natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a new element the UN High Commissioner for Human Rights (UNHCHR) was requested to submit to the Commission at its fifty-ninthsession a report containing an analysis of the information already provided in the reports ofexisting special procedures, human rights treaty monitoring bodies and the Working Group on Minorities on situations involving national or ethnic, religious and linguistic minorities, inparticular with regard to conflict prevention.
Ett nytt inslag var att FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter anmodades att vid kommissionens 59:e sessionlägga fram en rapport innehållande en analys av den information som redan har lämnats ilägesrapporter från tillsynsorganen för befintliga särskilda förfaranden och människorättsinstrumentsamt arbetsgruppen för minoriteter om nationella eller etniska, religiösa och språkliga minoriteter,särskilt om förebyggande av konflikter.
Improving the plight of the millions of people worldwide who were forced to flee their homesremains a high priority of the European Union.
Det är fortfarande en av Europeiska unionens prioriteringar att förbättra tillståndet för demiljontals människor över hela världen som har tvingats att fly från sina hem.
In many cases, armed conflicts andwidespread human rights violations constitute the root causes of displacement.
I många fall ärväpnade konflikter och omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna grundorsaken tillfördrivningarna.
Therefore, theprevention and resolution of conflicts and the promotion of good governance and respect forhuman rights are essential policies in preventing displacement and allowing displaced peopleto return home in safety and with dignity.
Förebyggande och lösning av konflikter och främjande av goda styrelseformersamt respekt för de mänskliga rättigheterna är en viktig politik för att förebygga fördrivningar ochlåta fördrivna återvända hem under trygga och värdiga former.
The EU, together with international partners, isstrongly engaged in this regard.
EU har tillsammans med sinainternationella partner ett starkt engagemang i denna fråga.
In some cases, however, the hopes for an improvement in the places of origin, creatingconditions for a voluntary return, are dim and alternative durable solutions have to be sought,such as local integration or resettlement.
I vissa fall är dock hoppet svagt om en förbättring i de fördrivnas ursprungsländer som kan skapavillkor för ett frivilligt återvändande och man måste söka alternativa varaktiga lösningar, tillexempel lokal integration eller vidarebosättning.
Among the displaced, high percentages are womenand children. Frequently, persons belonging to minorities are particularly vulnerable todisplacement.
En stor andel av de fördrivna är kvinnor och barn.Personer som hör till minoriteter är ofta särskilt utsatta för fördrivning.
In 2001, there were an estimated 12 million refugees worldwide who had fled their countries.The number of those displaced within their own homeland (IDPs) has been estimated to beeven twice as many.
År 2001 hade uppskattningsvis 12 miljoner flyktingar över hela världen flytt från sina hemländer.Antalet personer som har fördrivits inom sina egna hemländer (internflyktingar) har beräknats varadet dubbla.
While the total number of displaced persons barely changed during2001, the first half of 2002 saw a remarkable return of more than 1 million Afghans to theirhomes.
Samtidigt som det totala antalet fördrivna knappt förändrades under 2001 kunde mer än1 miljon afghaner återvända till sina hem under första halvåret 2002.
The 1951 Geneva Refugee Convention and its 1967 Protocol provide a strong legalframework for those who fled abroad and cannot return due to well-founded fear ofpersecution.
Genèvekonventionen från 1951 och dess protokoll från 1967 utgör en stark rättslig ram för demsom har flytt utomlands och inte kan återvända på grund av välgrundad rädsla för förföljelse.
All EU Member States are among the over 140 countries which have ratifiedthese important instruments.
Alla EU:s medlemsstater ingår bland de över 140 länder som har ratificerat dessa viktiga instrument.
For internally displaced persons, no comparable regime existsand the primary responsibility for their protection and assistance rests with their owngovernments.
Detfinns ingen jämförbar ordning för internflyktingar, och huvudansvaret för skydd och stöd till demvilar på deras egna regeringar.
When these governments are unable or unwilling to adequately fulfil this duty,however, the international community should provide the necessary support.
När dessa regeringar inte kan eller vill uppfylla sin plikt på ettadekvat sätt bör dock det internationella samfundet ge det stöd som är nödvändigt.
A fundamental role for the protection of and assistance to refugees falls upon the UN High Commissioner for Refugees (UNHCR).
FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) har fundamental betydelse när det gäller skydd och stöd förflyktingar.
In addition to refugees under the Geneva Convention, asylum seekers, returnees, and some internally displaced persons are also of UNHCR's concern.
Utöver flyktingar enligt Genèvekonventionen omfattas också asylsökande, återvändandeoch en del internflyktingar av UNHCR:s verksamhet.
The EU has, in recent years, been collectively the largest donor to UNHCR, and supportive of the efforts initiated by the High Commissioner to review theoptimum profile of the organisation based on its mandate and its funding base.
EU har på senare år som helhet varit denstörsta bidragsgivaren till UNHCR och stött flyktingkommissariatets insatser för att optimeraorganisationen utifrån dess mandat och finansieringsgrund.
While thisprioritisation has helped sharpen the operational focus of UNHCR, the funding situation hasremained precarious and the demands on UNHCR have continued to grow.
Denna prioritering har bidragit till attskärpa UNHCR:s operativa fokus, men samtidigt har finansieringsläget förblivit kritiskt och kravenpå UNHCR har fortsatt att öka.
In order tobroaden support for the international framework of protection, and to explore the scope forenhancing protection through new approaches, the European Union was instrumental inlaunching the Global Consultations on International Protection in 2000.
För att bredda stödet för den internationella ramen för skydd och attundersöka utrymmet för att öka skyddet genom nya metoder bidrog EU genom att ta initiativ till deövergripande samråden om internationellt skydd år 2000.
The convergence of views deriving from this process will form the basis for an "Agenda for Protection", a framework and modus operandi for States, the UNHCR and NGOs in thecoming years.
Den samsyn som följer av denna process kommer att ligga till grund för en s.k. skyddsagenda, enram och metod för regeringarna, UNHCR och de ickestatliga organisationerna i framtiden.
The first step of this process was the Ministerial Meeting of State Parties to the1951 Convention in December 2001.
Denförsta etappen i processen var ministermötet i december 2001 mellan stater som är parter i1951 års konvention.
The European Union used this opportunity to reaffirmits commitment to this instrument and the 1967 Protocol as the cornerstone of any policy onrefugees, and encouraged further accessions to these instruments and the withdrawal ofreservations.
Europeiska unionen utnyttjade detta tillfälle för att åter bekräfta sittengagemang för detta instrument och protokollet från 1967 som en hörnsten i all flyktingpolitik ochuppmanade fler att ansluta sig till instrumenten och dra tillbaka sina reservationer.
This event was significant, not least in light of the recurring cycles of violenceand systematic human rights violations in many parts of the world.
Händelsen varbetydelsefull, inte minst mot bakgrund av de återkommande perioderna av våld och systematisktkränkande av de mänskliga rättigheterna i många delar av världen.
The continuing relevanceof this international regime of rights and principles was acknowledged, including at its corethe principle of non-refoulement (i.e. people should not be forced to return to countries wherethey face persecution), whose applicability is embedded in customary international law.
Det bekräftades att deninternationella ordningen för rättigheter och principer fortfarande är relevant, och att kärnan i dennaär principen om "non-refoulement" (dvs. att människor bör inte tvingas att återvända till länder ivilka de riskerar att utsättas för förföljelse) som är tillämplig enligt den internationellasedvanerätten.
Numerous international and nongovernmental organisations undertake efforts to provideassistance and protection to the 20 to 25 million internally displaced persons worldwide.However, they do not, in all cases, have the necessary access to these populations.
20−25 miljoner internflyktingarna i världen. De har dock inte alltid det nödvändiga tillträdet till dessa folkgrupper.
A centralrole of advocacy for this often neglected group is played by the Representative of the UNSecretary-General (RSG) for Internally Displaced Persons, Dr Francis Deng.
Av central betydelse i arbetet för denna ofta försummade grupp är FN:sgeneralsekreterares representant för internflyktingar, Francis Deng.
His mandatewas established by the UN Commission on Human Rights in 1992 and since then, he hassignificantly contributed to the establishment of institutional and normative frameworks for IDPs.
Hans mandat fastställdes av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna 1992 och han har sedan dess i hög grad bidragit tillatt upprätta institutionella och normerande ramar när det gäller internflyktingar.
In 1998, upon request of the Commission on Human Rights and the UN General Assembly,the Guiding Principles on Internal Displacement, which describe the specific rights and needsof IDPs were compiled under his mandate.
På begäran av kommissionen för de mänskliga rättigheterna och FN:s generalförsamlingsammanställdes 1998 under hans mandat riktlinjer beträffande internflyktingar, där deras särskildarättigheter och behov beskrivs.
These principles provide the major standard forgovernments, the UN system and regional organisations in dealing with situations involving IDPs.
Riktlinjerna utgör de viktigaste normerna för regeringarna, FN ochde regionala organisationerna när det gäller internflyktingars situation.
In 2000, an inter-agency Network was set up among relevant UN agencies.
Ett kontaktnät mellan derelevanta FN-organen upprättades 2000.
This wasfollowed in 2002 by the establishment of an inter-agency Unit on Internal Displacement,which will focus on the coordination of assistance and protection activities in the field.
Detta följdes 2002 av upprättandet av en interinstitutionellenhet för frågor om internflyktingar vilken kommer att inrikta sig på samordning av stöd- ochskyddsåtgärderna på området.
The European Union and its Member States have from the very outset played a leading role insupporting the work of the RSG, the Guiding Principles and the new Unit.
Europeiska unionen och dess medlemsstater har från första börjanspelat en ledande roll för att stödja generalsekreterarens representant, riktlinjerna och den nyaenheten.
During the 56th session of the United Nations General Assembly, the European Unioncontributed actively to the deliberations relating to refugees, returnees and displaced persons.The Belgian Presidency, on behalf of the Union, emphasised the particular importance the EUattaches to the provision of aid to persons displaced within their own countries.
Under FN:s generalförsamlings 56:e session bidrog Europeiska unionen aktivt till diskussionernaom flyktingar, återvändande och fördrivna. Det belgiska ordförandeskapet betonade på unionensvägnar den särskilda vikt som EU fäster vid biståndet till personer som fördrivits inom sinahemländer.
The EU,therefore, welcomed the fact that a unit was established within the Secretariat to cater for theirspecific needs.
EU välkomnade därför att en enhet inrättades inom sekretariatet för att sörja för defördrivnas särskilda behov.
The EU Member States actively participated in and cosponsored resolutionson the Office of the UN High Commissioner for Refugees, introduced by Finland, on Internally Displaced Persons and on Assistance to refugees, returnees and displaced personsin Africa.
EU:s medlemsstater deltog aktivt och var medförslagsställare tillresolutioner som föreslogs av Finland angående FN:s flyktingkommissariat samt ominternflyktingar och om stöd till flyktingar, återvändande och fördrivna i Afrika.
At the 58th session of the UN Commission on Human Rights, all EU Member States cosponsored a resolution on Internally Displaced Persons, presented by Austria, whichwelcomed the normative and institutional developments since this Commission beganaddressing the issue 10 years before.
Vid den 58:e sessionen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna var alla EU:smedlemsstater medförslagsställare till en resolution om internflyktingar som föreslogs av Österrike,i vilken man välkomnade den normerande och institutionella utvecklingen sedan kommissionenbörjade arbeta med frågan för tio år sedan.
In particular, it expressed appreciation of the Guiding Principles on Internal Displacement andthe fact that an increasing number of States are making use of them.
Särskilt uttryckte man sin uppskattning för riktlinjerna om internflyktingar och att allt fler stateranvänder sig av dessa.
At the World Conference against Racism, Racial Discrimination, Xenophobia and Related Intolerance, heldin South Africa in September 2001, the EU strongly advocated the inclusion of the particularprotection needs of refugees and IDPs from racism and discrimination in the final document(Durban Declaration and Programme of Action).
Vid Världskonferensen om rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighetoch därmed sammanhängande intolerans som hölls i Sydafrika i september 2001 yrkade EU kraftigtpå att flyktingars och internflyktingars särskilda behov av skydd mot rasism och diskrimineringskulle införas i slutdokumentet (Durbanförklaringen och handlingsprogrammet).
The EU attaches the utmost importance to the work performed all over the world by Human Rights Defenders, be they acting as individuals or as members of NGOs, democratic parties ortrade unions.
EU fäster största vikt vid det arbete som utförs över hela världen av försvarare av de mänskligarättigheterna, vare sig dessa agerar enskilt eller som medlemmar av ickestatliga organisationer,demokratiska politiska partier eller fackföreningar.
These courageous individuals, often at great personal risk, defend human rights,and provide information on human rights situations in their home countries or worldwide.They seek remedies for the victims and fight against impunity.
Dessa modiga personer försvarar de mänskligarättigheterna och informerar om människorättssituationen i sina hemländer eller över hela världen,ofta till ett högt personligt pris.
The activities of Human Rights Defenders have over the years become more effective.
De skaffar hjälp åt offren och bekämpar straffrihet.
Theyhave increasingly come to ensure greater protection for the victims of violations. However,this progress has been achieved at a high price: the defenders themselves have increasinglybecome targets of attacks and their rights are violated in many a country.
Under årens lopp har den verksamhet som utförs av människorättsförsvararna blivit mer effektiv.De har i allt högre grad kommit att säkerställa bättre skydd för dem som utsatts för kränkningar.Dessa framsteg har emellertid uppnåtts till ett högt pris: försvararna själva har i allt högre grad blivitmåltavlor för angrepp och deras rättigheter har kränkts i många länder.
The Union considers that the Human Rights Defenders Declaration adopted by the General Assembly in December 1998, on the occasion of the 50th anniversary of the Universal Declaration of Human Rights, is a significant achievement of the international community.The aim of this Declaration, the first UN instrument that universally recognises theimportance and legitimacy of the work of Human Rights Defenders, is to provide recognitionand protection for these individuals, groups and organisations.
Europeiska unionen anser att förklaringen om försvarare av de mänskliga rättigheterna, vilkenantogs av generalförsamlingen i december 1998, vid 50-årsjubileet av den allmänna förklaringenom de mänskliga rättigheterna, innebär ett viktigt framsteg för det internationella samfundet. Dennaförklaring, som är det första FN-instrument som innebär ett allmänt erkännande av att arbetet påmänniskorättsområdet är viktigt och legitimt, syftar till att ge erkännande och skydd åt dessaenskilda personer, grupper och organisationer.
Under the provisions of the Declaration, States have committed themselves to protecteffectively Human Rights Defenders at risk, but complementary efforts to promote theimplementation of this new human rights instrument should also be made at internationallevel.
Enligt förklaringens bestämmelser har staterna åtagit sig att effektivt skydda försvarare avmänskliga rättigheter som befinner sig i fara, men ytterligare ansträngningar för att stödjagenomförandet av detta nya människorättsinstrument bör även göras på internationell nivå.
To this end, the Commission on Human Rights last year created the mandate of the Special Representative of the Secretary-General, who shall report on the situation of Human Rights Defenders all over the world and on possible means to enhance their protection.
I detta syfte inrättade kommissionen för de mänskliga rättigheterna förra året tjänsten somgeneralsekreterarens särskilda representant, och denna person skall avge rapporter om situationen ifråga om försvarare av mänskliga rättigheter över hela världen och om möjligheterna att förbättraskyddet för dem.
The mandateaffords scope for a comprehensive approach towards the implementation of the rightsrecognised in the Human Rights Defenders Declaration.
Uppdraget ger utrymme för en övergripande strategi för genomförande av derättigheter som erkänns i deklarationen om försvarare av de mänskliga rättigheterna.
At the 58th session of the CHR the EU welcomed the reports prepared by Ms Hina Jilani, the Special Representative of the Secretary-General on human rights defenders, which reflect herconcern about continuous violations of the human rights of these persons.
Vid den 58:e sessionen i kommissionen för de mänskliga rättigheterna välkomnade EU de rapportersom utarbetats av generalsekreterarens särskilda representant för försvarare av de mänskligarättigheterna, Hina Jilani, vilka återspeglar hennes oro över de fortsatta kränkningarna av dessapersoners mänskliga rättigheter.
The EU isparticularly concerned about the situation of women human rights defenders and defendersexposed to particular risks.
EU bekymrar sig särskilt över situationen för kvinnligamänniskorättsförsvarare och försvarare som är utsatta för särskilda risker.
The EU pays special attention to the problems faced by defendersof individuals who are subject to discrimination due to their sexual orientation.
EU fäster särskild viktvid de problem som drabbar dem som försvarar personer som diskrimineras på grund av sinsexuella läggning.
The EUconsiders that the Special Representative should put emphasis on the followup to herrecommendations/observations concerning particular cases/situations, as their implementationwould be the best indication of progress towards the full realisation of the Declaration on Human Rights Defenders.
EU anser att den särskilda representanten bör lägga vikt vid uppföljningen avsina rekommendationer/kommentarer i särskilda fall, eftersom ett genomförande av dessarekommendationer skulle vara det främsta tecknet på att det skett framsteg i riktning mot ettfullständigt genomförande av förklaringen om försvarare av de mänskliga rättigheterna.
At the CHR, the EU called upon the Office of the High Commissioner for Human Rights toensure that the Special Rapporteur is provided with all necessary means to enable her todischarge her mandate effectively.
I kommissionen för de mänskliga rättigheterna har EU även uppmanat FN:s högkommissariat förmänskliga rättigheter att se till att den särskilda rapportören har tillgång till alla resurser som behövsför att hon skall kunna utföra sitt uppdrag effektivt.
Moreover, all EU Member-States cosponsored a resolution, tabled by Norway and adoptedwithout a vote, requesting all governments to take all necessary measures to ensure theprotection of human rights defenders and urging them to assist, together with UN agenciesand organisations, the Special Representative in the performance of her tasks and to provideupon request all information necessary for the fulfilment of her mandate.
Dessutom var alla EU:s medlemsstater medförslagsställare till en resolution som lagts fram av Norge och som antogs utan omröstning, där alla regeringar uppmanas att vidta alla åtgärder som ärnödvändiga för att garantera skyddet av försvararna för mänskliga rättigheter och enträgetuppmanas att, tillsammans med organ och organisationer inom FN, biträda den särskildarepresentanten i utförandet av hennes uppgifter och att på begäran lämna all information som ärnödvändig för att hon skall kunna fullgöra sitt uppdrag.
For their part, the"15" stand ready to do so.
EU:s 15 medlemsstater är för sin delberedda att göra detta.
Outside the UN system, the EU has supported Human Rights Defenders issues when dealtwith in the framework of the Organisation for Security and Cooperation in Europe (OSCE).
Utanför FN:s ram har EU har även gett stöd till frågor som rör försvarare av mänskliga rättigheternärhelst sådana har behandlats inom ramen för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa(OSSE).
The Union participated actively in the Supplementary Human Dimension Meeting of the Organisation, held in Vienna on 22 and 23 October 2001 on the topic "Human Rights:Advocacy and Defenders", in particular in the discussions on the protection of human rightsadvocates and defenders, which focused on ways to ensure security for human rightsdefenders in times of war and armed conflict.
2001, på temat "Mänskliga rättigheter: förespråkare och försvarare", särskilt i diskussionerna omskyddet av förespråkare och försvarare av mänskliga rättigheter, som inriktades på metoder attgarantera säkerheten för människorättsförsvarare i krigstid och vid väpnade konflikter.
The EU is in favour of the establishment of a working relationship between the Special Representative and regional organisations, especially the OSCE, with a view to exchanginginformation and eventually developing a regional approach on matters involving Human Rights Defenders.
EU ser positivt på upprättandet av en fungerande relation mellan den särskilda representanten ochregionala organisationer, särskilt OSSE, i syfte att utbyta information och att i slutändan utveckla enregional strategi för frågor som rör försvarare av mänskliga rättigheter.
SITUATION OF HUMAN RIGHTS IN THE WORLD
SITUATIONEN I FRÅGA OM DE MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA I VÄRLDEN
EU statements on the Situation of Human Rights in the World at the UN General Assembly and the UN Commission on Human Rights In the Third Committee of the 56th session of the UN General Assembly, the Belgian Presidency presented a statement on the situation of human rights in the world under item 114c) of the agenda.
EU:s uttalanden i generalförsamlingen och i kommissionen för de mänskliga rättigheterna I det tredje utskottet vid den 56:e sessionen i FN:s generalförsamling gjorde det belgiskaordförandeskapet ett uttalande om situationen i fråga om de mänskliga rättigheterna i många avvärldens länder (punkt 114 c på dagordningen).
It focused on the assessment of the evolution of the situation of humanrights in many countries of the world, noting progress achieved, setbacks or unchangedsituations.
I uttalandet gjorde man en bedömning avmänniskorättsläget i ett antal länder i världen och noterade framsteg, bakslag och oförändradesituationer.