natgillin/translations-raw huggingface dataset:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesarbeitsgericht (Germany), made by decision of 27 June 2006, received at the Court on 18 October 2006, in the proceedings
I mål C-427/06, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Bundesarbeitsgericht (Tyskland) genom beslut av den 27 juni 2006, som inkom till domstolen den 18 oktober 2006, i målet
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Lindh, J.-C. Bonichot and T. von Danwitz, Judges,
DOMSTOLEN (stora avdelningen) sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts och L. Bay Larsen samt domarna J.N. Cunha Rodrigues (referent), R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Lindh, J.-C. Bonichot och T. von Danwitz,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
DOM AV DEN 23.9.2008 — MÅL C-427/06 generaladvokat: E. Sharpston, justitiesekreterare: handläggaren C. Strömholm, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 10 oktober 2007, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— the United Kingdom Government, by E. O’Neill, acting as Agent, and by A. Dash-wood, Barrister,
— Förenade kungarikets regering, genom E. O’Neill, i egenskap av ombud, biträdd av A. Dashwood, barrister,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and J. Enegren, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 May 2008,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom V. Kreuschitz och J. Enegren, båda i egenskap av ombud, och efter att den 22 maj 2008 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 13 EC, of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 13 EG och av rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (EGT L 303, s. 16, och rättelse i EGT L 2, 2001, s.
16), and of general principles of Community law.
42), samt av de allmänna principerna för gemenskapsrätten.
The reference was made in the context of a dispute between Mrs Bartsch and Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (‘BSH Altersfürsorge’), which is a company provident fund, with regard to this latter’s refusal to pay Mrs Bartsch a survivor’s pension.
Begäran har framställts i ett mål mellan Birgit Bartsch och Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH, som är en företagsförvaltad försäkringsfond (nedan kallad BSH Altersfürsorge). Målet rör denna fonds vägran att utbetala efterlevandepension till Birgit Bartsch.
The Community rules
Gemenskapsrätten
Article 1 of Directive 2000/78 provides:
Artikel 1 i direktiv 2000/78 har följande lydelse:
‘The purpose of this Directive is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual
”Syftet med detta direktiv är att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering i arbetslivet på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder
Article 6 states:
Artikel 6 i samma direktiv har följande lydelse:
Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide that differences of treatment on grounds of age shall not constitute discrimination, if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim, including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary.
Utan hinder av artikel 2.2 får medlemsstaterna föreskriva att särbehandling på grund av ålder inte skall utgöra diskriminering om särbehandlingen på ett objektivt och rimligt sätt inom ramen för nationell rätt kan motiveras av ett berättigat mål som rör särskilt sysselsättningspolitik, arbetsmarknad och yrkesutbildning, och sätten för att genomföra detta syfte är lämpliga och nödvändiga.
(a) the setting of special conditions on access to employment and vocational training, employment and occupation, including dismissal and remuneration conditions, for young people, older workers and persons with caring responsibilities in order to promote their vocational integration or ensure their protection;
I sådan särbehandling kan i synnerhet följande inbegripas: a) Införande av särskilda villkor för tillträde till anställning och till yrkesutbildning, anställnings- och arbetsvillkor, inbegripet villkor för avskedande och löner, för ungdomar och äldre arbetstagare samt underhållsskyldiga personer i syfte att främja deras anställbarhet eller att skydda dem.
(b) the fixing of minimum conditions of age, professional experience or seniority in service for access to employment or to certain advantages linked to employment;
b) Fastställande av minimivillkor avseende ålder, yrkeserfarenhet eller anställningstid för tillträde till anställningen eller för vissa förmåner förknippade med anställningen.
(c) the fixing of a maximum age for recruitment which is based on the training requirements of the post in question or the need for a reasonable period of employment before retirement.
c) Fastställande av en högsta åldersgräns för rekrytering, grundat på den utbildning som krävs för tjänsten i fråga eller på att det krävs en rimligt lång anställningsperiod innan personen i fråga skall pensioneras.
Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide that the fixing for occupational social security schemes of ages for admission or entitlement to retirement or invalidity benefits, including the fixing under those schemes of different ages for employees or groups or categories of employees, and the use, in the context of such schemes, of age criteria in actuarial calculations, does not constitute discrimination on the grounds of age, provided this does not result in discrimination on the grounds of sex.’
Utan hinder av artikel 2.2 får medlemsstaterna föreskriva att följande inte utgör diskriminering på grund av ålder: fastställande av åldersgräns för att, när det gäller företags- och yrkesbaserade system för social trygghet, komma ifråga för pensions- eller invaliditetsförmåner, inbegripet fastställande av olika åldersgränser för arbetstagare eller grupper eller kategorier av arbetstagare och för tillämpningen inom ramen för dessa system av ålderskriterier för försäkringstekniska beräkningar, under förutsättning att detta inte leder till diskriminering på grund av kön.”
In accordance with the first paragraph of Article 18 of the directive, the latter was to be transposed into the national law of the Member States by 2 December 2003 at the latest.
I enlighet med artikel 18 första stycket i nämnda direktiv skulle detta vara införlivat med medlemsstaternas rättsordningar senast den 2 december 2003.
However, the second paragraph of that article states:
I samma artikel andra stycket anges emellertid följande:
In that event they shall inform the Commission forthwith. …’
De skall genast underrätta kommissionen om så är fallet …”
The Federal Republic of Germany made use of this option, so that the provisions of Directive 2000/78 on age and disability discrimination were to be implemented in that Member State by 2 December 2006 at the latest.
Förbundsrepubliken Tyskland utnyttjade denna möjlighet på så sätt att de bestämmelser i direktiv 2000/78 som rör diskriminering på grund av ålder och funktionshinder skulle vara införlivade i denna medlemsstat senast den 2 december 2006.
The BSH Altersfürsorge guidelines
Riktlinjerna för BSH Altersfürsorge
Paragraph 6(4) of the BSH Altersfürsorge guidelines dated 1 January 1984, in the version of 1 April 1992 (‘the guidelines’), provides:
I 6 § 4 i riktlinjerna för BSH Altersfürsorge av den 1 januari 1984, i deras lydelse från och med den 1 april 1992 (nedan kallade pensionsriktlinjerna), föreskrivs följande:
‘Conditions for the retirement pension
”Villkor för pension
A retirement pension (Paragraph 5(1)(b)) shall be paid to the widow(er) of an employee who has died during his or her employment relationship and who had fulfilled the qualifying period (Paragraph 2) provided that a claim for a survivor’s pension (widow(er)’s pension) exists under the German statutory pension insurance scheme.
Pension [enligt 5 § 1 punkt b] betalas ut till änkan/änkemannen till en arbetstagare som avlidit under tiden denne var anställd … och som fullgjort den karensperiod som avses i 2 §, om och så länge som den efterlevande också har rätt till efterlevandepension (änkepension) enligt det tyska lagstadgade pensionsförsäkringssystemet.
This applies mutatis mutandis to the widow(er) of the recipient of a retirement pension.
Detsamma gäller för änkan/änkemannen till den som har rätt till en pension.
(a) the widow/widower is more than 15 years younger than the former employee,
Pensionen utbetalas inte, om a) änkan/änkemannen är mer än 15 år yngre än den avlidne och
It is apparent from the decision to refer that Mrs Bartsch, who was born in 1965, married Mr Bartsch in 1986. The latter was born in 1944 and died on 5 May 2004.
Av begäran om förhandsavgörande framgår att Birgit Bartsch, som är född år 1965, hade gift sig år 1986 med Max Hubert Bartsch, som var född år 1944 och som gick bort den 5 maj 2004.
On 23 February 1988 Mr Bartsch had concluded an employment contract with Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH (‘BSH’). He started work with them on 1 March 1988 and was employed as a salesman until his death.
Max Hubert Bartsch hade slutit ett anställningsavtal med företaget Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH (nedan kallat BSH) den 23 februari 1988, och trätt i tjänst vid detta företag den 1 mars 1988, där han arbetat som försäljare fram till sin bortgång.
BSH Altersfürsorge, which was established by BSH, undertook to perform any obligations with respect to Mrs Bartsch that that company had contracted concerning a company pension for the benefit of the late Mr Bartsch.
BSH Altersfürsorge, som skapats av BSH, hade i förhållande till Birgit Bartsch åtagit sig att svara för de eventuella skyldigheter avseende tjänstepension som avtalats mellan BSH och den bortgångne Max Hubert Bartsch.
It is also apparent from the decision to refer that the employment relationship between Mr Bartsch and BSH was governed by the guidelines and, in particular, Paragraph 6 thereof.
Av begäran om förhandsavgörande framgår det vidare att anställningsförhållandet mellan BSH och Max Hubert Bartsch reglerades i pensionsriktlinjerna och bland annat i 6 § i dessa riktlinjer.
The situation in the main proceedings falls within the terms of Paragraph 6(4)(a) of the guidelines in so far as Mrs Bartsch is more than 15 years younger than her deceased husband.
Bestämmelsen i 6 § 4 andra stycket punkt a i pensionsriktlinjerna är tillämplig på den situation som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, eftersom Birgit Bartsch är mer än 15 år yngre än sin bortgångne make.
After the death of her husband, Mrs Bartsch requested BSH Altersfürsorge to pay her a survivor’s pension on the basis of the guidelines.
Sedan Birgit Bartschs make gått bort begärde hon att BSH Altersfürsorge skulle betala ut efterlevandepension till henne, med stöd av pensionsriktlinjerna.
BSH Altersfürsorge rejected Mrs Bartsch’s request and she applied to the Arbeitsgericht (Labour Court) for a declaration that the provident fund was obliged to pay her a pension in accordance with the guidelines.
Efter det att BSH Altersfürsorge avslagit Birgit Bartschs begäran, väckte hon talan vid Arbeitsgericht om fastställelse av att den aktuella försäkringsfonden var skyldig att betala ut pension till henne med stöd av pensionsriktlinjerna. Hennes talan ogillades av Arbeitsgericht.
Mrs Bartsch applied for review on a point of law of the judgment of the Landesarbeitsgericht to the Bundesarbeitsgericht (Federal Labour Court), which decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Birgit Bartsch överklagade domen från Landesarbeitsgericht till Bundesarbeitsgericht, som beslutade att vilandeförklara målet och att ställa följande frågor till domstolen:
‘(1) (a) Does the primary law of the European Communities contain a prohibition of discrimination on grounds of age, protection under which must be guaranteed by the Member States even if the allegedly discriminatory treatment is unconnected to Community law?
”1) a) Innehåller gemenskapens primärrätt ett förbud mot diskriminering på grund av ålder vars iakttagande de nationella domstolarna ska säkerställa även när den eventuella diskrimineringen inte har någon anknytning till gemenskapsrätten?
(b) If question (a) is answered in the negative, does such a connection to Community law arise from Article 13 EC or — even before the timelimit for transposition has expired — from Directive 2000/78 …?
b) För det fall punkt a i denna fråga besvaras nekande:
(2) Is any prohibition of discrimination on grounds of age arising from the answer to question 1 also applicable between private employers on the one hand and their employees or pensioners and their survivors on the other hand?
Uppstår en sådan gemenskapsrättslig anknytning genom artikel 13 EG eller, redan innan fristen för införlivande har löpt ut, genom direktiv 2000/78 …?
(a) Does a provision of an occupational pension scheme, which provides that a survivor’s pension will not be granted to a surviving spouse in the event that the survivor is more than 15 years younger than the deceased former employee, fall within the scope of the prohibition of discrimination on grounds of age?
3) För det fall den andra frågan besvaras jakande: a) Omfattas en bestämmelse om tjänstepension, enligt vilken en efterlevande maka/make inte beviljas efterlevandepension när denna/denne är mer än 15 år yngre än den avlidne tidigare arbetstagaren, av ett sådant förbud mot diskriminering på grund av ålder?
(b) If question 3(a) is answered in the affirmative, can such a provision be justified by the fact that the employer has an interest in limiting the risks arising from the occupational pension scheme?
Kan en sådan bestämmelse vara befogad med hänsyn till att det ligger i arbetsgivarens intresse att begränsa de risker som följer av tjänstepensionen?
(c) If question 3(b) is answered in the negative, does the possible prohibition of discrimination on grounds of age have unlimited retroactive effect as regards the law relating to occupational pension schemes or is it limited as regards the past, and if so in what way?’
Har det eventuella förbudet mot diskriminering på grund av ålder en obegränsad retroaktiv verkan på bestämmelserna om tjänstepensioner eller är det begränsat med avseende på förfluten tid och, om så är fallet, på vilket sätt?”
In the two parts of its first question, which can be examined together, the referring court asks whether the application, which the courts of Member States must ensure, of the prohibition under Community law of discrimination on the ground of age is mandatory where the allegedly discriminatory treatment contains no link with Community law.
Domstolen kommer att pröva de två delarna av den första frågan tillsammans. Den nationella domstolen har ställt denna fråga för att få klarhet i huruvida gemenskapsrätten innehåller ett förbud mot diskriminering på grund av ålder, vars iakttagande de nationella domstolarna ska säkerställa även när den eventuella diskrimineringen inte har någon anknytning till gemenskapsrätten.
If this is answered in the negative, that court wishes to ascertain whether, in circumstances such as those at issue in the main proceedings, such a link to Community law arises from Article 13 EC or from Directive 2000/78, even before the timelimit allowed to the Member State concerned for transposition has expired.
För det fall att svaret blir nekande, önskar den nationella domstolen få klarhet i om en sådan anknytning till gemenskapsrätten uppstår, under sådana omständigheter som dem som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, genom artikel 13 EG eller genom direktiv 2000/78, redan innan den aktuella medlemsstatens föreskrivna frist för att införliva detta direktiv har löpt ut.
It is apparent from the caselaw of the Court that, where national rules fall within the scope of Community law and reference is made to the Court for a preliminary ruling, the Court must provide all the criteria of interpretation needed by the national court to determine whether those rules are compatible with the general principles of Community law (see to that effect, in particular, Case C-144/04 Mangold [2005] ECR I-9981, paragraph 75).
Av domstolens rättspraxis följer att domstolen, när nationella bestämmelser omfattas av gemenskapsrättens tillämpningsområde och förhandsavgörande har begärts, ska tillhandahålla samtliga uppgifter om tolkningen av gemenskapsrätten som är nödvändiga för att den nationella domstolen ska kunna avgöra huruvida bestämmelserna är förenliga med de allmänna principerna för gemenskapsrätten (se, för ett liknande resonemang, bland annat dom av den 22 november 2005 i mål C-144/04, Mangold, REG 2005, s. I-9981, punkt 75).
Neither Directive 2000/78 nor Article 13 EC, however, enable a situation such as that in issue in the main proceedings to be brought within the scope of Community law.
I en situation som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen föreligger emellertid, varken genom direktiv 2000/78 eller genom artikel 13 EG, någon anknytning till gemenskapsrätten.
On the one hand, the guidelines do not constitute a measure implementing Dir -ective 2000/78 and, on the other hand, the death of Mr Bartsch occurred before the timelimit allowed to the Member State concerned for transposing the directive had expired.
För det första utgör pensionsriktlinjerna inte någon åtgärd för genomförande av direktiv 2000/78. För det andra inträffade Max Hubert Bartschs bortgång före utgången av den aktuella medlemsstatens frist för att införliva detta direktiv.
Article 13 EC, which permits the Council of the European Union, within the limits of the powers conferred upon it by the EC Treaty, to take appropriate action to combat discrimination based on age, cannot, as such, bring within the scope of Community law, for the purposes of prohibiting discrimination based on age, situations which, like that in the main proceedings, do not fall within the framework of measures adopted on the basis of that article, specifically Directive 2000/78 before the timelimit provided therein for its transposition has expired.
I artikel 13 EG föreskrivs att Europeiska unionens råd inom ramen för de befogenheter som EG-fördraget ger kan vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av ålder. Denna artikel kan inte i sig utgöra stöd för att, med avseende på förbudet mot diskriminering på grund av ålder, tillämpa gemenskapsrätten i situationer som, i likhet med den situation som är i fråga vid den nationella domstolen, inte omfattas av åtgärder som har vidtagits med stöd av nämnda artikel och, särskilt, direktiv 2000/78 innan den frist som föreskrivits i detta direktiv för att införliva detsamma har löpt ut.
Contrary to the argument put forward by the Commission, the case which gave rise to the judgment in Case C-122/96 Saldana and MTS [1997] ECR I-5325 cannot support a conclusion contrary to that set out in the previous paragraph.
I motsats till vad kommissionen har anfört finns det inte något stöd i det mål som avgjordes genom dom av den 2 oktober 1997 i mål C-122/96, Saldanha och MTS (REG 1997, s. I-5325), för en annan slutsats än den som angetts i föregående punkt.
In that regard the Court noted, in paragraph 22 of Saldana and MTS, that the dispute in the main proceedings concerned the protection of interests relied on by a shareholder who was a national of one Member State against a company established in another Member State.
Domstolen angav i punkt 22 i domen i det ovannämnda målet Saldanha och MTS, att tvisten som var i fråga i målet vid den nationella domstolen avsåg skyddet för rättigheter som gjorts gällande, av en delägare som var medborgare i en medlemsstat, mot ett bolag som var etablerat i en annan medlemsstat.
At paragraph 23 of the same judgment, the Court pointed out that Article 54(3)(g) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 44(2)(g) EC) empowered the Council and the Commission, for the purpose of giving effect to freedom of establishment, to coordinate to the necessary extent the safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies or firms within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the EC Treaty (now the second paragraph of Article 48 EC) with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community.
Domstolen påpekade i punkt 23 i samma dom att kommissionen och rådet i artikel 54.3 g i EG-fördraget (nu artikel 44.2 g EG i ändrad lydelse) getts befogenhet, i syfte att genomföra etableringsfriheten, att i den utsträckning som det är nödvändigt samordna de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i EG-fördraget (nu artikel 48 andra stycket EG i ändrad lydelse) avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen.
The Court concluded, in paragraph 23, that rules which, in the area of company law, seek to protect the interests of shareholders come ‘within the scope of application of the Treaty’, within the meaning of the first paragraph of Article 6 of the Treaty, and are accordingly subject to the prohibition of discrimination based on nationality.
Utifrån detta fann domstolen, i nämnda punkt 23, att regler på bolagsrättens område som avser skydd för delägarna omfattas av ”fördragets tillämpningsområde” i den mening som avses i artikel 6 första stycket i EG-fördraget, och att de därmed omfattas av förbudet mot all diskriminering som grundas på nationalitet.
The applicability of Community law in that case did not, therefore, result solely from the fact that there was discrimination based on nationality, but depended on the finding that the national rules at issue fell within the scope of application of the Treaty.
Att gemenskapsrätten var tillämplig i det ovannämnda målet Saldanha och MTS berodde således inte på den blotta omständigheten att målet rörde en diskriminering grundad på nationalitet, utan på fastställandet av att den nationella lagstiftning som var i fråga i målet omfattades av fördragets tillämpningsområde.
That latter aspect, moreover, distinguishes this case from that which gave rise to the judgment in Mangold.
Mot bakgrund av det ovanstående ska den första frågan besvaras på följande sätt.
In view of the above considerations, the answer to the first question must be that the application, which the courts of Member States must ensure, of the prohibition under Community law of discrimination on the ground of age is not mandatory where the allegedly discriminatory treatment contains no link with Community law.
Gemenskapsrätten innehåller inte något förbud mot diskriminering på grund av ålder, vars iakttagande de nationella domstolarna ska säkerställa, när den eventuella diskrimineringen inte har någon anknytning till gemenskapsrätten.
No such link arises either from Article 13 EC, or, in circumstances such as those at issue in the main proceedings, from Directive 2000/78 before the timelimit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.
Någon sådan anknytning uppstår inte genom artikel 13 EG eller, under sådana omständigheter som dem i målet vid den nationella domstolen, genom direktiv 2000/78, redan innan den aktuella medlemsstatens föreskrivna frist för att införliva detta direktiv har löpt ut.