstrukturering.
Prior to 1 979/80, the agricultural sector was shedding jobs at a very fast rate (3% per year).
Före 1979­1980 försvann arbetstillfällen i mycket snabb takt inom jordbrukssektorn (3 procent per år). En av de viktigaste faktorerna när det gällde omstruktureringen var att de mer marginella ¡ordbruken försvann, framför allt husbehovsjordbruken.
Between 1979/80 and 1987 this phenomenon slowed down, since most of the least productive holdings had disappeared. Between 1 987 and 1989/90 989/90
Mellan 1979­1980 och 1987 avstannade denna utveckling, eftersom den största andelen av de minst produktiva jordbruken hade försvunnit.
agricultural labor force again shrank more quickly, at an annual rate of about 5.1%.
Mellan 1987 och 1989­1990 minskade antalet anställda inom ¡ordbruket snabbare, med cirka 5,1 procent per år.
The contraction was greatest in Spain (­13.2% per year) and Greece (­8.5% per year).
Minskningen var störst i Spanien (­13,2 procent per år) och Grekland (­8,5 procent per år).
In Germany, Denmark, France and Portugal, the annual decline was more than 5%.
I Tyskland, Danmark, Frankrike och Portugal var den årliga minskningen över 5 procent.
Figure 7 : Trend in volume of agricultural labour force.
Figur 7: Sysselsättning inom jordbruket - utvecklingstrend oj o
3.2.2 Presence of large enterprises
3.2.2 Storföretagen
There were on average 56 large enterprises per 100 000 inhabitants in 1997.
Det fanns i genomsnitt 56 stora företag per 100 000 invånare 1997 inom EU.
The distribution of large enterprises is rather uneven across EU regions.
Fördelningen av stora företag är ganska ojämn mellan olika regioner.
High densities of large enterprises are observed in the Brussels­Capital Region, (108), lle­de­France (75), London (83), Vienna, (76) and in several German regions ­ Stuttgart (76), Freiburg (65), Oberfranken {77), Hamburg {75}, Detmold [77] and Düsseldorf (76).
En hög koncentration av stora företag kan observeras i regionerna Bryssel (108), Ile­de­France (75), London (83), Wien (76) och i flera tyska regioner ­Stuttgart (76), Freiburg (65), Oberfranken [77], Hamburg (75), Detmold [77] och Düsseldorf (76).
Two Swedish regions (Västsverige and Smaland med oarna) also counted 1 86 and 130 large enterprises per 100 000 inhabitants.
I två svenska regioner (Västsverige och Småland med öarna) fanns det 186 respektive 130 stora företag per 100 000 invånare.
These values are amongst the highest in the European Union.
Dessa värden hör till de högsta i Europeiska unionen.
Regions hosting the national capitals also show above average densities of large enterprises, except in Sweden, Italy and Germany.
De regioner där huvudstaden är belägen uppvisar också en koncentration av stora företag som ligger över genomsnittet, med undantag för Sverige, Italien och Tyskland.
This could be explained by a concentration of headquarters of large enterprises in those regions.
Detta skulle kunna förklaras med koncentrationen av huvudkontor för stora företag i dessa regioner.
However, Sweden, Italy and Germany do not follow this pattern.
emellertid inte det mönstret.
In Sweden the bulk of enterprises are concentrated in the south of the country.
I Sverige är huvuddelen av företagen koncentrerade till landets södra delar.
Germany displays a federal structure with enterprises spread over many German regions.
Tyskland uppvisar en federal struktur med företag spridda över många delstater.