natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Austrian national report suggests thatinpatient care, if required, should preferably take placewithin a generic adolescent psychiatry department ratherthan a specialist drug unit.
I den österrikiskanationella rapporten sägs att slutenvårdsbehandlingen, iden mån sådan behövs, bör ske vid en allmänungdomspsykiatrisk avdelning snarare än vid enspecialiserad enhet för missbruksbehandling.
Recent innovations reported by Member States in responding to the needs of cannabisusers include a ‘cognitive treatment manual’ for chroniccannabis users produced in Sweden, an Internet self-helpsite for problem cannabis use established in the Netherlands and the introduction of acupuncture treatmentin Finland.
Bland denyare initiativ för att tillgodose cannabismissbrukarnasbehov som rapporteras av medlemsstaterna märks ensvensk ”handbok i kognitiv behandling” för kroniskamissbrukare av cannabis och en nederländsksjälvhjälpswebbplats om problemmissbruk av cannabis samtinförandet av akupunkturbehandling i Finland.
Conclusions increasing levels of social and educational problems insome countries, although data in this area are weak.
I viss utsträckning är dessa arbetssätt vid sidan avpreventionsinslaget även inriktade på att minskamissbrukets skadeverkningar.
The objective of this review is to place the observedincrease in reported cannabis treatment demands in abroader analytical context. In doing so it is apparent thatmany important questions that are fundamental to aninformed policy debate on this controversial topic remainunanswered.
Syftet med denna granskning var att sätta den konstateradeökningen av den rapporterade efterfrågan påcannabisbehandling i ett bredare analyssammanhang.Granskningen har tydligt visat att många viktiga frågormed avgörande betydelse för en välunderbyggd politiskdebatt i detta kontroversiella ämne fortfarande ärobesvarade.
What is also apparent is that the availableevidence does not justify an alarmist position but nor is itcause for complacency.
Det står också klart att de fakta som finns inteutgör något skäl att måla upp katastrofscenarier, men att deinte heller gör det berättigat att förhålla sig helt passiv.
In considering the increase in treatment demands, itappears that changes in referral practice have an impact,and a substantial proportion of those referred appear not tobe intensive drug users.
De behandlingsalternativ som står till buds för personermed cannabisproblem finns till största delen vidbehandlingscentrum som erbjuder vård för klienter som ärberoende av lagliga eller olagliga droger eller uppvisarandra beroendebeteenden.
Nonetheless, in some countries atleast, a significant number of treatment demands come fromindividuals whose use of cannabis is intensive.
Behandlingar förcannabismissbrukare rapporteras från ett antal länder(Danmark, Tyskland, Grekland, Frankrike, Nederländerna,Österrike, Sverige och Norge), men i allmänhet förefallerdenna sorts specialiserad vård ha extremt begränsadomfattning.
Theproblems experienced by this group remain poorlyunderstood and research in this area is urgently needed.The observation that a majority of treatment demands madeby the very young are for cannabis suggests that specialconsideration of the needs, referral pathways andresponses of this group is required.
I många länder behandlas problemmissbrukareav cannabis vid samma inrättningar som personer medallmänna drogproblem (Belgien, Tjeckien, Danmark,
It is also important to recognise that treatment demand isnot a direct indicator of the scale and nature of cannabis
De flesta är unga män, ofta kring20 år gamla, och de flesta började använda cannabis närde var 16 eller 17 år gamla.
People with cannabis-related problems constitute a nontrivial proportion of treatment demands in specialisedfacilities in some countries and form an important subgroup within the larger treatment population.
)Mer information om detta och andra preventionsprogram finns i ECNN:s databas EDDRA (http://eddra.emcdda.eu.int/eddra/plsql/showQuest?Prog_ID=2091). )
Most areyoung males, typically around 20 years old, and moststarted using the drug at 16 or 17 years of age.
Se Internet (http://eddra.emcdda.eu.int/eddra/plsql/showQuest?Prog_ID=385).
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway most affected are young and may be using the drugintensively during important developmental stages or whenthey are particularly vulnerable.
Årsrapport 2004: Situationen på narkotikaområdet i Europeiska unionen och Norge intensivt cannabismissbruk. Problemen i denna grupp ärfortfarande dåligt beskrivna och det finns ett stort behov avforskning på detta område.
Among sociallydisadvantaged families or communities, cannabisdependence or abuse may compound individuals’ problemsby harming education or employment opportunities.
Viktiga dimensioner i dettasammanhang är hur ofta klienterna konsumerar cannabis,ivilken mån de använder eller tidigare har använt andradroger och hur de har remitterats till behandling.
General population survey data suggest that,compared with occasional use, intensive cannabis use isrelatively uncommon.
Dessutom finns det vissa belägg för att det finns en tredjegrupp som remitteras till behandling av rättsligamyndigheter och som inte använder andra droger ochförefaller använda cannabis bara vid enstaka tillfällen.
However, the widespread use ofcannabis means that considerable numbers of people maybe using the drug intensively — at least for some part oftheir life.
Allt fler remitteras av det straffrättsliga systemet i någraländer.
Estimates would suggest that intensive use may affectbetween 0.5%and 2%of the adult population and between1%and 3%of young adults.
De skattningar som har gjorts tyder på att intensivtcannabismissbruk kan beröra mellan 0,5% och 2% av denvuxna befolkningen och mellan 1% och 3% av de ungavuxna.
The prevalence among youngmales is likely to be substantially higher.
Sannolikt är utbredningen betydligt större blandunga män.
It is difficult to drawfrom the survey evidence a clear picture of the number ofusers experiencing problems with or becoming dependenton cannabis.
I socialtmissgynnade familjer eller grupper kan beroende ellermissbruk av cannabis förvärra de enskilda personernasproblem genom att försämra möjligheterna till utbildningeller arbete.
Although the effects of cannabis dependenceor abuse are less severe than those of other drugs, this maynevertheless have a considerable public health impactbecause of the scale of use and the fact that many of those
När det gäller ökningen av behandlingsefterfråganförefaller det som att ändringar i remitteringspraxis har haften viss inverkan, och en betydande andel av dem somremitteras verkar inte vara intensiva drogmissbrukare.
In summary, there remains a critical need for research toprovide an understanding of the relationship betweendifferent patterns of cannabis use and the development ofproblems.
Sammanfattningsvis finns det fortfarande ett mycket stortbehov av forskning som belyser sambandet mellan de olikamönstren för cannabismissbruk och uppkomsten avproblem.
The extent to which cannabis users experienceproblems and the nature of the problems that may be foundstill remain poorly understood.
Det är fortfarande dåligt känt i vilken omfattningcannabismissbrukarna drabbas av problem och vilka slagsproblem det rör sig om.
Methodological tools arerequired to assess problems at the population level.
Det behövs metodverktyg för attbedöma problemen i befolkningen som helhet.
Suchinformation is a prerequisite to the development, targetingand implementation of effective public health responses tocannabis use in Europe.
Sådaninformation är en nödvändig förutsättning för att man skallkunna utveckla ändamålsenliga motåtgärder påfolkhälsoområdet mot cannabismissbruket i Europa, för attdessa åtgärder skall kunna ges en lämplig inriktning ochför att de skall kunna genomföras på ett effektivt sätt.
Determining the aetiology of comorbidity results in achicken and egg discussion: what came first?
När man försöker fastställa etiologin för (dvs. orsakerna till)komorbiditet, hamnar man lätt i en diskussion som liknarden om hönan och ägget: vilket kom först?
Existingresearch about the causal relations between psychiatric andsubstance disorders is inconclusive. The symptoms of mentaldisorder and addiction problems interact and mutuallyinfluence each other.
Den befintligaforskningen om orsakssambanden mellan psykiskastörningar och missbruksstörningar ger inget entydigt svar.Symptomen av psykiska störningar och missbruksproblemensamspelar med och påverkar varandra.
Research evidence indicates that psychiatric and personalitydisorders usually occur before substance use disorders, i.e.they increase individuals’ susceptibility to such problems(e.g. Kessler et al., 2001; Bakken et al., 2003); however,psychiatric disorders may also be aggravated by drug use(e.g. for depression: McIntosh and Ritson, 2001) or occurin parallel.
Forskningsrönen tyder på att psykiska störningar ochbeteendestörningar oftast uppträder före narkotikamissbruk.Med andra ord ökar dessa störningar de berördasbenägenhet för missbruksproblem (t.ex. Kessler m.fl., 2001;Bakken m.fl., 2003).
The co-occurrence of psychiatric illness and substancedisorders, commonly termed comorbidity or dualdiagnosis, is not a new phenomenon.
Psykiska störningar kan dock ävenförvärras av narkotikamissbruk (t.ex. vad gäller depression, McIntosh & Ritson, 2001) eller inträda parallellt. Samtidig förekomst av psykisk sjukdom ochnarkotikamissbruk – även kallat komorbiditet eller dubbeldiagnos – är ingenting nytt.
However, in recentyears the issue has gained momentum in the political andprofessional discussion as it has become apparent that alarge and probably growing number of people areaffected.
På senare år har dock dennafråga fått ökat utrymme i den politiska debatten och idiskussioner bland fackfolk eftersom det har blivit tydligt attett stort och sannolikt växande antal människor ärdrabbade.
In this chapter the focus will be on the coexistenceof psychiatric and personality disorders and the use of illicitdrugs.
Detta kapitel handlar om samtidig förekomst avpsykiska störningar eller beteendestörningar ochnarkotikamissbruk.
In fact, it is often appropriate to speak aboutmultimorbidity, as affected individuals often also suffer fromsomatic illnesses, e.g. human immunodeficiency virus (HIV)or hepatitis C virus infection, as well as social disorders,such as family problems, unemployment, incarceration orhomelessness.
I själva verket är det ofta lämpligare atttala om ”multimorbiditet” (samförekomst av fler än tvåsjukdomar) eftersom de drabbade ofta också lider avkroppsliga sjukdomar som hiv- eller hepatit C-infektion ochav sociala ”störningar” som familjeproblem, arbetslöshet,fängelsestraff eller hemlöshet.
Care and treatment services are usuallyinadequately equipped to deal with the diagnostic andtreatment needs of this client group, disregarding and/orbeing incapable of coping with the totality of the client’sproblems.
Vård- ochbehandlingsorganen är ofta oförmögna att hantera diagnosoch behandlingsbehoven hos denna klientgrupp – de bortserfrån och/eller klarar inte av vissa delar av helhetsbilden förklienternas problem.
The result is frequently a ‘revolving door’situation, with individuals in great need of treatment beingreferred from one service to another while all the time theirsituation deteriorates.
Resultatet blir ofta att dessa klienter,som brukar ha ett stort behandlingsbehov, skickas från denena vård- eller behandlingsinrättningen till den andrasamtidigt som deras situation hela tiden förvärras.
Note that the specific relationship between cannabis useand psychiatric disorders is considered in more depth in theselected issue on cannabis (p. 82).
Observera att sambandet mellan cannabismissbruk ochpsykiska störningar diskuteras mer ingående i temakapitletom cannabis (s. 83).
Drug use can also be perceived as a component orsymptom of a psychiatric or personality disorder and as anattempt to self-medicate (e.g. Williams et al., 1990; Murrayet al., 2003).
Narkotikamissbruk kan också ses som ett inslag i eller ettsymptom på en psykisk störning eller enpersonlighetsstörning, och som ett försök tillsjälvmedicinering (t.ex. Williams m.fl., 1990; Murray m.fl.,2003).
The fact that substance use alleviatesdistressing symptoms encourages the development ofaddiction.
Att narkotikamissbruk lindrar besvärande symptomökar sannolikheten för att ett beroende skall utvecklas.
Once the drug use is discontinued, e.g. throughwithdrawal or substitution treatment, the symptoms mayreappear.
Närnarkotikamissbruket upphör, t.ex. när en person slutar meddroger eller i samband med substitutionsbehandling, kansymptomen återkomma.
Acute drug-induced psychoses occur particularlyin users of cocaine, amphetamines and hallucinogens andusually subside relatively quickly.
Akuta droginducerade psykoseruppträder i synnerhet hos missbrukare av kokain,amfetaminer och hallucinogener, och oftast klingarpsykosen av ganska snabbt.
It may, however, be verydifficult to differentiate between symptoms due to substanceintoxication and unrelated psychotic episodes.
Det kan dock vara svårt attskilja mellan symptom som beror på drogförgiftning ochpsykotiska skov utan koppling till droger.
Krausz (1996) suggests four categories of dual diagnosis:
Krausz (1996)föreslår fyra kategorier av dubbel diagnos:
• a primary diagnosis of drug dependence withpsychiatric complications leading to mental illness;
En primärdiagnos på en psykisk sjukdom med därpåföljande (dubbel) diagnos på narkotikamissbruk sominverkar negativt på den psykiska hälsan.
• a dual diagnosis of substance misuse and mooddisorder, both resulting from an underlying traumaticexperience, for example post-traumatic stress disorder.
En primärdiagnos på narkotikaberoende medpsykiatriska komplikationer som leder till psykisk sjukdom.
Co-morbidity, or dual diagnosis, is defined by the World Health Organization (WHO) as the ‘co-occurrence in thesame individual of a psychoactive substance use disorderand another psychiatric disorder’ (WHO, 1995).
”Komorbiditet” eller ”dubbel diagnos” definieras av Världshälsoorganisationen (WHO) som ”samförekomst hos enoch samma person av en störning avseende missbruk av ettpsykoaktivt ämne och en annan psykisk störning” (WHO,1995).
Accordingto the United Nations Office on Drugs and Crime(UNODC), a person with dual diagnosis is a ‘persondiagnosed as having an alcohol or drug abuse problem inaddition to some other diagnosis, usually psychiatric, e.g.mood disorder, schizophrenia’ (UNODCCP, 2000).
Enligt FN:s organ för narkotika- och brottslighetsfrågor(UNODC) är en person med dubbel diagnos ”en person somhar fått diagnosen alkohol- eller narkotikamissbruksproblemvid sidan av en annan diagnos, oftast psykiatrisk, t.ex. affektivstörning eller schizofreni” (UNODCCP, 2000).
In otherwords, comorbidity in this context refers to the temporalcoexistence of two or more psychiatric or personalitydisorders, one of which is problematic substance use.
Med andra ordavser ”komorbiditet” här samtidig förekomst av minst tvåpsykiska störningar eller personlighetsstörningar, varav en ärproblematiskt narkotikamissbruk.
Selected issue 3: Comorbidity
Temakapitel 3: Samförekomst (komorbiditet) av narkotikamissbruk och psykisk sjukdom
Similarly, the Swedish national report differentiates betweenpsychiatric patients suffering from comorbidity and drugdependent clients with personality disorders that areaggravated by drug use and which are not alwaysadequately diagnosed.
Dubbel diagnos på narkotikamissbruk och affektivstörning som båda härrör från en underliggandetraumatisk upplevelse, t.ex. posttraumatisktstressyndrom.
Morel (1999) distinguishes non-specific psychiatricdisorders found among drug addicts from complicationsspecifically connected with drug use.
Man utgick från resultaten av ett flertal studier och komfram till att det finns en stark koppling mellan problematisktnarkotikamissbruk – särskilt av opiater och bensodiazepiner– och en hög depressionsfrekvens.
Disorders often foundamong drug users include:
De störningar som ofta förekommerbland narkotikamissbrukare är bl.a. följande:
• sleep disorders, resulting from depression, anxietydisorder or psychosis;
Sömnstörningar orsakade av depression, ångeststörningeller psykos.
A survey in Norway (sample size= 2359) found that ahigh proportion of drug users have experienced severefamily problems during childhood and youth.
Aggressivt och våldsamt beteende som tyder påantisociala, psykopatiska, schizofrena eller paranoidapersonlighetsstörningar.
Some 70%had experienced learning and behavioural problems inschool, 38%had been the victim of bullying and 21%hadreceived psychiatric treatment during childhood andadolescence (Lauritzen et al., 1997).
I en undersökning i Norge (n= 2359) konstaterade manatt en stor andel av narkotikamissbrukarna hade upplevtallvarliga familjeproblem under barndomen ochungdomsåren: 70% hade haft inlärnings- ochbeteendeproblem i skolan, 38% hade mobbats och 21%hade fått psykiatrisk behandling under barndomen ochtonåren (Lauritzen m.fl., 1997).
Female drug userswith psychiatric comorbidity have often been the victims oftraumatic sexual abuse (e.g. Beutel, 1999).
Kvinnliganarkotikamissbrukare som också lider av psykisk sjukdomhar ofta varit offer för traumatiskt sexuellt utnyttjande(t.ex.Beutel, 1999).
aggressive and violent behaviour, indicating antisocial,psychopathic, schizophrenic or paranoid personalitydisorders.
De problem som har direkt samband mednarkotikamissbruk är bl.a. följande:
• pharmaco-psychoses induced by hallucinogenic drugsor amphetamines;
Läkemedelspsykoser som induceras av hallucinogenadroger eller amfetaminer.
Routine assessment for psychiatric and personality disordersdoes not always form part of the standard diagnosticprocedures performed at the commencement of treatment indrug services.
Rutinmässig bedömning av om det förekommer psykiskastörningar eller beteendestörningar ingår inte alltid i dediagnostiska standardförfaranden som genomförs i sambandmed att behandling påbörjas inom missbrukarvården.
Except in some particularly aware and/orspecialised services, mental symptoms and disorders arerarely explored in drug treatment services.
Utomvid vissa särskilt medvetna eller specialiserade inrättningar ärdet sällsynt att man inom missbrukarvården undersökerpsykiska symptom och störningar.
Recent neuropsychological and neurobiological studies andthe advent of techniques that enable brain processes to bevisualised have made it possible to hypothesise about theinteractions between mental and physical trauma, braindevelopment, drug effects, stress and mental development.The reward system is essential in the development ofaddiction, and addiction is linked to structural changesandadaptation of the brain at micro and macro levels(Nestler,2001).
Tack vare nyare neuropsykologiska och neurobiologiskastudier samt utvecklingen av tekniker för visualisering avhjärnprocesser har det blivit möjligt att ställa upp hypoteserom samspelet mellan psykiska och fysiska trauman,hjärnans utveckling, effekterna av droger, stress och denmentala utvecklingen. Belöningssystemet har en avgöranderoll för utvecklandet av beroende, och beroendet harkopplingar till strukturförändringar och anpassningar ihjärnan på mikro- och makronivån (Berthel, 2001).
In any case, comorbidity is notoriously difficult todiagnose.
Även bortsett från detta är det välkänt att komorbiditet ärsvårt att diagnostisera.
Drug addiction and the disruptive behaviour itcauses often dominates the clinical picture and disguisespsychiatric symptoms. In addition, substance abuse cancause psychiatric symptoms that are barely distinguishablefrom those of psychiatric disorders (Berthel, 2003), whilesubstance withdrawal or acute intoxication can also mimicalmost any such disorder (Liappas, 2001).
Narkotikamissbruket och destörande beteenden som detta orsakar dominerar ofta denkliniska bilden och döljer de psykiatriska symptomen.Dessutom kan narkotikamissbruk orsaka symptom somnästan inte går att skilja från symptomen av psykiskastörningar (Berthel, 2003), medan abstinens och akutförgiftning kan ge symptom som påminner om i stort settalla sådana störningar (Liappas, 2001).
Furthermore,depression and anxiety can be viewed as inherentsymptoms of the intoxication–withdrawal cycle; symptomsthat used to be alleviated by drugs become manifest in thecourse of abstinence or substitution treatment.
Utöver detta kandepression och ångest ses som beståndsdelar i”förgiftning–abstinens-cykeln”: symptom som tidigarelindrades av drogerna kan framträda när patienten intelängre tar droger eller under substitutionsbehandling.
Other theories link specific drugs to specific mentaldisorders, e.g. it has been postulated that heroin couldreduce stress, alleviate pain and abolish menacing voices inschizophrenic and borderline schizophrenic patients;however, patients with severe mental illnesses do not useheroin.
Enligt andra teorier finns det en koppling mellan vissadroger och vissa psykiska störningar. Bland annat har detföreslagits att heroin kan minska stress, lindra smärta ocheliminera hotfulla röster hos personer med schizofreni ochborderline-schizofreni; patienter med svåra psykiskasjukdomar använder dock inte heroin.
Cocaine, it is suggested, could lighten depressivestates, allow behavioural disinhibition and permitnarcissistic personalities to act out grandiosity.
Vidare har detpåståtts att kokain kan lindra depressiva tillstånd,undanröja beteendehämningar och ge narcissistiskapersoner utlopp för sin storvulenhet.
Cannabiscould relieve tension and ecstasy ease social inhibitions(Verheul, 2001; Berthel, 2003).
Cannabis sägs kunnalindra spänningar, och ecstasy påstås kunna minska socialahämningar (Verheul, 2001; Berthel, 2003).
Methodological advances have also improved the diagnosisof both psychiatric and substance use disorders.
Metodmässiga framsteg har också förbättratdiagnostiseringen av både psykiska störningar ochstörningar avseende narkotikamissbruk.
A widerange of standardised and validated instruments are nowavailable to measure psychiatric symptoms and personalitydisorder, as are various instruments that assess the level ofdrug use patterns and addiction.
Det finns nu ett brettspektrum av standardiserade och validerade verktyg för att
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway most other European languages (EuroASI) (172
Årsrapport 2004: Situationen på narkotikaområdet i Europeiska unionen och Norge allt vanligare, även om vissa hävdar att detta beror på enökad medvetenhet om frågan och/eller en omorganisation avhälso- och sjukvården.
The Spanish national report notes that the observedincrease in comorbidity might partly be due to an increasein dependence on psychostimulants.
mäta psykiatriska symptom och personlighetsstörning, liksomett antal verktyg för att bedöma nivån på missbruksmönsteroch beroende.
Institute has developed and tested protocols for the diagnosisand treatment of addicted clients with attentiondeficit/hyperactivity disorder (ADHD) (Eland and Van de Glint, 2001).
ASI (Addiction Severity Index) är ettmultifunktionellt verktyg som kan användas för diagnos, förplanering och uppföljning av behandling och för forskning.En fördel med ASI är att det är ett multidimensionelltverktyg: det mäter tidigare och nuvarande problem på sjuolika områden, nämligen hälsotillstånd, sysselsättning och”egenstöd”, alkoholanvändning, droganvändning, rättsligstatus, familjeförhållanden och andra sociala relationer samtpsykiatriska symptom (Krausz, 1999a; Öjehagen & Schaar,2003). ASI är standardiserat och har översatts från engelskatill de flesta andra europeiska språken (EuroASI) (172). Trimbos-institutet har utvecklat och testat anvisningar fördiagnostisering och behandling av missbrukande klientermed ADHD (Eland & Van de Glint, 2001). I den spanska nationella rapporten påpekas att denobserverade ökningen av komorbiditeten delvis kan beropå att fler personer har blivit beroende av psykostimulantia.
Prevalence of comorbidity in treatment settings
Prevalensen av komorbiditet i behandlingsmiljöer