natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, they are not normally declared to be universally applicable, which means that they are not all mandatorily applicable to all employees in the industry concerned.
Vidare om -fattas de vanligen inte av en förklaring om all män giltighet, vilket innebär att alla inte är ob ligatoriskt tillämpliga på alla arbetstagare i den berörda sektorn.
It should be noted that under German law a declaration of universal application means that the collective agreement in question is applicable to all employers and employees in the industry concerned in a defined territory.
Det bör påpekas att enligt tysk rätt innebär det faktum att ett kollektivavtal har förklarats ha allmän giltighet att det är tillämpligt på alla arbetsgivare och arbetstagare i den berörda sektorn och inom det fastställda territoriet.
It therefore extends the scope of such an agreement to employers and employees not belonging to the contracting trade union organisations.
Genom en sådan förklaring utvidgas således avtalets tillämpningsområde till att omfatta arbetsgivare och arbetstagare som inte tillhör de arbetsgivarorganisationer eller fackföreningar som är parter i avtalet.
The Federal Ministry of Employment may make such a declaration of universal application either under Paragraph 1(3a) of the German Law on the Posting of Workers (ArbeitnehmerEntsendegesetz) 13of 26 February 1996 for sectors governed by that law, or under Article 5 of the Law on Collective Agreements (Tarifvertragsgesetz).
En sådan förklaring om allmän giltighet kan utfärdas av ministeriet för sysselsättning antingen enligt 1 § stycke 3a i den tyska lagen om utstationering av arbetstagare (Arbeitnehmer-Entsendegesetz) 13av den 26 februari 1996, när det gäller de områden som omfattas av den lagen, eller enligt 5 § i lagen om kollektivavtal (Tarifvertragsgesetz).
According to the written reply from Land Niedersachsen to a question from the Court, the relevant collective agreement in the present case is the collective agreement on wages and professional training allowances (Tarifvertrag zur Regelung der Löhne und Ausbildungsvergütungen) of 4 July 2003, in the version resulting from the amending collective agreement of 29 October 2003.
Det kollektivavtal som avses i det förevarande målet är, enligt det skriftliga svar som inkommit från delstaten Niedersachsen på en fråga från domstolen, kollektivavtalet om löner och yrkesutbildningsbidrag (Tarifvertrag zur Regelung der Löhne und Ausbildungsvergütungen) av den 4 juli 2003, i dess lydelse enligt kollektivavtalet om ändring av detta avtal av den 29 oktober 2003.
This collective agreement has not been declared to be universally applicable.
Detta kollektivavtal har inte förklarats ha allmän giltighet.
The TV Mindestlohn is applicable for a limited period.
Varje TV Mindestlohn är tillämpligt under begränsad tid.
According to the information at my disposal, it appears that the TV Mindestlohn which was applicable at the time of the facts of the dispute in the main proceedings is that of 29 October 2003, which was in force from 1 November 2003 to 31 August 2005.
Enligt de uppgifter som jag har tillgång till förefaller det som om TV Mindestlohn av den 29 oktober 2003, som var i kraft mellan den 1 november 2003 och den 31 augusti 2005, var tillämpligt vid tidpunkten för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen.
The collective agreement in question has now been replaced by the TV Mindestlohn of 29 July 2005, which is applicable from 1 September 2005 to 31 August 2008 and was declared to be of universal application by a regulation of 29 August 2005 (Bundesanzeiger No 164 of 31 August 2005, p. 13199).
Detta kollektivavtal är numera ersatt med TV Mindestlohn av den 29 juli 2005, som är tillämpligt från och med den 1 september 2005 till och med den 31 augusti 2008, och som har förklarats ha allmän giltighet genom en förordning av den 29 augusti 2005 (Bundesanzeiger nr 164, av den 31 augusti 2005, s. 13199).
227; the ‘AEntG’.
227, nedan kallad AEntG.
RÜFFERT sisches Landesvergabegesetz; the ‘Landesvergabegesetz’) lays down rules for the award of public contracts with a value of EUR 10 000 or more.
Landesvergabegesetz, nedan kallad delstatslagen) innehåller bestämmelser om offentlig upphandling vars värde uppgår till minst 10 000 euro.
Its statement of reasons proclaims:
I motiveringen till lagen anges följande:
It is evident from the file that the wage levels set in these specific collective agreements are, in practice, well above the minimum wages required throughout Germany under the TV Mindestlohn.
Av handlingarna i målet framgår att de lönenivåer som fastställs i dessa särskilda kollektivavtal i praktiken är betydligt högre än de minimilöner som gäller för hela Tyskland enligt TV Mindestlohn.
Moreover, the wage scale set out in those agreements is more detailed than that contained in the TV Mindestlohn and sets different wage levels for different groups of activities.
Löneskalan i dessa avtal är dessutom mer detaljerad än den i TV Mindestlohn, och lönenivåerna är fastställda enligt olika tjänstegrupper.
‘The Law counteracts distortions of competition which arise in the field of construction and public transport services resulting from the use of cheap labour and alleviates burdens on social security schemes.
”Denna lag syftar till att hindra att konkurrensen i byggsektorn och inom den lokala kollektivtrafiken snedvrids genom anställning av billig arbetskraft samt till att mildra trycket på socialförsäkringssystemet.
It provides, to that end, that public contracting authorities may award contracts for building works and public transport services only to undertakings which pay the wage laid down in the collective agreements at the place where the service is provided.’
För att detta mål skall kunna uppnås får upphandlande myndigheter vid offentlig upphandling som avser byggentreprenader eller kollektivtrafik endast sluta avtal med företag som betalar sina anställda den lön som gäller enligt de kollektivavtal som är tillämpliga på den plats där tjänsterna tillhandahålls.”
In Germany, Directive 96/71 was incorporated into national law by the AEntG.
I Tyskland har direktiv 96/71 införlivats i den nationella rätten genom AEntG.
Paragraph 1(1) of that law provides, inter alia, that the legal rules resulting from a collective agreement governing the construction industry which is declared to be universally applicable, which relate to minimum pay, shall also apply to an employment relationship linking an employer established outside Germany and his employee working within the territory covered by that collective agreement.
I 1 § första stycket i denna lag anges bland annat att rättsregler i ett kollektivavtal inom byggnadsindustrin som har förklarats ha allmän giltighet och som gäller minimilöner även skall tillämpas på ett anställningsförhållande mellan en arbetsgivare som är etablerad i utlandet och dennes arbetstagare som arbetar inom det geografiska tillämpningsområdet för detta kollektivavtal.
Hence, such an employer must, as a minimum, grant to his posted employee the working conditions established in that collective agreement.
En arbetsgivare i denna mening är således skyldig att garantera sina utstationerade arbetstagare åtminstone de arbetsvillkor som gäller enligt kollektivavtalet.
Under Paragraph 3(1) of the Landesvergabegesetz, contracts for building services are awarded only to undertakings which, when lodging a tender, undertake in writing to pay their employees, when performing those services, at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed.
Enligt 3 § första stycket i delstatslagen får byggentreprenadavtal endast slutas med företag som när de lämnar anbud skriftligen förbinder sig att för utförandet av tjänsterna i fråga betala sina anställda minst den lön som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls.
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 non-fulfilment. Where the penalty imposed is disproportionately high, the contracting authority may reduce it to the appropriate amount at the request of the contractor.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06 underentreprenad skall entreprenören även förbinda sig att ålägga underentreprenörerna att uppfylla samma skyldigheter som de som gäller för entreprenören enligt lagen i fråga samt övervaka att de uppfyller dessa skyldigheter.
to subcontractors, the contractor must also undertake to impose on the subcontractors the obligations applicable to him under the said Law and to monitor compliance with these obligations by the subcontractors.
en annan underentreprenör som denne i sin tur har anlitat är ansvarig för överträdelsen, såvida det inte är så att entreprenören varken kände till eller borde ha känt till överträdelsen.
Under Paragraph 7(1) of the Landesvergabegesetz, the public contracting authority is entitled to carry out checks to verify compliance with the conditions laid down for the award of contracts.
Enligt 7 § första stycket i delstatslagen har den upphandlande myndigheten rätt att genomföra kontroller av att de krav som anges i kontraktshandlingarna är uppfyllda.
To this end, it may view the wage statements of contractors and subcontractors and the documents concerning the payment of taxes and contributions and the contracts for works concluded between contractor and subcontractor.
Myndigheten får i detta syfte ta del av entreprenörens och underentreprenörernas bokföring rörande löneutbetalningar, handlingar som rör avdrag för skatt och sociala avgifter samt de entreprenadavtal som har ingåtts mellan entreprenören och underentreprenörerna.
Paragraph 8 of the Law, which relates to sanctions, reads as follows:
Delstatslagens 8 §, som gäller sanktionsåtgärder, har följande lydelse:
The contractor shall be obliged to pay a contractual penalty under the first sentence also in the event that there is nonfulfilment on the part of a subcontractor used by it or a subcontractor used by that subcontractor, unless the contractor was not aware or could not have been aware of the
Entreprenören skall även vara skyldig att betala vite enligt första meningen i fall då en underentreprenör eller
I hereby undertake to impose on the subcontractors the obligations laid down in Paragraphs 3, 4 and 7(2) of the [Landesvergabegesetz] applicable to me and to monitor compliance with these obligations by the subcontractors.
Jag förbinder mig även att ålägga mina underentreprenörer att uppfylla de skyldigheter som åligger mig enligt 3 och 4 §§ samt 7 § andra stycket i [delstatslagen] och att övervaka att de uppfyller dessa skyldigheter.
It is apparent from the order for reference that in the autumn of 2003 Land Niedersachsen, following a public invitation to tender, awarded the defendant a contract for the structural work in the building of Göttingen-Rosdorf prison.
Av begäran om förhandsavgörande framgår att delstaten Niedersachsen efter ett anbudsförfarande under hösten 2003 tilldelade motparten ett entreprenadkontrakt för byggnation av kriminalvårdsanstalten i Göttingen-Rosdorf. Kontraktsbeloppet var på 8 493 331 euro exklusive mervärdesskatt.
The contract contained an ‘Agreement on compliance with the provisions of the collective agreement when performing building services’ stipulating in particular the following undertakings made by the defendant:
Kontraktet innehöll ett ”åtagande att följa kollektivavtalens bestämmelser vid utförandet av byggarbetena”, genom vilket motparten bland annat förband sig till följande:
I hereby agree that failure to satisfy the requirements referred to in Paragraph 3 of the [Landesvergabegesetz] by me or my subcontractors and any nonfulfilment stemming from gross negligence or repeated nonfulfilment of the obligations laid down in Paragraphs 4 and 7(2) of the [said Law] shall entitle the contracting authority to terminate the contract without notice.’
Jag ger den upphandlande myndigheten rätt att säga upp avtalet med omedelbar verkan, om jag eller mina underentreprenörer åsidosätter våra skyldigheter enligt 3 § i [delstatslagen], eller grovt eller vid upprepade tillfällen åsidosätter våra skyldigheter enligt 4 § och 7 § andra stycket i samma lag.”
‘My/our tender is based on the following agreement:
”Mitt/Vårt anbud grundas på följande åtagande:
As regards Paragraph 3 of the [Landesvergabegesetz] (Declaration regarding payment of the collectively agreed wage):
Enligt 3 § i [delstatslagen] (åtagande att följa kollektivavtalen):
During the summer of 2004, the firm PKZ came under suspicion of having employed Polish workers on the site at a wage below that stipulated in the applicable collective agreement.
Under sommaren 2004 väcktes misstankar om att bolaget PKZ vid byggarbetsplatsen hade anställt polsk arbetskraft med lägre lön än vad som föreskrevs i det tillämpliga kollektivavtalet.
After investigations had commenced, both the defendant and Land Niedersachsen terminated the contract for work concluded between them. Land
Efter det att förundersökning hade inletts sade både motparten och
In the event that I am awarded a contract, I hereby undertake to pay the workers employed in my undertaking, in managing the work connected with the commissioned services, at least the remuneration prescribed by the collective agreement at the place where these services are performed, as set out in the list of representative collective agreements referred to under No 01 “Construction industry” …
Jag förbinder mig, om mitt anbud antas, att betala mina anställda som utför de arbeten som upphandlingen avser minst den lön som, enligt det kollektivavtal som anges i förteckningen över representativa kollektivavtal under punkt nr 1 (Byggarbeten), gäller för den plats där arbetet utförs. …
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 whether the Chamber should not apply the Landesvergabegesetz, in particular Paragraph 8(1) thereof, on the ground that it is incompatible with the freedom to provide services laid down in Article 49 EC.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06 den nationella domstolen är avhängigt av huruvida denna är förhindrad att tillämpa delstatslagen, framför allt 8 § första stycket, för det fall att den är oförenlig med friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 EG.
Niedersachsen based the termination inter alia on the fact that the defendant had failed to fulfil its contractual obligation to comply with the collective agreements.
Delstaten Niedersachsen grundade uppsägningen bland annat på det faktum att motparten hade underlåtit att uppfylla den i kontraktet fastställda skyldigheten att respektera kollektivavtalen.
A punishment order, which contained the accusation that the 53 employees engaged on the building site had been paid only 46.57% of the statutory minimum wage, was issued to the persons primarily responsible at PKZ.
Dessutom utfärdades ett strafföreläggande mot de huvudansvariga vid bolaget PKZ för att ha betalat de 53 arbetarna vid bygget endast 46,57 procent av den fastställda minimilönen.
Land Niedersachsen applied for application of the penalty clause, maintaining that the breaches by the subcontractor must have been known to the defendant and that the payment of wages at below the collectively agreed rate constituted a separate infringement for each employee, with the result that a penalty of 10% of the contract value was appropriate.
Delstaten Niedersachsen yrkade att vitesklausulen skulle tillämpas emedan motparten borde ha känt till att underentreprenören hade åsidosatt sina skyldigheter och gjorde gällande att utbetalningen av lägre lön till var och en av arbetstagarna än vad som föreskrevs i kollektivavtalet utgjorde ett upprepat åsidosättande, varför ett vite på 10 procent av kontraktsbeloppet var lämpligt.
The court of reference observes in this regard that the commitment to comply with the collective agreements, which construction companies of other Member States must make under the Landesvergabegesetz, obliges them to adapt the wages they pay to their workers to the normally higher level of remuneration in force at the place where the work is carried out in Germany.
Den hänskjutande domstolen har i detta hänseende påpekat att enligt delstatslagen är byggföretag etablerade i andra medlemsstater skyldiga att respektera kollektivavtalen, vilket innebär att de måste anpassa de anställdas löner efter den vanligen mycket högre lönenivå som gäller på den plats i Tyskland där tjänsterna tillhandahålls.
As a result, they lose the competitive advantage which they enjoy by reason of their lower wage costs.
Detta betyder att de går miste om den konkurrensfördel i form av lägre lönekostnader som de annars skulle ha.
Consequently, according to the court of reference, the obligation to pay the collectively agreed wage constitutes an impediment to market access for persons or undertakings from other Member States.
Skyldigheten att respektera kollektivavtalen utgör därför ett hinder när det gäller möjligheterna för fysiska och juridiska personer från andra medlemsstater att etablera sig i Tyskland.
Furthermore, the court of reference expresses doubt as to whether the obligation to pay the collectively agreed wage is justified by overriding reasons of public interest.
Den hänskjutande domstolen vill även få klarhet i huruvida skyldigheten att respektera kollektivavtalen motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset.
At first instance, the Landgericht Hannover (Regional Court, Hanover) considered that this action was well founded in part.
Landgericht Hannover, som handlade målet i första instans, ansåg att detta krav delvis var befogat.
It found that the defendant’s claim based on the contract for works had been extinguished by offsetting owing to application of the contractual penalty in the amount of EUR 84 934.31, that is to say 1% of the amount of the contract, and dismissed the remainder of the action.
Landgericht Hannover konstaterade att ett vite på 84 934,31 euro, det vill säga en procent av kontraktsbeloppet, skulle avräknas från den fordran som motparten hade innestående med anledning av entreprenadkontraktet, och ogillade talan i övrigt.
The case went to appeal before the Oberlandesgericht Celle, which explains in its order for reference that resolution of the dispute in the main proceedings turns on
Ärendet överklagades till Oberlandesgericht Celle, som i sin begäran om förhandsavgörande anger att avgörandet av målet vid
It finds in favour of the view that the obligation to pay the collectively agreed wage cannot be considered to meet overriding requirements relating to the public interest.
Den hänskjutande domstolen har tagit ställning för åsikten att skyldigheten att respektera kollektivavtalen inte kan anses motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset.
‘Does it amount to an unjustified restriction on the freedom to provide services under the EC Treaty if a public contracting authority is required by statute to award contracts for building services only to undertakings which, when lodging a tender, undertake in writing to pay their employees, when performing those services, at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed?’
”Innebär det en omotiverad inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster enligt EG-fördraget att en upphandlande myndighet vid offentlig upphandling av byggentreprenader enligt lag endast får anta anbud från företag som i sina anbud skriftligen förbinder sig att för utförandet av tjänsterna i fråga betala sina anställda minst den lön som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls?”
The court of reference further considers that the caselaw of the Court of Justice on minimum wages does not apply in the dispute in the main proceedings since the wages and salaries stipulated in the collective agreements, which are required to be paid at the place where the work is carried out, are much higher than the minimum wage applicable on the territory of the Federal Republic of Germany under the AEntG.
Den hänskjutande domstolen anser vidare att domstolens rättspraxis om minimilöner inte är tillämplig i målet vid den nationella domstolen, eftersom de löner som enligt kollektivavtalen skall gälla på den plats där tjänsten tillhandahålls är mycket högre än de minimilöner som är tillämpliga på Förbundsrepubliken Tysklands territorium enligt AEntG.
It deduces that the obligation to comply with these collective agreements exceeds what is necessary to protect workers.
Den hänskjutande domstolen har därav dragit slutsatsen att skyldigheten att respektera dessa kollektivavtal går utöver vad som är nödvändigt för att skydda arbetstagarna.
It considers that what is necessary to protect workers is defined by the mandatory minimum wage, which must be applied on the territory of the Federal Republic of Germany under the AEntG.
Den hänskjutande domstolen anser nämligen att avgränsningen av det skydd som är nödvändigt för arbetstagarna följer av den obligatoriska minimilön som enligt AEntG skall tillämpas på Förbundsrepubliken Tysklands territorium.
Finally, the court of reference adds that, as far as foreign workers are concerned, the obligation to pay the collectively agreed wage does not bring about actual equality with German workers but instead prevents them from being employed in Germany because their employer is unable to exploit his advantage in terms of labour costs.
Den hänskjutande domstolen anser slutligen att skyldigheten att respektera kollektivavtalen inte innebär att utländska arbetstagare faktiskt jämställs med tyska arbetstagare utan snarare hindrar dem från att få arbete i Tyskland, eftersom deras arbetsgivare inte kan utnyttja den fördel som lägre arbetskraftskostnader skulle innebära.
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 into account all the circumstances of the dispute before it.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06 bedömning av detta med beaktande av samtliga omständigheter i den tvist som anhängiggjorts vid den.
framework of the performance of a public contract at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed, on pain of penalties that may go as far as the termination of the works contract, where the collective agreement to which the legislation in question refers is not declared to be of universal application.
av entreprenadkontraktet, betala arbetstagare som utstationerats i samband med utförandet av ett offentligt kontrakt minst den lön som föreskrivs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls, när det kollektivavtal som avses i lagstiftningen i fråga inte har förklarats ha allmän giltighet.
Some of these governments also examine the question from the point of view of Direct- ive 96/71 and are of the opinion that the directive does not preclude the measure at issue in the main proceedings.
Vissa av dessa regeringar har bedömt frågan även mot bakgrund av direktiv 96/71 och anser att direktivet inte utgör något hinder för den bestämmelse som avses i målet vid den nationella domstolen.
Land Niedersachsen, the German and Danish Governments, Ireland and the Cypriot, Austrian, Finnish and Norwegian Governments consider essentially that Article 49 EC does not preclude a measure such as the one at issue in the main proceedings.
Delstaten Niedersachsen, den tyska och den danska regeringen, Irland samt den cypriotiska, den österrikiska, den finländska och den norska regeringen anser i huvudsak att artikel 49 EG inte utgör något hinder för att tillämpa en bestämmelse av det slag som avses i målet vid den nationella domstolen.
In so far as the measure constitutes a restriction on the freedom to provide services, it is justified inter alia by the objective of worker protection and proportionate to achievement of that objective.
I den mån bestämmelsen i fråga begränsar friheten att tillhandahålla tjänster motiveras den bland annat av syftet att skydda arbetstagarna och står i proportion till detta syfte.