natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The conditions and procedures pursuant to which the competent national authorities allocate allowances, on the basis of a national allocation plan (‘NAP’), to the operators of installations during those two allocation periods are set out in Articles 9 to 11 of Directive 2003/87.
I artiklarna 9–11 i direktiv 2003/87 anges de villkor och förfaranden som behöriga nationella myndigheter ska iaktta när de på grundval av en nationell fördelningsplan (nedan kallad NFP) fördelar utsläppsrätter till verksamhetsutövare som driver anläggningar för dessa båda fördelningsperioder.
The first subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87 states:
I artikel 9.1 första stycket i direktiv 2003/87 föreskrivs följande:
‘For each period referred to in Article 11(1) and (2), each Member State shall develop [an NAP] stating the total quantity of allowances that it intends to allocate for that period and how it proposes to allocate them.
”Varje medlemsstat skall för var och en av de perioder som avses i artikel 11.1 och 11.2 upprätta en [NFP] över det sammanlagda antal utsläppsrätter som medlemsstaten avser att fördela för den perioden och hur den föreslår att fördela dem.
The [NAP] shall be based on objective and transparent criteria, including those listed in Annex III, taking due account of comments from the public. …’
[NFP] skall utgå från objektiva och öppna kriterier, däribland dem som anges i bilaga III, med vederbörlig hänsyn till allmänhetens synpunkter…”
The second subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87 requires the Member States to publish and notify an NAP to the Commission of the European Communities and to the other Member States for each allocation period.
Enligt artikel 9.1 andra stycket ska en NFP offentliggöras och anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission och de övriga medlemsstaterna för varje fördelningsperiod.
Article 9(3) of the directive provides as follows:
I artikel 9.3 i ovannämnda direktiv föreskrivs följande:
‘Within three months of notification of [an NAP] by a Member State under paragraph 1, the Commission may reject that [NAP], or any aspect thereof, on the basis that it is incompatible with the criteria listed in Annex III or with Article 10.
”Inom tre månader efter det att en [NFP] anmälts av en medlemsstat i enlighet med punkt 1 får kommissionen avslå [NFP] eller någon del av denna, på grundval av att den är oförenlig med de kriterier som anges i bilaga III eller med artikel 10.
The Member State shall only take a decision under Article 11(1) or (2) if proposed amendments are accepted by the Commission.
Medlemsstaten skall fatta beslut i enlighet med artikel 11.1 eller 11.2 endast om kommissionen godtagit de föreslagna ändringarna.
Reasons shall be given for any rejection decision by the Commission.’
Varje beslut om avslag från kommissionens sida skall åtföljas av en motivering.”
Under Article 10 of Directive 2003/87, the Member States must allocate at least 95% of the allowances for the first allocation period free of charge.
Enligt artikel 10 i direktiv 2003/87 ska medlemsstaterna fördela minst 95 procent av utsläppsrätterna gratis för den första fördelningsperioden.
Article 11 of Directive 2003/87 concerning the allocation and issue of allowances provides:
Artikel 11 i direktiv 2003/87 rör fördelning och utfärdande av utsläppsrätter. Där föreskrivs följande:
For the three-year period beginning 1 January 2005, each Member State shall decide upon the total quantity of allowances it will allocate for that period and the allocation of those allowances to the operator of each installation.
För den treårsperiod som börjar den 1 januari 2005 skall varje medlemsstat bestämma det sammanlagda antal utsläppsrätter som den kommer att fördela för perioden och fördelningen av utsläppsrätterna till verksamhetsutövare för varje anläggning.
This decision shall be taken at least three months before the beginning of the period and be based on its [NAP] developed pursuant to Article 9 and in accordance with Article 10, taking due account of comments from the public.
Detta beslut skall fattas minst tre månader innan den aktuella perioden börjar och grundas på den [NFP] som utarbetats i enlighet med artikel 9 och i överensstämmelse med artikel 10, med vederbörlig hänsyn till allmänhetens synpunkter.
For the fiveyear period beginning 1 January 2008, and for each subsequent fiveyear period, each Member State shall decide upon the total quantity of allowances it will allocate for that period and initiate the process for the allocation of those allowances to the operator of each installation.
För den femårsperiod som börjar den 1 januari 2008 och för varje påföljande femårsperiod, skall varje medlemsstat besluta om det sammanlagda antal utsläppsrätter som medlemsstaten kommer att fördela för perioden och inleda processen för fördelningen av utsläppsrätterna till verksamhetsutövare för varje anläggning.
This decision shall be taken at least 12 months before the beginning of the relevant period and be based on the Member State’s [NAP] developed pursuant to Article 9 and in accordance with Article 10, taking due account of comments from the public.
Detta beslut skall fattas minst tolv månader innan den aktuella perioden börjar och grundas på den medlemsstatens [NFP] som utarbetats i enlighet med artikel 9 och i överensstämmelse med artikel 10, med vederbörlig hänsyn till allmänhetens synpunkter.
Decisions taken pursuant to paragraph 1 or 2 shall be in accordance with the requirements of the [EC] Treaty, in particular Articles 87 and 88 thereof.
Beslut som fattas i enlighet med punkt 1 eller 2 skall vara förenliga med kraven i [EG-]fördraget, särskilt artiklarna 87 och 88 i detta.
When deciding upon allocation, Member States shall take into account the need to provide access to allowances for new entrants.
När medlemsstaterna beslutar om fördelning av utsläppsrätter, skall de beakta behovet av att nya deltagare får tillgång till utsläppsrätter.
Annex III to Directive 2003/87 lists 11 criteria applicable to NAPs.
I bilaga III till direktiv 2003/87 anges elva kriterier för NFP.
The 5th and 10th criteria in that annex state as follows:
Kriterierna 5 och 10 i bilaga III har följande lydelse:
The [NAP] shall not discriminate between companies or sectors in such a way as to unduly favour certain undertakings or activities in accordance with the requirements of the Treaty, in particular Articles 87 and 88 thereof.
[NFP] skall inte göra skillnad mellan företag eller sektorer på ett sätt som otillbörligt gynnar vissa företag eller verksamheter i enlighet med kraven i fördraget, i synnerhet artiklarna 87 och 88 i detta.
The plan shall contain a list of the installations covered by this Directive with the quantities of allowances intended to be allocated to each.’
[NFP] skall innehålla en förteckning över de anläggningar som omfattas av detta direktiv tillsammans med de mängder utsläppsrätter som avses tilldelas var och en.”
According to Article 13(1) of Directive 2003/87, the allowances shall be valid only for emissions during the period for which they are issued.
Enligt artikel 13.1 i direktiv 2003/87 ska utsläppsrätterna endast vara giltiga för de utsläpp som skett under den period för vilken de utfärdats.
Background to the dispute
Målets bakgrund
According to the order under appeal, the appellant operates a glass manufacturing plant at Porz.
Det framgår av det överklagade beslutet att klaganden driver en anläggning för produktion av glas i Porz.
By a decision of 16 December 2004 of the Umweltbundesamt (Federal
I beslut av den 16 december 2004 tilldelade
Environment Agency), it was allocated emission allowances for the first allocation period, in respect of a part of that installation which was put into operation during 2003 and 2004, on the basis of the German NAP (‘German NAP I’) and of Paragraph 8 of the Law on the national allocation plan for greenhouse gas emission allowances for the period 2005 to 2007 (Zuteilungsgesetz 2007) of 26 August 2004 (BGBl. 2004 I, p.
Umweltbundesamt (Tysklands miljömyndighet) klaganden utsläppsrätter för en del av denna anläggning som togs i drift under åren 2003 och 2004, avseende den första fördelningsperioden (2005–2007), på grundval av Tysklands NFP (nedan kallad Tysklands NFP I) och artikel 8 i lagen om fördelning av utsläppsrätter under perioden 2005–2007, av den 26 augusti 2004 (Zuteilungsgesetz 2007, BGBI. 2004 I, s. 2211, nedan kallad ZuG 2007).
Under the second sentence of Paragraph 8(1) of the ZuG 2007, the installation concerned is exempt from a compliance factor during a period of 12 years from the year of its coming into operation.
Enligt 8 § första stycket andra meningen ZuG 2007 undantas den berörda anläggningen från tillämpningen av en utförandefaktor under en period av tolv år från det att den togs i drift.
Under Paragraph 2 of the ZuG 2007, unless otherwise specified, the relevant provisions of that law are applicable only to the first allocation period.
Enligt 2 § ZuG 2007 är de relevanta bestämmelserna i nämnda lag endast tillämpliga på den första fördelningsperioden om inte annat föreskrivs.
1578; ‘the TEHG’) provides, inter alia, that the NAP adopted for each allocation period is the basis for a law on allocation pursuant to which the allocation is carried out.
1578, nedan kallad TEHG) anges bland annat att NFP som antagits för respektive fördelningsperiod utgör grunden för en lag om fördelning och att fördelningen görs med stöd av denna lag.
Under Paragraph 9(1) of the TEHG, every operator of an installation has the right to obtain emission allowances under the conditions laid down in the law on allocation.
Enligt 9 § första stycket TEHG har varje verksamhetsutövare som driver en anläggning rätt att erhålla utsläppsrätter i enlighet med villkoren i lagen om fördelning.
Pursuant to Paragraph 9(2), the allocation is effected on the basis of the activity carried out during the particular allocation period.
Med tillämpning av andra stycket i denna bestämmelse sker fördelningen i förhållande till den verksamhet som har bedrivits under en viss fördelningsperiod.
Finally, Paragraph 10(1) of the TEHG provides that each allocation requires a written application to be made to the competent authorities.
Enligt 10 § första stycket TEHG ska en fördelning föregås av en skriftlig begäran till behöriga myndigheter.
On 4 July 2006, the Federal Republic of Germany notified its NAP for the second allocation period (‘German NAP II’) to the Commission, in accordance with Article 9(1) of Directive 2003/87.
Den 4 juli 2006 anmälde Förbundsrepubliken Tyskland sin andra NFP (nedan kallad Tysklands NFP II) till kommissionen i enlighet med artikel 9.1 i direktiv 2003/87.
Like the German NAP I, the German NAP II contains, in chapter 6.1, the general allocation rules for existing installations (‘Bestandsanlagen’) which entered into operation before 31 December 2002.
I likhet med Tysklands NFP I innehåller Tysklands NFP II i kapitel 6.1 den allmänna fördelningsregeln som är tillämplig på befintliga anläggningar (Bestandsanlagen) som togs i drift före den 31 december 2002.
With regard to installations in the industrial sector, the applicable compliance factor is 98.75%.
Den tillämpliga utförandefaktorn är 0,9875 för anläggningar i industrisektorn.
Moreover, chapter 6.2 of the German NAP II states, under the heading ‘Allocations under Paragraph 8 of the ZuG 2007’, that, pursuant to that provision of the ZuG, no compliance factor is to be applied, in the calculation of the number of emission allowances for installations which were put into operation between 1 January 2003 and 31 December 2004, for a period of 12 years from the date of putting into operation.
I kapitel 6.2 i Tysklands NFP II anges under rubriken ”Fördelning enligt 8 § ZuG 2007” att någon utförandefaktor inte är tillämplig enligt denna bestämmelse inom ramen för beräkningen av antalet utsläppsrätter som är avsedda för anläggningar som togs i drift mellan den 1 januari 2003 och den 31 december 2004, och att detta ska gälla under en period av tolv år från och med att anläggningen togs i drift.
By the contested decision, the Commission rejected the German NAP II in part.
Genom det omtvistade beslutet ogiltigförklarade kommissionen delvis Tysklands NFP II.
In Article 1(2) of the decision, the Commission found that the allocation rules described in chapter 6.2 of the German NAP II, inter alia under the heading ‘Allocations under Paragraph 8 of the ZuG 2007’, were incompatible with criterion 5 in Annex III to Directive 2003/87, in so far as they resulted in an unjustified advantage for the installations concerned over otherwise comparable existing installations to which the general allocation methodologies applied.
I artikel 1.2 i detta beslut konstaterade kommissionen att fördelningsreglerna, som beskrivs i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II, särskilt under rubriken ”Fördelning enligt 8 § ZuG 2007”, inte var förenliga med kriterium 5 i bilaga III till direktiv 2003/87, eftersom de innebar en oskälig fördel för de berörda anläggningarna i förhållande till andra jämförbara befintliga anläggningar på vilka den allmänna fördelningsmetoden tillämpats.
The Commission considered the allocation of emission allowances free of charge for certain activities by application of a less stringent and therefore more advantageous compliance factor to be a selective economic advantage for certain undertakings, which could distort or threaten to distort competition and affect trade between Member States and which therefore was capable of constituting State aid contrary to Articles 87 EC and 88 EC.
Kommissionen ansåg nämligen att den tilldelning av utsläppsrätter som är gratis för vissa verksamheter genom tillämpningen av en lägre utförandefaktor, och följaktligen en gynnsammare sådan, utgjorde en selektiv ekonomisk förmån för vissa företag, vilken skulle ha kunnat snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstater och vilken, därigenom, skulle ha kunnat utgöra ett statligt stöd i strid med artiklarna 87 EG och 88 EG.
The Commission conceded only that, during a given allocation period, the allocation of emission allowances to existing installations could be carried out in accordance with methods different from those applicable to ‘new entrants’ within the meaning of Article 3(h) of Directive 2003/87, who were thus recognised under that directive as constituting a distinct category.
Kommissionen medgav endast att befintliga anläggningars tilldelning av utsläppsrätter under en viss fördelningsperiod kunde göras enligt andra metoder än de som är tillämpliga på nya deltagare, i den mening som avses i artikel 3 h i direktiv 2003/87, vilka enligt direktivet erkänns som en särskild kategori.
The justification for such unequal treatment, however, became obsolete during the following allocation period, when the initial ‘new entrant’ turned into an existing installation for which data comparable to those for existing installations was available.
Skälet till en sådan ojämlik behandling blev emellertid obsolet under den följande fördelningsperioden, när den ursprungliga nya deltagaren omvandlades till befintlig anläggning för vilken det förelåg uppgifter som var jämförbara med dem som förelåg för befintliga anläggningar.
In Article 2(2) of the contested decision, the Commission declared that it would not raise objections to the German NAP II, if, while avoiding any discrimination, the Federal Republic of Germany introduced and notified to it the following amendments:
I artikel 2.2 i det omtvistade beslutet förklarade kommissionen att den inte avsåg att framföra några invändningar mot Tysklands NFP II, om Förbundsrepubliken Tyskland, i syfte att undvika diskriminering, gjorde följande ändringar och anmälde dessa till kommissionen:
The order under appeal
Det överklagade beslutet
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 7 February 2007, the appellant brought an action for annulment of the contested decision.
Klaganden väckte, genom handling som inkom till förstainstansrättens kansli den 7 februari 2007, talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet.
By separate document lodged the same day, the appellant applied for the case to be dealt with under the expedited procedure provided for in Article 76a of the Rules of Procedure of the Court.
I separat handling som inkom samma dag begärde klaganden även att målet skulle handläggas skyndsamt i enlighet med artikel 76a i förstainstansrättens rättegångsregler.
By letter of 23 February 2007, the Commission opposed dealing with the case under an expedited procedure.
I skrivelse av den 23 februari 2007 motsatte sig kommissionen en skyndsam handläggning av målet.
By decision of the Court of First Instance of 7 June 2007, the application for an expedited procedure was allowed.
I beslut av den 7 juni 2007 biföll förstainstansrätten begäran om skyndsam handläggning.
By document lodged with the Registry of the Court of First Instance on 23 March 2007, the Commission raised, under Article 114(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, a plea of inadmissibility against the abovementioned action, on which the appellant submitted observations on 12 April 2007.
I handling som ingavs till förstainstansrättens kansli den 23 mars 2007, gjorde kommissionen en invändning om rättegångshinder i ovannämnda mål i enlighet med artikel 114.1 i förstainstansrättens rättegångsregler. Klaganden inkom med yttrande avseende denna invändning den 12 april 2007.
By its application, the appellant requested the Court of First Instance to:
I sin ansökan yrkade klaganden att förstainstansrätten skulle
— annul Article 1(2) of the contested decision to the extent that it declares the allocation guarantees from the first allocation period, referred to in chapter 6.2 of the German NAP II under the headings ‘Additional new installations under Paragraph 11 of the ZuG 2007’ and ‘Allocations under Paragraph 8 of the ZuG 2007’, to be incompatible with Directive 2003/87;
— ogiltigförklara artikel 1.2 i det omtvistade beslutet, i den del det anges att tilldelningsgarantierna från den första fördelningsperioden, vilka beskrivs i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II under rubrikerna ”Nya kompletterande anläggningar enligt 11 § ZuG 2007” och ”Tilldelning enligt 8 § ZuG”, strider mot direktiv 2003/87/EG,
— annul Article 2(2) of the contested decision to the extent that it imposes obligations (‘Vorgaben’) on the Federal Republic of Germany relating to the application of the allocation guarantees from the first allocation period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II under the headings ‘Additional new installations under Paragraph 11 of the ZuG 2007’ and ‘Allocations under Paragraph 8 of the ZuG 2007’, and to the extent that it requires the application of the same compliance factor as for otherwise comparable existing installations;
— ogiltigförklara artikel 2.2 i det omtvistade beslutet, i den del Förbundsrepubliken Tyskland åläggs förpliktelser (Vorgaben) i fråga om tillämpningen av tilldelningsgarantierna från den första fördelningsperioden, vilka beskrivs i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II under rubrikerna ”Nya kompletterande anläggningar enligt 11 § ZuG 2007” och ”Tilldelning enligt 8 § ZuG”, och i den del det föreskrivs en tillämpning av samma utförandefaktor som är tillämplig för andra jämförbara befintliga anläggningar, och
By the order under appeal, the Court of First Instance dismissed the action as inadmissible, holding that Saint-Gobain Glass Deutschland (among others), which was not an addressee of the contested decision, was not individually concerned by that decision within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC.
I det överklagade beslutet avvisade förstainstansrätten talan, med motiveringen att såvitt särskilt avser klaganden, var denne inte mottagare av det omtvistade beslutet och inte personligen berörd av detta beslut i den mening som avses i artikel 230 fjärde stycket EG.
In support of that conclusion, the Court of First Instance found, in paragraph 59 of the order under appeal, that the contested decision constituted an act of general application since it applied to objectively determined situations and entailed legal effects for categories of persons regarded generally and in the abstract.
Till stöd för denna slutsats konstaterade förstainstansrätten i punkt 59 i det överklagade beslutet att det omtvistade beslutet utgjorde en allmängiltig rättsakt, eftersom det var tillämpligt på objektivt fastställda situationer och innebar rättsliga verkningar för olika kategorier av personer som fastställts på ett allmänt och abstrakt sätt.
Articles 1(2) and 2(2) of the contested decision concerned all the operators of the installations covered, in a general and abstract manner, by the rules laid down in chapter 6.2 of the German NAP II which were active in the economic sectors subject to the scheme for greenhouse gas emission allowance trading under Annex I to Directive 2003/87.
Artiklarna 1.2 och 2.2 i det omtvistade beslutet berör nämligen samtliga verksamhetsutövare som driver anläggningar, vilka på ett allmänt och abstrakt sätt omfattas av regeln i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II och vilka är verksamma inom ekonomiska sektorer som omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter enligt bilaga I i direktiv 2003/87.
Accordingly, having regard to those provisions and subject to the existence of characteristics which were peculiar to them, those operators were affected in the same manner and placed in an identical situation.
Enligt dessa bestämmelser och med förbehåll för förekomsten av särskilda egenskaper som är utmärkande för dessa verksamhetsutövare, påverkas dessa således på samma sätt och behandlas som om de befinner sig i en identisk situation.
In that regard, the Court of First Instance explained that the sole fact that a measure of general application may have practical effects which differ as between the various persons to whom it applies is not such as to differentiate them from all the other operators concerned, where that measure is applied on the basis of an objectively determined situation.
Förstainstansrätten påpekade i detta hänseende att enbart den omständigheten att den faktiska verkan av en allmängiltig rättsakt kan skilja sig åt i förhållande till olika rättssubjekt på vilka den är tillämplig kan inte medföra att dessa rättssubjekt särskiljs i förhållande till samtliga övriga berörda aktörer, eftersom tillämpningen av denna rättsakt sker i en objektivt fastställd situation.
In paragraph 61 of the order under appeal, the Court of First Instance held that the applicants in those proceedings, far from being individually distinguished by attributes peculiar to them, were affected in the same way as all the other operators of installations subject to the same national and Community legislation who were in the same situation.
I punkt 61 i det överklagade beslutet ansåg emellertid förstainstansrätten att sökandena i förevarande fall inte alls utpekades genom särskilda egenskaper som är utmärkande för dem, utan att de påverkades i samma utsträckning som övriga verksamhetsutövare som driver anläggningar, vilka omfattas av samma nationella och gemenskapsrättsliga bestämmelser och befinner sig i samma situation.
It was therefore only because of their objective status as operators covered by the rules in chapter 6.2 of the German NAP II and active in the sectors falling within Annex I to Directive 2003/87 that the applicants could claim to be affected by the contested decision.
Det var således enbart på grund av deras objektiva ställning som sådana verksamhetsutövare som omfattas av reglerna i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II, och som är verksamma i de sektorer som omfattas av bilaga I till direktiv 2003/87, som sökandena kunde hävda att de påverkades av det omtvistade beslutet.
In addition, in the same paragraph of the order under appeal, the Court of First Instance held that none of the arguments submitted by the applicants was capable of calling that finding into question.
Förstainstansrätten fastslog vidare i denna del av det överklagade beslutet att inget av de argument som framförts av sökandena kunde påverka denna bedömning.