natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore necessary to consider that, taking into account the particular features of the case in the main proceedings referred to in paragraphs 28 and 29 above, and the fact that Article 13 of Regulation No 866/90 gives no details as to the scope of the obligation arising under it for the recipient of financial assistance not to use cofinanced plant for the marketing or processing of products from third countries, in circumstances such as those at issue in the main proceedings there can be no finding that a principal obligation has been infringed leading to total forfeiture of the financial assistance concerned.
Med hänsyn till sådana särskilda omständigheter som de som kännetecknar målet vid den nationella domstolen, vilka angetts i punkterna 28 och 29 i förevarande dom, och med hänsyn till att omfattningen av skyldigheten, enligt artikel 13 i förordning nr 866/90, för mottagaren av finansiellt stöd att inte använda de samfinansierade anläggningarna för saluföring eller bearbetning av produkter från tredjeland inte preciseras i nämnda artikel, finner domstolen att det i en sådan situation som den som är för handen i målet vid den nationella domstolen inte kan anses ha skett ett åsidosättande av en grundläggande skyldighet som medför att hela det aktuella finansiella stödet går förlorat.
That view is supported, moreover, by the agreement reached between the Regione Lazio and the Commission to reduce the balance of the assistance concerned by an amount equal to 11.47% of the total assistance without the Commission having taken a decision to reduce or even cancel that assistance.
Denna bedömning bekräftas för övrigt av överenskommelsen mellan regionen Lazio och kommissionen om att sätta ned det resterande stödbeloppet till ett belopp motsvarande 11, 47 procent av det totala stödet, utan att kommissionen fattade ett beslut om reduktion, eller rent av upphävande, av stödet.
In the light of the above, the answer to the question referred must be that, on a proper construction of Article 13 of Regulation No 866/90, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, payment of financial assistance is not excluded in cases of the marketing or processing of products including products originating beyond the territory of the Community, when the specific programme for which that financial assistance was granted has been observed, in so far as products originating within the Community have been marketed or processed in the quantities provided for.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska den fråga som ställts besvaras på följande sätt. Artikel 13 i förordning nr 866/90 ska tolkas så, att under sådana omständigheter som de som är aktuella i målet vid den nationella domstolen kan utbetalning av finansiellt stöd ske då saluföring eller bearbetning har skett även av produkter som inte härrör från gemenskapsområdet, när det särskilda program inom ramen för vilket det finansiella stödet erhållits har följts, genom att saluföring och/eller bearbetning av produkter från gemenskapen har skett i den omfattning som fastställts i programmet.
On those grounds, the Court (Eighth Chamber) hereby rules:
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (åttonde avdelningen) följande:
On a proper construction of Article 13 of Council Regulation (EEC) No 866/90 of 29 March 1990 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, payment of financial assistance is not excluded in cases of the marketing or processing of products including products originating beyond the territory of the Community, when the specific programme for which that financial assistance was granted has been observed, in so far as products originating within the Community have been marketed or processed in the quantities provided for.
Artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 866/90 av den 29 mars 1990 om förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter ska tolkas så, att under sådana omständigheter som de som är aktuella i målet vid den nationella domstolen kan utbetalning av finansiellt stöd ske då saluföring eller bearbetning har skett även av produkter som inte härrör från gemenskapsområdet, när det särskilda program inom ramen för vilket det finansiella stödet erhållits har följts, genom att saluföring och/eller bearbetning av produkter från gemenskapen har skett i den omfattning som fastställts i programmet.
Case C-164/07
Mål C-164/07
(Article 12 EC — Discrimination on grounds of nationality — Compensation awarded by the Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions — Not included)
”Artikel 12 EG — Diskriminering på grund av nationalitet — Ersättning från Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions — Rätt till ersättning saknas enligt nationella bestämmelser”
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 28 February 2008 . . . . . Judgment of the Court (Second Chamber), 5 June 2008 . . . . . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat J. Kokott föredraget den 28 februari 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
SUMMARY — CASE C-164/07 tory of that State, on the sole ground of their nationality.
SAMMANFATTNING — MÅL C-164/07 denna medlemsstat, endast på grund av sitt medborgarskap.
Community law precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from offences against the person where the crime in question was not committed in the terri-
Gemenskapsrätten utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning som innebär att en medborgare i en annan medlemsstat, som bor och arbetar i förstnämnda stat, inte har rätt till ersättning för en skada som följer av en personskada, som orsakats av en brottslig handling som inte har ägt rum i
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATJULIANE KOKOTT föredraget den 28 februari 2008 1
The first paragraph of Article 12 EC provides:
Artikel 12 första stycket EG har följande lydelse:
The present reference for a preliminary ruling concerns questions of discrimination on grounds of nationality in the context of the award of State compensation to victims of crime.
Denna begäran om förhandsavgörande aktualiserar frågor som rör diskriminering på grund av nationalitet vid beviljandet av statlig ersättning till brottsoffer.
The Court of Justice addressed a similar subject in Cowan. 2
Domstolen har redan i målet Cowan prövat liknande frågeställningar. 2
‘Within the scope of application of this Treaty, and without prejudice to any special provisions contained therein, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited.’
”Inom detta fördrags tillämpningsområde och utan att det påverkar tillämpningen av någon särskild bestämmelse i fördraget, skall all diskriminering på grund av nationalitet vara förbjuden.”
However, unlike Cowan, the present case does not concern compensation for victims of crimes committed in the territory of the Member State concerned.
Till skillnad från målet Cowan, rör detta mål emellertid inte ersättning till offer för brott som begåtts i landet.
Rather, in this case, the Court of Justice is asked to assess the compatibility with the requirements of Community law of a national provision that also provides for compensation for victims of crimes committed abroad, but only grants such compensation to nationals of that Member State.
Snarare tillfrågas domstolen den här gången om vad som gäller enligt gemenskapsrätten angående en nationell bestämmelse, enligt vilken brottsofferersättning betalas även för brott som begåtts utomlands, dock endast till medborgare i det egna landet.
Article 17 of Council Directive 2004/80/EC of 29 April 2004 relating to compensation to crime victims 3 (‘Directive 2004/80’) is worded as follows:
Artikel 17 i rådets direktiv 2004/80/EG av den 29 april 2004 om ersättning till brottsoffer 3(nedan kallat direktiv 2004/80) har följande lydelse:
1 — Original language: German.2 — Case 186/87 [1989] ECR 195.
2 — Dom av den 2 februari 1989 i mål 186/87, Cowan (REG 1989, s. 195; svensk specialutgåva, volym 10, s. 195).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-164/07
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-164/07
‘More favourable provisions constitute the actus reus of an offence may obtain full compensation for the damage deriving from offences against the person where the following cumulative conditions are met:
”Förmånligare bestämmelser ersättning för denna skada under följande förutsättningar
(a) introducing or maintaining more favourable provisions for the benefit of victims of crime or any other persons affected by crime;
Under förutsättning att bestämmelserna är förenliga med detta direktiv, skall direktivet inte hindra medlemsstaterna från att
The person injured is a French national; or if this is not the case, the acts were committed on the national territory and the person injured is:
Den skadelidande är fransk medborgare.
(b) introducing or retaining provisions for the purpose of compensating victims of crime committed outside their territory, or any other person affected by such a crime, subject to any conditions that Member States may specify for that purpose.’
I det motsatta fallet skall gärningen ha begåtts i Frankrike och den skadelidande vara b) införa eller behålla bestämmelser om ersättning till offer för brott som har begåtts utanför deras territorium eller till andra personer som påverkas av sådana brott, på de villkor som medlemsstaterna själva föreskriver i detta avseende.”
— either a citizen of one of the Member States of the European Economic Community,
— antingen medborgare i en medlemsstat i Europeiska ekonomiska gemenskapen,
Article 706-3 of the French Code de procédure pénale (Code of Criminal Procedure) provides:
I artikel 706-3 i franska Code de Procédure Pénale föreskrivs följande:
— or, subject to the provisions of international treaties and agreements, lawfully resident in France at the time of the offence or of the application.
— eller, med förbehåll för folkrättsliga fördrag och internationella avtal, vid tidpunkten för skadan eller ansökan lagenligt ha uppehållit sig i Frankrike.
‘Any person who has suffered harm caused by intentional or unintentional acts which
”Den som har lidit skada till följd av en brottslig handling, vare sig denna sker uppsåtligen eller av oaktsamhet, kan få full
III — Facts and main proceedings other family members, does not have French nationality, he does not have a right to compensation.
Eftersom James Wood, till skillnad från de övriga familjemedlemmarna, inte är fransk medborgare, har han inte rätt till ersättning.
He would only have a right to compensation if the accident involving his daughter had occurred in France.
Rätt till ersättning hade han endast haft om hans dotter hade förolyckats i Frankrike.
James Wood is a British national who has lived in France for more than 20 years.
James Wood är medborgare i Förenade kungariket och bor sedan mer än tjugo år i Frankrike.
He and his partner, a French national, had three children together, who also have French nationality.
Tillsammans med sin partner, som är fransk medborgare, har han tre barn, som likaså är franska medborgare.
He based his claim on the overriding provisions of Article 7 of the Treaty of Rome (now Article 12 EC), which prohibit all discrimination on grounds of nationality.
Ett av barnen, dottern Helena Wood, omkom år 2004 i en trafikolycka i Australien, där hon uppehöll sig under en praktik.
In 2004, one of the children, their daughter Helena Wood, was killed in a car accident in Australia, where she was staying in order to receive professional training.
Som grund för sitt överklagande åberopade han artikel 7 i EEG-fördraget, enligt vilken all diskriminering på grund av nationalitet är förbjuden.
The Wood family brought a claim before the Compensation Board for Victims of Crime, Nantes (Commission nantaise d’indemnisation des victimes d’infractions) (‘the Compensation Board’), seeking compensation for the material and non-pecuni-ary losses they suffered as a result of Helena Wood’s death.
Familjen Wood vände sig till brottsoffermyndigheten i Nantes (Commission nantaise d’indemnisation des victimes d’infractions) (nedan kallad brottsoffermyndigheten) och begärde ersättning för den ekonomiska och ideella skada som familjen lidit till följd av Helena Woods dödsfall.
According to Mr Wood, the discrimination consists in the fact that, even though he has lived, worked and paid taxes in France for more than 20 years, he was not awarded the same compensation for victims of crime as his partner and his children, who are French nationals, on the sole ground that he does not have French nationality.
Han anser att han diskriminerats på den grunden att han nekats brottsofferersättning endast på grund av att han, till skillnad från sin partner och sina barn, inte är fransk medborgare, trots att han sedan mer än tjugo år bor, arbetar och betalar skatt i Frankrike.
The mother and the siblings were awarded a right to compensation in an amount agreed with the relevant Guarantee Fund (Fonds de garantie).
Modern och syskonen tillerkändes ersättning. De kom överens om storleken på ersättningen med garantifonden (Fonds de Garantie).
IV — The reference for a preliminary ruling and the procedure before the Court
IV — Begäran om förhandsavgörande och förfarandet vid domstolen
However, the Guarantee Fund refused to pay compensation to the dead girl’s father, on the ground that he did not fulfil the requirements under Article 706-3 of the Code de procédure pénale.
Fadern till den avlidna fick däremot ingen ersättning från garantifonden. Som grund angavs att han inte uppfyllde de rekvisit som anges i artikel 706-3 i Code de Procédure Pénale.
In accordance with that provision, only French nationals have a right to compensation if the event giving rise to the harm was committed outside French territory. Given that Mr Wood, unlike the
Enligt denna bestämmelse är det endast franska medborgare som har
By decision of 16 March 2007, the Compensation Board of the Tribunal de grande instance de Nantes stayed proceedings and referred the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Den 16 mars 2006 beslutade brottsoffermyndigheten vid Tribunal de Grande Instance de Nantes att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EG-domstolen:
Interpretation of the question
Tolkningen av frågan
‘In the light of the general principle of nondiscrimination on grounds of nationality, set out in Article 7 of the Treaty of Rome, are the provisions of Article 706-3 of the French Code de procédure pénale compatible or not with Community law in that a citizen of the European Community, residing in France, the father of a child having French nationality who died outside [French] territory, does not have a right to compensation paid by the Fonds de garantie on the sole ground of his nationality?’
Är, med hänsyn till den allmänna principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet i artikel 7 i Romfördraget, bestämmelserna i artikel 706-3 i den franska Code de Procédure Pénale förenliga med gemenskapsrätten när de innebär att en medborgare i Europeiska gemenskapen, som är bosatt i Frankrike och är far till ett barn med franskt medborgarskap som avlidit i utlandet, inte har rätt till ersättning från Fonds de Garantie endast på grund av sin nationalitet?
The question refers to Article 7 of the Treaty of Rome.
Tolkningsfrågan hänför sig till artikel 7 i EEG-fördraget.
However, the prohibition of any discrimination on grounds of nationality now appears, in identical terms, in the first paragraph of Article 12 of the Treaty establishing the European Community (EC).
Förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet återfinns emellertid numera i samma lydelse i artikel 12 första stycket i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.
In addition, the first paragraph of Article 12 EC is applicable ratione temporis to the present case.
Artikel 12 första stycket EG är tillämplig i tiden (ratione temporis) på detta mål.
Therefore, below, reference will be made to the first paragraph of Article 12 EC.
Nedan kommer jag därför att utgå från artikel 12 första stycket EG.
In the proceedings before the Court of Justice, James Wood and the Guarantee Fund submitted written and oral observations, as did the French Government and the Commission.
I förfarandet vid EG-domstolen har, förutom klaganden och motparten i målet vid den nationella domstolen, även den franska regeringen och kommissionen yttrat sig muntligen och skriftligen.
In addition, the Italian and the Portuguese Government submitted written observations to the Court of Justice.
Dessutom har den italienska regeringen och den portugisiska regeringen inkommit med skriftliga yttranden.
V — Analysis
V — Bedömning
In the light of the wording of the question, it should moreover be noted, that, in accordance with consistent caselaw, in proceedings under Article 234 EC, the Court does not have jurisdiction to rule on the compatibility of a national measure with Community law.
Vad beträffar formuleringen av tolkningsfrågan skall det dessutom i förklarande syfte påpekas att enligt fast rättspraxis ankommer det i ett mål om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG inte på domstolen att ta ställning till huruvida nationella rättsregler är förenliga med gemenskapsrätten.
However, it does have jurisdiction to supply the national court with a ruling on the interpretation of Community law so as to enable that court to determine whether such compatibility exists in order to decide the case before it. 4
Domstolen är dock behörig att tillhandahålla den nationella domstolen alla sådana uppgifter om gemenskapsrättens tolkning som gör det möjligt för den nationella domstolen att pröva en sådan fråga om förenlighet för att döma i det mål som anhängiggjorts vid den. 4
A — Admissibility of the reference for a preliminary ruling
A — Huruvida begäran om förhandsavgörande kan tas upp till prövning
Consequently, the question referred for a preliminary ruling must be understood to be a request for an interpretation of the first paragraph of Article 12 EC.
Tolkningsfrågan skall således förstås på så sätt att den nationella domstolen vill få klarhet i hur artikel 12 första stycket EG skall tolkas.
Before I examine the question referred for a preliminary ruling, I have briefly to address two issues relating to the admissibility of the question.
Innan jag uttalar mig om tolkningsfrågan, kommer jag först att kort pröva två aspekter rörande frågan huruvida begäran om förhandsavgörande kan tas upp till prövning.
The Compensation Board’s right to make a reference
Huruvida brottsoffermyndigheten får be -gära förhandsavgörande
B — Substantive analysis of the question referred
B — Prövning i sak av tolkningsfrågan
The present reference for a preliminary ruling essentially asks whether the first paragraph of Article 12 EC must be interpreted as precluding a national provision according to which only nationals of a Member State are entitled to receive compensation payable to victims of crimes committed outside that State, with the result that compensation is denied to a national of another Member State residing in that Member State.
Tolkningsfrågan i begäran om förhandsavgörande har ställts för att få klarhet i huruvida artikel 12 första stycket EG skall tolkas så, att bestämmelsen utgör hinder för att tillämpa en nationell bestämmelse, enligt vilken ersättning till offer för brott som begåtts utomlands endast beviljas personer som är medborgare i landet, men inte personer som är medborgare i en annan medlemsstat och som bor i förstnämnda land.
Moreover, one could ask whether, for the purposes of Article 234 EC, the Compensation Board which has referred the question to the Court of Justice is a court entitled to make a reference.
Därutöver kan man fråga sig om brottsoffermyndigheten, som begärt förhandsavgörande från EG-domstolen, är en domstol som får begära förhandsavgörande i den mening som avses i artikel 234 EG.
In this respect, reference can be made to the Opinion in Cowan, in which Advocate General Lenz correctly stated, following a detailed explanation, that such a board had to be regarded as a court for the purposes of Article 234 EC.
I detta avseende kan det emellertid hänvisas till förslaget till avgörande inför domen i målet Cowan. I det förslaget kom generaladvokaten Lenz på goda grunder efter en utförlig motivering fram till att en sådan myndighet skall anses vara en domstol i den mening som avses i artikel 234 EG.
5 He argued that such a board is an independent judicial body responsible for adjudicating on claims for compensation by victims of crime; it has a legislative basis, has been conceived as a court of compulsory jurisdiction and arrives at its decisions by the application of legal rules, in particular the Code de procédure pénale.
5Generaladvokaten Lenz anförde i sitt förslag att en sådan myndighet har en oberoende ställning och har att ta ställning i fall där ersättning begärs av brottsoffer. Organet har upprättats enligt lag, dess jurisdiktion är av tvingande art och den fattar sina avgöranden genom tillämpning av rättsregler, särskilt Code de procédure penale.
Before discussing the implications of the first paragraph of Article 12 EC for that national provision, one must first take a closer look at Directive 2004/80.
Innan jag prövar de konsekvenser för den nationella lagstiftningen som blir en följd av artikel 12 första stycket EG, kommer jag först att gå in på bestämmelserna i direktiv 2004/80.
Directive 2004/80 relating to compensation to crime victims
Begäran om förhandsavgörande som framställts av brottsoffermyndigheten vid
5 — Opinion of Advocate General Lenz in Case 186/87 Cowan [1989] ECR 195, point 7.
5 — Generaladvokaten Lenz förslag till avgörande av den 6 december 1988 i mål 186/87, Cowan, punkt 7 (förslaget ej översatt till svenska).
In its judgment in Cowan (cited in footnote 2), the Court of Justice tacitly assumed that such a board was entitled to make a reference.
Domstolen har i domen i det ovannämnda målet Cowan (ovan fotnot 2) utan att diskutera frågan utgått från att en sådan myndighet får begära förhandsavgörande.
The Portuguese and Italian Governments have rightly pointed out that the area
Den portugisiska och den italienska regeringen har med rätta gjort gällande att
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-164/07
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-164/07 för diskrimine-
Scope of application of the prohibition of discrimination of compensation for victims of crimes committed outside the territory of a Member State has not been harmonised.
Tillämpningsområdet ringsförbudet området för ersättning till offer för brott som inte begåtts i en medlemsstat inte har blivit föremål för någon harmonisering.
It is true that, as regards the subject area of compensation for victims of crime, a Community act has been passed, namely Directive 2004/80.
Det finns visserligen en gemenskapsrättsakt som innehåller bestämmelser om ersättning till brottsoffer, och det är direktiv 2004/80.
However, Article 17 of that directive makes it clear that it does not prevent Member States from introducing or retaining provisions for the purpose of compensating victims of crime committed outside their territory, or any other person affected by such a crime.
Av artikel 17 i direktiv 2004/80 framgår det emellertid tydligt att direktivet inte hindrar medlemsstaterna från att införa eller behålla bestämmelser om ersättning till offer för brott som har begåtts utanför deras territorium eller till andra personer som påverkas av sådana brott.
The first paragraph of Article 12 EC prohibits any discrimination on grounds of nationality within the scope of application of the Treaty.
Artikel 12 första stycket EG innehåller ett förbud inom detta fördrags tillämpningsområde mot all diskriminering på grund av nationalitet.
Therefore, it must be examined first whether the circumstances of the present case bring it within the scope of application of the Treaty.
Jag kommer därför nedan att först pröva om fördraget är tillämpligt på omständigheterna i förevarande mål.