natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to clarify the solution which I propose that the Court should adopt, I will begin by setting out, first of all, the arguments which appear to exclude the applicability of Article 6(1) in the context of disputes concerning individual contracts of employment and then explain why such an interpretation should not, in my view, be adopted by the Court.
I syfte att underlätta förståelsen av den lösning som jag föreslår domstolen kommer jag först att redogöra för argumenten mot att artikel 6.1 skulle vara tillämplig på tvister om anställningsavtal, för att därefter visa varför domstolen enligt min mening inte bör välja en sådan tolkning.
In addition, since Section 5 constitutes a derogation from the principle, laid down in Article 2 of the Regulation, 4that the courts having jurisdiction must be those for the place where the defendant is domiciled, the rules laid down in Article 18 to 21 of Section 5 should be interpreted strictly, so that only the exceptions to the application of the principle that jurisdiction is based on the defendant’s domicile that are expressly laid down in that section are allowed.
Avsnitt 5 utgör dessutom ett undantag från huvudregeln om domstols behörighet i artikel 2 i förordningen, enligt vilken domstolarna i den medlemsstat i vilken svaranden har sitt hemvist är behöriga. 4 Detta innebär att behörighetsreglerna i artiklarna 18–21 i avsnitt 5 skall tolkas restriktivt och att endast de undantag från den ovannämnda huvudregeln som är uttryckligen angivna i det avsnittet är tillåtna.
It is true that, in stating that ‘[i]n matters relating to individual contracts of employment, jurisdiction shall be determined by this Section, without prejudice to Article 4 and point 5 of Article 5 [of the Regulation]’, Article 18(1) of Regulation No 44/2001, read in isolation, appears to confirm an interpretation to the effect that any rule of jurisdiction which is not laid down in or expressly authorised by Section 5 should be rejected if the dispute concerns a contract of employment.
I artikel 18.1 i förordning nr 44/2001 föreskrivs att ”[o]m talan avser anställningsavtal gäller i fråga om behörigheten, om inte annat följer av artikel 4 och artikel 5.5 [i förordningen], bestämmelserna i detta avsnitt”. Betraktad för sig själv förefaller den bestämmelsen förvisso bekräfta en tolkning som innebär att det, när tvisten rör ett anställningsavtal, inte är möjligt att tillämpa en behörighetsregel som inte är angiven i avsnitt 5 eller som inte är uttryckligen tillåten enligt samma avsnitt.
That interpretation cannot, however, prevail, in so far as it not only disregards the teleological and contextual scope of Regulation No 44/2001, but also the sense of the provisions relevant in this case.
Denna tolkning kan emellertid inte ges företräde, eftersom den bortser från tillämpningsområdet för förordning nr 44/2001, tolkat teleologiskt och mot bakgrund av dess sammanhang, och från innebörden av de bestämmelser som är relevanta i förevarande mål.
It follows from that provision, first, that any dispute concerning an individual contract of employment must be brought before the court having jurisdiction under the rules laid down in Section 5 of that regulation
Av den bestämmelsen framgår dels att varje tvist som avser ett anställningsavtal skall väckas vid den domstol som är behörig enligt reglerna i avsnitt 5 (artiklarna 18–21), dels att eventuella undantag från de principer
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06 favourable to his interests than the general rules provide for’.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-462/06 parten [bör] skyddas genom behörighetsbestämmelser som är förmånligare för dennes intressen än de allmänna bestämmelserna”.
5In those circumstances, employment.
5 det oriktiga antagandet att artikel 6.1 skulle vara ett undantag från de behörighetsregler som är angivna i avsnittet om anställningsavtal.
As I will show, the special rule of jurisdiction in Article 6(1) of the Regulation does not constitute an exception to the rules of jurisdiction concerning individual contracts of employment, but a supplement to the provisions concerning them which does not call into question the principle underlying those provisions.
Jag kommer emellertid att visa att den särskilda behörighetsregeln i artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 inte utgör något undantag från behörighetsreglerna vid tvister om anställningsavtal, utan att den utgör en kompletterande regel till de sistnämnda behörighetsreglerna, vilken inte innebär att de principer som ligger till grund för dessa regler träds för när.
it would be surprising if, in adopting Regulation No 44/2001, the legislature had intended to deprive employees of the benefit of the more favourable rules which applied under the Brussels Convention prior to the entry into force of that regulation.
Det skulle mot denna bakgrund framstå som överraskande om upphovsmännen vid antagandet av förordning nr 44/2001 hade velat ta ifrån arbetstagarna de förmånligare regler som dessa åtnjöt före förordningens ikraftträdande enligt Brysselkonventionen.
The Court has, moreover, consistently pointed out that, in matters relating to contracts of employment, that convention was to be interpreted ‘[taking account] of the concern to afford proper protection to the party to the contract who is the weaker from the social point of view, in this case the employee’.
Domstolen har dessutom konsekvent slagit fast att konventionen, i fråga om anställningsavtal, skall tolkas ”med beaktande av det angelägna i att ge ett lämpligt skydd åt den socialt sett svagare avtalsparten, i detta fall arbetstagaren”.
6 An interpretation to the effect that, even in the case of related actions concerning a number of defendants, an employee would be required to sue each of them individually in the courts having jurisdiction in each Member State, would not only be contrary to the sound administration of justice, 7 but would also fail to protect the contracting party in the weaker position and, furthermore, deprive that party of a possibility that was previously available.
6 En tolkning som innebär att en arbetstagare, när det är fråga om konnexa käromål mot flera svarande, skulle vara skyldig att väcka talan mot var och en av dem vid den behöriga domstolen i varje medlemsstat strider inte endast mot intresset av god rättskipning, 7 utan bortser även från skyddet för den svagare avtalsparten och fråntar för övrigt denna part en möjlighet som denne tidigare hade.
Accordingly, it must be considered that, although Regulation No 44/2001 provided
I förordning nr 44/2001 har det, vid tvister om anställningsavtal, föreskrivits ett
First of all, it should be remembered that, although the Brussels Convention did not contain a specific section on contracts of employment, the rules of jurisdiction which it laid down none the less applied to such contracts.
Jag vill först erinra om att Brysselkonventionens behörighetsregler var tillämpliga på anställningsavtal, trots att det inte fanns något särskilt avsnitt i konventionen om sådana avtal.
Thus, under the Convention, Article 6(1), allowing a number of defendants to be sued in the courts for the place where any one of them is domiciled, was, as acknowledged by the Commission of the European Communities, perfectly well applicable to contracts of employment.
Artikel 6.1 i Brysselkonventionen, enligt vilken det var möjligt att väcka talan mot flera svarande vid en domstol som utgjorde behörig domstol för en av dem, var således tillämplig på anställningsavtal. Detta har medgetts av Europeiska gemenskapernas kommission.
As is pointed out in recital 5 in the preamble to Regulation No 44/2001, which followed on from the Brussels Convention, that regulation is a continuation of, and not a break from, the rules laid down in the Convention.
Förordning nr 44/2001, vilken har kommit efter konventionen, avser att upprätthålla kontinuiteten med reglerna i konventionen och inte att bryta med dessa, vilket framgår av skäl 5 i förordningen.
Regulation No 44/2001 is thus not intended to amend substantially the content of the rules of jurisdiction, so that it is reasonable to believe that the authors of that text did not wish to exclude the application of Article 6(1) of the Regulation in the field with which we are concerned.
Syftet med förordning nr 44/2001 är således inte att göra några materiella ändringar av reglerna om domstols behörighet.
5 — Recital 13 in the preamble to Regulation No 44/2001.
Det finns därför skäl att anta att upphovsmännen till förordning nr 44/2001 inte ville utesluta tillämpningen av artikel 6.1 på det aktuella området.
6 — Case C-125/92 Mulox IBC [1993] ECR I-4075, paragraph 18.
6 — Dom av den 13 juli 1993 i mål C-125/92, Mulox IBC (REG 1993, s. I-4075; svensk specialutgåva, område 14, s. 285), punkt 18.
Further, when Regulation No 44/2001 was drafted, it was considered desirable to create a specific section on jurisdiction in matters relating to contracts of employment because ‘the weaker party should be protected by rules of jurisdiction more
Upphovsmännen till förordning nr 44/2001 ville införa ett särskilt avsnitt om regler för domstols behörighet i fråga om anställningsavtal, eftersom ”den svagare
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it.
GLAXOSMITHKLINE OCH LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE genom artikel 234 EG inrättade samarbetet mellan de nationella domstolarna och EG-domstolen, ge den nationella domstolen ett användbart svar så att den kan avgöra det mål som är anhängigt vid den.
To that end and by reason of the complex and sometimes contradictory facts of this case, it would seem important to set out the conditions which the national court will need to examine in order to determine whether Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may properly be relied on in the present case.
På grund härav och med hänsyn till de faktiska omständigheterna i målet, vilka är komplicerade och i vissa delar motsägelsefulla, framstår det som betydelsefullt att ange villkoren för att artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 skall kunna åberopas med framgång. Det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera dessa villkor.
for an exception to the rule of the defendant’s domicile in respect of contracts of employment, with a view to preserving the interests of the weaker party to the contract, the failure to take account of the case where a number of related claims are brought against a number of defendants in Section 5 must be understood as a lacuna in that text.
undantag från regeln att det är domstolarna i den medlemsstat i vilken svaranden har sitt hemvist som är behöriga, detta i syfte att skydda den svagare avtalsparten. Mot denna bakgrund måste den omständigheten att möjligheten av ett flertal konnexa käromål mot flera svarande inte har förutsetts i avsnitt 5 förstås som en ofullständighet.
That lacuna is filled by Article 6(1) of the Regulation, which makes it possible to supplement the rules applicable to contracts of employment without thereby calling into question the principles underlying those rules, namely, in particular, the protection of the weaker party to the contract and, more generally, the desire to prevent the multiplication of courts having jurisdiction.
Denna ofullständighet rättas till genom artikel 6.1 i förordningen, vilken gör det möjligt att komplettera behörighetsreglerna vid tvister om anställningsavtal utan att de principer som ligger till grund för dessa regler träds för när. Dessa principer utgörs bland annat av skyddet av den svagare avtalsparten och, mera allmänt, av strävan att undvika ett flertal behöriga fora.
The applicability of Article 6(1) is of use in correcting the failure to take account of a characteristic of these cases, namely related claims in matters relating to contracts of employment, without however undermining the rules of jurisdiction which govern them.
Tillämpningen av artikel 6.1 innebär att den omständigheten att en av egenheterna i det förevarande målet, nämligen förekomsten av konnexa käromål i en tvist om anställningsavtal, rättas till på ett ändamålsenligt sätt, utan att de regler om domstols behörighet som är tillämpliga vid tvister om sådana avtal åsidosätts.
As has been pointed out, Regulation No 44/2001 does not mark a break from the principles laid down in the Brussels Convention, but is a continuation of the rules laid down therein.
Såsom det redan har påpekats innebär inte förordning nr 44/2001 någon brytning med de principer som angavs i Brysselkonventionen, utan att kontinuiteten med dessa upprätthålls.
Consequently, the Court’s caselaw on Article 6(1) of the Convention remains relevant in the context of the application to the dispute of Article 6(1) of Regulation No 44/2001.
Vad domstolen har preciserat i fråga om artikel 6.1 i konventionen är alltjämt relevant för tillämpningen av artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 på den förevarande tvisten.
For all of those reasons, I would invite the Court to find that Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is applicable in the context of individual contracts of employment.
Av ovan angivna skäl anser jag att domstolen bör finna att artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 är tillämplig vid tvister om anställningsavtal.
The application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is subject to the condition that ‘the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings’.
För att artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 skall vara tillämplig krävs det att ”det finns ett tillräckligt nära samband mellan käromålen för att en gemensam handläggning och dom skall vara påkallad för att undvika att oförenliga domar meddelas som en följd av att käromålen prövas i olika rättegångar”.
B — The conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 in the context of individual contracts of employment
B — Villkoren för tillämpningen av artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 vid tvister om anställningsavtal
It is established caselaw that, in the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national
Enligt fast rättspraxis ankommer det på EG-domstolen att, inom ramen för det
That condition, which did not appear in the original version of the provision in the
Detta villkor, vilket inte förekom i den ursprungliga lydelsen av den bestämmelsen
Brussels Convention, is taken directly from Article 22 of that convention, according to which actions are deemed to be related where they are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-462/06 i Brysselkonventionen, finner sitt direkta ursprung i artikel 22 i konventionen, enligt vilken käromål skall anses vara konnexa om det finns ett tillräckligt nära samband mellan käromålen för att en gemensam handläggning och dom skall vara påkallad för att undvika att oförenliga domar meddelas som en följd av att käromålen prövas i olika rättegångar.
By contrast, under a broad interpretation of the term ‘irreconcilable judgments’, it is sufficient that the separate trial and judgment of cases would involve the risk of conflicting decisions, without necessarily involving the risk of giving rise to mutually exclusive legal consequences.
Enligt en vid tolkning av begreppet ”oförenliga domar” skulle det vara tillräckligt att en skild handläggning av käromålen och skilda domar medförde en risk för motstridiga avgöranden, utan att det är nödvändigt att det förelåg någon risk för ömsesidigt uteslutande rättsföljder.
9Without deciding in favour of either of those interpretations, the Court has also pointed out that, ‘in order that decisions may be regarded as contradictory, it is not sufficient that there be a divergence in the outcome of the dispute, but that divergence must also arise in the context of the same situation of law and fact’. 10
9 Domstolen har inte tagit ställning för eller emot någon tolkning, men har preciserat att ”för att domarna skall strida mot varandra räcker det inte att målen fått olika utgång, utan det krävs därutöver att domarna i denna del avser samma rättsliga och faktiska situation”. 10
In Kalfelis, the Court found it necessary to transpose the requirement of a connection between the claims in the context of the interpretation of Article 6(1) of the Brussels Convention.
Domstolen fann i domen i det ovannämnda målet Kalfelis att det var nödvändigt att föra över kravet på konnexitet mellan käromålen vid tolkningen av artikel 6.1 i Brysselkonventionen.
That requirement was later adopted when Article 6(1) of Regulation No 44/2001 was drafted, in order to prevent the use of that special jurisdiction from affecting the principle that the courts for the place where the defendant is domiciled have jurisdiction.
Detta krav fördes senare in i artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 i syfte att undvika att användningen av denna särskilda behörighetsregel skulle komma att innebära att huvudregeln att domstolarna i den medlemsstat i vilken svaranden har sitt hemvist är behöriga undergrävdes.
In the Court’s view, ‘that possibility might arise if a plaintiff were at liberty to make a claim against a number of defendants with the sole object of ousting the jurisdiction of the courts of the State where one of the defendants is domiciled’. 8
Enligt domstolen skulle detta kunna vara fallet ”om det stod en kärande fritt att väcka talan mot flera svarande endast i syfte att en av dessa svarande skulle undandras lagföring vid domstol i den stat där han har sitt hemvist” 8.
In reality, it is not necessary to pursue that debate further.
Det är emellertid inte nödvändigt att fortsätta denna diskussion.
It is clear from Regulation No 44/2001 and from the caselaw cited that the decisive element for determining whether Article 6(1) of the Regulation is applicable is, above all, the existence of a particularly close connection between the claims.
Det framgår nämligen tydligt av förordning nr 44/2001 och av ovannämnd rättspraxis att det avgörande rekvisitet för tillämpningen av artikel 6.1 är att det föreligger ett synnerligen nära samband mellan käromålen.
That connecting factor can probably only be assessed on a case-by-case basis and, more specifically, in relation to the particular
Detta samband kan emellertid endast bedömas från
The term ‘irreconcilable judgments’ in the proviso governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may be interpreted in many ways.
Begreppet ”oförenliga domar”, vilket är ett av villkoren för att artikel 6.1 skall vara tillämplig, kan ges flera tolkningar.
9 — For a discussion and analysis of that question, reference can be made to the Opinion of Advocate General Léger in the case which gave rise to the judgment in Roche Nederland and Others, and to Bomhoff. J, Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, SDU, The Hague, 2005.
9 — För en sammanfattning och bedömning av denna fråga hänvisas det till generaladvokaten Légers förslag till avgörande i det mål som gav upphov till domen i det ovannämnda målet Roche Nederland m.fl. samt till Bomhoff, J., Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, Sdu, Haag, 2005.
10 — Roche Nederland and Others, paragraph 26, and Case C-98/06 Freeport [2007] ECR I-8319, paragraph 40.
10 — Domen i det ovannämnda målet Roche Nederland m.fl., punkt 26, och dom av den 11 oktober 2007 i mål C-98/06, Freeport (REG 2007, s. I-8319), punkt 40.
8 — Kalfelis, paragraph 9.
8 — Domen i det ovan nämnda målet Kalfelis, punkt 9.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE matters concerning which that special rule of jurisdiction is applicable.
GLAXOSMITHKLINE OCH LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE fall till fall och på varje område på vilket den särskilda behörighetsregeln är tillämplig.
preted strictly.
restriktivt.
12To sum up, the connection to which the application of Article 6(1) is subject requires a finding of a link between the claims.
12Sammanfattningsvis krävs det för att det skall föreligga en sådan konnexitet som är nödvändig för att artikel 6.1 skall vara tillämplig att det finns ett samband mellan käromålen.
That link must exist in order to ensure, regardless of the court seised, that it has a close relationship to the case, to ensure that that special jurisdiction is properly used for its intended purpose.
Detta samband måste föreligga i syfte att säkerställa att domstolen har ett nära samband med målet, oberoende av vid vilken domstol som talan är anhängig.
Second, that connection, when it has to be verified in the context of employment contracts, requires, in the light of the matters concerned, that account be taken of a certain number of criteria calculated to reveal the existence of a close connection between the cases in this particular field.
För det andra innebär prövningen av huruvida det föreligger konnexitet i tvister om anställningsavtal att det, av hänsyn till det aktuella rättsområdet, skall tas i beaktande ett visst antal kriterier som är ägnade att klarlägga förekomsten av ett nära samband mellan käromålen på just detta område.
In that context, the defendant in the main proceedings considers that the requirement that the two claims be connected is met, in so far as, first, there was ‘only one contract of employment or, at the very least, there was a continuous employment relationship’ 13 with his two employers and, second, the two companies belong to the same group of companies.
Motparten i målet vid den nationella domstolen anser härvidlag att kravet på konnexitet mellan käromålen är uppfyllt, eftersom det är fråga om ”samma anställningsavtal, eller i vart fall om samma anställningsförhållande” 13 med dennes båda arbetsgivare, och eftersom båda bolagen ingår i samma koncern.
However, it must be considered, first, that the primary objective of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is to promote the proper administration of justice, irrespective of the context in which it applies.
För det första anser jag att det huvudsakliga ändamålet med artikel 6.1 i förordning nr 44/2001 är att främja god rättskipning, oberoende av i vilket sammanhang som bestämmelsen är tillämplig.
From that point of view, any line of argument based on protection of the weaker contracting party has no relevance and cannot therefore be validly upheld when the conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 are being interpreted.
Ur detta perspektiv är en argumentation grundad på skyddet av den svagare avtalsparten inte relevant och skall således inte beaktas vid tolkningen av villkoren för tillämpningen av artikel 6.1 i förordning nr 44/2001.
In order to safeguard such an objective and to prevent special jurisdiction from being misused, a connection between claims necessarily implies a particularly close relationship between a dispute and the court best placed to take cognisance of the matter.
För att säkerställa bestämmelsens ändamål och för att undvika att den särskilda behörighetsregeln missbrukas, måste konnexitet med nödvändighet innebära att det kan konstateras att det föreligger ett synnerligen nära samband mellan tvisten och den domstol som skall pröva den.
11 However, contrary to the interpretation adopted by the United Kingdom, the requirement of a connection between the dispute and the court before which the claim is brought never requires the courts to be ordered hierarchically so that the application should be brought before the court which is most closely connected to it.
11 I motsats till den tolkning som har förordats av Förenade kungariket kan kravet att det skall föreligga ett samband mellan tvisten och den domstol vid vilken talan väcks emellertid aldrig innebära att det skall ske en rangordning av domstolarna i syfte att talan skall prövas av den domstol med vilken käromålet uppvisar störst konnexitet.