natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case T-189/99 Ioannis Gerochristos ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Mål C-162/99 26 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien Fri rörlighet för personer
Case C-176/00 32 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic
Mål C-100/00 32 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien
Case T-65/00 Angeliki Ioannou ν Council of the European Union Staff Regulations of Officials
Mål T-14/99 Marie-Jeanne Kraus mot Europeiska gemenskapernas kommission Tjänsteföreskrifterna
Case C-147/00 32 Commission of the European Communities ν French Republic
Mål C-176/00 33 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland
Case C-123/00 Christina Bellamy ν Procureur du Roi
Mål C-147/00 33 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike
Court of Justice
Mål C-40/98
Case C-40/98 Commission of the European Communities ν Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) Law governing the institutions
Europeiska gemenskapernas kommission mot Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) Institutionell rätt
(Arbitration clause (Sixth Chamber) was to put an end to the high scrap rates and manpower costs associated with that process.
Avsikten med denna undersökning var att få slut på det omfattande slöseri med material och arbetskraft som denna tillverkning är förenad med.
Under the contract, TVR was designated as contract coordinator.
I avtalet utsågs TVR till samordnare.
By application lodged at the Court Registry on 18 February 1998, the Commission of the European Communities brought an action pursuant to an arbitration clause based on Article 181 of the EC Treaty (now Article 238 EC) against Tecnologie Vetroresina SpA for, first, reimbursement of the sum of ECU 211 307 advanced by the Commission under Contract No 3440/l/0/187/91/6/BCR-I(30), together with interest as provided for in the contract, namely ECU 69.47 per day from 21 December 1991 and, second, damages of ECU 20 000 in respect of the harm sustained by the Commission.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 18 februari 1998, med stöd av en skiljedomsklausul grundad på artikel 181 i EG-fördraget (nu artikel 238 EG), väckt talan mot bolaget Tecnologie Vetroresina SpA om att detta skall förpliktas att dels återbetala ett belopp på 211 307 ecu som kommissionen har utbetalat i förskott inom ramen för avtal nr 3440/l/0/187/91/6-BCR-I(30), jämte avtalad ränta, det vill säga 69,47 ecu per dag från och med den 21 december 1991, dels betala skadestånd med 20 OOO ecu som ersättning för den skada som kommissionen har åsamkats.
Article 8(2)(d) of Annex II to the contract provides that the Commission may terminate the contract in the event of non-performance by one of the contractors, unless there are reasonable and justifiable technical or economic grounds for such non-performance, after giving notice in writing by recorded delivery or registered post, where the contractor is still in breach of its obligations one month after the receipt thereof.
I artikel 8.2 d i bilaga II till avtalet föreskrivs att kommissionen kan häva avtalet om en avtalspart underlåter att fullgöra någon av sina avtalsförpliktelser — om inte avtalsbrottet är föranlett av rimliga och försvarbara skäl av teknisk och ekonomisk art — efter det att kommissionen genom rekommenderat brev med mottagningsbevis har delgivit motparten en anmodan att fullgöra sina avtalsförpliktelser och motparten inte efterkommer denna anmodan inom en månad.
The first subparagraph of Article 8(4) of that annex provides that where Article 8(2)(d) is applied, the Commission may require the reimbursement of all or part of its financial contribution and is to have regard, to such extent as may be fair and reasonable, to the nature and results of the work undertaken and its use to the Commission.
Den 13 augusti 1991 ingick Europeiska ekonomiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, ett avtal dels med TVR, dels med det engelska universitetet Brunei University avseende finansiellt stöd enligt gemenskapens särskilda program för forskning och teknisk utveckling inom området tillämpad metrologi och kemiska analyser för åren 1988—1992. Programmet antogs genom rådets beslut 88/418/EEG av den 29 juni 1988.
The contract was concluded on 13 August 1991 between the European Economic Community, represented by the Commission, of the one part, and TVR and an English university, Brunei University, of the other part, within the framework of the financial support granted on the basis of the research and development programme for the Community in the field of applied metrology and chemical analysis (1988 to 1992) adopted by Council Decision 88/418/EEC of 29 June 1988.
I artikel 8.4 första stycket i samma bilaga föreskrivs att vid tillämpning av artikel 8.2 d kan kommissionen kräva att hela eller en del av det belopp som utbetalats i form av finansiellt stöd skall återbetalas. Kommissionen skall härvid göra en skälighetsbedömning med beaktande av de utförda arbetenas art och resultat samt deras nytta för kommissionen.
Article 12 of Annex II to the contract provides that the Court of Justice is to have jurisdiction in respect of any dispute concerning the contract, which, pursuant to Article 11 of the contract, is to be governed by Italian law.
I enlighet med artikel 12 i bilaga II till avtalet är domstolen behörig att avgöra alla tvister med
The contract, which was concluded for a period of 36 months from 1 September 1991, was for research into in-line dimensional measurements of composite workpieces produced by filament winding technology. The purpose of the research
Detta avtal, som ingicks för en period av 36 månader från och med den 1 september 1991, hade som syfte att genomföra en undersökning av system och instrument för mätning av varor tillverkade av kompositmaterial enligt
challenged the termination of the contract by the Commission.
som TVR har bestritt att kommissionen har hävt avtalet.
On 20 September 1991 the Commission paid to TVR, by way of advance on the work to be carried out, the sum of ECU 230 000.
Den 20 september 1991 utbetalade kommissionen ett förskott på 230 000 ecu till TVR för arbeten som skulle utföras.
Of that amount, ECU 65 000 was intended for TVR and ECU 165 000 for Brunei.
Av detta belopp var 65 000 ecu avsedda för TVR och 165 000 ecu för Brunei.
It should be observed that the Corte Suprema di Cassazione accepts that an unformulated claim may be regarded as being submitted by implication and as inherent in the application initiating the action, provided that it is necessarily linked to the subject-matter and basis of the action (see, in particular, judgment of the Corte Suprema di Cassazione of 14 June 1991, No 6727, Mass.
Domstolen erinrar om att Corte suprema di cassazione har godtagit att ett icke uttalat yrkande kan anses ha framställts implicit och faktiskt ingå i den talan som väckts, i den mån det är oundvikligen sammankopplat med tvisteföremålet och grunderna för talan (se särskilt dom av Corte suprema di cassazione av den 14 juni 1991, nr 6727, Mass. Foro it. 1991, s. 582).
By letter of 15 April 1993 the Commission gave TVR notice in writing to send documentary evidence that the transfer had been duly effected.
Genom en skrivelse av den 15 april 1993 anmodade kommissionen TVR att till den översända kopior av handlingar som visade att överföringen vederbörligen hade ägt rum.
The Commission stated that, in the absence of such evidence, it would terminate the contract and demand reimbursement by TVR of the advance of ECU 230 000, together with interest at the agreed rate.
Kommissionen klargjorde att den i avsaknad av ett sådant bevis skulle häva avtalet och kräva att TVR återbetalade förskottet på 230 000 ecu, jämte avtalad ränta.
By two letters of 31 January 1994, the Commission informed TVR that as it had not received the evidence requested it was terminating the contract, and demanded reimbursement of the amount of ECU 165 000 plus interest at the agreed rate.
Eftersom kommissionen, i enlighet med artikel 8.4 första stycket i bilaga II till avtalet, har begärt att avtalet på grund av den hävning som påståtts ha kommit till stånd till följd av inledandet av det hävningsförfarande som föreskrivs i artikel 8.2 d i bilaga II till avtalet skall återgå, förutsätter dess talan nödvändigtvis att domstolen fastställer att avtalet faktiskt har hävts.
As the Commission claims reimbursement in accordance with the first subparagraph of Article 8(4) of Annex II to the contract on the ground that the contract was, it contends, terminated following the implementation of the termination procedure provided for in Article 8(2)(d) of Annex II to the contract, its claim necessarily presupposes that the Court will declare that the contract was actually terminated.
Kommissionen underrättade TVR genom två skrivelser av den 31 januari 1994 att den hävde avtalet, eftersom den inte erhållit de begärda bevishandlingarna och krävde vidare att TVR skulle återbetala 165 000 ecu, jämte avtalad ränta.
It is therefore necessary to hold that in the present case the Commission has submitted by implication an application for a declaration that the contract was automatically terminated pursuant to the termination procedure.
Domstolen konstaterar följaktligen att kommissionen i förevarande mål implicit har väckt en fastställelsetalan om att hävningen har kommit till stånd på eget initiativ genom tillämpning av det nämnda hävningsförfarandet.
Termination of the contract
Hävning av avtalet
In September 1994, the Commission received an auditor's report in respect of the period 1 September 1991 to 31 August 1992, drawn up at its request by Reconta Ernst & Young. That report concluded, first, that there was no evidence that the sum of ECU 165 000 had been transferred to Brunei and, second, that the labour costs invoiced by TVR were lower than costs actually incurred. The Commission contends that it exercised its right to terminate the contract on the ground that TVR, which had received an advance of ECU 230 000, which included ECU 165 000 for Brunei, never transferred that sum to Brunei and was thus in breach of Article 4(3) of the contract.
I september 1994 erhöll kommissionen en revisionsrapport för perioden den 1 september 1991-den 31 augusti 1992 som på dess begäran upprättats av bolaget Reconta Ernst & Young. I denna rapport fastställdes dels att det inte förelåg något bevis för att ett belopp på 165 000 ecu hade överförts till Brunei, dels att de utgifter som fakturerats av TVR för arbetskraft var lägre än dem som det faktiskt hade haft. Kommissionen har gjort gällande att den på eget initiativ hävde avtalet på grund av att TVR, som hade mottagit ett förskott på 230 000 ecu, varav 165 000 ecu var avsedda för Brunei, aldrig överförde detta belopp till Brunei och därigenom åsidosatte sin skyldighet enligt artikel 4.3 i avtalet.
By letter of 22 June 1995, the Commission requested TVR to reimburse the sum of ECU 165 000, plus interest at the agreed rate, representing the contribution intended for but not received by Brunei, and also the sum of ECU 46 307 representing the amount by which the contribution intended for TVR exceeded the approved costs.
I förevarande mål är det ostridigt att det belopp på 165 000 ecu som skulle överföras till Brunei aldrig kom dess mottagare till hända.
In the present case, it is common ground that the sum which should have been transferred to Brunei, namely ECU 165 000, was never credited to its account.
Kommissionen uppmanade, genom en skrivelse av den 22 juni 1995, TVR att återbetala 165 000 ecu, jämte avtalad ränta, vilket motsvarade det bidrag som var avsett för Brunei men som universitetet inte mottagit, samt 46 307 ecu, vilket motsvarade den del av stödet till TVR som överskred de godkända utgifterna.
TVR has not made any reimbursement.
TVR har inte betalat tillbaka något belopp.
Accordingly, it must be held that TVR was in breach of its obligation under Article 4(3) of the contract, an obligation which, moreover, was of the essence of the contract.
Domstolen konstaterar följaktligen att TVR har underlåtit att fullgöra den skyldighet som följer av artikel 4.3 i avtalet och som för övrigt är av avgörande betydelse för avtalets systematik.
Reimbursement of the advance
Återbetalning av förskottet
TVR claims that the Commission's claim is inadmissible. As the Commission has not expressly requested the Court to make a preliminary finding that the contract is terminated, it cannot take advantage of the restitutory effects of termination defined in Article 1458 of the Codice Civile (hereinafter the Italian Civil Code'), especially as TVR has
Vad beträffar de 165 000 ecu som TVR borde ha överfört till Brunei i förskott för arbeten som det skulle utföra har kommissionen yrkat att hela detta belopp skall återbetalas.
the
att
It follows from the foregoing, that Commission's claim must be upheld.
Det framgår av det ovan anförda kommissionens yrkande skall bifallas.
Having regard to the inadequacy of the evidence adduced by the defendant, the claim for reimbursement of ECU 46 307 must be allowed.
Eftersom kommissionen under en viss tid godtog att TVR inte fullgjorde sina åtaganden innan den hävde avtalet kan inte de ytterligare kostnader för hantering av avtalet under denna period anses vara en skada som kan tillskrivas TVR.
Since the Commission tolerated TVR's failure to honour its commitments over what in the event was quite a long period before terminating the contract, the additional costs of administering the contract during that period do not constitute harm attributable to TVR.
Då svaranden inte har förebringat tillräcklig bevisning till stöd för sina påståenden skall yrkandet om återbetalning av 46 307 ecu bifallas.
As it must make reimbursement to the Commission of the total sum of ECU 211 307 representing its primary obligation, TVR must also discharge its secondary obligation by paying interest at the agreed rate on that sum from 21 December 1991, the date on which it accepts that it received the advance of ECU 230 000.
Eftersom TVR till kommissionen skall återbetala det belopp på 211 307 ecu som kommissionen har krävt såsom huvudfordran, skall TVR även betala den accessoriska fordringen, det vill säga avtalsenlig ränta på detta belopp från och med den 21 december 1991, det vill säga det datum då TVR ostridigt mottog 230 000 ecu.
As regards the alleged harm represented by the auditor's fees, it is clear from the case-file that, for the period from September 1991 to August 1992, covered by the audit, the Commission was in a position, even before receiving the auditor's report, to allow virtually all the costs recorded by TVR.
Vad gäller den påstådda skadan i form av revisionskostnader framgår det av handlingarna i målet att kommissionen under perioden september 1991—augusti 1992, den period som revisionen avsåg, var i stånd att, till och med innan den mottagit revisionsrapporten, godta nästan alla de utgifter som bokförts av TVR.
It is also clear from the case-file that several months before instructing Reconta Ernst & Young to carry out the audit, the Commission had told TVR that its revised cost statement for the abovementioned period appeared to be acceptable from the technical point of view. In those circumstances, the auditor's fees cannot in any event be attributed to TVR. Relying on Article 1453 of the Italian Civil Code, the Commission also claims that TVR should be ordered to pay the sum of ECU 20 000 by way of compensation for the damage which the Commission says it has sustained as a result of non-performance of the contract.
Det framgår även av akten att kommissionen, några månader innan den gav Reconta Ernst & Young i uppdrag att göra nämnda revision, hade underrättat TVR om att dess ändrade beräkning av uppkomna utgifter under den ovannämnda perioden föreföll godtagbara i tekniskt hänseende. Under dessa omständigheter kan inte revisionskostnaderna tillskrivas TVR. Kommissionen har dessutom, med stöd av artikel 1453 i den italienska civillagen, yrkat att TVR skall förpliktas att till den betala skadestånd med 20 000 ecu som ersättning för den skada som kommissionen har åsamkats på grund av avtalsbrottet.
As regards the other heads of damage formulated by the Commission, it has adduced no specific and persuasive evidence to substantiate them.
Vad beträffar de övriga skador som kommissionen har åberopat har den inte på ett klart och övertygande sätt visat att skada faktiskt uppkommit.
Orders Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) to pay the Commission of the European Communities the sum of EUR 211 307, together with interest at the agreed rate pom 21 December 1991 until the debt is paid in full;
Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) förpliktas att till Europeiska gemenskapernas kommission betala 211 307 euro, jämte ränta på detta belopp enligt avtalad räntesats frän och med den 21 december 1991 till dess att skulden har betalats.
Dismisses the remainder of the application;
Talan ogülas i övrigt.
Orders Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) to pay the costs.'
Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) skall ersätta rättegångskostnaderna.'
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 15 June 2000.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 15 juni 2000.
— the sum of Euro 6 610 by way of compensation for damage; and
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Case C-41/98 Commission of the European Communities ν Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) Law governing the institutions
Mål C-41/98 Europeiska gemenskapernas kommission mot Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) Institutionell rätt
(Arbitration clause — Non-performance of contract) (Sixth Chamber) preceding case)
"Skiljedomsklausul — Avtalsbrott" (sjätte avdelningen)
(For the factual and legal framework, see
(Vad beträffar den faktiska och rättsliga bakgrunden, se föregående mål).
Orders Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) to pay the costs.'
Tecnologie Vetroresina SpA (IVR) skall ersätta rättegångskostnaderna.''
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 15 June 2000.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 15 juni 2000.
— the costs of the proceedings.'
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
(Council Regulation (EEC) No 2408/92 — Application for annulment of Decision 9817 10I EC — Distribution of air traffic between the airports of Milan 2000) (Full Court)
"Rådets direktiv (EEG) nr 2408/92 — Ogiltigförklaring av kommissionens beslut 98/71 O/EG — Fördelning av flygtrafiken mellan Milanos flygplatser — Malpensa 2000" (Domstolen i plenum)
By application lodged at the Court Registry on 8 October 1998, the Italian Republic brought an action under the first paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the first paragraph of Article 230 EC) for annulment of Commission Decision 98/710/EC of 16 September 1998 on a procedure relating to the application of Council Regulation (EEC) No 2408/92 (Case VII/AMA/11/98 - Italian traffic distribution rules for the airport system of Milan).
Republiken Italien har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 8 oktober 1998, med stöd av artikel 173 första stycket i EG-fördraget (nu artikel 230 första stycket EG i ändrad lydelse) väckt talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut 98/710/EG av den 16 september 1998 om ett förfarande avseende tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2408/92 (Mål VII/AMA/11/98 - Italienska trafikfördelningsreglerna för flygplatssystemet i Milano).
In practice, that exception would have concerned only the Milan-Rome route.
I praktiken berörde detta undantag enbart förbindelsen Milano—Rom.
In October 1997, a further decree, bearing the number 70-T, set at 25 October 1998 the date for the transfer of traffic to Malpensa airport.
I oktober 1997 fastställdes i ett nytt dekret, med nummer 70-T, dagen för överföring av trafiken till Malpensaflygplatsen till den 25 oktober 1998.
By the contested decision, the Commission prohibited the Italian Republic from applying the air traffic distribution rules for the airport system of Milan, Italy, which had been defined by national decrees which provided, in particular, for a partial transfer of air traffic from Linate airport to Malpensa airport.
Kommissionen har genom det ifrågasatta beslutet förbjudit Republiken Italien att tillämpa trafikfördelningsregler för Milanos (Italien) flygplatssystem, som anges i nationella dekret, i vilka bland annat föreskrivs överföring av en del av lufttrafiken från Linateflygplatsen till Malpensaflygplatsen.
In recitals 29 to 46 in the preamble to the contested decision, the Commission then carries out an assessment of whether the two decrees mentioned in the preceding paragraph are compatible with the principle of non­discrimination.
Kommissionen bedömde därefter, i punkterna 29—46 i det ifrågasatta beslutet, huruvida icke-diskrimineringsprincipen hade iakttagits i de två i föregående punkt nämnda dekreten.
The contested decision is based on Article 8(3) of Regulation No 2408/92.
Det ifrågasatta beslutet grundas på artikel 8.3 i förordning nr 2408/92.
In the light of the information available to it, in particular Alitalia's declared intention, expressed in other Community procedures, to continue to divide its operations between two hub airports, the Commission concludes that, as of 25 October 1998, Alitalia will be the only Community carrier able to access its hub at Rome-Fiumicino from Milan using either Linate airport or Malpensa airport.
Mot bakgrund av de upplysningar som den hade tillgång till, i synnerhet den avsikt som lufttrafikföretaget Alitalia hade uttryckt i andra gemenskapsrättsliga förfaranden att fortsätta att fördela sin verksamhet mellan två knutpunkter, drog kommissionen slutsatsen att Alitalia från den 25 oktober 1998 var det enda EG-lufttrafikföretag som hade tillgång till dess knutpunkt i Rom-Fiumicino från Milano genom att använda antingen Linateflygplatsen eller Malpensaflygplatsen.
The Commission states, first of all, in recitals 5 to 13 in the preamble to the contested decision, that the Italian authorities decided to reorganise the airport system of Milan (Malpensa, Linate and Orio al Serio airports) and to create a hub at Malpensa.
Kommissionen konstaterade i punkterna 5—13 i det ifrågasatta beslutet inledningsvis att de italienska myndigheterna hade beslutat att omorganisera Milanos flygplatssystem (flygplatserna Malpensa, Linate och Orio al Serio) för att skapa en knutpunkt i Malpensa.
That objective is to be achieved through the extension and upgrading of Malpensa airport, known as the 'Malpensa 2000' project.
Detta mål skulle uppnås genom utvidgning och uppgradering av Malpensaflygplatsen, vilket gick under benämningen Projekt Malpensa 2000.
In order to transfer traffic to Malpensa airport, in July 1996, the Italian authorities adopted
För att överföra trafiken till Malpensaflygplatsen antog de italienska myndigheterna i juli 1996
Next, the Commission points out that Linate airport, which is located 10 kilometres south-east of the centre of Milan, benefits both from the transport infrastructure network of the city itself
Kommissionen erinrade vidare om att Linateflygplatsen, som är belägen 10 km sydöst om stadskärnan i Milano, drar fördel av såväl infrastrukturnätet i själva staden Milano som det
By contrast, Malpensa airport is located 53 kilometres north-west of the centre of Milan and is not directly accessible either by motorway or by rail.
Malpensaflygplatsen är däremot belägen 53 km nordväst om stadskärnan i Milano och kan inte nås direkt vare sig med motorväg eller järnväg.
The Commission considers that the conditions of access to Malpensa airport will remain unchanged after 25 October 1998 and concludes that, from that date, the level of available access infrastructures to that airport will not be compatible with the traffic which it will have to handle.
Kommissionen ansåg att förhållandena vad gäller förbindelserna till Malpensaflygplatsen var oförändrade även efter den 25 oktober 1998 och drog slutsatsen att infrastrukturkapaciteten för tillträde till denna flygplats efter denna dag inte var tillräcklig med hänsyn till den trafikvolym som den skulle klara.