natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those questions were raised in the course of proceedings brought by Mrs Givane and others, who are Indian nationals and members of the family of a deceased worker, himself a Portuguese national, against the Secretary of State for the Home Department concerning the latter's refusal to grant them indefinite leave to remain in the United Kingdom.
Rama Givane, som var portugisisk medborgare, inreste den 15 april 1992 i Förenade kungariket för att bedriva ekonomisk verksamhet såsom kökschef där. Han beviljades ett
or whether it is sufficient that he has completed such a period of residence at some time in the more remote past.
Han bodde utan avbrott i Förenade kungariket fram till den 10 april 1995, då han reste till Indien för att vistas där i tio månader.
Indian nationality and the appellants in the main proceedings (hereinafter 'the appellants').
Alla de fyra medföljande var indiska medborgare och det är de som är klagande i målet vid den nationella domstolen.
Mr Givane was in possession of an EU residence permit valid until 21 July 2002, whereas the others had obtained an entry clearance granted to family members of nationals of the European Economic Area ('EEA Family Permit').
Rama Givane hade beviljats ett uppehållstillstånd för medborgare i Europeiska unionen, som var giltigt till och med den 21 juli 2002, medan de medföljande hade fått ett uppehållstillstånd för familjemedlemmar till medborgare i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EEA Family Permit).
On 11 November 1997, Mr Givane died as a result of kidney failure and chronic liver disease, which were not regarded as occupational diseases in this particular case.
Den 11 november 1997 avled Rama Givane i sviterna av njursvikt och kronisk hepatit. Dessa sjukdomar har i förevarande fall inte ansetts vara yrkessjukdomar. Secretary of State underrättades om dödsfallet i juni 1998.
In that regard, it must be noted that, while the wording of the first indent of Article 3(2) of Regulation No 1251/70, in the French ('depuis au moins 2 années'), German ('seit mindestens 2 Jahren') and Italian ('da almeno due anni') versions, that is most of the language versions in existence at the date of its adoption, implies that the two-year period of continuous residence must continue until the death of the worker, the wording of the other language versions of that provision is more vague.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen ingav ansökan om permanent uppehållstillstånd i Förenade kungariket med stöd av artikel 3.2 i förordning nr 1251/70.
On 21 August 1998, the Secretary of State refused their application on the ground that, at the date of his death, Mr Givane did not satisfy the test, laid down by that provision, of continuous residence in the host Member State for at least two years.
Som skäl härför angavs att Rama Givane vid tidpunkten för sitt dödsfall inte uppfyllde det i den nämnda bestämmelsen föreskrivna villkoret att ha varit bosatt utan avbrott i värdmedlemsstaten under minst två år.
According to the Secretary of State, that period of residence must immediately precede the worker's death.
Enligt Secretary of State måste denna bosättningsperiod äga rum omedelbart före arbetstagarens död.
Since a literal interpretation of the words 'for at least two years' in the first indent of Article 3(2) of Regulation No 1251/70 does not provide an unequivocal answer to the question referred, it is necessary to place that expression in its context and to interpret it in relation to the spirit and purpose of the provision in question.
1 detta hänseende noterar domstolen att ordalydelsen i artikel 3.2 första strecksatsen i förordning nr 1251/70 visserligen i den franska språkversionen ("depuis au moins deux années"), den tyska språkversionen ("seit mindestens 2 Jahren") och den italienska språkversionen ("da almeno due anni"), det vill säga merparten av de språkversioner som förelåg när förordningen antogs, ger vid handen att den två år långa bosättningsperioden utan avbrott måste fortgå fram till arbetstagarens död, men att ordalydelsen i de andra språkversionerna av bestämmelsen är mer vag.
The appellants appealed against that decision to the Immigration Adjudicator.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen väckte talan avseende detta beslut vid Immigration Adjudicator (Förenade kungariket).
That appeal was rejected by decision of 26 June 1999, on the ground that Article 3(2) of Regulation No 1251/70 required, in Mr Givane's case, residence in the United Kingdom for a continuous period of two years immediately preceding his death.
Talan ogillades genom beslut av den 26 juni 1999, med motiveringen att det enligt artikel 3.2 i förordning nr 1251/70 krävs att Rama Givane skall ha varit bosatt i Förenade kungariket utan avbrott under två år omedelbart före sin död.
The appellants appealed against that decision to the Immigration Appeal Tribunal.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen överklagade detta avgörande till Immigration Appeal Tribunal.
The interpretation according to which the period of two years must immediately precede the worker's death is supported by the general scheme of Article 3 of Regulation No 1251/70, read in conjunction with Article 4(1) thereof.
Eftersom en bokstavlig tolkning av uttrycket "under minst två år" i artikel 3.2 första strecksatsen i förordning nr 1251/70 inte kan ge ett entydigt svar på frågan, skall begreppet därefter ses i sitt sammanhang och tolkas utifrån den ifrågavarande bestämmelsens anda och ändamål.
In the first place, the period of two years is expressly linked to the words 'on the date of his decease'. If it could terminate at any date when the worker was in the host Member State, it would have been superfluous to establish such a link with that date.
Domstolen konstaterar att den allmänna systematiken i artikel 3 i förordning nr 1251/70 jämförd med artikel 4.1 i denna förordning utgör stöd för tolkningen att tvåårsperioden måste äga rum omedelbart före arbetstagarens död.
Secondly, the period of two years must be 'continuous'. Under Article 4(1) of Regulation No 1251/70, the continuity of residence required by the first indent of Article 3(2) thereof is not affected by temporary absences not exceeding a total of three months per year.
förordning nr 1251/70 påverkas bosättningens varaktighet enligt artikel 3.2 första strecksatsen i denna förordning inte av tillfälliga perioder av frånvaro som inte överstiger totalt tre månader om året.
Conversely, it follows that longer absences terminate the period of continuous residence.
Av detta följer e contrario att längre perioder av frånvaro innebär att den varaktiga bosättningen avbryts.
By its first question, the referring court is asking, in essence, whether the first indent of Article 3(2) of Regulation No 1251/70 is to be interpreted as meaning that the period of two years' residence required by that provision must immediately precede the worker's date of death
För det första är tvåårsperioden uttryckligen knuten till uttrycket "vid sin död". Om den hade kunnat avslutas när som helst i arbetstagarens förflutna i värdmedlemsstaten skulle det ha varit överflödigt att uppställa en sådan anknytning till den nämnda tidpunkten.
Thirdly, in Article 2(1) (a) and (b) of Regulation No 1251/70, the word 'continuous' refers also to a minimum period of residence taking place immediately before the event which gives rise to the worker's right to remain in the territory of the host Member State.
För det tredje avser uttrycket "utan avbrott" i artikel 2.1 a och b i förordning nr 1251/70 likaså en minimilängd på vistelser som äger rum omedelbart före den omständighet som innebär att arbetstagaren får rätt att stanna kvar i värdmedlemsstaten.
'On a proper construction of the first indent of Article 3(2) of Commission Regulation (EEC) No 1251/70 of 29 June 1970 on the right of workers to remain in the territory of a Member State after having been employed in that State the period of two years' continuous residence required by that provision must immediately precede the worker's death.'
"Artikel 3.2 första strecksatsen i kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni 1970 om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda där skall tolkas så, att den bosättningsperiod på två år utan avbrott som föreskrivs i denna bestämmelse skall ha ägt rum omedelbart före arbetstagarens död."
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 May 2002.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 16 maj 2002.
Article 3(2) of Regulation (EEC) No 1251/70 does not necessarily require that the two-year period of continuous residence must have occurred immediately prior to the death of the worker if and to the extent that the worker can rely on a previous two-year period of continuous residence within the meaning of the Regulation and this legal position has not been extinguished as a result of an absence from the Member State of employment exceeding two years.
Det är, enligt artikel 3.2 i förordning (EEG) nr 1251/70, inte någon nödvändig förutsättning att den tvååriga bosättningsperioden utan avbrott skall ha ägt rum under tiden omedelbart före arbetstagarens död, om och i den mån arbetstagaren kan anknyta till en tidigare oavbruten tvåårig bosättningsperiod i den mening som avses i förordningen och denna rättsliga ställning inte har gått förlorad genom att arbetstagaren har varit frånvarande under mer än två års tid från den medlemsstat i vilken han har bedrivit yrkesverksamhet.
The rights acquired by the worker as a result of a two-year period of residence remain unaffected in the event of absences from the host Member State exceeding the permitted annual period of three months laid down by Article 4(1) (which, in the case of an established position, only lead to an interruption of the continuous residence in that host State) provided, by analogy with Article 5, they do not exceed two years.
De rättigheter som arbetstagaren har fått genom en tvåårig bosättningsperiod kan kvarstå om arbetstagaren är frånvarande från värdmedlemsstaten under längre tid än de tre månader som föreskrivs i artikel 4.1 (vilka endast leder till att arbetstagarens bosättning utan avbrott i det ifrågavarande värdlandet avbryts om arbetstagaren håller på att förvärva en rättslig ställning) om frånvaron, i analogi med artikel 5, inte varar längre tid än två år.
In the event of subsequent interruptions of residence, the right to retain the benefit of past periods of continuous residence is subject to a time-limit of two years.
För rätten att bibehålla de rättigheter som följer av tidigare oavbrutna bosättningsperioder gäller en tidsfrist på två år om avbrott i bosättningen senare sker.
The rights acquired as a result of past periods of residence lapse in the event of interruptions of residence exceeding two years.
De rättigheter som följer av tidigare bosättningsperioder bortfaller vid sådana avbrott i bosättningen som varar längre tid än två år.
The family members of a deceased worker may claim the benefit of Article 3(2) if the worker acquired an established right by way of at least two years' continuous residence and did not lose this right as a result of an interruption of residence exceeding two years.'
En avliden arbetstagares familjemedlemmar kan göra rättigheter enligt artikel 3.2 gällande om arbetstagaren genom en minst två år lång bosättningsperiod utan avbrott har skaffat sig en etablerad
Case C-157/00 Hellenic Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Mål C-157/00 Republiken Grekland mot Europeiska gemenskapernas kommission Jordbruk
1996 to 1998 — Export refunds — Fruit and vegetables)
"EUGFJ—Avslut av räkenskaper — Räkenskapsåren 1996—1998 — Exportbidrag — Frukt och grönsaker" (sjätte avdelningen)
(EAGGF — Clearance of accounts (Sixth Chamber) refunds, for deficiencies in the checks of exported goods;
- 339 028 666 GRD avseende exportbidrag, på grund av bristfällig kontroll av exporterade varor,
GRD 659 967 504 in respect of fruit and vegetables, for deficiencies in the checks and for inadequacies in the management of the files relating to the grubbing-up of peach trees and nectarine trees;
- 659 967 504 GRD i sektorn frukt och grönsaker, på grund av bristfällig kontroll och hantering av handlingarna rörande uppröjningen av persiko- och nektarinträd,
By application lodged at the Court Registry on 27 April 2000, the Hellenic Republic brought an action for partial annulment of Commission Decision 2000/216/EC of 1 March 2000 excluding from Community financing certain expenditure incurred by the Member States under the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), in so far as it concerns it.
Republiken Grekland har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 27 april 2000, yrkat delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2000/216/EG av den 1 mars 2000 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), i den del det rör Republiken Grekland.
GRD 1 966 954 869 in respect of fruit and vegetables, for deficiencies in the control system and for non-compliance with the minimum price payable to producers in connection with the processing of peaches.
- 1 966 954 869 GRD i sektorn frukt och grönsaker, på grund av bristfälliga kontrollsystem, och för att det minimipris som skall betalas till producenterna inom ramen för bearbetning av persikor inte har respekterats.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 April 2002.
Förevarande talan syftar till att det omtvistade beslutet skall ogiltigförklaras, i den mån det däri fastställs att följande summor inte skall belasta EUGFJ:
Case C-292/00 Davidoff & Cie SA, Zino Davidoff SA ν Gofkid Ltd Approximation of laws 9 January 2003
Mål C-292/00 Davidoff & Cie SA, Zino Davidoff SA och Gofkid Ltd Tillnärmning av lagstiftning 9 januari 2003
Preliminary ruling (Directive 89/104/EEC — Articles 4(4) (a) and 5(2) - Trade marks with a reputation Protection against use of a sign in respect of identical or similar products or services) (Sixth Chamber) silversmith's and goldsmith's items, precious stones, watches and time-measuring instruments.
Förhandsavgörande "Direktiv 89/104/EEG —Artiklarna 4.4 a och 5.2 — Kända varumärken tecken används för identiska eller liknande varor eller tjänster" (sjätte avdelningen) cigaretter med tillbehör, pipor, piptobak med tillbehör samt lädervaror under varumärket Davidoff, vilket har registrerats internationellt med en utökning avseende Tyskland.
By order of 27 April 2000 the Bundesgerichtshof referred for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 4(4)(a) and 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks.
Bundesgerichtshof har, genom beslut av den 27 april 2000, ställt två frågor om tolkningen av artiklarna 4.4 a och 5.2 i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar.
Davidoff brought proceedings against Gofkid in Germany, seeking an order, with a penal notice attached, that Gofkid desist from using the Durffee mark and annulment of the mark.
Gofkid innehar ord- och figurmärket Durffee som registrerades efter märket Davidoff i Tyskland.
Davidoff was unsuccessful in its action, both at first instance and on appeal, and now seeks review on a point of law by the Bundesgerichtshof.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan å ena sidan Davidoff & Cie och Zino Davidoff SA, vilka bolag har bildats i Schweiz och tillhandahåller lyxartiklar med varumärket Davidoff, och å andra sidan Gofkid Ltd, vilket bolag har bildats i Hong Kong, angående sistnämnda bolags användning av varumärket Durffee i Tyskland. Förfarandet och tolkningsfrågorna
Taking the view that the decision depends on the interpretation of Articles 4(4)(a) and 5(2) of the Directive, the Bundesgerichtshof stayed proceedings and requested a preliminary ruling from the Court on a number of questions.
Gofkid tillhandahåller under detta varumärke bland annat ädla metaller eller legeringar av dessa liksom varor som tillverkats av ädla metaller eller legeringar av ädla metaller samt varor som pläterats med ädla metaller såsom hantverks- eller prydnadsföremål, bordsserviser (med undantag för bestick), bordsställ, askfat, cigarr- och cigarettetuier, cigarr- och cigaretthållare, smyckesföremål, smidesföremål, ädelstenar, klockor och instrument för tidmätning.
By its first question, the national court essentially asks whether Articles 4(4)(a) and 5(2) of the Directive are to be interpreted as entitling the Member States to provide specific protection for
Davidoff tillhandahåller herrkosmetikaartiklar, konjak, slipsar, glasögonbågar, cigarrer, cigariller,
its application also where a sign is used for identical or similar goods or services, given that it refers expressly only to the use of a sign for non-similar goods or services.
med hänsyn till artikel 5.2 i direktivet, men att tolkningen som görs vid denna prövning i tillämpliga delar även kommer att kunna tillämpas på artikel 4.4 a i direktivet.
registered trade marks with a reputation in cases where the later mark or sign, which is identical with or similar to the registered mark, is intended to be used or is used for goods or services identical with or similar to those covered by the registered mark.
Domstolen erinrar om att i motsats till vad som gäller enligt artikel 5.1 i direktivet, åläggs medlemsstaterna inte i artikel 5.2 att i sina nationella rättsordningar införa det skydd som definieras i artikeln. Direktivet ger endast medlemsstaterna en valmöjlighet att införa ett sådant skydd.
The Court observes that Article 5(2) of the Directive must not be interpreted solely on the basis of its wording, but also in the light of the overall scheme and objectives of the system of which it is a part.
Om denna möjlighet utnyttjas tillerkänns alltså kända varumärken både det skydd som föreskrivs i artikel 5.1 i direktivet och det skydd som föreskrivs i artikel 5.2 i detsamma.
The Court points out in limine that the question will be examined below solely in the light of Article 5(2) of the Directive, but that the interpretation reached at the end of that examination will apply mutatis mutandis to Article 4(4) (a) of the Directive.
Enligt artikel 5.2 i direktivet kan kända märken tillerkännas ett skydd som är starkare än det skydd som föreskrivs i artikel 5.1.
Having regard to the latter aspects, that article cannot be given an interpretation which would lead to marks with a reputation having less protection where a sign is used for identical or similar goods or services than where a sign is used for non-similar goods or services.
Davidoff väckte talan mot Gofkid vid de tyska domstolarna och yrkade dels att Gofkid skulle föreläggas att vid äventyr av vite upphöra att använda varumärket Durffee, dels att detta varumärke skulle ogiltigförklaras. Davidoff gjorde gällande att det förelåg en risk för att nämnda varumärke förväxlas med varumärket Davidoff.
It should be recalled that, unlike Article 5(1) of the Directive, Article 5(2) does not require Member States to provide in their national law for the protection to which it refers.
Enligt sistnämnda bolag använde Gofkid samma skrivsätt som i varumärket Davidoff, och framför allt hade bokstäverna "D" och "ff givits samma karaktäristiska form som motsvarande bokstäver i varumärket Davidoff.
When that power has been used, marks with a reputation thus benefit from the protection under both Article 5(1) of the Directive and Article 5(2).
Användningen av varumärket Durffee skadar varumärket Davidoffs goda anseende i den mån som allmänheten inte förknippar det kinesiska territoriet med exklusiva kvalitetsprodukter.
Article 5(2) of the Directive allows stronger protection to be given to marks with a reputation than that conferred under Article 5(1).
Talan ogillades av underrätten vid vilken denna anhängiggjorts. Davidoffs överklagande avbeslutet från nämnda domstol ogillades också. Davidoff väckte därför revisionstalan vid Bundesgerichtshof.
Although, in the light of the 10th recital of the Directive, the protection conferred under Article 5(l)(a) is an absolute right when the use affects or is liable to affect one of the functions of the mark, the application of Article 5(l)(b) depends on there being a likelihood of confusion.
Bundesgerichtshof har i tvisten i målet vid den nationella domstolen inte uteslutit att det kan vara problematiskt att bevisa att det föreligger en risk för förväxling, vilket innebär att innehavaren av varumärket skulle kunna ha ett legitimt intresse av att skydda sitt varumärkes särskiljningsförmåga och renommé med stöd av artikel 5.2 i direktivet.
The Court points out that in Case C-251/95 SABEL [1997], paragraphs 20 and 21, it has already excluded a broad interpretation of Article 4(l)(b) of the Directive, which is, in substance, identical to Article 5(1)(b), an interpretation which had been suggested to it on the ground, inter alia, that Article 5(2) of the Directive, on its wording, applies only where a sign is used for non-similar goods or services.
Med hänsyn till att lösningen av tvisten i målet vid den nationella domstolen i detta avseende är beroende av tolkningen av artiklarna 4.4 a och 5.2 i direktivet, har Bundesgerichtshof vilandeförklarat målet och ställt tolkningsfrågor till domstolen.
In the main proceedings, the Bundesgerichtshof does not rule out the possibility that it may be difficult to establish the likelihood of confusion, in which case the proprietor of the mark with a reputation may have a legitimate interest in protecting the distinctive character and the repute of his mark under Article 5(2) of the Directive.
Frågan är således huruvida ordalydelsen i artikel 5.2 i direktivet, i den mån som den uttryckligen endast avser ett teckens användning för varor eller tjänster som inte är likartade, utgör ett hinder för tillämpningen av denna bestämmelse också när tecknet används för identiska eller liknande varor eller tjänster.
The question therefore arises of whether the wording of Article 5(2) of the Directive precludes
Det skall i detta avseende inledningsvis påpekas att artikel 5.2 i direktivet inte uteslutande får tolkas med beaktande av dess ordalydelse.
Accordingly, where there is no likelihood of confusion, Article 5(l)(b) of the Directive could not be relied on by the proprietor of a mark with a reputation to protect himself against impairment of the distinctive character or repute of the mark.
Artikeln kan med hänsyn till sistnämnda omständigheter inte tolkas så att den medför ett skydd av kända varumärken som är sämre när ett tecken används för identiska eller liknande varor eller tjänster än när ett tecken används för varor eller tjänster som inte är likartade.
The Court ruled:
Domstolens svar
•Articles 4(4) (a) and 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks are to be interpreted as entitling the Member States to provide specific protection for registered trade marks with a reputation in cases where a later mark or sign, which is identical with or similar to the registered mark, is intended to be used or is used for goods or services identical with or similar to those covered by the registered mark.'
Om skyddet som ges med stöd av artikel 5.1 a i direktivet, med hänsyn till vad som anges i direktivets tionde skäl, i detta avseende är
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 21 March 2002.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 21 mars 2002.