natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In contrast, it is clear from both the order for reference and the observations submitted to the Court that the exercise of that activity is subject to the grant of prior authorisation, which is dependent on the existence of a need in the general interest and on the provisions adopted by the municipalities in relation to funerals, and that the First Minister of the Land has competence to fix maximum prices for funeral services either for the entire Land or by administrative unit or municipality.
Däremot framgår det såväl av begäran om förhandsavgörande som av de yttranden som har inkommit till domstolen dels att det för utövandet av denna verksamhet krävs ett förhandstillstånd som beror av förekomsten av ett behov och av de bestämmelser som kommunen har antagit vad avser begravningsverksamhet, dels att ministerpresidenten är behörig att fastställa tariffer där ett högsta pris för begravningstjänster anges antingen för hela delstaten, för enskilda distrikt eller för varje kommun.
Furthermore, under Paragraph 10(1) of the WLBG, the City of Vienna is obliged to bear the costs of funerals where they have not been arranged by third parties or are not covered by the estate of the deceased.
Därutöver följer av 10 § första stycket WLBG att staden Wien skall ersätta kostnaderna för begravningar för den händelse att dessa inte skall ersättas av tredje man eller ersätts av dödsboet.
That being so, the national court must, for the purpose of determining the exact nature of the needs met by Bestattung Wien, analyse all the legal and factual circumstances governing the activity of that company, the conditions of the separation from Wiener Stadtwerke and the transfer of the activities of Wiener Bestattung to Bestattung Wien and the terms of the exclusivity agreement which, according to the applicant in the main proceedings, links Bestattung Wien to the City of Vienna.
Under dessa förutsättningar ankommer det på den nationella domstolen att, i syfte att fastställa exakt vilka intressen som Bestattung Wien skall tillgodose, undersöka samtliga faktiska eller rättsliga omständigheter som påverkar detta bolags verksamhet, liksom villkoren för uppdelningen av Wiener Stadtwerke och för överföringen av Wiener Bestattungs verksamhet till Bestattung Wien och ordalydelsen i avtalet om ensamrätt som enligt sökanden i den nationella domstolen förenar detta bolag med staden Wien.
Finally, by its third question, the national court seeks clarification of the scope of the criterion, in the third indent of the second subparagraph of Article 1(b) of Directive 93/36, of supervision of the management of the body concerned by the State, regional or local authorities or other bodies governed by public law.
Den hänskjutande domstolen har slutligen ställt den tredje frågan för att få klarhet i räckvidden av villkoret i artikel 1 b andra stycket tredje strecksatsen i direktiv 93/36 angående den administrativa tillsyn av det berörda organet som utförs av staten eller regionala eller lokala myndigheter, eller av andra organ som lyder under offentlig rätt.
It wishes to know, more specifically, whether that criterion is satisfied in the case of a mere review of the management of the body in question.
Den nationella domstolen skulle närmare bestämt vilja få klarhet i huruvida detta villkor är uppfyllt genom att en enkel granskning av det aktuella organets förvaltning utförs i efterhand.
In the light of the relevant case-law, the criterion of managerial supervision cannot be regarded as being satisfied in the case of mere review since, by definition, such supervision does not enable the public authorities to influence the decisions of the body in question in relation to public contracts.
Mot bakgrund av relevant rättspraxis, förefaller det vara uteslutet att anse att villkoret administrativ tillsyn är uppfyllt genom att en enkel granskning utförs i efterhand, eftersom en sådan granskning inte gör det möjligt för myndigheterna att påverka det berörda organets beslut vad gäller offentlig upphandling.
The evidence supplied by the national court suggests that, in the present case, the supervision of Bestattung Wien's activities by the City of Vienna largely exceeds that of a mere review.
De omständigheter som den nationella domstolen har redogjort för tyder dock på att den tillsyn som staden Wien utövar över Bestattung Wiens verksamhet är mycket mer omfattande än vad som är fallet vid en enkel granskning i efterhand.
The term "needs in the general interest1' in the second subparagraph of Article 1(b) of Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures f or the award of public supply contracts is an autonomous concept of Community law.
Begreppet 'allmänna intresserí i artikel 1 b andra stycket i rådets direktiv 93/36/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandet vid offenttig upphandling av varor är ett självständigt gemenskapsrättsligt begrepp.
The activities of funeral undertakers may meet a need in the general interest.
Begravningsverksamhet kan anses tillgodose allmänna intressen.
The fact that a regional or local authority is legally obliged to arrange funerals — and, where necessary, to bear the costs of those funerals — where they have not been arranged within
Den omständigheten att regionala och lokala myndigheter har en lagstadgad skyldighet att ombesörja begravningar — och i förekommande fatt att ersätta kostnaderna härför — , för den händelse att de inte äger rum inom en viss tid efter det att dödsbeviset har utfärdats, tyder på att dylika allmänna intressen är för handen.
The existence of significant competition does not, of itself, aüow the conclusion to be drawn that there is no need in the general interest, not having an industrial or commercial character.
Förekomsten av en utvecklad konkurrens gör det inte i sig möjligt att slå fast att det inte föreligger allmänna intressen som inte har industriell etter kommersiell karaktär.
The national court must assess whether or not there is such a need, taking account of all the relevant legal and factual circumstances, such as those prevailing at the time of establishment of the body concerned and the conditions under which it exercises its activity.
Det ankommer på den nationella domstolen att avgöra huruvida dylika allmänna intressen är för handen genom att ta hänsyn titt samtliga relevanta faktiska och rättsliga omständigheter, såsom de omständigheter som var aktuella vid bildandet av det berörda organet samt på vilka villkor som organet utövar verksamheten.
A mere review does not satisfy the criterion of management supervision in the third indent of the second subparagraph of Article 1(b) of Directive 93/36.
En enkel granskning i efterhand uppfyller inte det villkor om administrativ tillsyn som föreskrivs i artikel 1 b andra stycket tredje strecksatsen i direktiv 93/36.
That criterion is, however, satisfied where the public authorities supervise not only the annual accounts of the body concerned but also its conduct from the point of view of proper accounting, regularity, economy, efficiency and expediency and where those public authorities are authorised to inspect the business premises and facilities ofthat body and to report the results of those inspections to a regional authority which holds, through another company, all the shares in the body in question.'
Däremot uppfylls ett sådant villkor i en situation där myndigheterna inte endast granskar bokföringen i det berörda organet utan även den löpande förvaltningen avseende sifferuppgifternas riktighet och att verksamheten bedrivs på ett korrekt, ekonomiskt, lönsamt och ändamålsenligt sätt, och där dessa myndigheter har rätt att besöka organets lokaler och anläggningar och att rapportera resultatet av dessa kontroller till den regionala etter lokala myndighet som, genom ett annat bolag äger det aktuella organets kapital'
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 March 2002.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 21 mars 2002.
Not available.
Han föreslog att domstolen skulle svara enligt följande:
Case C-389/00 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Environment and consumers
Först då detta abstrakta rättsbegrepp tillämpas på de faktiska omständigheterna är det berörda organets rättsliga och faktiska situation, och i detta avseende även den nationella rättsordningen, av särskild betydelse.
including those exporting to other Member States, to contribute to that fund, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 23 and 25 EC.
Förekomsten av en utvecklad konkurrens är inte en nödvändig förutsättning för antagandet att ett intresse har industriell eller kommersiell karaktär.
The Commission claims that the obligation imposed by the AbfVerbrG on all exporters of waste to contribute to a solidarity fund is partially incompatible with Community law.
Vid bedömningen av huruvida det finns konkurrens skall hänsyn tas till såväl faktiska som rättsliga omständigheter.
It submits that, since the contribution must be paid when waste is shipped to other Member States, it constitutes a charge having effect equivalent to an export customs duty prohibited by Articles 23 EC and 25 EC.
Rekvisitet i artikel 1 b i direktiv 93/36, att ledningen av ett organ som lyder under offentlig rätt skall stå under tillsyn av staten alternativt en lokal eller en regional myndighet, uppfylls även genom en granskning som avser den löpande bokföringen och ändamålsenligheten av det berörda organets verksamhet, som omfattar en oberoende undersökning av dess lokaler och anläggningar och som innefattar en skyldighet att underrätta den kommun som äger samtliga aktier i ett annat företag, som helt äger den granskade inrättningen.
The contribution to the solidarity fund as payment for a service provided to economic operators
Mål C-389/00 Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland Miljö och konsumentskydd
According to the Court, compliance by the Federal Republic of Germany with an obligation which Community law imposes on all the Member States in pursuit of a general interest, namely protection of health and the environment, does not confer on exporters of waste established in its territory any specific or definite benefit.
"Fördragsbrott —Artiklarna 23 EG och 25 EG —Avgift med motsvarande verkan — Export av avfall — Baselkonventionen — Förordning nr 259/93 — Avgift till en solidaritetsfond" (femte avdelningen)
That finding is supported by the fact that the obligation to contribute to the solidarity fund arises at the same time as the obligation to notify a shipment of waste for outside Germany and that, in reality, the pecuniary charge borne by exporters is determined solely according to the type and quantity of the waste to be shipped. There is thus nothing given in return for any service actually provided to them, either as a category of operators or in an individual capacity.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 20 oktober 2000, väckt talan om fastställelse av att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 23 EG och 25 EG genom att anta Gesetz über die Überwachung und Kontrolle der grenzüberschreitenden Verbringung von Abfällen (Abfallverbringungsgesetz) (lag om övervakning och kontroll av gränsöverskridande avfallstransporter (lag om avfallstransporter) av den 30 september 1994) (nedan kallad AbtVerbrG), genom vilken en solidaritetsfond för återsändande av avfall inrättats och genom vilken avfallsexportörer, särskilt sådana som exporterar till andra medlemsstater, åläggs att erlägga avgift till denna fond.
It has not been established that the contribution collected when each shipment of waste is carried out, when it is notified pursuant to the provisions of Regulation No 259/93, is in any way related to the actual costs that operation is likely to generate for the State in the event that it becomes necessary to return the waste shipped and to dispose of or recover it.
Kommissionen har gjort gällande att den skyldighet som enligt AbtVerbrG åligger varje avfallsexportör att erlägga avgift till solidaritetsfonden delvis är oförenlig med gemenskapsrätten.
It appears, moreover, that the scenarios in which the State will most frequently have to bear the costs associated with returning waste, including shipment, disposal or recovery, will be precisely where, in the absence of notification, the guarantee or equivalent insurance has not been provided and nor, therefore, has the contribution been paid.
Kommissionen anser nämligen att avgiften — när den skall erläggas för avfallstransport till andra medlemsstater — utgör en sådan avgift med motsvarande verkan som en tull på export som är förbjuden enligt artiklarna 23 EG och 25 EG.
With respect to the issue of whether each contribution is proportional to the alleged benefit for each operator, it should be recalled that the economic operators called upon to pay the contributions to the solidarity fund do not derive any actual definite specific benefit from the activities financed by the fund.
Huruvida avgiften till solidaritetsfonden utgör ersättning för en tjänst som tillhandahålls de ekonomiska aktörerna
Declares that, by subjecting shipments of waste to other Member States to a mandatory contribution to the solidarity fund for the return of waste established by the Gesetz über die Überwachung und Kontrolle der grenzüberschreitenden Verbringung von Abfallen (AbfaUverbringungsgesetz) of 30 September 1994, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 23 EC and 25 EC;
Uppfattningen att denna slutsats är riktig förstärks ytterligare av att skyldigheten att erlägga avgift till solidaritetsfonden uppkommer samtidigt med skyldigheten att anmäla en avfallstransport utanför Tyskland och av att den avgift som exportörerna skall erlägga i praktiken uteslutande fastställs utifrån vilket slags och hur mycket avfall som skall transporteras.
Advocate General A. Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 14 November 2002.
Vad gäller påståendet att varje avgift står i proportion till den förmån som varje ekonomisk aktör kommer i åtnjutande av, är det tillräckligt att erinra om att de ekonomiska aktörer som skall erlägga avgift till solidaritetsfonden inte kommer i åtnjutande av någon faktisk och individuell förmån genom de verksamheter som finansieras genom fonden.
Not available.
Ί) enligt andra
Case C-320/01 Wiebke Busch ν Klinikum Neustadt GmbH & Co. Betriebs-KG Social policy 27 February 2003
Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter och 25 EG genom att belägga avfallstransporter titt
Preliminary ruling (Equal treatment for men and women —Article 2(1) of Directive 76/207¡EEC —Protection of pregnant women) (Fifth Chamber)
Förbundsrepubliken artiklarna 23 EG av der av medlemsstater med en obligatorisk avgift till den solidaritetsfond för återsändande avfall som inrättats genom Gesetz über die Überwachung und Kontrolle grenzüberschreitenden Verbringung von Abfällen (Abfallverbringungsgeselz) den 30 september 1994.
in a ward in March 2001. Ms Busch was to resume working in a ward with 39 beds looked after by three nurses per shift and in which there was an urgent need of staff.
Generaladvokaten A Tizzano har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 14 november 2002.
Ms Busch thus returned to work on 9 April 2001.
Han föreslog att domstolen skulle fastställa följande:
The clinic released her from her obligation to work with effect from 11 April 2001 and, by letter of 19 April 2001, rescinded its consent to her returning to work, on grounds of fraudulent misrepresentation and mistake as to an essential characteristic.
Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 23 EG och 25 EG genom att belägga transporter av avfall från det egna territoriet med den obligatoriska avgift till solidaritetsfonden som inrättats genom lag av den 30 september 1994.
In support of its position, the clinic submits that, having regard to the prohibitions on working under Paragraph 4(2) of the MuSchG, Ms Busch would not have been able to carry out her duties effectively.
Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rättegångskostnaderna.
The Arbeitsgericht Lübeck questioned the compatibility of German law with the principle of equal treatment for men and women as guaranteed by Directive 76/207, and decided to suspend the proceedings and refer two questions to the Court for a preliminary ruling.
Förhandsavgörande "Likabehandling av kvinnor och män —Artikel 2.1 i direktiv 76/207I EEG — Skydd för gravida kvinnor" (femte avdelningen)
By its first question, the national court asks whether Article 2(1) of Directive 76/207 is to be interpreted as precluding a requirement that an employee who, with the consent of her employer, wishes to return to work before the end of her parental leave must inform her employer that she is pregnant in the event that, because of certain legislative prohibitions, she will be unable to carry out all of her duties.
Arbeitsgericht Lübeck har, genom beslut av den 6 augusti 2001 ställt två frågor till domstolen om tolkningen av artikel 2.1 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor.
Since the employer may not take the employee's pregnancy into consideration for the purpose of applying her working conditions, she is not obliged to inform the employer that she is pregnant.
Wiebke Busch är sedan april månad år 1998 anställd som sjuksköterska vid Klinikum Neustadt GmbH & Co. Betriebs-KG (nedan kallad kliniken). Efter det att hennes första barn hade fötts i juni år 2000 tog Wiebke Busch föräldraledigt för vård av barn. Ledigheten skulle vara i tre år. I oktober år 2000 blev Wiebke Busch gravid med sitt andra barn. I en skrivelse av den 30 januari 2001 ansökte Wiebke Busch om att föräldraledigheten för vård av barn skulle förkortas och om att till fullo återinträda i tjänsten som sjuksköterska vid kliniken.
It also follows from the case-law of the Court that discrimination on grounds of sex cannot be justified by the fact that she is temporarily prevented, by a legislative prohibition imposed because of pregnancy, from performing all of her duties.
Den senare beviljade ansökan efter det att en tjänst hade blivit ledig på en vårdavdelning i mars år 2001.
reinstatement of an employee before the end of her parental leave on the grounds that it was in error as to her being pregnant.
Enligt 3 § andra stycket i Mutterschutzgesetz (lag om skydd för mödrar) skulle Wiebke Buschs föräldraledighet påbörjas den 23 maj 2001, det vill säga sex veckor före det att födseln beräknades äga rum.
In the light of the answer to the first question, the second question must also be answered in the affirmative.
Kliniken gjorde gällande att Wiebke Busch enligt denna artikel var förhindrad från att utföra sina arbetsuppgifter.
Obviously, if an employer may not take an employee's pregnancy into consideration in the refusal to reinstate her before the end of her parental leave, nor can the employer plead that its consent to that reinstatement was vitiated because it was not aware that she was pregnant.
Av akten i målet framgår att Wiebke Busch valde att förkorta föräldraledigheten för vård av barn i syfte att komma i åtnjutande av moderskapspenning, vilket uppgår till en högre summa än vårdnadsbidraget, samt tillägg till moderskapspenningen.
Any national provision which might serve as a basis for such a claim must be set aside by the national court in order to ensure the full effect of Directive 76/207.
Arbeitsgericht Lübeck ansåg att det förelåg vissa frågetecken vad avser den tyska rättens överensstämmelse med principen om likabehandling av kvinnor och män såsom denna kommit till uttryck i direktiv 76/207.
Article 2(1) of Directive 76/207 is to be interpreted as precluding an employer from contesting under national law the consent it gave to the reinstatement of an employee to return before the end of her parental leave on the grounds that it was in error as to her being pregnant.'
En arbetsgivare som inte låter en arbetstagare återinträda i tjänst innan föräldraledigheten för vård av barn har avslutats på grund av att arbetstagaren är gravid, gör sig skyldig till direkt diskriminering på grund av kön.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 November 2002.
Eftersom arbetsgivaren saknar rätt att ta hänsyn till arbetstagarens graviditet vid tillämpningen av arbetsvillkoren är arbetstagaren inte heller skyldig att informera arbetsgivaren om att hon är gravid.
He proposed that the Court should answer as follows:
Det framgår dessutom av domstolens rättspraxis att diskriminering på grund av kön inte kan rättfärdigas med att det finns ett lagstadgat förbud som tillfälligt hindrar den gravida arbetstagaren från att fullgöra samtliga arbetsuppgifter.
'(1) Article 2(1) and (3), and Article 5(1), of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions preclude a requirement that an employee — who, after she has started her parental leave, wishes to shorten that leave with the consent of her employer — must inform her employer that she is pregnant before the agreement on her return to work is concluded, even though, owing to her condition, she cannot carry out all her duties because, from the very first day, a statutory prohibition applies.
Det skulle strida mot syftet med det skydd som eftersträvas i artikel 2.3 i direktiv 76/207 och i artiklarna 4.1 och 5 i direktiv 92/85 om en arbetsgivare kunde neka en gravid arbetstagare att återinträda i tjänst, innan föräldraledigheten för vård av barn har avslutats, med stöd av det tillfälliga förbudet mot att låta gravida kvinnor utföra vissa av de arbetsuppgifter som ingår i tjänsten. De aktuella bestämmelserna skulle till viss del berövas sin ändamålsenliga verkan om detta vore möjligt.
(2) The right of an employer to rescind his consent to the shortening of parental leave by a pregnant employee, because he was mistaken about her condition, constitutes direct discrimination on the grounds of sex, contrary to Directive 76/207.'
Det faktum att Wiebke Busch ansökte om att återinträda i tjänst i syfte att komma i åtnjutande av moderskapspenning, vilket uppgår till en högre summa än vårdnadsbidraget, samt de tillägg till moderskapspenningen som utbetalas av arbetsgivaren motiverar inte rättsligt sett diskriminering på grund av kön vad avser arbetsvillkoren.
42 di Pavia Company law
Den andra frågan
Preliminary ruling (Directive 931361EEC—Public supply contracts — Directive 8916651EEC—Review applicable to public contracts — Limitation period — Principle of effectiveness) (Sixth Chamber)
Den hänskjutande domstolen har ställt sin andra fråga för att få klarhet i huruvida artikel 2.1 i direktiv 76/207 skall tolkas så, att den hindrar en arbetsgivare från att, med stöd av nationell rätt, återkalla sitt samtycke till att låta en arbetstagare återinträda i tjänst innan hennes föräldraledighet för vård av barn har avslutats, med anledning av att han inte kände till att arbetstagaren var gravid?
By order of 23 June 2000 the Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Regional Administrative Court, Lombardy) referred for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 22 of Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts and Article 6(2) EU.
Det är uppenbart att, om arbetsgivaren saknar rätt att neka en arbetstagare återinträde i tjänst innan föräldraledigheten för vård av barn har avslutats, med anledning av att arbetstagaren är gravid, denne inte heller kan göra gällande att samtycket till återinträde är ogiltigt med anledning av att han inte kände till att den berörda personen var gravid.