natgillin/translations-raw huggingface dataset:
23 — Case C-239/99 Nachi Europe [2001] ECR I-1197, paragraphs 37 and 38.
23 — Dom av den 15 februari 2001 i mål C-239/99, Nachi Europe (REG 2001, s.
24 — End of paragraph 37 of the judgment.25 — Cited above (paragraph 39).
24 — Punkt 37 in fine i domen i det ovannämnda målet Nachi Europe.
If indeed there is still any doubt, after reading the judgment in Commission v ECB, as to the extension to all privileged applicants of its conclusion with regard to the admissibility of the plea of illegality raised by the ECB, in view of the fact that, under the third paragraph of Article 230 EC, the ECB has capacity to bring actions only for the purpose of protecting its prerogatives, a literal and logical argument following on from the reasoning in that judgment supports that extension.
Såvida det fortfarande kan råda något tvivel vid tolkningen av domen i det ovannämnda målet kommissionen mot ECB när det gäller utvidgningen till förmån för alla de privilegierade sökandena av den lösning som fastställts i denna vad avser upptagandet till sakprövning av ECB:s invändning om rättsstridighet, talar, med hänsyn till att ECB enligt artikel 230 tredje stycket EG har rätt att föra talan enbart för att tillvarata sina rättigheter, ett bokstavligt och logiskt argument som skall läggas till det argument som angetts i domstolens dom till förmån för denna utvidgning.
regulation may become definitive as against an individual in regard to whom it must be considered to be an individual decision and who could undoubtedly have sought its annulment under Article 230 EC, 27 the Court stated that those ‘principles … nevertheless do not in any way affect the rule laid down by Article 241 EC, which provides that any party may, in proceedings in which a regulation of the kind referred to in Article 241 EC is at issue, plead the grounds specified in the second paragraph of Article 230 EC in order to invoke before the Court of Justice the inapplicability of that regulation’.
i enlighet med domen i det ovannämnda målet Nachi Europe kan vinna laga kraft gentemot en enskild om denna förordning skall betraktas som ett individuellt beslut och denne med stöd av artikel 230 EG otvivelaktigt skulle ha kunnat väcka talan om ogiltigförklaring av förordningen 27, att dessa ”principer… dock inte på något sätt [påverkar] den regel som uppställs i artikel 241 EG, enligt vars lydelse parterna i en tvist om en förordning som avses i denna bestämmelse med stöd av artikel 230 andra stycket EG inför domstolen får göra gällande att förordningen inte skall tillämpas” 28.
28Since the ‘legislative nature’ of Regulation No 1073/1999 was not challenged and it was not claimed that the regulation should be treated as a decision or that the ECB would, in such a case, be the addressee thereof, 29 the Court dismissed the Commission’s objection of inadmissibility and examined in substance the ECB’s plea of illegality.
Eftersom den normativa karaktären av förordning nr 1073/1999 inte hade ifrågasatts i detta mål och det inte hade gjorts gällande att förordningen skulle likställas med ett beslut eller att ECB i sådant fall skulle vara beslutets adressat 29, lämnade domstolen kommissionens invändning om rättegångshinder utan bifall och prövade ECB:s invändning om rättsstridighet i sak.
It must be remembered that Article 241 EC grants any party the right to invoke the inapplicability of a regulation in a dispute in which it is at issue ‘notwithstanding the expiry of the period laid down in the fifth paragraph of Article 230 [EC]’. 30
Det skall nämligen erinras om att enligt artikel 241 EG ges parterna rätt att i en tvist om en förordning göra gällande att förordningen inte skall tillämpas ”[u]tan hinder av att den frist som avses i artikel 230 femte stycket [EG] har löpt ut” 30.
In relying only on a literal reading of Article 241 EC to recognise that any party has the right to invoke, as a collateral challenge, the inapplicability of a regulation of a ‘legislative nature’, the Court, this time expressly, endorsed the position of several of its Advocates General, as previously described.
Domstolen har, genom att enbart grunda sig på en bokstavlig tolkning av artikel 241 EG för att tillerkänna parterna rätten att i andra hand göra gällande att en förordning ”med normativ karaktär” inte är tillämplig, denna gång uttryckligen gett sitt stöd åt den ståndpunkt som flera av generaladvokaterna vid domstolen framhållit tidigare.
The argument that the possibility of pleading the unlawfulness of a regulation should be reserved to parties who have been unable to bring an action for annulment is not very convincing if, according to the wording of Article 241 EC, that plea may be invoked ‘notwithstanding’ the expiry of the period for bringing an action for annulment. 31
Det är emellertid föga övertygande att för de parter som inte har kunnat väcka talan om ogiltigförklaring förbehålla möjligheten att göra gällande att en förordning är rättsstridig, om denna invändning i enlighet med ordalydelsen av artikel 241 EG kan göras gällande ”utan hinder av att” fristen för att väcka en talan om ogiltigförklaring har löpt ut 31.
31 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Darmon (paragraph 25).
31 — Se, för ett liknande resonemang, generaladvokaten Darmons ovannämnda förslag till avgörande (punkt 25).
Article 241 EC therefore undoubtedly gives privileged applicants the right to invoke, as a collateral challenge, the illegality of a regulation ‘of a legislative nature’ even when they could have challenged it directly within the period laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
Artikel 241 EG öppnar således obestridligen en möjlighet för privilegierade sökande att i anslutning därtill göra gällande att en förordning av normativ karaktär är rättsstridig, även om de har kunnat ifrågasätta denna rättsakt direkt inom den frist som anges i artikel 230 femte stycket EG.
Consequently, it is necessary to determine whether that conclusion can be extended to a situation where the plea of illegality is raised by the Commission against a joint action adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
Det skall följaktligen avgöras huruvida denna slutsats kan utsträckas till att omfatta det fall då kommissionen gör en invändning om rättsstridighet avseende en gemensam åtgärd som antagits med stöd av avdelning V i Fördraget om Europeiska unionen.
(ii) Admissibility of a plea of illegality raised against a joint action adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
ii) Upptagande till sakprövning av en invändning om rättsstridighet avseende en gemensam åtgärd som antagits med stöd av avdelning V i Fördraget om Europeiska unionen
As is clear from the preceding paragraph, Article 47 EU naturally imposes limits on the Court’s jurisdiction to adjudicate on a plea of illegality of an act adopted on the basis of Title V of the EU Treaty, like the limits it imposes on the application of Article 230 EC to those same acts.
Såsom framgår av föregående punkt uppställs det genom artikel 47 EU gränser för domstolens behörighet att meddela beslut angående en invändning om att en rättsakt som antagits på grundval av avdelning V i Fördraget om Europeiska unionen är rättsstridig, i likhet med de gränser som i denna artikel uppställs för tillämpningen av artikel 230 EG på dessa rättsakter.
Accordingly, the arguments in support of the plea of illegality, like those in support of the main application for annulment, must, in my view, be limited to disputing the Council’s power to adopt the allegedly unlawful act on the ground that it encroached on the competences conferred on the Community by the EC Treaty.
De grunder som åberopats till stöd för invändningen om rättsstridighet skall, i likhet med dem som gjorts gällande till stöd för huvudyrkandet om ogiltigförklaring, enligt min mening begränsas till att ifrågasätta rådets behörighet att anta den rättsakt vars rättsstridighet görs gällande med motiveringen att denna rättsakt har inkräktat på den behörighet som tilldelats gemenskapen genom EG-fördraget.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 sion, the Commission would be barred from pleading its illegality.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-91/05 sina skrivelser dock har angett att avdelning I i denna rättsakt (det vill säga artiklarna 2–5) omfattas av GUSP, förutom ”vissa delar” av artikel 4 i denna 32.
This position should lead to a finding that the Court has no jurisdiction to assess the plea of illegality in so far as it concerns the abovementioned articles.
Denna ståndpunkt bör leda till slutsatsen att domstolen inte är behörig att bedöma invändningen om rättsstridighet såvitt den avser de ovannämnda artiklarna.
Such a finding would not mean, however, that the Court cannot take those articles into account when examining the legality of the contested decision, having regard to the fact that the only citation in the preamble to the latter refers to Article 3 of the contested Joint Action.
Detta fastställande innebär dock inte att domstolen inte kan beakta dessa artiklar i sin prövning av lagenligheten av det angripna beslutet, med hänsyn särskilt till att det endast hänvisas till artikel 3 i den omtvistade gemensamma åtgärden i detta beslut.
In that connection it must be observed that, under Article 14(1) EU, joint actions address situations where operational action by the Union is deemed to be required, and they lay down their objectives, scope, the means to be made available to the Union, if necessary their duration, and the conditions for their implementation.
Det skall i detta avseende erinras om att en gemensam åtgärd enligt artikel 14.1 EU skall avse en situation där en operativ insats av Europeiska unionen bedöms vara nödvändig. En gemensam åtgärd skall vidare ange mål, omfattning, de medel som skall ställas till Europeiska unionens förfogande och vid behov dess varaktighet.
In addition, under Article 14(3), joint actions commit the Member States in the positions they adopt and in the conduct of their activity.
De gemensamma åtgärderna skall enligt artikel 14.3 EU dessutom vara bindande för medlemsstaternas ställningstaganden och handlande.
Second, it seems to me that the admissibility of the plea of illegality at issue in the present case depends less on the Commission’s status as a privileged applicant than on the nature of the allegedly unlawful act.
Det förefaller därefter att frågan om huruvida den ifrågavarande invändningen om rättsstridighet kan tas upp till sakprövning i förevarande fall i mindre grad beror på kommissionens ställning som privilegierad sökande än på karaktären av den rättsakt beträffande vilken det görs gällande att den är rättsstridig.
If the contested Joint Action is of a legislative or general nature within the meaning of the Court’s caselaw and therefore resembles a regulation for the purpose of Article 241 EC, the Commission, like any party, may use the method laid down by that provision to mount a collateral challenge to the Council’s power to adopt that act.
Om den omtvistade gemensamma åtgärden har en normativ eller allmän karaktär, i den mening som avses i domstolens rättspraxis, och således liknar en förordning, i den mening som avses i artikel 241 EG, kan kommissionen, i likhet med alla parter, nämligen åberopa det tillvägagångssätt som föreskrivs i denna bestämmelse för att i anslutning därtill ifrågasätta rådets behörighet att anta denna rättsakt.
On the other hand, if the contested Joint Action were to be reclassified as a decision addressed to the Commis-
Om den omtvistade gemensamma åtgärden
In the present case, it will be recalled that Article 1 of the contested Joint Action describes the objectives relating to combating the accumulation and spread of small arms and light weapons, while Titles I and II of the contested Joint Action respectively set out the principles of preventive and reactive aspects and the contribution of the European Union to the realisation of those principles.
Det skall i förevarande fall erinras om att det i artikel 1 i den omtvistade gemensamma åtgärden anges de mål som avser kampen mot anhopning och spridning av handeldvapen och lätta vapen. I avdelningarna I och II anges de principer som reglerar de preventiva och reaktiva aspekterna och Europeiska unionens bidrag och som gör att målen med dessa principer kan uppnås.
According to the provisions of Title II of the contested Joint Action, the Council must in particular decide on the principles, arrangements and financing which make a direct and identifiable contribution to the principles set out in Title I of the contested Joint Action.
Enligt bestämmelserna i avdelning II i den omtvistade gemensamma åtgärden skall rådet särskilt besluta om principerna för, arrangemangen kring och finansieringen av projekt som direkt och synligt bidrar till att principerna enligt avdelning I i den omtvistade gemensamma åtgärden tillämpas.
Furthermore, under Article 8 of the contested Joint Action, the Council notes that the Commission intends to direct its
Enligt artikel 8 i den omtvistade gemensamma åtgärden noterar rådet att kommissionen har för avsikt
32 — See, in particular, points 52 to 54 of the application.
32 — Se särskilt punkterna 52–54 i ansökan.
COMMISSION v COUNCIL the contested Joint Action is admissible, at least so far as Title II thereof is concerned.
KOMMISSIONEN MOT RÅDET stridighet avseende den omtvistade gemensamma åtgärden kan tas upp till sakprövning, åtminstone såvitt avser avdelning II av den ovannämnda rättsakten.
action towards achieving the objectives and the priorities of the contested Joint Action.
att inrikta sina insatser på att förverkliga målen och prioriteringarna i den omtvistade gemensamma åtgärden.
Finally, Article 12 of the contested Joint Action provides that it is to enter into force on the date of its adoption, without specifying the addressees.
Enligt artikel 12 i den omtvistade gemensamma åtgärden skall slutligen denna gemensamma åtgärd träda i kraft samma dag som den antas, utan att det närmare anges vilka som är åtgärdens adressater.
This conclusion is not called into question by the Council’s argument that the Commission’s submissions show that the alleged unlawfulness of the contested Joint Action was apparent when it was adopted, so that the Commission is barred from pleading that it is unlawful.
Denna slutsats har inte ifrågasatts genom rådets argument, enligt vilket det av de av kommissionen anförda grunderna framgår att den påstådda rättsstridigheten av den omtvistade gemensamma åtgärden var uppenbar vid den tidpunkt när denna antogs, med följd att kommissionen har förverkat sin rätt att göra gällande att den är rättsstridig.
In view of those characteristics, and even though the contested Joint Action undeniably, at least with regard to Title II, has an operational aspect inherent in the very nature of such an act, it has in no way, including in relation to Title II, the character of a decision vis-à-vis the Commission such as to make the Commission its addressee.
Med hänsyn till dessa kännetecken och även om den omtvistade gemensamma åtgärden onekligen, åtminstone vad gäller avdelning II i denna, har en operationell aspekt som ligger i själva karaktären av denna rättsakt, förefaller den på intet sätt, däri inbegripet vad avser avdelning II i denna rättsakt, ha karaktären av ett beslut riktat till kommissionen med följd att kommissionen skulle vara rättsaktens adressat.
Just as a circumstance of that kind is irrelevant in relation to a plea of il- legality against a regulation for the purpose of Article 241 EC, it cannot be taken into account as a condition for the admissibility of a plea of illegality against an act of a general nature such as the contested Joint Action adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
Lika litet som en sådan omständighet är relevant i samband med en invändning om rättsstridighet avseende en förordning, i den mening som avses i artikel 241 EG, kan den nämligen beaktas som villkor för upptagande till sakprövning av en invändning om rättsstridighet avseende en sådan allmän rättsakt som den omtvistade gemensamma åtgärden som antagits på grundval av avdelning V i Fördraget om Europeiska unionen.
Furthermore, it has not been alleged, in support of the objection of inadmissibility to the plea of illegality, that the contested Joint Action had the character of an individual decision vis-à-vis the Commission, and neither the Council nor the Spanish or the United Kingdom governments have disputed the general nature of the contested Joint Action rightly asserted by the Commission.
Det har för övrigt inte, till stöd för yrkandet om att invändningen om rättsstridighet skall avvisas, hävdats att den omtvistade gemensamma åtgärden i förhållande till kommissionen har karaktären av ett individuellt beslut och varken rådet, den spanska regeringen eller Förenade kungarikets regering har ifrågasatt den allmänna karaktär av den omtvistade gemensamma åtgärden, vilken kommissionen med rätta har hänvisat till.
In those circumstances, I consider that the Commission’s plea of illegality against
Under dessa förhållanden anser jag att kommissionens invändning om rätts -
In addition, to dismiss that circumstance as irrelevant does not amount to permitting the Commission to circumvent the mandatory timelimit laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC for bringing an action for annulment, The claim lodged by the Commission constitutes only a declaration that the contested joint action is not
Dessutom innebär inte ett avvisande av att denna omständighet är relevant att kommissionen tillåts kringgå den ovillkorliga fristen enligt artikel 230 femte stycket EG för att väcka en talan om ogiltigförklaring. Kommissionens yrkande innebär nämligen endast ett fastställande av att den omtvistade gemensamma åtgärden, i enlighet med
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 applicable in the present case, in accordance with Article 241 EC, and would not mean the annulment of that act or of some of its provisions if the claim succeeded.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-91/05 artikel 241 EG, inte är tillämplig i förevarande fall och medför inte att denna rättsakt eller vissa av dess bestämmelser ogiltigförklaras, om detta yrkande skulle vinna bifall.
and Community competences.
och, i andra hand, mot förhållandet mellan kampen mot spridningen av handeldvapen och lätta vapen och gemenskapens behörighet.
Third, their submissions on the two preceding questions lead to diametrically opposed conclusions as to the legality of the contested decision and of the contested Joint Action.
I tredje hand har huvudparterna och intervenienterna av sina argument avseende de två föregående frågorna dragit diametralt motstridiga slutsatser beträffande lagenligheten av det angripna beslutet och lagenligheten av den omtvistade gemensamma åtgärden.
In the following remarks I shall therefore proceed to examine those three points.
Jag skall i den följande utläggningen således undersöka dessa tre frågor.
Therefore, in my view, the objection of inadmissibility raised by the Council and the Spanish and United Kingdom governments should be dismissed and the Commission’s plea that the contested Joint Action, or at least Title II thereof, is illegal should be found admissible.
Det finns enligt min mening således anledning att lämna rådets, den spanska regeringens och Förenade kungarikets regerings yrkande utan bifall och medge att kommissionens invändning att den omtvistade gemensamma åtgärden eller åtminstone avdelning II i denna är rättsstridig kan tas upp till sakprövning.
Interpretation and scope of Article 47 EU
Tolkningen och räckvidden av artikel 47 EU
Consequently, the Commission’s application for the annulment of the contested decision and its claim that the contested Joint Action, or at least Title II thereof, be declared inapplicable are admissible.
Yrkandet om ogiltigförklaring av det angripna beslutet och kommissionens yrkande om fastställande av att den omtvistade gemensamma åtgärden eller under alla förhållanden avdelning II i denna inte är tillämplig kan således tas upp till sakprövning.
B — Substance
B — Prövning i sak
The Commission, supported by the Parliament, considers that the contested decision relating to combating the proliferation of small arms and light weapons must be annulled because it encroaches upon the competences conferred on the Community in the area of development cooperation, thus failing to observe Article 47 EU.
Kommissionen anser, med stöd av Europaparlamentet, att det angripna beslutet om kampen mot spridningen av handeldvapen och lätta vapen skall ogiltigförklaras, eftersom det inkräktar på den behörighet som gemenskapen tilldelats inom området för utvecklingssamarbete och därmed in -nebär ett åsidosättande av artikel 47 EU.
According to the Commission and the Parliament, Article 47 EU aims to protect the Community’s competences as against the activity of the European Union based on the EU Treaty by establishing a ‘fixed’ boundary between the competences of the Community and those of the European Union.
Enligt kommissionen och Europaparlamentet är syftet med artikel 47 EU att skydda gemenskapens behörighet i förhållande till sådana åtgärder av Europeiska unionen som grundas på Fördraget om Europeiska unionen genom att det i denna fastställts en ”fast” gräns mellan gemenskapens behörighet och Europeiska unionens behörighet.
On the interpretation of Article 47 EU, the Council submits that that provision aims to maintain the balance of powers established by the Treaties and cannot be interpreted as aiming to protect the competences conferred upon the Community to the detriment of those conferred upon the European Union.
När det gäller tolkningen av artikel 47 EU har rådet hävdat att denna bestämmelse syftar till att bevara jämvikten i de befogenheter som fastställts genom fördragen och inte kan tolkas så att den syftar till att skydda den behörighet som tilldelats gemenskapen till förfång för den behörighet som tilldelats Europeiska unionen.
Under Article 5 EC, the Community can act only within the limits of the competences conferred upon it by the EC Treaty and of the objectives assigned to it therein.
Enligt artikel 5 EG kan gemenskapen nämligen endast handla inom ramen för de befogenheter som den har tilldelats och de mål som genom EG-fördraget har ställts upp för den.
The Council adds that Article 47 EU does not prevent the adoption of measures in the framework of the CFSP which use the same instruments as those used by the Community in the framework of development cooperation, where those measures do not aim to achieve the objectives of development cooperation but those arising from the CFSP.
Rådet har tillagt att artikel 47 EU inte hindrar att åtgärder vidtas inom ramen för GUSP som kan använda samma instrument som de som gemenskapen använder inom ramen för utvecklingssamarbetet, eftersom syftet med dessa åtgärder inte endast är att uppnå målen för utvecklingssamarbete, utan även de mål som framgår av GUSP.
Under Article 47 EU, the relationship between Community competence and the competence of the European Union acting in the framework of the CFSP is not like that between Community competences and the competences of the Member States in the sense that, to delimit the competences of the Community and of the European Union, recourse cannot be had to the principle of pre-emption.
Enligt artikel 47 EU är förhållandet mellan gemenskapens behörighet och behörigheten för Europeiska unionen när den agerar inom ramen för GUSP inte likadant som förhållandet mellan gemenskapens behörighet och medlemsstaternas behörighet i den meningen att man för att avgränsa gemenskapens behörighet och Europeiska unionens behörighet inte kan använda företrädesprincipen.