natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainants considered the Commission to be responsible for the delay whichoccurred between the day the payment request was received (11 November 1998) and theactual date when the payment (6 April 1999) was made.
Klagandena ansåg att kommissionen var ansvarig för det dröjsmål som inträffade mellanden dag då betalningsanmodan togs emot (11 november 1998) och det datum då betalningen verkställdes (6 april 1999).
Given that the Commissioncommitted itself to making payments within 2 months,the complainants asked thatinterest be paid for the period of time between 11 January 1999 and 6 April 1999.
Eftersom kommissionen förbundit sig att verkställautbetalningar inom tvåmånader anhöll klagandena om att ränta skulle utgå för tidenmellan den 11 januari 1999 och den 6 april 1999.
The complainants based their estimation of the amount to be paid (i.e. 1% of the globalcontract price per week of delay) on the contract signed with the Moroccan authorities.
Klagandena grundade sina uppskattning av det belopp som skulle betalas (dvs. 1 procentav den totala kontraktssumman per veckas försening) på det kontrakt som ingåtts med demarockanska myndigheterna.
The Ombudsman’s efforts to achieve a friendly solution
OMBUDSMANNENS FÖRSÖK ATT ÅSTADKOMMA EN VÄNSKAPLIG FÖRLIKNING
After careful consideration of the opinion and observations,the Ombudsman did notconsider that the Commission had responded adequately to the complainant’s claims.
Efter att noggrant ha övervägt yttrandet och kommentarerna ansåg ombudsmannen attkommissionen inte hade hanterat klagandenas anspråk på lämpligt sätt.
The Commission committed itself to making payments within a period of 60 days.
Kommissionen hade förbundit sig att verkställa betalningar inom 60 dagar.
In thepresent case,the complainants did not demonstrate that the Commission was to be heldresponsible for the delay that arose out of the Moroccan Ministry’s actions.
I det aktuellafallet kunde klagandena inte bevisa att kommissionen skulle hållas ansvarig för detdröjsmål som uppkom genom det marockanska ministeriets agerande. Ombudsmannenspreliminära slutsats var dock att kommissionen skulle hållas ansvarig för den tid somförflöt efter att den hade tagit emot betalningsanmodan.
Therefore,the fact thatthe Commission refused to pay interest for the period of time exceeding 60 days after thereception of the payment request appeared to be an instance of maladministration.
Det faktum att kommissionenvägrade att betala ränta för tiden utöver de 60dagarna efter mottagandet av betalningsanmodan föreföll vara ett administrativt missförhållande.
The Commission was not bound by the terms of the contract between the Moroccanauthorities and the complainants.
Kommissionen var inte bunden av kontraktsvillkoren mellan de marockanska myndigheterna och klaganden.
The Ombudsman therefore proposed that the interest tobe paid to the complainants be estimated on the basis of the Commission’s proposal contained in internal note SEC(97)120564,i.e. in accordance with the implementing provi-sions65of the Financial Regulation of 21 December 1977.
Ombudsmannen föreslog därför att räntan som skulle betalas tillklagandena skulle beräknas på grundval av kommissionens förslag i ett internt medde-
9. :“(…) The interest rate will be determined in the same way as the rate applied to the Commission’sdebtors (Article 94 of Regulation laying down detailed rules for the implementation of the Financial Regulation)(…).”
III punkt 9. . ”(…) Räntesatsen skall fastställas på samma sätt som den tillämpliga räntan för kommissionensgäldenärer (artikel 94 i förordningen om närmare bestämmelser för genomförandet av budgetförordningen(…).”
Commission Regulation (Euratom,ECSC,EC) No 3418/93 of 9 December 1993 laying down detailed rules forthe implementation of certain provisions of the Financial Regulation of 21 December 1977 OJ L 315 ,16/12/1993 p. 1–24.
Kommissionens förordning (EURATOM,EKSG,EG) nr 3418/93 av den 9 december 1993 om närmarebestämmelser för genomförandet av vissa bestämmelser i budgetförordningen av den 21 december 1977,EGTL315,16.12.1993,s. 1-24.
- debts denominated in ECU:the rate of interest applied by the European Monetary Cooperation Fund toits operations in ECU (10),increased by one and a half percentage points,
- fordringar uttryckta i ecu:Till den räntesats som tillämpas av Europeiska fonden för monetärt samarbete försina transaktioner i ecu1,ökad med en och en halv procentenhet,
- debts denominated in a national currency:the three-month interbank offer rate for the appropriate mar-ket,increased by one and a half percentage points.
- fordringar uttryckta i nationell valuta:Till satsen för tremånaders interbanksränta (vid försäljning) på tillämplig marknad,ökad med en och en halv procentenhet.
3.Interest shall be calculated from the due date laid down in the recovery order to the date on which the debtis repaid in full.
Ränta skall beräknas från förfallodagen i betalningskravet till den dag när hela fordran är återbetald.
The Commission’s refusal to pay interest for a delayed payment
Kommissionens vägran att betala dröjsmålsränta
1.1The complainants decided to lodge a complaint with the European Ombudsman toobtain the payment of interest for a delayed payment.
1.1Klagandena beslutade att inge ett klagomål till Europeiska ombudsmannen för attutverka betalning av dröjsmålsränta.
The complainants requested to bepaid 10% of the final bank transfer made by the European Commission.
Klagandena begärde att få utbetalt 10 procent av densista banköverföringen från Europeiska kommissionen.
1.2The Commission refused to pay interest on the basis of the complainants’estimation,which referred to the contract signed between the complainants and the Moroccan authorities.
1.2Kommissionen vägrade att betala ränta enligt klagandens beräkning,i vilken hänvisades till det kontrakt som ingåtts mellan klagandena och de marockanska myndigheterna.
1.3In the Ombudsman’s view the Commission could only be held responsible for delaysoriginating in its own actions.
1.3Enligt ombudsmannen kunde kommissionen bara hållas ansvarig för förseningar somberodde på dess eget agerande.
Furthermore,the Commission was not bound by thecontractual penalties for delayed completion provided for in the aforementioned contract.
Kommissionen var dessutom inte bunden av de kontraktsenliga påföljder för förseningar som föreskrevs i ovannämnda kontrakt.
1.4Thus,in order to seek a friendly solution,in accordance with article 3(5) of his statute,the Ombudsman proposed that the Commission estimate the interest to be paid on the basisof its own internal note on late payments (SEC(97)1205).
1.4För att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning i enlighet med artikel 3.5 iombudsmannens stadga föreslog ombudsmannen att kommissionen skulle beräkna dröjsmålsränta på grundval av sitt eget interna meddelande om försenade betalningar(SEK(97)1205).
1.5The Commission subsequently accepted the Ombudsman’s proposal and agreed to paydelayed interest.
1.5Kommissionen godtog därefter ombudsmannens förslag och samtyckte till att betaladröjsmålsränta.
The complainants accepted to be paid the amount proposed by the Commission.
Klagandena godtog att få utbetalt de belopp som kommissionen föreslog.
Following the Ombudsman’s inquiry,a friendly solution to the complaint had been agreedbetween the Commission and the complainants.
Efter ombudsmannens initiativ föreföll en vänskaplig förlikning ha nåtts mellan kommisssionen och klagandena.
The Ombudsman therefore closed thecase.
Ombudsmannen avslutade därför ärendet
Thecomplainant had been working at the translation service of the European Parliament foralmost a year but had then left the service.
Klagandenhade arbetat vid Europaparlamentets översättningsavdelning i nästan ett år,men hadesedan lämnat avdelningen.
In her complaint she alleged mainly thefollowing:
I sitt klagomål åberopade hon huvudsakligen följande:
By letter of 5 December 1997,the complainant received a job proposal from the Parliament, which she accepted.
I ett brev av den 5 december 1997 fick klaganden ett erbjudande om arbete vid Europaparlamentet, vilket hon accepterade.
The letter stated that the complainant would receive,under the conditions and limitations established by Article 69 of the Conditions ofemployment of other servants of the European Communities,a daily allowance of 2.206BEF the first 15 days and thereafter at a rate of 1.027 BEF.
I brevet stod att klaganden enligt de villkoroch begränsningar som fastslagits i artikel 69 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna skulle få ett dagtraktamente på 2 206 BEF under de förstafemton dagarna och därefter på 1027BEF.
However,according to thecomplainant,she never received the daily allowance indicated in the letter.
Enligt klaganden fick hon emellertid aldrig detdagtraktamente som angivits i brevet.
Thecomplainant submitted a complaint to the Parliament in accordance with Article 90 of the Staff Regulations without success. The complainant enclosed copies of her correspondence with the Parliament.
Klaganden ingav ett klagomål till Europaparlamentet i enlighet med artikel 90 i tjänsteföreskrifterna utan framgång.Klaganden bifogade kopior av sin korrespondens med parlamentet.
The correspondence showed that the Parliament had referredto the rate of the daily allowance applicable to a servant who had the right to a familyallowance.
Det framgick av korrespondensen att parlamentet hade hänvisat till det belopp för dagtraktamente som tillämpaspå tjänstemän som har rätt till familjetillägg.
However,the complainant did not have the right to family allowance and theadministration of the Parliament had therefore applied a lower rate. According to the Parliament, it followed from the case law of the Court of Justice that information,whichis not in accordance with the Staff Regulations,could not create a legitimate expectationby which the Parliament would be bound.
Klaganden hade dock inte rätt till familjetilllägg och parlamentets administrativa avdelning hade därför tillämpat ett lägre belopp.Enligt parlamentet framgår det av EG-domstolens rättspraxis att information som inteöverensstämmer med tjänsteföreskrifterna inte kan skapa några berättigade förväntningarsom parlamentet skulle vara bundet av. Parlamentet beklagade misstaget.
Thecomplainant claimed to be in good faith as she had not been given the Conditions ofemployment and could therefore not verify the information given in the letter.
Klagandenhävdade att hon varit i god tro,eftersom hon inte hade fått anställningsvillkoren och därförinte kunde kontrollera uppgifterna i brevet.
Thecomplainant requested the payment of the allowance,which had been promised to her.
Klaganden krävde att det traktamente hon fåttlöfte om skulle betalas ut.
THE INQUIRY AND THE OMBUDSMAN’S EFFORTS TO ACHIEVE A FRIENDLYSOLUTION
UNDERSÖKNINGEN OCH OMBUDSMANNENS FÖRSÖK ATT ÅSTADKOMMA ENVÄNSKAPLIG FÖRLIKNING
After careful examination of the complaint and the documents submitted by thecomplainant in relation thereto,the Ombudsman considered that there was a prima facieinstance of maladministration.
Efter en noggrann undersökning av klagomålet och av de handlingar som ingivits av klaganden tillsammans med detta,ansåg ombudsmannen att det vid första påseendet var ettexempel på ett administrativt missförhållande.
He also concluded that it was still possible to remedy themaladministration and therefore wrote to the Parliament in accordance with Article 3 (5)of the Statute of the Ombudsman66,with a view to seeking a friendly solution to thecomplaint.
Han drog också slutsatsen att det fortfarande var möjligt att avhjälpa missförhållandet och skrev därför till parlamentet i enlighetmed artikel 3.5 i ombudsmannens stadga66för att åstadkomma en vänskaplig förlikningmed klaganden.
Since the Ombudsman found that the Parliament’s view on the matter wasalready clearly stated in its correspondence with the complainant,the Ombudsman askedthe Parliament to arrange a meeting in order to discuss the possibilities of a friendly solution.
Eftersom ombudsmannen konstaterat att parlamentets syn på ärendet klartframgick redan i korrespondensen med klaganden,bad ombudsmannen parlamentet attkalla till ett sammanträde för att diskutera möjligheterna till en vänskaplig förlikning.
On 29 June 1999,a meeting took place between the Ombudsman’s and the Parliament’s services.
Den29 juni 1999 ägde ett sammanträde rum mellan ombudsmannens och parlamentets enheter.
At the meeting it became clear that the Parliament’s representativescould not undertake,on behalf of the Parliament,to search for a friendly solution andfurther that the Ombudsman’s representatives could not negotiate on behalf of thecomplainant.
Vid detta framkom det att parlamentets företrädare inte kunde åta sig att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning på parlamentets vägnar och vidare att ombudsmannensföreträdare inte kunde förhandla på klagandens vägnar.
It was concluded that the Parliament’s representatives would explore thepossibilities for a friendly solution and inform the Ombudsman.
Det beslöts att parlamentets företrädare skulle undersöka möjligheterna att åstadkomma en vänskaplig förlikning ochunderrätta ombudsmannen.
Following the meeting in June 1999,the Parliament sent its opinion to the Ombudsman in December 1999.
Som en följd av sammanträdet i juni 1999 sände parlamentet sitt yttrande till ombudsmannen i december 1999.
In its opinion,the Parliament stated that it was aware that thecomplainant had been incorrectly informed of the amount of the daily allowance in the joboffer.
Parlamentet uppgav i yttrandet att man var medveten om att klaganden hade fått oriktig information om beloppet för dagtraktamentet i erbjudandet omanställning.
However,the letter had also referred to the fact that the daily allowance would bepaid in accordance with and under the limitations laid down in Article 69 of the Conditionsof employment of other servants of the European Communities.
Emellertid hänvisades det i brevet till det faktum att dagtraktamentet skullebetalas ut i enlighet med artikel 69,med dess begränsningar,i anställningsvillkoren förövriga anställda i Europeiskagemenskaperna.
According to the case lawof the Community Courts,information or promises,which provisions are not in accor-
Parlamentets vägran att till klaganden betala ut det dagtraktamente som hadeutlovats i erbjudandet om anställning
“As far as possible,the Ombudsman shall seek a solution with the institution or body concerned to eliminatethe instance of maladministration and satisfy the complaint.”
”Ombudsmannen skall så långt det är möjligt försöka att tillsammans med institutionen eller organet i fråga nåen lösning som rättar till felet eller gottgör försummelsen och som tillfredställer klaganden.”
133 dance with the Staff Regulations,cannot create any legitimate expectations. Therefore,thefact that incorrect information was given could not give rise to damages in breach of theprovisions.
131 tet skulle betalas ut i enlighet med artikel 69,med dess begränsningar,i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna.
As a result,the Parliament did not believe that the complainant,from a legalpoint of view,was entitled to receive a higher amount than what had already been paid toher.
1.3EG-domstolen och förstainstansrätten har genomgående fastslagit man inte kan åberopa principen om berättigade förväntningar när det gäller ett löfte som är ett uppenbartbrott mot gällande bestämmelser.
In absence of any legal base,it would be in breach of the rule of law if the Parliamentpaid an amount to the complainant,which could not be claimed on the basis of any provisions.
Följaktligen kan löften utan hänsyn till gällandebestämmelser inte ge upphov till berättigade förväntningar hos den berörda personen,ävenom de bevisligen givits,vilket även det klart och tydligt uttryckts av EG-domstolen67.
The Parliament was therefore not in a position to propose a friendly settlement ofthe case. However,it assured the Ombudsman that it had taken steps to prevent similarsituations from occurring in the future.
Avdetta framgår att klaganden inte hade rätt att begära utbetalning av det dagtraktamente somparlamentet hade lovat henne,eftersom det belopp som angivits av parlamentet inte överensstämde med artikel 69 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna.
The complainant’s observations
1.4Trots det faktum att klaganden inte hade rätt att begära utbetalning från parlamentetär det god förvaltningssed att ge klar och begriplig information.
In her observations,the complainant maintained her complaint.
I det aktuella fallet stod det klart att parlamentet hade givit klaganden oriktig information.
She also underlined thatshe should be able to trust that the information given in the offer was correct and that shehad no possibility to verify the information given in the letter since she did not receive acopy of the provisions in question.
Parlamentet handlade således inte i enlighet med principerna för god förvaltningssed. Därför riktade ombudsmannen en kritiskanmärkning mot parlamentet.
The Parliament’s refusal to pay the complainant the daily allowances as promised in the offer
På grundval av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål var det nödvändigt attgöra följande kritiska anmärkning:
1.1The complainant stated that in the letter of 5 December 1997 she was promised acertain amount of daily allowance when taking up her duties at the Parliament’s translation service.
Trots det faktum att klaganden inte hade rätt att begära utbetalning från parlamentet ärdet god förvaltningssed att ge klar och begriplig information. Detta innebär givetvis attden information som ges skall vara korrekt.
However,she claimed that she never received the daily allowance indicatedin the letter.
I det aktuella fallet stod det klart att parlamentet hade givit klaganden oriktig information.
However,it also stated that the complainant had been informed that thedaily allowance would be paid in accordance with and under the limitations laid down in Article 69 of the Conditions of employment of other servants of the European Communities.
Eftersom denna aspekt av ärendet berörde förfaranden som hade att göra med vissa tidigare händelser var det inte lämpligt att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
1.3The Court of Justice and the Court of First Instance have consistently held that theprinciple of legitimate expectations may not be relied upon by an undertaking which hascommitted a manifest infringement of the rules in force.
I november 1998 klagade P till Europeiska ombudsmannen över det allmänna uttagningsprovet PE/83/A. I december 1998 ingav A ett liknande klagomål.
Consequently,and also clearlyexpressed by the Court of Justice,promises which do not take account of the provisions inforce cannot give rise to legitimate expectations on the part of the person concerned,evenif it is proved that they were made67.
Ombudsmannen beslötdärför att förena de båda klagomålen i sin undersökning.
It must therefore follow that the complainant had noright to demand payment of the daily allowance as promised to her by the Parliament sincethe amount indicated by the Parliament was not in accordance with Article 69 of the Conditions of employment of other servants of the European Communities.
Klagandena klagade över att parlamentet hade nekat dem att delta i det allmänna uttagningsprovet PE/83/A (grekiskspråkig administratör inom generalsekretariatet)68,som
1.4Notwithstanding the fact that the complainant had no right to demand payment fromthe Parliament,it is good administrative behaviour to provide clear and understandableinformation.
Beslut i de förenadeklagomålen1260/98/(OV)BB och1305/98/(OV)BB mot Europaparlamentet anordnades av parlamentet och till vilket de hade anmält sig.
Naturally this means that the given information is correct.
Den 9 oktober 1998 informerade parlamentet klagandena om att deras ansökningar inte accepterats på den grundenatt deras yrkeserfarenhet inte bedömts vara adekvat för de uppgifter som nämnts i meddelandet om uttagningsprovet.
In the present case,it was established that the Parliament supplied incorrect information to the complainant.The Parliament did therefore not act in accordance with principles of good administrativebehaviour. The Ombudsman therefore addressed a critical remark to the Parliament.
Klagandena skrev motiverade brev till uttagningskommitténoch bad om att uttagningskommitténs beslut skulle tas upp till förnyad prövning,men isina brev av den 16 och 17 november 1998 svarade uttagningskommittén med en standardformulering till båda klagandena utan att ta hänsyn till de särskilda argument klagandena lagt fram i sina respektive brev.
Case 67/84 Sideradria v. Commission[1985] ECR 3983,para.
Mål 67/84,Sideradria mot kommissionen,REG 1985,s.
21,Case 162/84 Vlachou v. Court of Auditors[1986] 481,para.
3983,punkt 21,mål 152/84,Vlachou motrevisionsrätten,REG 1986,s.
6,Case T-123/89 Chomel v. Commission[1990] II-131,para.
481,punkt 6,mål T – 123/89,Chomel mot kommissionen,REG 1990,s.
28 and Joined Cases T-551/93, T-231/94, T-232/94, T-233/94, T-234/94 Industrias Pesqueras Campos and others v. Commission[1996] ECRII-247,para. 76.
II – 131,punkt 28 samt förenade målen T – 551/93,T – 231/94,T – 232/94,T – 234/94,Industri-as Pesqueras Campos m.fl. mot kommissionen,REG 1996,s. II – 247,punkt 76.
On the basis of the Ombudsman’s inquires into this complaint,it was necessary to makethe following critical remark:
Uttagningskommittén hade på ett godtyckligt sätt avslagit deras ansökningar utan att angenågot giltigt individuellt skäl:
Not withstanding the fact that the complainant had no right to demand payment from the Parliament, it is good administrative behaviour to provide clear and understandable information. Naturally this means that the given information is correct.
–i klagomål 1260/98/(OV)BB hade uttagningskommittén avslagit klagandens ansökandärför att han saknade minst två års yrkeserfarenhet efter universitetsexamen av sådantslag som motsvarade arbetsuppgifterna enligt punkt II i meddelandet om uttagningsprovet(punkt III.B.2.b i meddelandet).
In the present case,itwas established that the Parliament supplied incorrect information to the complainant.The Parliament did therefore not act in accordance with principles of good administrativebehaviour.
Klaganden hävdade att kommittén hade undervärderathans tioåriga yrkeserfarenhet som tjänsteman vid Europeiska kommissionen och somöversättare vid översättningsavdelningen,
Given that this aspect of the case concerned procedures relating to specific events in thepast,it was not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.
–i klagomål 1305/98/(OV)BB hade uttagningskommittén avslagit klagandens ansökanpå identiska grunder med stöd av punkt III.B.2.b i meddelandet.
The Ombudsmantherefore closed the case.
Enligt klaganden hade kommittén inte angivit exakt vad som saknades i hansyrkeserfarenhet.
Decision on joinedcomplaints1260/98/(OV)BB and1305/98/(OV)BBagainst the European Parliament
Klagomålet vidarebefordrades till Europaparlamentet vars yttrande kan sammanfattas påföljande sätt:
The complainants complained against the refusal of the Parliament to allow them to takepart in Open Competition PE/83/A (Greek language administrator in the Secretariat General) 68 organised by the Parliament for which they had applied.
Eftersom parlamentet inte hade planerat något urvalsprov före anordnandet av de skriftliga proven bedömde uttagningskommittén i enlighet med artikel 5 i bilaga III i tjänsteföreskrifterna ansökningarna mot bakgrund av kraven i meddelandet om uttagningsprovetoch fastställde med ledning härav en lista över de sökande som godkänts för deltagande idet allmänna uttagningsprovet PE/83/A.
On 9 October 1998,the Parliament informed the complainants that their applications were excluded ongrounds that their professional experience was not judged appropriate for the exercise ofthe duties mentioned in the notice of competition.
När det gäller P:s klagomål beslutade uttagningskommittén att hans yrkeserfarenhet somöversättare inte var jämförbar med sådan yrkeserfarenhet som motsvarade det arbete sombeskrevs i punkt II i meddelandet om uttagningsprovet.
The complainants made the following allegations:
Detta beslut tillämpades lika påalla sökande som uppvisade samma profil.