natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some on the other hand pointed out that the blanket application of Community decisiontaking procedures as such to all security and justice issues was not feasible.
Vissa hävdade däremot att gemenskapens beslutsförfaranden inte kan tillämpas i befintligt skick i alla de frågor som tillhör området för säkerhet och rättsliga frågor.
Several wondered whether those arguing for "communitarisation" always covered the same detailed elements and emphasised the need for a pragmatic approach involving a step-by-step examination of the improvements that need to be made to instruments and procedures.
Flera konventsledamöter undrade om de som förespråkar en "överföring till gemenskapens behörighet" alltid avser samma aspekter i varje detalj och hävdade att det är nödvändigt med ett pragmatiskt synsätt som går ut på att man konkret och steg för steg undersöker vilka förbättringar som krävs i fråga om instrument och förfaranden.
In this connection, it was suggested that it was possible to envisage the co-existence within the same framework of different decisiontaking procedures geared to the specific nature of certain subjects.
Det föreslogs i sammanhanget att man inom en och samma ram kan tänka sig olika beslutsförfaranden som anpassats till vissa frågors särart.
Finally, some speakers felt that total or partial communitarisation of third pillar issues would entail a loss of powers for national governments and parliaments which could be exploited by extremist or populist parties.
Några talare ansåg avslutningsvis att en fullständig eller delvis överföring till gemenskapens behörighet av de områden som tillhör den tredje pelaren skulle medföra en maktförlust för de nationella regeringarna och parlamenten vilken skulle kunna utnyttjas av extremist- eller populistpartier.
The question of democratic legitimacy and control came up several times.
Frågan om demokratisk legitimitet och kontroll togs upp vid ett flertal tillfällen.
Many Convention members wanted the European Parliament to become co-legislator both in matters already communitarised and in the Union's legislative action in criminal matters, at least for the part relating to judicial cooperation in criminal matters.
Många konventsledamöter gav uttryck för önskemål att Europaparlamentet skall bli medlagstiftare såväl på de områden som redan överförts till gemenskapens behörighet som i fråga om unionens lagstiftande verksamhet på det straffrättsliga området, under alla omständigheter när det gäller den del som hänför sig till straffrättsligt samarbete.
Others pressed for a stronger role for the national parliaments, although this was not an alternative to the preceding proposal.
Andra krävde att de nationella parlamentens roll skall stärkas, vilket emellertid inte skall tolkas som ett alternativ till föregående förslag.
A number of speakers criticised the lack or inadequacy of controls over these Union bodies in 3rd pillar issues, such as for example Europol (some also mentioned Eurojust), demanding controls at European level.
Ett antal talare kritiserade frånvaron av kontroll eller den bristfälliga kontrollen av unionens organ på den tredje pelarens område, t.ex. Europol (vissa nämnde även Eurojust), och krävde att det skall införas en kontroll på europeisk nivå.
One Convention member considered the current controls exercised by national parliaments adequate.
En konventsledamot ansåg att den kontroll som för närvarande utförs av de nationella parlamenten är tillfredsställande.
Various models were put forward for the stricter control of these joint bodies: control by the European Parliament, more specifically by a special parliamentary committee, integration into a Community arrangement, for example under the supervision of the Commission, or creation of a new High Representative of the Union acting as an interlocutor for national parliaments for 3rd pillar issues and responsible for the proper functioning of those bodies.
Man tog upp olika modeller för en sådan, mer långtgående kontroll av dessa gemensamma organ: att Europaparlamentet och närmare bestämt ett särskilt utskott i detta utför kontrollen, att de integreras i en gemenskapsordning, t.ex. att de underordnas kommissionen, eller att det inrättas en ny hög representant för unionen som agerar som förhandlingspartner för de nationella parlamenten på den tredje pelarens område och som är ansvarig för att dessa organ fungerar väl.
A number of speakers criticised the fact that the Commission and the Member States shared the right of initiative, mostly arguing that this right should henceforth reside exclusively with the Commission.
Ett antal talare kritiserade uppdelningen av initiativrätten mellan kommissionen och medlemsstaterna, och de flesta ansåg att kommissionen hädanefter bör ha exklusiv initiativrätt.
The possibility was also raised in this context of subjecting Member States' initiatives to prior legal scrutiny.
I detta sammanhang föreslogs det även att medlemsstaternas initiativ skall genomgå en föregående rättslig kontroll.
The majority wanted to drop the unanimity rule for asylum and immigration (1st pillar) and cooperation on criminal matters (3rd pillar).
Det stora flertalet konventsledamöter ville överge enhällighetsregeln för asyl- och invandringsfrågor (första pelaren) samt på det straffrättsliga området (tredje pelaren).
As for current 3rd pillar issues, many spoke of the need for improved and simplified legal instruments.
När det gäller den nuvarande tredje pelarens områden, ansåg ett stort antal talare att det krävs bättre rättsliga instrument som är lättare att använda.
These Convention members noted in particular that recourse was no longer had to the Convention given the excessively slow ratification procedures.
Dessa konventsledamöter konstaterade bl.a. att konventionsformen har blivit föråldrad, eftersom ratificeringsförfarandena tar överdrivet lång tid.
Several emphasised the need for the same instruments as those available in Community legislation, notably instruments producing direct effects, i.e. directly applicable as in the case of regulations in the context of community policies.
Flera betonade att det är nödvändigt med samma instrument som inom gemenskapsrätten och då särskilt instrument som har direkt effekt, dvs. är direkt tillämpliga i likhet med förordningen på gemenskapspolitikens område.
The difficulties encountered in delimiting applying "framework decisions" and "decisions" as provided for in the current EU Treaty were mentioned several times.
Vid ett flertal tillfällen nämndes svårigheterna att avgränsa och tillämpa "rambeslut" och "beslut" enligt det gällande EU-fördraget.
A large number of Convention members wanted to see the Court of Justice's powers extended and it to be given full powers in current 3rd pillar areas.
Ett stort antal konventsledamöter begärde att domstolen skall ges större befogenheter och att den skall få fullständig befogenhet på de områden som tillhör den nuvarande tredje pelaren.
Some specifically mentioned the introduction of the possibility of appeal for private individuals in these areas.
Vissa nämnde uttryckligen att det bör införas ett rättsmedel för enskilda på dessa områden.
Several also emphasised that the Commission should be able to bring infringement proceedings against Member States before the Court.
Flera konventsledamöter underströk även att kommissionen bör kunna vända sig till domstolen inom ramen för förfaranden vid fördragsbrott mot medlemsstaterna.
Some wanted the special opt-in arrangements currently enjoyed by certain Member States to be re-examined.
Vissa begärde att de särskilda klausulerna om deltagande (möjlighet att delta) som vissa medlemsstater för närvarande utnyttjar skall ses över.
Some suggested replacing them by the possibility of constructive abstention.
Det har ibland föreslagits att de skall ersättas med möjligheten till konstruktiv röstnedläggning.
A majority deplored the fact that Europol did not have the legal or material means to carry out its tasks and wanted to see it become truly operational without delay.
Flertalet beklagade att Europol inte har de rättsliga medel och den utrustning som krävs för att utföra sina uppdrag och önskade att Europol snabbt skall bli operationellt i praktiken.
It should therefore receive increased funding and operational powers, the latter, as some speakers have said, should include on the one hand the power to request national police forces to launch enquiries and on the other, the possibility of carrying out actual investigations jointly with national authorities.
Europol bör i detta syfte få förstärkta operativa medel och befogenheter, varvid de senare, som vissa talare framhållit, bör omfatta dels befogenheten att be nationell polis inleda undersökningar, dels möjligheten att utföra konkreta undersökningsåtgärder tillsammans med de nationella myndigheterna.
Strengthening Europol in this way should go hand in hand with increased parliamentary (see above) and judicial control.
Denna förstärkning av Europol bör åtföljas av en mer långtgående parlamentarisk (se ovan!) och rättslig kontroll.
With regard to this last point, some wanted a level of judicial control equivalent to that exercised over national police forces and questioned the immunity granted to Europol staff.
Vissa krävde en rättslig kontroll i nivå med kontrollen över nationell polis och ställde sig tveksamma till Europoltjänstemännens immunitet.
The need to strengthen OLAF (European Anti-Fraud Office) and to promote synergy between it, Europol and Eurojust was also raised.
Man tog även upp behovet att förstärka OLAF (kommissionens byrå för bedrägeribekämpning) och att främja synergin mellan OLAF, Europol och Eurojust.
Finally, other Convention members wanted to see the potential for effective cooperation between national police forces fully exploited first.
Andra konventsledamöter önskade slutligen att man först fullt ut skall utnyttja möjligheten till ett effektivt samarbete mellan de nationella polisstyrkorna.
This could be stepped up still further.
Detta kan intensifieras ytterligare.
For many, Eurojust should also be developed and for some, could prefigure a European public prosecutor.
Många är av den uppfattningen att även Eurojust behöver utvecklas, och flera anser att den kan föregripa en europeisk åklagare.
Some said that a public prosecutor of this type should be able to refer to a European court a specific number of crimes (some would begin with fraud against the Communities' financial interests), while others felt that proceedings should be brought solely before national courts.
Enligt vissa bör en sådan åklagare kunna väcka talan vid en europeisk domstol för ett visst bestämt antal brott (vissa vill börja med bedrägerier som drabbar gemenskapens ekonomiska intressen) medan andra anser att åklagaren endast bör kunna väcka talan vid nationella domstolar.
The Union's external borders were frequently mentioned.
Unionens yttre gränser nämndes vid ett flertal tillfällen.
Almost all of the speakers wanted more stringent joint controls.
I stort sett samtliga talare förespråkade en förstärkt kontroll som utövas gemensamt.
A number of speakers said that this would mean putting in place a common border guard unit.
Enligt ett stort antal talare skulle detta ske genom att det inrättas en gemensam gränsvaktskår.
Others preferred closer cooperation between Member States' services and concerted training projects.
Andra förordade ett närmare samarbete mellan medlemsstaternas enheter samt samordnade utbildningsinsatser.
Various intermediate proposals were put forward to improve the existing situation, such as, for example, gradual transition to a joint arrangement, with, as a first step, a support cell at the disposal of national authorities.
Det har framförts diverse mellanliggande förslag för att förbättra den nuvarande situationen, t.ex. att ha en stegvis övergång till en gemensam ordning, varvid det första steget skulle bestå i en stödcell för de nationella myndigheterna.
Some emphasised the need for financial solidarity and wanted burden-sharing in favour of those Member States responsible – for various reasons, particularly geographical – for a larger section of common external borders.
Vissa yrkade på ekonomisk solidaritet och önskade att bördorna skall fördelas på ett sätt som gynnar de medlemsstater som av olika skäl, i synnerhet geografiska, har ansvaret för en större del av de gemensamma yttre gränserna.
The Chairman wound up by emphasising the quality of the debate. It had made it possible to examine an important topic in depth.
Ordföranden avslutade diskussionen med att betona dess höga kvalitet och att det varit möjligt att fördjupa sig i ett viktigt ämne.
He referred to the nuances in the proposals put forward by Convention members.
De förslag som konventsledamöterna lagt fram har varit nyanserade.
He asked for more thought to be given to the concept of cross-border crime.
Ordföranden önskade att den gränsöverskridande brottsligheten skall diskuteras ytterligare.
Referring to the question of the division into pillars, he suggested a pragmatic approach, examining without any preconceptions which actions could be best dealt with by which procedures.
När det gäller frågan om uppdelningen i pelare, föreslog han ett pragmatiskt tillvägagångssätt som innebär att man förutsättningslöst undersöker vilka åtgärder som bäst kan behandlas enligt det ena eller det andra förfarandet.
He said that the Praesidium would shortly propose setting up a working party on these issues for a more in-depth examination of certain questions.
Ordföranden angav att presidiet inom kort kommer att föreslå att det inrättas en arbetsgrupp för dessa områden, så att man grundligt kan behandla vissa frågor.
The role of national parliaments in the European architecture
De nationella parlamentens roll i den europeiska konstruktionen
The Chairman drew Convention members' attention to the three questions concerning the role of national parliaments set out in the Laeken declaration.
Ordföranden fäste konventsledamöternas uppmärksamhet på de tre frågor om de nationella parlamentens roll som återfinns i Laekenförklaringen.
He said that, to assist discussions, the Secretariat had presented two documents to Convention members, one was a descriptive discussion paper (CONV 67/02), defining the broad lines of national parliaments' current powers under the Treaties and listing a series of proposals on their future role.
Han meddelade att för att underlätta diskussionerna hade sekretariatet förelagt konventsledamöterna två dokument, varav det ena är ett beskrivande diskussionsunderlag (CONV 67/02) som i stora drag anger de nationella parlamentens nuvarande befogenheter inom ramen för fördragen samt räknar upp ett antal förslag om parlamentens framtida roll.
The other document (CONV 68/02) contains questions to which Convention members could refer during the discussions.
Det andra dokumentet (CONV 68/02) innehåller frågor som konventsledamöterna kan hänvisa till under diskussionerna.
Given that a large number of speakers had in fact referred to the questions mentioned in this document, they will also serve as a basis for this note.
Eftersom en stor del av talarna faktiskt hänvisat till frågorna i ovannämnda dokument, kommer dessa även att utgöra grunden för föreliggande not.
How could one assist the national Parliaments to play their crucial role in ensuring the democratic legitimacy of Union action?
Hur kan man bistå de nationella parlamenten i deras betydelsefulla roll för att garantera att unionens verksamhet har demokratisk legitimitet?
Most speakers felt that national parliaments should be more involved in the Union's activities.
De flesta talarna ansåg att de nationella parlamenten bör vara mer involverade i unionens verksamhet.
This would be notably through more effective control by national governments (the Scandinavian countries' control mechanism was highlighted).
Detta kan ske bl.a. via en effektivare kontroll av de nationella regeringarna (de skandinaviska ländernas kontrollmekanismer framhölls).
National parliaments should be involved earlier in the legislative procedure.
De nationella parlamenten bör involveras i lagstiftningsförfarandet i ett tidigare skede.
Some suggested therefore that the Commission should forward all legislative proposals directly to the national parliaments at the same time as they are sent to the Parliament and to the Council, and that the national parliaments could also take part in the annual discussion on the Commission's work programme.
Vissa föreslog därför att kommissionen skall översända alla lagstiftningsförslag direkt till de nationella parlamenten samtidigt som de översänds till Europaparlamentet och rådet samt att de nationella parlamenten dessutom skall kunna delta i den årliga diskussionen om kommissionens arbetsprogram.
Arrangements for control by National Parliaments of the positions adopted by their governments in Council vary between Member States.
Förfarandena för de nationella parlamentens kontroll av de ståndpunkter som deras regeringar intar i rådet varierar från en medlemsstat till en annan.
Though such arrangements are of course entirely a matter for national competence, would there be value in assessing which work best, and exchanging "best practice"?
Vore det inte fördelaktigt att utvärdera vilka av dessa förfaranden som är mest effektiva samt utbyta bästa metoder, trots att dessa förfaranden naturligtvis faller under de nationella befogenheterna?
Convention members insisted that it was of course for each parliament to establish its own rules for the political control of their respective governments.
Konventsledamöterna framhöll att det givetvis åligger varje parlament att fastställa sina egna regler för den politiska kontrollen av respektiver regeringar.
However, it was generally agreed that an exchange of information on the most efficient mechanisms would be useful.
Det medgavs emellertid allmänt att det vore nyttigt med ett informationsutbyte om de mekanismer som fungerar bäst.
In this connection, to be effective, political control would have to be ex ante, i.e. before the Council takes any decisions.
Det påpekades att den politiska kontrollen bör ske på förhand om den skall vara effektiv, dvs. innan rådet har fattat beslut.
The practice of establishing a negotiating mandate was mentioned and reference made in this connection to the contributions of the Finnish (CONV 82/02) and Swedish (CONV 61/02) representatives.
Man nämnde i sammanhanget praxis att fastställa ett förhandlingsmandat och hänvisade till bidrag från finländska (CONV 82/02) och svenska (61/02) representanter.
For some, however, the parliamentary practice of giving government representatives a negotiating mandate should not be too inflexible; governments should have some room to manoeuvre, otherwise there would be bottlenecks at Council level.
Vissa ansåg emellertid att den parlamentariska praxis att ge regeringsföreträdarna ett förhandlingsmandat inte får vara alltför rigid, då regeringarna bör förfoga över ett visst utrymme för egen bedömning, annars skulle blockeringarna i rådet hopa sig.
A number of speakers said that where the Council acts as
Ett antal talare menade att när rådet uppträder lagstiftare, bör dess överläggningar
legislator, its work should be made public to help the respective national parliaments to exercise effective control over their governments; some added that improved organisation of the work of the Council would also help to achieve this objective.
vara offentliga för att underlätta att de nationella parlamenten på ett effektivt sätt kan kontrollera sina respektive regeringar. Vissa tillade att om rådets överläggningar var bättre organiserade, skulle också det bidra till att man uppnår detta mål.
Several members also suggested that Member States' delegations in the Council could include a representative of the national parliaments; others were sceptical about this idea.
Flera konventsledamöter föreslog vidare att medlemsstaternas delegationer vid rådet skulle kunna innehålla en företrädare för de nationella parlamenten, men andra konventsledamöter var tveksamma till idén.
It was felt that improved horizontal cooperation between national parliaments on the Union's activities was perceived as a positive development.
Det vore positivt med ett bättre övergripande samarbete mellan de nationella parlamenten om unionens verksamhet.
In this connection, a number of Convention members were in favour of strengthening COSAC (more meetings, permanent Secretariat and majority voting rather than unanimity).
Ett visst antal konventsledamöter förordade att COSAC skall stärkas (fler möten, ständigt sekretariat och omröstning med kvalificerad majoritet snarare än enhällighet).
Others, however, were critical of the operation of COSAC and were sceptical about its role.
Andra konventsledamöter var emellertid kritiska till hur COSAC fungerar och tveksamma till dess roll.
Increased cooperation between national parliaments' specialised committees and the corresponding committees of the European Parliament was proposed.
Det föreslogs att samarbetet mellan de nationella parlamentens specialiserade utskott och motsvarande utskott i Europaparlamentet skall utökas.
Some also proposed that national parliaments might put questions to the Commission, coming to the European Parliament for that purpose, and set up offices in Brussels to follow the latter's proceedings.
Vissa föreslog dessutom att de nationella parlamenten skall kunna fråga ut kommissionen och i det syftet komma till Europaparlamentet och inrätta kontor i Bryssel för att följa Europaparlamentets arbete.
Should the possibility be considered of national Parliaments being represented collectively in a new institution?
Bör de nationella parlamenten vara kollektivt representerade i en ny institution?
If so, how should this be composed and what should be its competences?
Om svaret är ja, vilken sammansättning och vilka befogenheter bör denna institution ha?
A large majority of Convention members doubted the usefulness of creating a new institution that would represent national parliaments only.
Det stora flertalet konventsledamöter var tveksamma till nyttan med att inrätta en ny institution som endast skulle representera de nationella parlamenten.
It was suggested that the creation of a new institution might make the institutional architecture of the Union more complex and less visible for citizens.
Det finns en risk att inrättandet av en ny institution skulle leda till att medborgarna uppfattar unionens institutionella konstruktion som mer komplex och mindre lättöverskådlig.
Some also emphasised that such an institution, be it a second chamber in the European Parliament or an independent chamber, would weaken the European Parliament politically, just when in general terms it should be taking on the role of co-legislator.
Vissa betonade även att en sådan institution, oavsett om den skulle utgöra Europaparlamentets andra kammare eller en oberoende kammare, skulle försvaga Europaparlamentet politiskt, även om detta som regel bör bli medlagstiftare.
The same reservations were expressed at the suggestion that MEPs should at the same time be members of their respective national parliaments.
Samma reservationer förekom mot förslaget att Europaparlamentarikerna även skall vara ledamöter av respektive nationella parlament.
Some Convention members, however, suggested that a Congress, composed of representatives of the national parliaments and of the European Parliament, could meet for example to elect the President of the Commission.
Vissa konventsledamöter föreslog emellertid att en kongress, som består av företrädare för de nationella parlamenten och Europaparlamentet, kan sammanträda bl.a. för att välja kommissionens ordförande.