natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That list has since been amended and supplemented several times.
Förteckningen har därefter ändrats och kompletterats vid flera tillfällen.
In the light of those resolutions, the Council adopted Common Position 2003/140/CFSP 8in order to provide for the exceptions permitted by the Security Council.
Mot bakgrund av dessa resolutioner antog rådet den gemensamma ståndpunkten 2003/140/GUSP 8för att införa de undantag som säkerhetsrådet hade tillåtit.
In addition, on 27 March 2003, the
Den 27 mars 2003 ändrade rådet dessutom den omtvistade
4 — Concerning restrictive measures against Usama bin Laden, members of the Al-Qaida organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them and repealing Common Positions 96/746/CFSP, 1999/727/CFSP, 2001/154/CFSP and 2001/771/CFSP (OJ 2002 L 139, p. 4).
4 — Den gemensamma ståndpunkten 2002/402/GUSP om restriktiva åtgärder mot Usama bin Ladin, medlemmar av al-Qaida-organisationen, talibanerna och andra personer, grupper, företag och enheter associerade med dem och om upphävande av de gemensamma ståndpunkterna 96/746/GUSP, 1999/727/GUSP, 2001/154/GUSP och 2001/771/GUSP (EGT L 139, s. 4).
See, in particular, Article 3 and the ninth recital in the Preamble.
Se framför allt artikel 3 och skäl 9 i ingressen.
8 — Concerning exceptions to the restrictive measures imposed by Common Position 2002/402/CFSP (OJ 2003 L 53, p. 62).
8 — Den gemensamma ståndpunkten 2003/140/GUSP om undantag från de restriktiva åtgärder som införts genom gemensam ståndpunkt 2002/402/GUSP (EUT L 53, s. 62).
Council amended the contested regulation as regards exceptions to the freezing of funds and economic resources.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN förordningen när det gäller undantag från frysning av penningmedel och ekonomiska resurser.
9 was given leave to intervene in support of the defendants.
9 tilläts att intervenera till stöd för motparternas yrkanden.
Following the repeal of Regulation No 467/2001, the Court of First Instance decided to treat the case as an action for annulment of the contested regulation directed against the Council alone, supported by the Commission and the United Kingdom.
Till följd av upphävandet av förordning nr 467/2001 beslutade förstainstansrätten att betrakta förevarande talan om ogiltigförklaring av den omtvistade förordningen såsom en talan riktad enbart mot rådet, som stöddes av kommissionen och Förenade kungariket.
The contested regulation, as amended, provides in Article 2 that ‘all funds and other financial resources belonging to, or owned or held by, a natural or legal person, group or entity designated by the Sanctions Committee and listed in Annex I shall be frozen’.
I artikel 2 i den omtvistade förordningen i dess ändrade lydelse anges att ”alla de penningmedel och ekonomiska resurser som tillhör eller innehas av en fysisk eller juridisk person, en grupp eller en enhet som har angivits av sanktionskommittén och förtecknas i bilaga I skall frysas”.
Article 2a provides for certain exceptions, for instance as regards food, medical expenses and reasonable legal fees, on condition that the Sanctions Committee has been notified and has not objected.
Artikel 2a innehåller bestämmelser om vissa undantag för bland annat livsmedel, vårdkostnader och rimliga kostnader för juridiska tjänster, under förutsättning att sanktionskommittén har underrättats och inte har anfört några invändningar.
By application lodged on 18 December 2001, the appellant brought an action before the Court of First Instance against the Council and the Commission, claiming that that Court should annul Regulations Nos 2062/2001 and 467/2001, in so far as they related to him.
Genom ansökan som inkom den 18 december 2001 väckte klaganden en talan vid förstainstansrätten mot rådet och kommissionen, och yrkade att förstainstansrätten skulle ogiltigförklara förordningarna nr 2062/2001 och nr 467/2001, i den del de berörde honom.
Before the Court of First Instance, the appellant argued that the Council had lacked competence to adopt the contested regulation.
Klaganden anförde i förstainstansrätten att rådet saknade behörighet att anta den omtvistade förordningen.
Most importantly, the appellant asserted that that regulation breached a number of his fundamental rights, in particular the right to property and the right to a fair hearing.
Framför allt angav klaganden att förordningen stred mot ett antal av hans grundläggande rättigheter, bland annat rätten till respekt för hans egendom och rätten att yttra sig.
By judgment of 21 September 2005 in Case T-315/01 Kadi v Council and Commission (‘the judgment under appeal’), 10the Court of First Instance upheld the contested regulation and rejected all of the appellant’s pleas.
Genom dom av den 21 september 2005 i mål T-315/01, Kadi mot rådet och kommissionen (nedan kallad den överklagade domen), 10 slog förstainstansrätten fast att det saknades skäl att ogiltigförklara den omtvistade förordningen efter att ha prövat samtliga av klagandens grunder.
On 17 November 2005, the appellant brought the present appeal against the judgment of the Court of First Instance.
Den 17 november 2005 överklagade klaganden förstainstansrättens dom.
Apart from the appellant, the parties to the present appeal proceedings are the Council, the Commission and the United Kingdom, as well as Spain, France and the Netherlands, as interveners in the appeal.
Övriga parter i målet är, bortsett från klaganden, rådet, kommissionen och Förenade kungariket, liksom Spanien, Frankrike och Nederländerna, i egenskap av intervenienter i målet om överklagande.
For the sake of brevity I shall refer, on occasion, to the Council, the Commission and the United Kingdom as ‘the respondents’.
Av effektivitetsskäl kommer jag nedan att hänvisa till rådet, kommissionen och Förenade kungariket som ”motparterna”.
9 — Council Regulation (EC) No 561/2003 amending, as regards exceptions to the freezing of funds and economic resources, Regulation (EC) No 881/2002 (OJ 2003 L 82, p. 1).
9 — Rådets förordning (EG) nr 561/2003 om ändring, när det gäller undantag från frysning av penningmedel och ekonomiska resurser, av förordning nr 881/2002 (EUT L 82, s. 1).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P justifications, both the Council and the United Kingdom agree with the Court of First Instance that the contested regulation finds its legal basis in Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC.
Rådet och Förenade kungariket har visserligen anfört motiveringar som skiljer sig något åt, men delar båda förstainstansrättens bedömning att artiklarna 60 EG, 301 EG och 308 EG utgjorde den rättsliga grunden för den omtvistade förordningen.
The Commission, however, takes a different view and concludes that Articles 60 EC and 301 EC alone would have provided a sufficient legal basis.
Kommissionen har dock intagit en annan ståndpunkt och funnit att artiklarna 60 EG och 301 EG ensamma utgjorde en tillräcklig rättslig grund.
My analysis of the appeal will proceed as follows.
Min bedömning av överklagandet kommer att ske på följande sätt.
First, I shall discuss the pleas concerning the legal basis of the contested regulation.
Först kommer jag att behandla klagandens grund rörande den rättsliga grunden för den omtvistade förordningen.
Subsequently, I shall address the pleas concerning the jurisdiction of the Community Courts to review whether the contested regulation breaches fundamental rights.
Därefter kommer jag att ta upp den grund som avser gemenskapsdomstolarnas behörighet att pröva huruvida den omtvistade förordningen strider mot grundläggande rättigheter.
Finally, I shall discuss the question of the appropriate standard of review and I shall assess whether or not the contested regulation infringes the fundamental rights invoked by the appellant.
Slutligen skall jag behandla frågan om vilken typ av domstolsprövning som är lämplig och undersöka huruvida den omtvistade förordningen strider mot de grundläggande rättigheter som klaganden har åberopat.
II — The legal basis of the contested regulation
II — Den rättsliga grunden för den omtvistade förordningen
The appellant’s first plea relates to the legal basis of the contested regulation.
Klagandens första grund avser den rättsliga grunden för den omtvistade förordningen.
The judgment under appeal devotes considerable attention to this issue.
I den överklagade domen ägnas denna fråga stor uppmärksamhet.
Upon consideration of various alternatives, the Court of First Instance concluded that the combined effect of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC gave the Community power to adopt the contested regulation.
Efter att ha beaktat ett flertal alternativ kom förstainstansrätten till den slutsatsen att den sammanlagda verkan av artiklarna 60 EG, 301 EG och 308 EG gav gemenskapen behörighet att anta den omtvistade förordningen.
11 The appellant argues that this finding is mistaken in law and maintains that the Community lacked competence altogether to adopt the contested regulation. Though relying on slightly different
11 Klaganden har anfört att den slutsatsen är rättsligt felaktig och har vidhållit att gemenskapen över huvud taget inte hade behörighet att anta den omtvistade
I agree with that argument.
Jag delar denna uppfattning.
The Court of First Instance considered that the powers to impose economic and financial sanctions provided for by Articles 60 EC and 301 EC, namely, the interruption or reduction of economic relations with one or more third countries, do not cover the interruption or reduction of economic relations with individuals within those countries, but only with their governing regimes.
Förstainstansrätten bedömde att de befogenheter avseende ekonomiska och finansiella sanktioner som föreskrivs i artiklarna 60 EG och 301 EG, nämligen avbrytande eller begränsning av de ekonomiska förbindelserna med ett eller flera tredjeländer, inte omfattar avbrytande eller begränsning av de ekonomiska förbindelserna med personer i dessa länder, utan endast med ländernas styrande regim.
That view is difficult to reconcile with the wording and the purpose of those provisions.
Det synsättet är svårligen förenligt med bestämmelsernas syfte.
Article 301 EC authorises the Council to ‘interrupt or to reduce … economic relations with one or more third countries’ through unspecified ‘urgent measures’ that are necessary to carry out the Union’s Common Foreign and Security Policy (‘CFSP’).
Artikel 301 EG ger rådet rätt att ”avbryt[a] eller begräns[a] de ekonomiska förbindelserna med ett eller flera tredje länder” genom icke specificerade ”brådskande åtgärder” som är nödvändiga för att genomföra unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP).
As such, Article 301 EC is fundamentally concerned with the objectives of these measures, namely the objectives of the CFSP, to be achieved by affecting the Community’s economic relations with third countries.
Artikel 301 EG som sådan handlar i grunden om målen för dessa åtgärder, det vill säga målen för GUSP, som skall uppnås genom inverkan på gemenskapens ekonomiska förbindelser med tredjeländer.
Article 60(1) EC authorises the Council to take such measures with respect to the ‘movement of capital and on payments as regards the third countries concerned’.
Artikel 60.1 EG ger rådet rätt att vidta sådana åtgärder ”gentemot berörda tredje länder vad gäller kapitalrörelser och betalningar”.
It therefore indicates the means for carrying out the objectives stated earlier; those means involve restricting the flow of funds into and
Medlen för att uppnå de ovannämnda målen anges. De inkluderar begränsning av penningflödet till och från gemenskapen.
11 — Paragraphs 87 to 135 of the judgment under appeal.
11 — Punkterna 87–135 i den överklagade domen.
Beyond these two provisions, the EC Treaty does not regulate what shape the measures should take, or who should be the target or bear the burden of the measures.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN utformas eller vem åtgärderna skall riktas mot eller vem som skall bära bördan av dessa.
Rather, the only requirement is that the measures ‘interrupt or reduce’ economic relations with third countries, in the area of movement of capital or payments.
Det enda kravet är att åtgärderna ”avbryter eller begränsar” ekonomiska förbindelser med tredjeländer på området för kapitalrörelser och betalningar.
this provision of much of its practical use.
att bestämmelsen förlorar en stor del av sin praktiska funktion.
Within the framework of the CFSP, the Union may decide, for reasons relating to the maintenance of international peace and security, to impose economic and financial sanctions against non-State actors who are situated in third countries.
Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken kan unionen, av skäl som är hänförliga till upprätthållandet av internationell fred och säkerhet, bestämma att vidta ekonomiska och finansiella sanktioner mot ickestatliga aktörer som befinner sig i tredjeländer.
I fail to see why Article 301 EC should be interpreted more narrowly.
Jag kan inte se varför artikel 301 EG skulle tolkas snävare.
As the Court of First Instance itself recognised, ‘the Union and its Community pillar are not to be prevented from adapting to [threats to international peace and security] by imposing economic and financial sanctions not only on third countries, but also on associated persons, groups, undertakings or entities engaged in international terrorist activity or in any other way constituting a threat to international peace and security’. 12
Förstainstansrätten medgav själv att ”unionen och dess gemenskapspelare [inte] kan … hindras från att anpassa sig till dessa [hot mot internationell fred och säkerhet] genom att vidta ekonomiska och finansiella sanktionsåtgärder inte bara gentemot tredjeländer, utan också gentemot personer, grupper, företag eller enheter med band till dessa som deltar i uppbyggandet av en internationell terroristverksamhet eller som på något annat sätt undergräver internationell fred och säkerhet”. 12
The financial sanctions in the contested regulation meet that requirement: they are targeted predominantly at individuals and groups within third countries.
De finansiella sanktionerna i den omtvistade förordningen uppfyller detta krav. De riktar sig övervägande till personer och grupper inom tredjeländer.
By affecting economic relations with entities within a given country, the sanctions necessarily affect the overall state of economic relations between the Community and that country.
Eftersom sanktionerna påverkar de ekonomiska förbindelserna med enheter inom ett visst land påverkar de nödvändigtvis de ekonomiska förbindelserna mellan gemenskapen och landet i fråga generellt sett.
Economic relations with individuals and groups from within a third country are part of economic relations with that country; targeting the former necessarily affects the latter.
De ekonomiska förbindelserna med personer och grupper i ett tredjeland utgör en del av de ekonomiska förbindelserna med det landet. Att göra de förstnämnda till föremål för åtgärder innebär nödvändigtvis att de sistnämnda påverkas.
To exclude economic relations with individuals or groups from the ambit of ‘economic relations with … third countries’ would be to ignore a basic reality of international economic life: that the governments of most countries do not function as gatekeepers for the economic relations and activities of each specific entity within their borders.
Att utesluta de ekonomiska förbindelserna med personer eller grupper från det som betecknas som ”ekonomiska förbindelser med … tredjeländer” skulle vara att bortse från en grundläggande realitet i det internationella ekonomiska livet, nämligen att regeringarna i de flesta länder inte fungerar som grindvakter för de ekonomiska förbindelser och verksamheter som varje enskild enhet innanför deras gränser har.
The Court of First Instance found that Article 308 EC had to be brought into play in order to impose financial sanctions on individuals who do not exercise government control.
Förstainstansrätten bedömde att man var tvungen att använda artikel 308 EG för att kunna vidta finansiella sanktioner mot personer som inte utövar regeringskontroll.
However, the reliance on the notion of government control as a distinguishing factor highlights an underlying tension in the reasoning of the Court of First Instance.
Nyttjandet av begreppet regeringskontroll som en särskiljande faktor visar dock på en underliggande spänning i förstainstansrättens resonemang.
The Court of First Instance construed Article 308 EC as a ‘bridge’ between the CFSP and the Community pillar.
Förstainstansrätten tolkade artikel 308 EG som en ”bro” mellan GUSP och gemenskapspelaren.
However, while Article 301 EC might be seen as a cross-pillar bridge, Article 308 EC surely cannot fulfil that function.
Medan artikel 301 EG kan ses som en bro mellan olika pelare är det dock uteslutet att artikel 308 EG kan fylla en sådan funktion.
Article 308 EC, like Article 60(1) EC, is strictly an enabling
Artikel 308 EG är såsom artikel 60.1 EG endast en fullmaktsbestämmelse.
Moreover, the Court of First Instance’s restrictive reading of Article 301 EC deprives
Förstainstansrättens restriktiva tolkning av artikel 301 EG innebär dessutom
12 — Paragraph 133 of the judgment under appeal.
12 — Punkt 133 i den överklagade domen.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-402/05 P
III — The jurisdiction of the Community Courts to determine whether the contested regulation breaches fundamental rights provision: it provides the means, but not the objective.
III — Gemenskapsdomstolarnas behörighet att bedöma huruvida den omtvistade förordningen strider mot grundläggande rättigheter till artikel 308 EG.
Even though it refers to ‘objectives of the Community’, these objectives are exogenous to Article 308 EC; they cannot be introduced by Article 308 EC itself.
De kan inte införas genom artikel 308 EG som sådan.
Hence, if one excludes the interruption of economic relations with non-State actors from the realm of acceptable means to achieve the objectives permitted by Article 301 EC, one cannot use Article 308 EC to bring those means back in.
Om man anser att avbrytandet av ekonomiska förbindelser med ickestatliga aktörer inte ingår bland de godtagbara medlen för att uppnå de mål som tillåts enligt artikel 301 EG kan man således inte använda artikel 308 EG för att inkludera nämnda medel.
Either a measure directed against non-State actors fits the objectives of the CFSP which the Community can pursue by virtue of Article 301 EC, or, if it does not, then Article 308 EC is of no help.
Antingen motsvarar en åtgärd mot ickestatliga aktörer de mål med GUSP som gemenskapen kan eftersträva med stöd av artikel 301 EG eller, om den inte gör det, så är artikel 308 EG inte till någon nytta.
In the proceedings before the Court of First Instance, the appellant claimed that the contested regulation breached the right to a fair hearing, the right to respect for property and the principle of proportionality, and the right to effective judicial review.
I målet i förstainstansrätten hävdade klaganden att den omtvistade förordningen stred mot rätten att yttra sig, rätten till respekt för den egna egendomen, proportionalitetsprincipen och rätten till en verksam domstolsprövning.
13 However, before assessing the substance of these claims, the Court of First Instance examined the scope of its own jurisdiction to assess the conformity of the contested regulation with fundamental rights.
13Innan förstainstansrätten prövade dessa argument i sak undersökte den dock sin egen behörighet att pröva frågan huruvida den omtvistade förordningen är förenlig med grundläggande rättigheter.
14In order to ascertain the appropriate scope of judicial review, the Court of First Instance considered the relationship between the Community legal order and the legal order established under the UN Charter.
14För att kunna fastställa hur långt förstainstansrättens prövning skall gå undersökte förstainstansrätten förhållandet mellan gemenskapens rättsordning och den rättsordning som inrättats genom FN-stadgan.
The reasoning of the Court of First Instance is extensive and sophisticated, but may be summarised as follows.
Förstainstansrättens resonemang är omfattande och invecklat, men kan sammanfattas på följande vis.
First, the Court of First Instance identified what essentially amounts to a rule of primacy, flowing from the EC Treaty, according to which Security Council resolutions adopted under Chapter VII of the UN Charter prevail over rules of Community law.
Först och främst identifierade förstainstansrätten något som i huvudsak utgör en företrädesrätt som följer av EG-fördraget. Enligt denna företrädesrätt har säkerhetsrådets resolutioner som har antagits med stöd av kapitel VII i FN-stadgan företräde framför gemenskapsrätten.
The Court of First Instance essentially found that Community law recognises and accepts that, in keeping with Article 103 of the UN Charter, Security Council resolutions take
Förstainstansrätten konstaterade att gemenskapsrätten erkänner och godtar att säkerhetsrådets resolutioner, i enlighet med artikel 103 i FN-stadgan, går
13 — Paragraph 59 of the judgment under appeal.14 — In paragraphs 181 to 232 of the judgment under appeal.
13 — Punkt 59 i den överklagade domen.14 — Se punkterna 181–232 i den överklagade domen.
My conclusion, therefore, is that the judgment of the Court of First Instance is vitiated by an error in law.
Därför är min slutsats att förstainstansrättens dom innehåller en felaktig rättstilllämpning.
If the Court were to follow my analysis concerning the legal basis it would have enough ground to set aside the judgment under appeal.
Om domstolen delade min bedömning beträffande den rättsliga grunden skulle det räcka för att upphäva den överklagade domen.
I none the less believe that, where pleas are raised concerning alleged breaches of fundamental rights, it is preferable for the Court to make use of the possibility of reviewing those pleas as well, both for reasons of legal certainty and in order to prevent a possible breach of fundamental rights from subsisting in the Community legal order, albeit by virtue of a measure that merely has a different form or legal basis.
Inte desto mindre är jag av uppfattningen att det i de fall där grunder har åberopats beträffande påstådda åsidosättanden av grundläggande rättigheter är att föredra att domstolen begagnar sig av sin möjlighet att pröva också dessa grunder. För detta talar både rättssäkerhetsskäl och intresset av att förhindra att ett eventuellt åsidosättande av grundläggande rättigheter fortgår inom gemenskapens rättsordning, även om det sker med stöd av en åtgärd som endast har en annan form eller en annan rättslig grund.
I shall accordingly proceed to assess the appellant’s remaining pleas in law.
Följaktligen kommer jag nedan att behandla klagandens återstående grunder.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION precedence over the Treaty.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN före fördraget.
15 Secondly, the Court of First Instance held that, in consequence, it had no authority to review, even indirectly, Security Council resolutions in order to assess their conformity with fundamental rights as protected by the Community legal order.
15 Vidare konstaterade förstainstansrätten att den således inte hade någon behörighet att göra ens en indirekt prövning av säkerhetsrådets resolutioner för att bedöma huruvida dessa är förenliga med de grundläggande rättigheter som skyddas inom gemenskapens rättsordning.
It observed that the Security Council resolutions at issue left no margin of discretion and, therefore, that it could not assess the contested regulation without engaging in such indirect review.
Förstainstansrätten påpekade att de aktuella resolutionerna från säkerhetsrådet inte lämnar något utrymme för skönsmässig bedömning och att den därför inte kunde bedöma den omtvistade förordningen utan att genomföra en sådan indirekt domstolsprövning.