natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By decision of 14 July 2004, the representatives of the governments of the Member States of the European Union renewed the term of office of the following members for the period from 1 September 2004 to 31 August 2010: Mr B. Vesterdorf, Ms V. Tiili, Mr J. Azizi, Mr M. Jaeger, Mr A.W.H. Meij, Mr M. Vilaras, Ms M.E. Martins de Nazaré Ribeiro, Mr F. Dehousse, Mr O. Czúcz, Ms I. Wiszniewska-Bialecka, Mr D. Šváby, Ms K. Jürimäe and Mr S.S. Papasavvas.
Genom beslut av den 14 juli 2004 förnyade representanterna för regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater mandaten för perioden den 1 september 2004 – 31 augusti 2010 för följande medlemmar: Bo Vesterdorf, Virpi Tiili, Josef Azizi, Marc Jaeger, Arjen W.H. Meij, Mihalis Vilaras, Maria Eugénia Martins de Nazaré Ribeiro, Franklin Dehousse, Otto Czúcz, Irena Wiszniewska-Bialecka, Daniel Šváby, Küllike Jürimäe och Savvas S. Papasavvas.
In light of the enlargement of the European Union, the Rules of Procedure of the Court of First Instance were amended to increase the number of Judges comprising the Grand Chamber from 11 to 13 (OJ 2004 L 127, p. 108).
Med beaktande av Europeiska unionens utvidgning ändrades förstainstansrättens rättegångsregler på så sätt att antalet domare som bildar stor avdelning utökades från elva till tretton (EUT L 127, 2004, s. 108).
The provisions relating to the language of a case were also amended: since 1 May 2004 actions may be brought in 21 languages – the 20 official languages and Irish (OJ 2004 L 132, p. 3).
På samma sätt ändrades bestämmelserna avseende rättegångsspråk. Från den 1 maj 2004 kan en talan väckas på 21 olika språk – 20 officiellaspråkochirländska(EUTL132,2004,s.3).
The organisation and operation of the Court of First Instance were adapted to respond to the needs resulting from the increased number of Judges.
Förstainstansrättens organisation och funktion har anpassats för att möta de behov som uppstod på grund av det ökade antalet domare.
Initially, for the period from 1 May to 31 August 2004, the new Judges joined the five existing Chambers of three Judges.
Till en början, för perioden den 1 maj – 31 augusti 2004, integrerades de nya domarna i de existerande fem grupperna om tre domare.
Each of the Chambers of three Judges was therefore supplemented by two Judges, and formed in that way the Chamber in its extended composition.
Varje grupp om tre domare kompletterades alltså med två domare och bildade således en avdelning i utökad sammansättning.
Subsequently, the Court decided to retain for the 2004/05 judicial year the structure entailing five Chambers composed of five Judges.
Därefter beslutade förstainstansrätten att för verksamhetsåret 2004/2005 behålla strukturen med fem avdelningar med fem domare.
It follows that, during this judicial year, each of the five Chambers sits with three Judges in two distinct and predetermined trial formations that are presided over by the President of the Chamber.
Härav följer att var och en av de fem avdelningarna under detta verksamhetsår sammanträder med tre domare i två särskilda grupper som på förhand har bestämts under avdelningsordförandens ledning.
Four of the five Chambers composed of five Judges are presided over by Presidents who were elected by their fellow Judges in September 2004 for a period of three years, namely Mr Jaeger, Mr Pirrung, Mr Vilaras and Mr Legal.
Fyra av de fem avdelningarna bestående av fem domare leds av de ordförande som domarna valde bland sig i september 2004 för en period av tre år. Dessa är Marc Jaeger, Jörg Pirrung, Mihalis Vilaras och Hubert Legal.
This election of Presidents of Chambers which on 10 September 2004 took place for the first time, pursuant to Article 15 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, is a consequence of the entry into force on 1 February 2003 of the new Protocol on the Statute of the Court of Justice (Article 50).
Valet av avdelningsordförande genomfördes för första gången den 10 september 2004 i enlighet med artikel 15 i förstainstansrättens rättegångsregler och är en följd av att det nya protokollet om domstolens stadga (artikel 50) trädde i kraft den 1 februari 2003.
The other Chamber of five Judges is presided over by the President of the Court, who on 8 September 2004 was elected for three years (that is to say until 31 August 2007).
Förstainstansrätten den 8 september 2004.
Since the President of the Court does not sit in a Chamber composed of three Judges, the Chamber is presided over by one of the Chamber’s other Judges, Mr Cooke, when it sits with three Judges.
Eftersom förstainstansrättens ordförande inte deltar i en avdelning bestående av tre domare, leds denna avdelning på tre domare av en domare från densamma, nämligen John D. Cooke.
Also, implementation of the reforms made possible by the Treaty of Nice has begun.
Vidare inleddes genomförandet av de reformer som möjliggjordes genom Nicefördraget.
The EC Treaty, as amended by the Treaty of Nice which entered into force on 1 February 2003, provides in Article 225 that the Court of First Instance is to have jurisdiction to hear and determine at first instance all direct actions with the exception of those assigned to a judicial panel and those reserved in the Statute for the Court of Justice.
I artikel 225 i EG-fördraget, i dess ändrade lydelse enligt Nicefördraget, vilket trädde i kraft den 1 februari 2003, anges att förstainstansrätten skall vara behörig att i första instans pröva och avgöra alla ärenden avseende direkt talan, med undantag av de ärenden som åvilar en särskild rättsinstans och de som enligt stadgan faller under domstolens behörighet.
The Council has (i) amended the Protocol on the Statute of the Court of Justice and (ii) adopted provisions for the establishment of a ‘judicial panel’.
Rådet har dels ändrat protokollet om domstolens stadga, dels föreskrivit en möjlighet att inrätta “särskilda rättsinstanser”.
First, on 26 April 2004 the Council adopted Decision 2004/407/EC, Euratom amending Articles 51 and 54 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice (OJ 2004 L 132, p.
För det första antog rådet den 26 april 2004 beslut 2004/207/EG, Euratom om ändring av artiklarna 51 och 54 i protokollet till domstolens stadga (EUT L 132, s.
5; corrigendum at OJ 2004 L 194, p. 3).
5) (ändring publicerad i EUT L 194, s. 3).
As a result of the new division of direct actions between the Court of Justice and the Court of First Instance, which came into effect on 1 June 2004, actions for annulment and for failure to act brought by a Member State against an act of, or failure to act by, the Commission 1 fall within the jurisdiction of the Court of First Instance. The same is true of actions brought by the Member States against:
Som följd av den nya fördelningen mellan domstolen och förstainstansrätten av mål som avser direkt talan, vilken gäller från den 1 juni 2004, är det förstainstansrätten som har behörighet att pröva och avgöra mål som rör talan om ogiltigförklaring eller passivitetstalan och som väcks av medlemsstaterna mot en rättsakt eller en underlåtenhet som kommissionen ansvarar för.1 Samma sak gäller avseende talan som medlemsstaterna väcker och som avser– rådets beslut i ärenden rörande statligt stöd,
– acts of the Council adopted pursuant to a Council regulation concerning measures to protect trade;
– rättsakter som rådet har antagit enligt en rättsakt från denna institution och som rör handelspolitiska skyddsåtgärder,
– acts of the Council by which it exercises implementing powers;– acts of the European Central Bank.
– rättsakter antagna av rådet genom vilka detta utövar genomförandebefogenheter, och– rättsakter som har antagits av Europeiska centralbanken.
On account of this new division of jurisdiction for direct actions, cases initially brought before the Court of Justice but in which the written procedure had not yet been brought to a close were transferred to the Court of First Instance; these cases related mostly to State aid and to the European Agriculture Guidance and Guarantee Fund.
På grund av denna nya behörighetsfördelning avseende mål rörande direkt talan överfördes de mål i vilka talan ursprungligen hade väckts vid domstolen, men vars skriftliga förfarande ännu inte hade avslutats, till förstainstansrätten. Detta gällde i första hand mål inom områdena statligt stöd och EUGFJ.
Second, on 2 November 2004 the Council adopted Decision 2004/752/EC, Euratom establishing the European Union Civil Service Tribunal (OJ 2004 L 333, p. 7).
För det andra antog Europeiska unionens råd den 2 november 2004 beslut 2004/752/EG, Euratom om upprättande av Europeiska unionens personaldomstol (EUT L 333, s. 7).
This reform, likewise made possible by the Treaty of Nice (Articles 220 EC and 225a EC; Articles 136 EA and 140b EA; see also Declaration No 16 annexed to the Treaty of Nice), was keenly desired by the Court of First Instance because of the special nature of this field of litigation and the workload which is anticipated as a result of application of the provisions of the new Staff Regulations.
Denna reform, som också den möjliggjordes genom Nicefördraget (artiklarna 220 EG och 225a EG, artiklarna 136 EAEG och 140 EAEG, se även förklaring nr 16 som fogats till Nicefördraget), var mycket efterlängtad av förstainstansrätten med hänsyn till detta områdes specifikakaraktärochdenarbetsbördasomförväntassomenföljdavtillämpningen av bestämmelserna i de nya tjänsteföreskrifterna.
This new specialised tribunal, consisting of seven judges, will be called on to hear disputes involving the European Union civil
Denna nya specialiserade rättsinstans, sammansatt av sju domare, skall ha till uppgift att avgöra tvister mellan Europeiska unionen och dess anställda.
With the exception of acts of the Commission that concern enhanced cooperation under the EC Treaty.
Med undantag av rättsakter från kommissionen som rör närmare samarbete inom ramen för EG-fördraget.
Proceedings service, in respect of which jurisdiction is currently exercised by the Court of First Instance.
Verksamhet domstolen under de förutsättningar som anges i protokollet till stadgan.
It should begin to operate in the course of 2005.
Avsikten är att personaldomstolens verksamhet skall inledas under år 2005.
Finally, the statistics relating to 2004 call for some comments.
Statistiken avseende år 2004 bör kommenteras något.
The number of cases brought continued to increase – a constant feature for a number of years – rising to 536 (compared with 466 in 2003).
Antalet registrerade mål har fortsatt att öka, i enlighet med vad som konstant har noterats sedan ett flertalår,ochuppgick till 536 (jämfört med 466 år 2003).
This increase is partly due to the fact that since 1 June 2004 the Court of First Instance has had jurisdiction to decide direct actions brought by the Member States (see the explanation above).
Denna ökning beror i viss mån på att förstainstansrätten sedan den 1 juni 2004 är behörig att pröva och avgöra mål om direkt talan som har väckts av medlemsstaterna (se föregående förklaring).
On this basis 48 additional cases were received, namely 21 cases whose referral was ordered by the Court of Justice and 27 new cases lodged by Member States.
På denna grund anhängiggjordes ytterligare 48 mål, varav 21 mål hänvisades till förstainstansrätten genom beslut av domstolen, och 27 mål var nya mål som hade anhängiggjorts av medlemsstaterna.
Community trademark litigation continues to grow in absolute terms (110 cases were brought, 10 more than in 2003) and accounts in relative terms for 21% of the total number of cases brought.
Antalet tvister rörande gemenskapsvarumärken fortsätter att öka i absoluta värden (110 mål har anhängiggjorts, vilket är 10 fleränunderår2003)ochutgör i relativa värden 21 procent av det totala antalet anhängiggjorda mål.
Staff cases still form the most significant category of cases in terms of numbers, as they have since 2000: 146 new cases were lodged (that is to say 27% of the total number of cases brought).
Mål som rör tvister mellan Europeiska unionen och dess anställda utgör, såsom det har varit sedan år 2000, den största gruppen mål: 146 nya mål registrerades (det vill säga 27 procent av det totala antalet inkomna mål).
The number of cases decided, which comes to 361, is close to that of 2003 (339). Of these cases, 76% were decided by Chambers composed of three Judges, 18% by Chambers composed of five Judges and 4% by the Court sitting as a single Judge.
Antalet avgjorda mål uppgår till 361, vilket är ungefär detsamma som år 2003 (339), med den preciseringen att 76 procent av dessa mål avgjordes av avdelningar med tre domare, 18 procent av avdelningar med fem domare och 4 procent av förstainstansrätten genom en ensam domare.
It can be seen that the increase in the number of Judges has not yet enabled the number of cases decided each year to be increased significantly.
Det måste alltså konstateras att utvidgningen av antalet medlemmar i kollegiet ännu inte har lett till att antalet årligen avgjorda mål har ökat nämnvärt.
The number of cases pending crossed the critical threshold of 1 000 cases, there being 1 174 such cases as at 31 December 2004.
Antalet anhängiga mål har överskridit den kritiska tröskeln 1 000 mål och uppgick den 31 december 2004 till 1 174 mål.
This number of cases corresponds, as things stand, to more than three years of the Court’s work.
Under rådande omständigheter motsvarar detta antal mål över tre års dömande verksamhet för förstainstansrätten.
The average duration of proceedings increased slightly compared with the preceding three years: in 2004 the average duration was 22.6 months for cases other than those falling within the special areas constituted by intellectual property cases and staff cases.
Den genomsnittliga handläggningstiden har ökat något jämfört med de tre senaste åren. År 2004 var den genomsnittliga handläggningstiden 22,6 månader för mål av en annan typ än den som rörde de särskilda områdena immaterialrätt och tvister mellan Europeiska gemenskapen och dess anställda.
A very small number of cases have been dealt with under the expedited procedure: 13 such applications were made in the course of the year and two of the cases were accorded expedited treatment.
Ett mycket begränsat antal mål har handlagts med tillämpning av förfarandet för skyndsam handläggning. Två mål, av tretton ansökningar som gavs in under året, handlades på detta sätt.
Developments in the case-law are set out in the following account, covering in turn proceedings concerning the legality of measures (I), actions for damages (II) and applications for interim relief (III).
Framställningen har delats upp i tre delar efter mål som rör rättsakters lagenlighet (I), skadeståndsmål (II) och förfaranden där det ingivits en ansökan om interimistiska åtgärder (III).
Proceedings concerning the legality of measures
Rättsakters lagenlighet
Consideration of the substance of an action presupposes that the action is admissible.
För att en talan skall kunna prövas krävs att den kan upptas till sakprövning.
Cases which broached the question of the admissibility of actions for annulment (B) will therefore be covered before the essential aspects of substantive law (C to H).
De mål där frågan huruvida talan om ogiltigförklaring kan upptas till sakprövning har uppkommit (B) skall följaktligen behandlas före de mål som berör den materiella rättens huvudsakliga aspekter (C–H).
Not every field falling within the jurisdiction of the Court of First Instance is included in the following account, which is therefore not exhaustive. 2
Samtliga rättsområden som omfattas av förstainstansrättens behörighet kommer inte att behandlas och följande redogörelse är således inte uttömmande.2
Some issues of a procedural nature will be set out under a specific heading (A), since the clarification of the law provided by certain decisions is worthy of emphasis.
Vissa processuella frågor kommer att tas upp under en särskild rubrik (A), eftersom de klargöranden som vissa beslut innebär bör uppmärksammas.
The delivery of judgments by default is extremely rare.
Att förstainstansrätten meddelar tredskodom är extremt ovanligt.
In order for such a judgment to be delivered, a defendant on whom an application initiating proceedings has been duly served must fail to lodge a defence to the application in the proper form within the time prescribed and the applicant must apply to the Court of First Instance for judgment by default.
En förutsättning för att kunna meddela tredskodom är att svaranden rätteligen har blivit instämd men inte inkommer med svaromål i föreskriven form inom den fastställda fristen, och att sökanden har yrkat att förstainstansrätten skall bifalla hans talan genom tredskodom.
It was in accordance with those provisions that the Court of First Instance, following the Commission’s failure to lodge a defence within the prescribed period, delivered judgments by default in favour of five banks which had been fined for their participation in an agreement relating to commission charged on exchange transactions in respect of euro-zone banknotes.
Det var med beaktande av dessa bestämmelser som förstainstansrätten, på grund av att kommissionen inte hade inkommit med sitt svaromål inom den fastställda fristen, biföll den talan som hade väckts av fem banker som hade ålagts böter på grund av att de deltagit i ett samordnat förfarande avseende den provision som togs upp för växling av banksedlar inom eurozonen.
By its judgments of 14 October 2004 in Case T-56/02 Bayerische Hypo- und Vereinsbank v Commission, not yet published in the ECR, Case T-44/02 Dresdner Bank v Commission, not published in the ECR, Case T-54/02 Vereins- und Westbank v Commission, not published in the ECR, Case T-60/02 Deutsche Verkehrsbank v Commission, not published in the ECR, and Case T-61/02 Commerzbank v Commission, not published in the ECR, the Court annulled the Commission decision 3after finding that the applicants’ submissions appeared to be well founded.
Genom domarna av den 14 oktober 2004 i mål T-56/02, Bayerische Hypo- und Vereinsbank mot kommissionen (REG 2004, s. II-0000), i mål T-44/02, Dresdner Bank mot kommissionen (ej publicerat i rättsfallssamlingen), i mål T-54/02, Vereins- und Westbank mot kommissionen (ej publicerat i rättsfallssamlingen), i mål T-60/02, Deutsche Verkehrsbank mot kommissionen (ej publicerat i rättsfallssamlingen), och i mål T-61/02, Commerzbank mot kommissionen (ej publicerat i rättsfallssamlingen), ogiltigförklarade förstainstansrätten kommissionens beslut 3 efter att ha gjort bedömningen att sökandenas yrkanden föreföll vara välgrundade.
The Court held that the matters put forward by the applicants in their applications enabled it to conclude that the existence of the agreement was not sufficiently proven, as regards both the fixing of the prices for currency exchange services in the euro-zone currencies and also the ways of charging those prices.
Förstainstansrätten ansåg att de omständigheter som sökandena hade åberopat i sin ansökan gjorde det möjligt för den att dra slutsatsen att kommissionen inte med tillräcklig säkerhet hade bevisat förekomsten av det påstådda avtalet rörande såväl prissättningen för kontantväxling av valutor från eurozonen under övergångsperioden som avgiftsstrukturen för dessa priser.
In particular, this account does not deal with decisions in customs cases since they very largely involve the application to particular cases of solutions that are already well established (inter alia judgments of 12 February 2004 in Case T-282/01 Aslantrans v Commission, of 21 September 2004 in Case T-104/02 Société française de transports Gondrand Frères v Commission, and of 14 December 2004 in Case T-332/02 Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. and Others v Commission, none yet published in the ECR). Nor, for identical reasons, does this account include judgments concerning the annulment of decisions reducing or cancelling Community financial assistance, whether granted under the European Regional Development Fund (ERDF) (judgment of 14 September 2004 in Case T-290/02 Ascontex v Commission, not yet published in the ECR) or under the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), Guidance Section (judgment of 28 January 2004 in Case T-180/01 Euroagri v Commission, not yet published in the ECR; under appeal, Case C-153/04 P). 3
II-0000, och av den 14 december 2004 i mål T-332/02,Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. m.fl.motkommissionen, REG 2004, s. II-0000). På samma sätt och av samma skäl innehåller denna framställning inte de beslut som avser ogiltigförklaring av beslut rörande nedsättning eller indragning av gemenskapsstöd, i de fall då stöden har beviljats med stöd av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) (dom av den 14 september 2004 i mål T-290/02, Ascontex mot kommissionen, REG 2004, s. II-0000) eller med stöd av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utvecklingssektionen (dom av den 28 januari 2004 i mål T-180/01, Euroagri mot kommissionen, REG 2004, s. II-0000, överklagad till domstolen under målnummer C-153/04 P. 3
Commission Decision 2003/25/EC of 11 December 2001 relating to a proceeding under Article 81 of the EC Treaty (Case COMP/E – 1/37.919 (ex 37.391) – Bank charges for exchanging euro-zone currencies – Germany) (OJ 2003 L 15, p. 1).
Kommissionens beslut 2003/25/EG av den 11 december 2001 om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget – Ärende COMP/E-1/37.919 (f.d. 37.391) – Bankavgifter för växling av valutor från euroområdet
Raising of an absolute bar to proceedings by the Court of its own motion
Anförande ex officioavenrättsliggrundsomrörgrundernaför rättsordningen
An absolute bar to proceedings may, and even must, be considered by the Community judicature of its own motion.
En grund avseende grunderna för rättsordningen kan, och till och med skall, bedömas ex officioavgemenskapsdomstolen.Ensådangrundkanalltsååberopasavparternanärsom helst under förfarandet, vare sig det rör sig om möjligheten att ta upp talan till sakprövning eller den omtvistade rättsaktens lagenlighet.
Such a bar may therefore be pleaded by the parties at any stage in the proceedings, whether it relates to the admissibility of the action or to the legality of the contested measure.
Förstainstansrätten har alltså på eget initiativ prövat om talan skall avvisas till följd av att det föreligger ett rättegångshinder som inte kan avhjälpas.
It has also considered, in so far as it constitutes an absolute bar to proceedings, the bar arising from infringement of essential procedural requirements, which encompasses the lack of a statement of reasons for the contested measure or an inadequate statement of reasons (judgment of 8 July 2004 in Case T-44/00 Mannesmannröhren-Werke v Commission, not yet published in the ECR, paragraphs 126 and 210; under appeal, Case C-411/04 P).
Förstainstansrätten har även, då detta utgör en grund för rättsordningen, undersökt grunden avseende åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, varibland man finneravsaknad eller otillräcklig motivering av den omtvistade rättsakten (dom av den 8 juli 2004 i mål T-44/00, Mannesmannröhren-Werke mot kommissionen, REG 2004, s. II-0000, punkterna 126 och 210, överklagad till domstolen under målnummer C-411/04 P).
On the other hand, the Court held that a breach of the rights of the defence, which by its nature is subjective, does not fall within the scope of an infringement of essential procedural requirements and, therefore, is not be raised by the Court of its own motion (judgment of 8 July 2004 in Joined Cases T-67/00, T-68/00, T-71/00 and T-78/00 JFE Engineering and Others v Commission, not yet published in the ECR, paragraph 425; under appeal, Cases C-403/04 P and C-405/04 P).
Förstainstansrätten ansåg däremot att åsidosättande av rätten till försvar, som är en rättsstridighet som till sin natur hänför sig till den enskilde, inte utgör ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter och därför inte skall prövas ex officio(domavden8juli2004i de förenade målen T-67/00, T-68/00, T-71/00 och T-78/00, JFE Engineering m.fl.motkommissionen, REG 2004, s. II-0000, punkt 425, överklagad till domstolen under målnummer C-403/04 P och C-405/04 P).