natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Income Tax Law exempts income from shares, up to a specified amount, from income tax. That exemption applies to income from shares on which Netherlands dividend tax has been levied, which, under Article 1(1) of the Dividend Tax Law, is equivalent to income from shares in companies established in the Netherlands.
Den hänskjutande domstolen undrar om direktiv 88/361 utgör hinder för en sådan lagbestämmelse i en medlemsstat, vilken medger ett undantag från inkomstskatten för aktieutdelning som utbetalas till fysiska personer som är aktieägare, enbart på det villkoret att nämnda aktieutdelning utbetalas av bolag som har sitt säte i sagda medlemsstat.
shares in a company whose seat is in another Member Slate is covered bv Directive 88/361.
Den omständigheten att en medborgare i en medlemsstat som är bosatt inom dess territorium erhåller aktieutdelning från ett bolag som har sitt säte i en annan medlemsstat faller under direktiv 88/361.
need to preserve the cohesion of the Netherlands tax svstem.
Det är fråga om två olika skatter som tas ut av olika skattskyldiga.
Directive 88/361, brought about complete liberalisation of capital movements and to that end Article 1(1) thereof required the Member Slates to abolish all restrictions on such movements.
Genom direktiv 88/361 genomförs en fullständig avreglering av kapitalrörelser. Medlemsstaterna är därför enligt artikel 1.1 i direktivet skyldiga att avskaffa alla restriktioner för kapitalrörelser.
The direct effect of that provision has already been recognised by the Court.
Domstolen har redan angett att dessa bestämmelser har direkt effekt.
No direct link exists between the grant to shareholders residing in the Netherlands of income tax exemption in respect of dividends received and taxation of the profits of companies with their seat in another Member State. They are two separate taxes levied on different taxpayers.
En sådan lagbestämmelse som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen har dock till verkan att avskräcka medborgare i en medlemsstat som är bosatta i Nederländerna från att investera sitt kapital i bolag som har sitt säte i en annan medlemsstat, vilket för övrigt klart framgår av förarbetena till denna bestämmelse.
A legislative provision such as the one at issue in the main proceedings has the effect of dissuading nationals of a Member State residing in the Netherlands from investing their capital in companies which have their seat in another Member Slate, which, moreover, is clear from the legislative history of that provision.
Domstolen underkänner också argumenten avseende den inkomstförlust som Konungariket Nederländerna skulle drabbas av på grund av beviljandet av undantag för aktieutdelning till inlänningar som är aktieägare i bolag som har sitt säte i andra medlemsstater.
The Court also rejects the arguments concerning the loss of revenue for the Kingdom of the Netherlands that would result from exemption of dividends received by its residents who are shareholders of companies with their seat in other Member States, it need merely be pointed out that reduction in such tax revenue cannot be regarded as an overriding reason in the public interest which may be relied on to justify a measure which is in principle contrary to a fundamental freedom.
Minskningen av skatteintäkter kan inte anses som tvingande hänsyn av allmänintresse, som kan åberopas för att rättfärdiga en åtgärd som i princip strider mot en grundläggande frihet.
Such a provision also has a restrictive effect as regards companies established in other Member States: it constitutes an obstacle to the raising of capital in lhe Netherlands since the dividends which such companies pay to Netherlands residents receive less favourable tax treatment than dividends distributed by a company established in the Netherlands, so that their shares are less attractive to investors residing in the Netherlands than shares in companies which have their seat in that Member State.
Vad slutligen beträffar argumentet avseende en möjlig skatteförmån för de skattskyldiga som i Nederländerna erhåller aktieutdelning från bolag som har sitt säte i en annan medlemsstat, är det tillräckligt att påpeka att det följer av fast rättspraxis att skattemässigt missgynnande som strider mot en grundläggande frihet inte kan vara berättigat av att det förekommer andra skatteförmåner, även om det antas att sådana förmåner finns.
As regards, finally, the argument based on a possible tax advantage for taxpayers receiving in the Netherlands dividends from companies with their seat in another Member State, it is clear from settled case-law that unfavourable tax treatment contrary to a fundamental freedom cannot be justified by the existence of other tax advantages, even supposing that such advantages exist.
En sådan bestämmelse har även restriktiv verkan för bolag etablerade i andra medlemsstater i och med att den för dem utgör ett hinder för kapitalanskaffning i Nederländerna, eftersom den aktieutdelning som de utbetalar till personer som är bosatta i Nederländerna i skattehänseende behandlas mindre förmånligt än aktieutdelning från ett bolag etablerat i Nederländerna, med påföljden att aktier eller andelar i dessa utländska bolag är mindre attraktiva för investerare bosatta i Nederländerna än aktier eller andelar i bolag som har sitt säte i denna medlemsstat.
'Article 1(1) of Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty precludes a legislative provision of a Member Slate which, like the one at issue in the main proceedings, makes the grant of an exemption from the income tax payable on dividends paid to natural persons who are shareholders subject to the condition that those dividends are paid by a company whose seat is in that Member Slate.
"Artikel 1.1 i rådets direktiv 88/361/EEG av den 24 juni 1988 för genomförandet av artikel 67 i fördraget utgör hinder för en lagbestämmelse i en medlemsstat, vilken på samma sätt som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen medger ett undantag från inkomstskatt för aktieutdelning som utbetalas till fysiska personer som är aktieägare, enbart på det villkoret att nämnda aktieutdelning utbetalas av bolag som har sitt säte i sagda medlemsstat.
The position is not in any way changed by the fact that the taxpayer applying for such a tax exemption is an ordinary shareholder or an employee who holds shares giving rise to the payment of dividends under an employees' savings plan.'
Det är i detta avseende utan betydelse att den skattskyldige som begär att få åtnjuta ett sådant skattemässigt undantag är en sedvanlig aktieägare eller en arbetstagare som innehar aktier som har gett upphov till uttag av aktieutdelning inom ramen för en sparplan för anställda."
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 14 December 1999.
Generaladvokaten A La Pergola har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 14 december 1999.
Preliminary ruling (Freedom of movement for persons — Access to employment — Certificate of bilingiialism issued by a local authority Article 48 of the EC Trean- (now, after amendment, Article 39 EC) - Council Regulation (EEC) No 1612/68)
Förhandsavgörande "Fri rörlighet för personer — Tillgång till anställning — Intyg avseende tvåspråkighet utfärdat av en provinsmyndighet — Artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) — Förordning (EEG) nr 1612/68" (Domstolen i plenum) provinsen Bolzano tidigare en förutsättning för tillgång till en tjänst som högre tjänsteman inom den offentliga förvaltningen.
'carriera di concetto' (managerial career) in the public service.
Pretore di Bolzano har genom beslut av den 8 juli 1998, ställt en fråga om tolkningen av artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) och artiklarna 3.1, 7.1 och 7.4 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.
By order of 8 July 1998, the Pretura Circondariale di Bolzano referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) and of Articles 3(1) and 7(1) and (4) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
Frågan har uppkommit i en tvist mellan Roman Angonese och Cassa di Risparmio di Bolzano SpA angående ett krav på deltagande i ett uttagningsprov avseende en tjänst i denna bank.
It is usual for residents of the province of Bolzano to obtain the Certificate as a matter of course for employment purposes.
För medborgare bosatta i provinsen Bolzano är det kutym att för säkerhets skull skaffa sig intyget med tanke på framtida arbetssökande.
Obtaining the Certificate is viewed as an almost compulsory step as part of normal training.
Intyget anses vara ett näst intill obligatoriskt steg längs en standardiserad utbildningsväg.
The national court has found as a fact that, although Mr Angonese was not in possession of the Certificate, he was perfectly bilingual.
Den hänskjutande domstolen har påpekat att Roman Angonese, trots att han inte innehade intyget, var helt tvåspråkig.
On 4 September 1997, the Cassa de Risparmio informed Mr Angonese that he could not be admitted to the competition because he had not produced the Certificate.
Cassa di Risparmio informerade den 4 september 1997 Roman Angonese om att hans ansökan om deltagande i provet hade avslagits, eftersom han inte hade företett intyget.
Mr Angonese, an Italian national whose mother tongue is German and who is resident in the province of Bolzano, went to study in Austria between 1993 and 1997.
Roman Angonese, som är italiensk medborgare med tyska som modersmål och bosatt i provinsen Bolzano, begav sig mellan åren 1993 och 1997 till Österrike för att studera.
In August 1997, in response to a notice published in the local Italian daily Dolomiten on 9 July 1997, he applied to take part in a competition for a post with a private banking undertaking in Bolzano, the Cassa di Risparmio.
I augusti 1997, till följd av att en annons hade offentliggjorts i den italienska dagstidningen "Dolomiten* av den 9 juli 1997, anmälde han sig som sökande till ett uttagningsprov avseende en tjänst vid ett privat bankföretag i Bolzano, Cassa di Risparmio.
One of the conditions for entry to the competition was possession of a type-B certificate of bilingualism (in Italian and German) ('the Certificate'), which used to be required in the province of Bolzano for access to the former
Ett av de krav som ställdes för att få delta i provet var att sökanden kunde förete ett intyg avseende tvåspråkighet (italienska/tyska) av "B"typ (nedan kallat intyget). Detta intyg var i
Non-residents of Bolzano may have difficulty obtaining the Certificate in good time.
Det är svårt för personer som inte är bosatta i provinsen Bolzano att erhålla intyget i rätt tid.
In the present case, applications to take part in the competition had to be submitted by 1 September 1997, just less than two months after publication of the competition notice.
Ansökningarna om deltagande i provet i förevarande fall skulle ha inlämnats senast den 1 september 1997 och alltså lite mindre än två
intended to regulate paid labour collectively, as well as to contracts between individuals.
intresse av att de på så sätt fastställda förpliktelserna iakttas.
The requirement for the Certificate imposed by the Cassa de Risparmio was founded on the National Collective Agreement for Savings Banks 1994.
Det krav som Cassa di Risparmio har ställt avseende innehav av intyget grundar sig på det nationella kollektivavtalet för sparkassor av år 1994.
Consequently, the prohibition of discrimination on grounds of nationality laid down in Article 48 of the Treaty must be regarded as applying to private persons as well.
Under dessa förhållanden skall förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet i artikel 48 i fördraget anses tillämpligt även på privaträttsliga subjekt.
The national court is asking essentially whether Article 48 of the EC Treaty preclude an employer from requiring persons applying to take part in a recruitment competition to provide evidence of their linguistic knowledge solely by means of one particular diploma, such as the Certificate, issued in a single province of a Member State.
Den nationella domstolen önskar få klarhet i huruvida artikel 48 i fördraget utgör hinder för att en arbetsgivare kräver att sökandena till ett uttagningsprov endast kan styrka sina språkkunskaper genom ett visst utbildningsbevis, såsom intyget, vilket utfärdas i en enda provins i en medlemsstat.
The next matter to be considered is whether a requirement imposed by an employer, such as the Cassa di Risparmio, which makes admission to a recruitment competition conditional on possession of one particular diploma, such as the Certificate, constitutes discrimination contrary to Article 48 of the Treaty.
Det skall härefter prövas huruvida ett krav som ställts av en arbetsgivare, såsom Cassa di Risparmio, och enligt vilket deltagande i ett uttagningsprov är beroende av att ett visst utbildningsbevis, såsom intyget, kan företes innebär en diskriminering som strider mot artikel 48 i fördraget.
It should be noted at the outset that the principle of nondiscrimination set out in Article 48 is drafted in general terms and is not specifically addressed to the Member States.
Cassa di Risparmio godkänner endast intyget som bevis för de språkkunskaper som krävs och att detta endast kan erhållas i en provins i den berörda medlemsstaten.
The Cassa di Risparmio accepts only the Certificate as evidence of the requisite linguistic knowledge and the Certificate can be obtained only in one province of the Member State concerned.
Inledningsvis bör det påpekas att den ickediskrimineringsprincip som kommer till uttryck i artikel 48 i fördraget är avfattad i allmänna termer och att den inte är särskilt riktad till medlemsstaterna.
Thus, the Court has held that the prohibition of discrimination based on nationality applies not only to the actions of public authorities but also to rules of any other nature aimed at regulating in a collective manner gainful employment and the provision of services.
Härav följer att personer som inte är bosatta i denna provins har små möjligheter att erhålla intyget och att det är svårt, för att inte säga omöjligt, för dem att få tillträde till anställningen i fråga.
Persons not resident in that province therefore have little chance of acquiring the Certificate and it will be difficult, or even impossible, for them to gain access to the employment in question.
Domstolen har således fastställt att förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet inte endast gäller offentliga myndigheters verksamhet, utan också omfattar andra former av reglering, som syftar till att på ett kollektivt sätt reglera förvärvsarbete och tillhandahållande av tjänster.
Since the majority of residents of the province of Bolzano are Italian nationals, the obligation to obtain the requisite Certificate puts nationals of other Member States at a disadvantage by comparison with residents of the province.
Med beaktande av att majoriteten av invånarna i provinsen Bolzano är av italiensk nationalitet, missgynnas medborgare från andra medlemsstater, i förhållande till denna grupp, av kravet på att erhålla det begärda intyget.
The abolition, as between Member States, of obstacles to freedom of movement for persons would be compromised if the abolition of State barriers could be neutralised by obstacles resulting from the exercise of their legal autonomy by associations or organisations not governed by public law.
Avskaffandet medlemsstaterna emellan av hindren för fri rörlighet för personer skulle äventyras, om avskaffandet av statliga hinder skulle kunna motverkas av hinder som följer av att sammanslutningar och organisationer som inte är offentligrättsligt reglerade utövar sin rättsliga autonomi.
Since working conditions in the different Member States are governed sometimes by provisions laid down by law or regulation and sometimes by agreements and other acts concluded or adopted by private persons, limiting application of the prohibition of discrimination based on nationality to acts of a public authority risks creating inequality in its application (see Walrave, paragraph 19, and Bosman, paragraph 84).
Eftersom arbetsvillkoren i de olika medlemsstaterna ibland regleras genom lagar och andra författningar och ibland genom avtal och andra rättshandlingar som ingås eller antas av privatpersoner, skulle en begränsning av förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet till endast offentliga myndigheters åtgärder kunna leda till olikheter vid tillämpningen av förbudet.
That is so notwithstanding that the requirement in question affects Italian nationals resident in other parts of Italy as well as nationals of other Member States.
Denna slutsats förändras inte av att den omtvistade skyldigheten påverkar såväl italienska medborgare som är bosatta i andra delar av landet som medborgare i andra medlemsstater.
In order for a measure to be treated as being discriminatory on grounds of nationality under the rules relating to the free movement of workers, it is not necessary for the measure to have the effect of putting at an advantage all the workers of one nationality or of putting at a disadvantage only workers who are nationals of other Member States, but not workers of the nationality in question.
För att en åtgärd skall anses vara diskriminerande på grund av nationalitet i den mening som avses i bestämmelserna om fri rörlighet för arbetstagare krävs inte att denna åtgärd gynnar alla nationella arbetstagare eller endast missgynnar arbetstagare som är medborgare i andra medlemsstater med uteslutande av nationella arbetstagare.
Furthermore, the fact that certain provisions of the Treaty are formally addressed to the Member States does not prevent rights from being conferred at the same time on any individual who has an interest in compliance with the obligations thus laid down.
Ett villkor, såsom det som är föremål för tvist i målet vid den nationella domstolen, enligt vilket rätten att anmäla sig som sökande till ett
A requirement, such as the one at issue in the main proceedings, making the right to take part in a recruitment competition conditional upon possession of a language diploma that may be obtained in only one province of a Member State and not allowing any other equivalent evidence could be justified only if it were based on objective factors unrelated to the nationality of
Den omständigheten att vissa av fördragets bestämmelser formellt är riktade till medlemsstaterna utesluter dessutom inte att rättigheter samtidigt skapas för enskilda som har
the persons concerned and if it were in proportion to the aim legitimately pursued.
ha förvärvats inom det nationella territoriet.
The Court has ruled that the principle of non- discrimination precludes any requirement that the linguistic knowledge in question must have been acquired within the national territory.
uttagningsprov är beroende av att sökanden kan förete ett utbildningsbevis avseende språkkunskaper som endast kan erhållas i en enda provins i en medlemsstat och enligt vilket andra likvärdiga bevismedel inte godtas är endast befogat om det grundar sig på sakliga skäl som saknar samband med de berörda personernas nationalitet och som står i proportion till det legitima mål som eftersträvas.
to have a certain level of linguistic knowledge may be legitimate and possession of a diploma such as the Certificate may constitute a criterion for assessing that knowledge, the fact that it is impossible to submit proof of the required linguistic knowledge by any other means, in particular by equivalent qualifications obtained in other Member States, must be considered disproportionate in relation to the aim in view.
Domstolen har tidigare fastställt att ickediskrimineringsprincipen utgör hinder för att det ställs krav på att språkkunskaperna i fråga skall
'Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) precludes an employer from requiring persons applying to take part in a recruitment competition to provide evidence of their linguistic knowledge exclusively by means of one particular diploma issued only in one particular province of a Member State.''
"Artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) utgör hinder för att en arbetsgivare ställer ett krav som innebär att sökandena tul ett uttagningsprov endast kan styrka sina språkkunskaper genom att förete ett visst utbildningsbevis, som utfärdas i en enda provins i en medlemsstat."
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 25 November 1999.
Generaladvokaten N. Fennelly har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 25 november 1999.
Case C-91/99 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Agriculture
Mål C-91/99 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal Jordbruk
Directive 96/43IEC - Failure to
Underlåtenhet att införliva inom föreskriven tidsfrist*
(Failure by a Member State to fulfil its obligations transpose within the prescribed period) (First Chamber)
"Fördragsbrott - Direktiv 961431EG (första avdelningen)
On 2 July 1999, that is to say after the written procedure had been closed, the Portuguese authorities filed at the Registry of the Court a copy of Decree Law No 208/99of 11 June 1999 transposing Directive 96/43.
96/43/EG av den 26 juni 1996 om ändring och kodifiering av direktiv 85/73/EEG om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller av levande djur och vissa animaliska produkter och om ändring av direktiv 90/675/EEG och 91/496/EEG.
By an application lodged at the Registry of the Court on 17 March 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt, within the prescribed period, all the measures necessary fully to comply with Council Directive 96/43/EC of 26 June 1996 amending and consolidating Directive 85/73/EEC in order to ensure financing of the veterinary inspections and controls on live animals and certain animal products and amendingDirectives90/675/EECand91/496/EEC the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Den 2 juli 1999, således efter det att det skriftliga förfarandet hade avslutats, ingav de portugisiska myndigheterna en kopia av förordning nr 208/99 av den 11 juni 1999, varigenom direktiv 96/43 införlivades, till domstolens kansli.
In that connection, it must be observed that in an action under Article 169 of the Treaty, the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and the Court cannot take account of any subsequent changes.
För genomförandet av bestämmelserna i direktiv 85/73, i dess lydelse enligt direktiv 96/43, föreskrivs följande i artikel 4.1 första stycket i direktiv 96/43:
The first subparagraph of Article 4(1) of Directive 96/43 provides as follows in relation to the implementation of Directive 85/73, as amended and consolidated by Directive 96/43:
■Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa
'Member States shall bring into force laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with:
I detta avseende erinrar domstolen om att, inom ramen för en talan i enlighet med artikel 169 i fördraget, förekomsten av ett fördragsbrott skall bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet och domstolen skall inte beakta senare förändringar.
(i) the provisions of Article 7 and of Chapter 1(1 )(e) of Annex A by 1 July 1996;
i) bestämmelserna i artikel 7 och kapitel I punkt 1 e i bilaga A, den 1 juli 19%, ii) bestämmelserna i kapitel II och kapitel III avsnitt II i bilaga A samt kapitel II i bilaga C, den 1 januari 1997,