natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They essentially set out standard arguments in order to establish that the failure to amend the Community legislation so as to comply with the WTO agreements after the DSB’s decision of 25 September 1997 involved a breach of higherranking rules of law.
FIAMM och Fedon förde i huvudsak ett klassiskt resonemang i syfte att visa att den omständigheten att gemenskapen inte anpassat sin lagstiftning för att följa WTO-avtalen efter DSB:s utslag av den 25 september 1997 medförde ett åsidosättande av hierarkiskt överordnade rättsregler.
It was only as a subsidiary point that FIAMM and Fedon simply contended, without expanding upon and otherwise substantiating this assertion, that, should the WTO agreements not be directly applicable, the DSB’s decision of 25 September 1997 should have direct effect.
FIAMM och Fedon hävdade endast i andra hand att, för det fall WTO-avtalen inte skulle anses ha direkt effekt, DSB:s utslag av den 25 september 1997 ska anses ha sådan effekt. Detta resonemang utvecklades emellertid inte och det åberopades inte någonting till stöd för det.
The Court of First Instance, which is not indeed required to rule on each of the arguments put forward by the applicants, accordingly took account of the arguments of FIAMM and Fedon in an appropriate manner, mainly concentrating, in paragraphs 108 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 to 143 of the Fedon judgment, on an examination of the conduct of the Community institutions, but not without referring to the effects of the DSB’s decision of 25 September 1997 in paragraphs 108 and 144 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 and 137 of the Fedon judgment.
Förstainstansrätten beaktade således på ett lämpligt sätt FIAMM:s och Fedons argumentation när den huvudsakligen, i punkterna 108–150 i domen i FIAMM-målet och i punkterna 101–143 i domen i Fedonmålet, inriktade sig på gemenskapsinstitutionernas handlande, varvid den dock hänvisade till verkningarna av DSB:s utslag av den 25 september 1997 i punkterna 108 och 144 i domen i FIAMM-målet och i punkterna 101 och 137 i domen i Fedonmålet.
In view of the, even implicit, grounds of the judgments under appeal, FIAMM and Fedon are, furthermore, able to understand the reasons for which the Court of First Instance held that the institutions’ conduct had not been established to be unlawful, even after a decision of the DSB.
Med hänsyn till de överklagade domarnas, även underförstådda, motivering hade FIAMM och Fedon möjlighet att förstå skälen till varför förstainstansrätten fann att det inte var visat att institutionernas handlande var rättsstridigt, även efter det att DSB meddelat ett utslag.
If the Court of Justice were nevertheless to hold that the grounds of the judgments under appeal are insufficient, it could uphold their operative parts while supplementing their grounds.
Om domstolen trots detta skulle finna att motiveringen av de överklagade domarna är otillräcklig har den möjlighet att fastställa domslutet och komplettera domskälen.
The question whether the WTO agreements may be relied upon by individuals who have suffered damage in order to contest the validity of Community legislation, in a situation where a DSB decision has found that legislation to be incompatible with the WTO agreements and the reasonable period of time granted for complying with the DSB decision has expired, was decided by the Court in the negative in Case C-377/02 Van Parys [2005] ECR I-1465.
Rådet anser att frågan om huruvida WTO-avtalen kan åberopas av enskilda rättssubjekt, vilka lidit en skada, i syfte att ifrågasätta en gemenskapslagstiftnings giltighet i det fall att det i ett utslag från DSB har konstaterats att denna lagstiftning är oförenlig med WTO-avtalen och den rimliga tidsperiod som getts för att följa utslaget har gått ut, redan har besvarats nekande av domstolen i dom av den 1 mars 2005 i mål C-377/02, Van Parys (REG 2005, s. I-1465).
Any distinction between review of the legality of Community action with a view to a finding of invalidity and such review with a view to the award of compensation is, in this regard, irrelevant.
Det är i detta hänseende inte relevant att göra en distinktion mellan en legalitetskontroll som syftar till en ogiltigförklaring av en gemenskapsåtgärd och den legalitetskontroll som sker vid en skadeståndstalan.
Furthermore, to compensate the industry affected by measures providing for suspension which are consistent with the WTO agreements would prejudice the rebalancing of concessions to which those measures contribute and would therefore prejudice reciprocity.
Att ge ersättning åt de industriföretag som drabbats av upphävanden av medgivanden i enlighet med WTO-avtalen skulle skada återställandet av den jämvikt mellan medgivanden som upphävandena syftar till, och således även skada ömsesidigheten.
The Kingdom of Spain also takes the view that the judgments under appeal satisfy the obligation to state reasons.
I punkt 100 i domen i FIAMM-målet och i punkt 93 i domen i Fedonmålet noterade förstainstansrätten FIAMM:s och Fedons ståndpunkt i frågan om den direkta effekten av ett utslag från DSB.
The Court of First Instance referred, in paragraph 100 of the FIAMM judgment and paragraph 93 of the Fedon judgment, to the proposition advanced by FIAMM and Fedon regarding the direct effect of a DSB decision and, in paragraphs 116 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 109 to 143 of the
I punkterna 116–150 i domen i FIAMM-målet och i punkterna 109–143 i domen i Fedonmålet fann
Fedon judgment, it refuted that proposition in examining the question whether the existence of such a decision enables the Community courts to review the legality of the conduct of the Community institutions in the light of WTO rules.
DOM AV DEN 9.9.2008 — FÖRENADE MÅLEN C-120/06 P OCH C-121/06 P förstainstansrätten att denna ståndpunkt inte kunde godtas i samband med att den prövade frågan om huruvida förekomsten av ett utslag från DSB ger gemenskapsdomstolen behörighet att kontrollera lagenligheten av gemenskapsinstitutionernas handlande i förhållande till WTO-reglerna.
Furthermore, the Court of First Instance did not err in law in concluding that it was impossible to carry out such a review in the case in point.
Förstainstansrätten gjorde sig enligt denna medlemsstat inte skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att den inte kunde göra en sådan prövning i det föreliggande fallet.
In particular, the risk for the Community of laying itself open to actions for damages would be liable to weaken its position and to lead it not to contemplate the possibility of exhausting all the ways in which disputes may be settled, including in particular the possible adoption of retaliatory measures by the opposing party and the subsequent search for a solution.
Risken för att det väcktes skadeståndstalan mot gemenskapen skulle försvaga dennas ställning och kunna föranleda den att inte uttömma samtliga möjligheter i tvistlösningsprocessen, inbegripet framkallandet av motåtgärder från motparten och de efterföljande försöken att nå en lösning.
Nor is there any justification in law for drawing a distinction according to whether the review of the legality of the Community’s action takes place with a view to the annulment of a measure or with a view to the award of compensation, since the criteria for such review are invariable and in particular cannot depend on whether or not there is damage or on the time at which the damage is alleged.
Det är enligt Konungariket Spanien inte rättsligt möjligt att göra en distinktion mellan den legalitetskontroll av gemenskapens handlande som görs vid en talan om ogiltigförklaring och den legalitetskontroll av gemenskapens handlande som görs vid en skadeståndstalan. Förutsättningarna vid en sådan kontroll är desamma och kan i synnerhet inte vara beroende av huruvida det föreligger en skada eller inte eller av den tidpunkt när skadan görs gällande.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION conditions under which the Community can incur liability for the unlawful conduct of its institutions.
FIAMM M.FL. MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN lämpning beträffande villkoren för att gemenskapen ska vara skadeståndsansvarig på grund av dess organs rättsstridiga handlande.
First part of the plea
Grundens första del
The question whether the grounds of a judgment of the Court of First Instance are contradictory or inadequate is a question of law which is amenable, as such, to judicial review on appeal (see, inter alia, the judgment of 11 January 2007 in Case C-404/04 P Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, paragraph 90).
Frågan om huruvida skälen i en dom från förstainstansrätten är motsägelsefulla eller otillräckliga är en rättsfråga och kan som sådan åberopas i ett mål om överklagande (se bland annat dom av den 11 januari 2007 i mål C-404/04 P, Technische Glaswerke Ilmenau mot kommissionen, punkt 90).
Examination of the applications lodged by FIAMM and Fedon before the Court of First Instance reveals, first of all, that the assertion relating to the possible direct effect of the DSB’s decision of 25 September 1997 does not appear at all in the section of those applications intended to establish that an infringement of the WTO agreements by the Community exists or can be relied upon.
En genomgång av de ansökningar som gavs in av FIAMM och Fedon till förstainstansrätten visar emellertid, för det första, att påståendet att DSB:s utslag av den 25 september 1997 skulle ha direkt effekt inte finns intaget i det avsnitt i ansökningarna som rör gemenskapens åsidosättande av WTO-avtalen och möjligheten att åberopa detta åsidosättande.
The assertion can be found in a section of the applications seeking to demonstrate that the higherranking rules of law which are thus alleged to have been infringed, and which include, in particular, the principle pacta sunt servanda and the WTO agreements, are ‘intended to protect individuals’, so that there would be compliance in that regard with one of the conditions which the caselaw requires to be met in order for liability of the Community for unlawful conduct of its institutions to be put in issue.
Detta påstående finns i det avsnitt i ansökningarna som syftar till att styrka att de hierarkiskt överordnade rättsregler vilka påstås ha åsidosatts, däribland särskilt principen pacta sunt servanda och WTO-avtalen, är ”avsedda att skydda enskilda”. Därigenom skulle ett av de i rättspraxis fastslagna villkoren för gemenskapens skadeståndsansvar för dess organs rättsstridiga handlande vara uppfyllt.
Also, that assertion was expressed, from the angle described above, only very much as a subsidiary point, since FIAMM and Fedon simply submitted that, if direct effect and the resulting status of a rule protecting individuals were not to be accepted in the case of the WTO agreements, they should be as regards decisions of the DSB.
Därtill kommer att detta påstående, i det sammanhang som beskrivits ovan, endast har gjorts gällande i sista hand. FIAMM och Fedon har endast påstått att, för det fall WTO-avtalen inte skulle anses ha direkt effekt och därmed inte anses vara avsedda att skydda enskilda, utslagen från DSB ska anses ha direkt effekt.
It follows from the foregoing that, contrary to what FIAMM and Fedon contend in the very specific arguments which they devote to this question in the context of their appeals under the cover of a request that the reasoning of the judgments under appeal be reviewed, they did not in their applications to the Court of First Instance in any way state with the clarity and precision which would have been required that the direct effect which may attach to decisions of the DSB would justify the establishment of failure to comply with them as a new, third, exception to the principle that the WTO agreements cannot be relied upon for the purposes of reviewing the legality of secondary Community legislation.
Av det ovan anförda framgår att, i motsats till vad som har hävdats av FIAMM och Fedon i sina mycket noggranna redogörelser för denna fråga i överklagandena, under förespegling av en prövning av de överklagade domarnas motivering, de inte i sina ansökningar till förstainstansrätten med erforderlig klarhet och tydlighet har redogjort för att den eventuella direkta effekten av utslag från DSB motiverar att ett åsidosättande av sådana utslag skulle utgöra ett nytt, och tredje, undantag från principen att WTO-avtalen inte kan åberopas för att kontrollera lagenligheten av sekundärrättsakter.
As is apparent from Fedon’s application and FIAMM’s reply, they, on the contrary, expressly invoked one of the two traditionally accepted exceptions to that principle, submitting that in this instance the Community indicated that it intended to implement a specific obligation assumed within the framework of the GATT.
Det framgår däremot av Fedons ansökan och av FIAMM:s replik att dessa uttryckligen har hänvisat till ett av de två traditionellt erkända undantagen från principen att WTO-avtalen inte kan åberopas. De har nämligen gjort gällande att gemenskapen i det föreliggande fallet hade uppgett att den hade för avsikt att fullgöra en särskild förpliktelse inom ramen för WTO.
It is apparent, first of all, from paragraph 108 of the FIAMM judgment and paragraph 101 of the Fedon judgment that in the case in point the Court of First Instance sought to decide whether the WTO agreements, including the DSU and its provisions devoted to the implementation of decisions of the DSB, confer on persons the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation ‘if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules’.
Det framgår av punkt 108 i domen i FIAMM-målet och av punkt 101 i domen i Fedonmålet att förstainstansrätten ansåg det vara av vikt att pröva frågan om huruvida enskilda rättssubjekt i gemenskapen kan åberopa WTO-avtalen, inbegripet tvistlösningsöverenskommelsen, inför domstol för att bestrida giltigheten av gemenskapsbestämmelser ”för det fall DSB har förklarat att både dessa och senare bestämmelser som antagits av gemenskapen, för att efterkomma de ifrågavarande WTO-reglerna, var oförenliga med sistnämnda regler”.
Next, likewise referring to ‘the WTO agreements’ as so defined, the Court of First Instance explained, in paragraphs 110 to 112 of the FIAMM judgment and paragraphs 103 to 105 of the Fedon judgment, that, in accordance with settled caselaw and for the reasons recalled by the Court of First Instance, those agreements are not in principle among the rules in the light of which the Community courts review the legality of action by the Community institutions.
Förstainstansrätten preciserade därefter, i punkterna 110–112 i domen i FIAMM-målet och i punkterna 103–105 i domen i Fedonmålet, att enligt fast rättspraxis och av de av förstainstansrätten anförda skälen ingår i princip inte de sålunda definierade WTO-avtalen bland de regler som domstolen ska beakta när den prövar lagenligheten av gemenskapsinstitutionernas rättsakter.
Finally, it is to be noted that the judgments under appeal do contain considerable explanation of the legal effects that may attach to a decision of the DSB, in particular where the period of time allowed for implementation of the decision has expired.
Domstolen konstaterar att betydande utrymme ägnas i de överklagade domarna åt den rättsverkan som ett utslag från DSB kan ha, i synnerhet i det fall att tidsfristen för att genomföra ett sådant utslag har gått ut.
While it is true that that explanation appears in passages of the judgments under appeal in which the Court of First Instance examined whether one of the two exceptions traditionally accepted by the caselaw to the principle that the WTO agreements cannot be relied upon by individuals was applicable in the case in point, the fact remains that the findings made by the Court of First Instance at that juncture responded in an implicit, but nevertheless certain, manner to the specific arguments which are alleged in the appeals not to have been dealt with by the Court.
Dessa resonemang ingår visserligen i de avsnitt i de överklagade domarna i vilka förstainstansrätten prövar huruvida ett av de två undantagen från principen att enskilda inte kan åberopa WTO-avtalen, vilka traditionellt erkänns i rättspraxis, är tillämpliga i det föreliggande fallet. De bedömningar som förstainstansrätten gjort i denna del innebär emellertid att de konkreta argument, som den i överklagandena har klandrats för att inte ha prövat, med säkerhet besvaras, om än underförstått.
Thus, it is apparent in particular from paragraphs 129 to 131 of the FIAMM judgment and paragraphs 122 to 124 of the Fedon judgment that the Court of First Instance held, after an examination of the relevant provisions of the DSU, that the expiry of the period of time allowed for the Community to bring its banana import regime into conformity with the DSB’s decision of 25 September 1997 had
Det framgår, särskilt av punkterna 129–131 i domen i FIAMM-målet och av punkterna 122–124 i domen i Fedonmålet, att förstainstansrätten bland annat fann, efter att ha redogjort för de relevanta bestämmelserna i tvistlösningsöverenskommelsen, att utgången av den tidsperiod som DSB uppställt för gemenskapen för att den ska göra sin ordning för bananimport förenlig med DSB:s utslag av den 25 september 1997
The Court also stated in this connection that review of the legality of the conduct of the defendant institutions could have the effect of weakening the position of the Community negotiators in the search for a mutually acceptable solution to the dispute consistent with WTO rules and, in some cases, of thus depriving the legislative or executive organs of a contracting party of the possibility afforded in particular in Article 22 of the DSU of entering into a negotiated arrangement even on a temporary basis.
Förstainstansrätten anförde vidare att gemenskapsdomstolarnas legalitetskontroll av svarandeinstitutionernas handlande skulle kunna få till följd att gemenskapsförhandlarnas ställning försvagas i försöken att nå en lösning på tvisten som är ömsesidigt godtagbar för parterna och förenlig med WTO:s regler. I förekommande fall skulle en sådan legalitetskontroll även kunna få till följd att en avtalsslutande parts lagstiftande eller verkställande organ berövades den i artikel 22 i tvistlösningsöverenskommelsen föreskrivna möjligheten att nå en lösning genom förhandlingar, om än endast som en tillfällig åtgärd.
Furthermore, in paragraph 132 of the FIAMM judgment and paragraph 125 of the Fedon judgment, the Court of First Instance concluded its analysis in this regard, holding that the applicants were therefore wrong in inferring from Articles 21 and 22 of the DSU an obligation on the WTO member to comply, within a specified period, with the recommendations and rulings of the WTO bodies and in contending that DSB rulings are enforceable unless the contracting parties unanimously oppose this.
Det ska dessutom påpekas att förstainstansrätten, i punkt 132 i domen i FIAMM-målet och i punkt 125 i domen i Fedonmålet, avslutade sin bedömning i denna del genom att finna att sökandena, av artiklarna 21 och 22 i tvistlösningsöverenskommelsen, felaktigt dragit slutsatsen att det föreligger en skyldighet för en WTO-medlem att inom en viss tidsperiod efterkomma WTO-organens rekommendationer och beslut och att DSB:s utslag ska verkställas såvida inte de avtalsslutande parterna enhälligt motsätter sig detta.
In so deciding, the Court of First Instance ruled, implicitly at the very least, on the applicants’ assertion that direct effect should be accorded to such recommendations or such rulings once the period of time allowed for their implementation has expired.
Förstainstansrätten prövade således, i vart fall underförstått, huruvida sökandens påstående att sådana rekommendationer, beslut och utslag ska ha direkt effekt när tidsperioden för att efterkomma dem har löpt ut.
It follows from all of the foregoing that the grounds of the judgments under appeal deal adequately with the arguments set out by the applicants at first instance and that they in particular enable the Court of Justice to exercise its power of judicial review, so that the first part of the plea must be declared unfounded.
Av det ovan anförda framgår att motiveringen i de överklagade domarna innebär att den argumentation som utvecklats av klagandena i första instans besvaras i tillräcklig grad och den gör det möjligt för domstolen att göra sin prövning. Talan kan således inte vinna bifall såvitt avser den första grundens första del.
Second part of the plea
Grundens andra del
The following should be stated in relation to the second part of the first plea, alleging an error of law regarding the circumstances in which liability for unlawful conduct of the Community can found an action.
Den första grundens andra del avser felaktig rättstillämpning av villkoren för gemenskapens skadeståndsansvar på grund av rättsstridigt handlande. Vad gäller denna ska följande preciseras.
Here, the applicants essentially contended in support of their claim for compensation before the Court of First Instance that the Community institutions acted unlawfully, and therefore wrongfully, in failing to bring the Community legislation into conformity with the WTO agreements within the reasonable period of time that the Community was allowed for that purpose after a decision of the DSB had found that legislation to be incompatible with the WTO agreements.
I det föreliggande fallet har klagandena till stöd för sina skadeståndsyrkanden i förstainstansrätten i huvudsak gjort gällande att gemenskapsinstitutionernas handlande var rättsstridigt, och följaktligen skadeståndsgrundande, när dessa avstod från att, inom den rimliga tidsfrist som gemenskapen getts, ändra gemenskapslagstiftningen så, att den överensstämde med WTO-avtalen, efter det att det i ett utslag från DSB konstaterats att gemenskapslagstiftningen stred mot dessa avtal.
It is to be observed in that regard that the effects within the Community of provisions of an agreement concluded by the Community with nonmember States may not be determined without taking account of the international origin of the provisions in question.
Domstolen erinrar om att de verkningar som bestämmelser i ett avtal som ingåtts mellan gemenskapen och tredjeländer har i gemenskapen inte kan bestämmas utan att hänsyn tas till de aktuella bestämmelsernas internationella ursprung.
In conformity with the principles of public international law, Community institutions which have power to negotiate and conclude such an agreement are free to agree with the nonmember States concerned what effect the provisions of the agreement are to have in the internal legal order of the contracting parties.
Enligt folkrättens principer, står det gemenskapsinstitutionerna, som är behöriga att förhandla om och ingå avtal med tredjeländer, fritt att med dessa länder komma överens om de verkningar som avtalets bestämmelser ska ha inom de avtalsslutande parternas interna rättsordningar.
If that question has not been expressly dealt with in the agreement, it is the courts having jurisdiction in the matter and in particular the Court of Justice within the framework of its jurisdiction under the EC Treaty that have the task of deciding it, in the same
Om denna fråga inte har reglerats i avtalet ankommer det på de behöriga domstolarna och särskilt på EG-domstolen, inom ramen för dess behörighet enligt EG-fördraget, att avgöra frågan på samma sätt som den har att avgöra varje annan tolkningsfråga i samband med tillämpningen av avtalet inom
JUDGMENT OF 9. 9.
531, och domen i det ovannämnda målet Portugal mot rådet, punkt 34).