natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 31 of Framework Decision 2002/584 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States must be interpreted as referring only to the situation in which the European arrest warrant system is applicable, which is not the case where
Artikel 31 i rådets rambeslut 2002/584 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna ska tolkas så, att den endast avser de fall där systemet med en europisk arresteringsorder är tillämpligt. Detta är inte fallet när en framställning om utlämning
SANTESTEBAN GOICOECHEA a request for extradition relates to acts committed before a date specified by a Member State in a statement made pursuant to Article 32 of the framework decision.
SANTESTEBAN GOICOECHEA avser gärningar som begåtts före ett datum som angetts av en medlemsstat i ett uttalande enligt artikel 32 i rambeslutet.
(see para. 63, operative part 1)
(se punkt 63 och punkt 1 i domslutet)
Making conventions such as that convention relating to extradition between the Member States of the European Union applicable does not interfere with the European arrest warrant system laid down by the framework decision, since, in accordance with Article 31(1) of that decision, such a convention can be used only where the European arrest warrant system does not apply.
Tillämpningen av konventioner liknande nämnda konvention om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater påverkar nämligen inte systemet med en europeisk arresteringsorder enligt rambeslutet, eftersom det i artikel 31.1 däri föreskrivs att en sådan konvention inte är tillämplig annat än när systemet med en europeisk arresteringsorder inte är tillämpligt.
The purpose of making conventions in the field of extradition applicable after 1 January 2004 can therefore only be to improve the extradition system in circumstances in which the European arrest warrant system does not apply.
Om konventioner om utlämning tillämpas efter den 1 januari 2004 är syftet inget annat än att förbättra utlämningssystemet i fall där systemet med en europeisk arresteringsorder inte är tillämpligt.
(see paras 74, 75, 81, operative part 2)
(se punkterna 74, 75 och 81 samt punkt 2 i domslutet)
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-296/08 PPU
VIEW OF ADVOCATE GENERALKOKOTT of 6 August 2008 1
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKATJULIANE KOKOTT
I — Introduction belonging to another, the offence of changing car registration plates, and the offence of belonging to a terrorist organisation. 5
I — Inledning av annan tillhörigt motorfordon, utbyte av registreringsskylt (märkesförfalskning) samt medlemskap i en terroristorganisation. 5
Following an extradition request made by the Spanish authorities on 2 June 2008 under the Convention of 27 September 1996, 2Mr Ignacio Santesteban Goicoechea 3has been detained in France for the purpose of extradition. 4
Ignacio Santesteban Goicoechea 2 har nyligen, till följd av en begäran om utlämning som framställdes den 2 juni 2008 på grundval av konventionen av den 27 september 1996 3, blivit omhändertagen i Frankrike i avvaktan på utlämning. 4
It considers that the application by the French Republic of that convention could be contrary to the Framework Decision on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States 6(‘the Framework Decision’).
Den hänskjutande domstolen anser att en tillämpning av denna konvention av Republiken Frankrike skulle kunna strida mot rambeslutet om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna 6 och mot förfarandena för utlämning mellan medlemsstaterna (nedan kallat rambeslutet).
In those circumstances, it decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of the Framework Decision:
Mot denna bakgrund har Chambre d’instruction de la cour d’appel de Montpellier beslutat att vilandeförklara målet och till domstolen ställa följande frågor angående tolkningen av rambeslutet:
According to the information provided by the referring court, Mr Santesteban Goicoechea is a member of the terrorist organisation Euskadi Ta Askatasuna/Tierra Vasca y Libertad/Basque Land and Freedom (ETA).
Enligt de upplysningar som den hänskjutande domstolen har lämnat är Ignacio Santesteban Goicoechea medlem i terroristorganisationen Euskadi Ta Askata-suna/Tierra Vasca y Libertad/Basker-landet och friheten (ETA).
The offences he is accused of were committed on Spanish territory in February and March 1992.
De gärningar som han anklagas för begicks i Spanien i februari och mars 1992.
They are described as the storing of weapons, illegal possession of explosives, unlawful use of a motor vehicle
De har kvalificerats som förvaring av krigsmateriel, olovligt innehav av sprängmedel, olovligt brukande
‘(1) Does the failure of a Member State (in this case [the Kingdom of] Spain) to notify under Article 31(2) of the
2 — Eller enligt den promemoria som den berörde själv har inkommit med, Inaki Santesteban Goikoetxea.
2 — Convention drawn up on the basis of Article K.3 of the Treaty on European Union, relating to extradition between the Member States of the European Union (OJ 1996 C 313, p.
”1) Medför tillämpningen av uttrycket ”ersätta” i artikel 31 i rambeslutet … att en medlemsstat – i detta fall
3 — Or, according to the observations submitted by him, Inaki Santesteban Goikoetxea.
3 — Konvention om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater, ibland kallad Dublinkonventionen, upprättad på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen (EGT C 313, s. 12) (nedan kallad 1996 års konvention).
5 — It should be noted in passing that Mr Santesteban Goicoechea has just served a term of imprisonment in France for offences other than those for which his extradition is now sought by the Spanish authorities; this appears from the written replies of the French Government to questions put by the Court in the course of the present proceedings.
5 — Det bör i förbigående preciseras att Ignacio Santesteban Goicoechea nyligen har avtjänat ett fängelsestraff i Frankrike, vilket hade utdömts för andra brott än dem för vilka de spanska myndigheterna nu har begärt utlämning.
4 — Before the present extradition request, the Spanish authorities had already attempted on two occasions to lay hands on Mr Santesteban Goicoechea, but without success: a request for extradition made to the French authorities on 11 October 2000 was the subject of an unfavourable opinion of the Cour d’appel de Versailles (France) (judgment of 19 June 2001) on the ground that the offences of which he was accused were statute-barred under French law; a European arrest warrant of 31 March 2004 also failed to bring about Mr Santesteban Goicoechea’s extradition to Spain.
Detta framgår av de skriftliga svar som den franska regeringen har lämnat på de frågor som domstolen har ställt inom ramen för förevarande begäran om förhandsavgörande.
6 — Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 (OJ 2002 L 190, p. 1).
6 — Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 (EGT L 190, s. 1).
Framework Decision … its intention to continue to apply bilateral or multilateral agreements preclude, by reason of the word “replace” in Article 31 of that Framework Decision, that Member State from using with another Member State (in this case [the French Republic]), which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision, procedures other than that of the European arrest warrant?
Konungariket Spanien – som inte har lämnat någon underrättelse enligt artikel 31.2 i nämnda rambeslut angående bilaterala eller multilaterala avtal som de avser att fortsätta tillämpa inte kan tillämpa andra förfaranden än förfarandet med en europeisk arresteringsorder i förhållande till en medlemsstat – i detta fall Republiken Frankrike – som har gjort ett uttalande enligt artikel 32 i rambeslutet?
The admissibility of the reference must be assessed in the light of Article 234 EC and Article 35 EU.
Frågan huruvida förevarande begäran om förhandsavgörande kan upptas till sakprövning ska avgöras mot bakgrund av artiklarna 234 EG och 35 EU.
Two points principally should be distinguished here: first, whether the referring court is a ‘national court or tribunal’ as defined in the settled caselaw of the Court on references for preliminary rulings; 7and, second, whether that court is performing judicial functions rather than administrative functions in the present case. 8
Det ska i detta hänseende göras en åtskillnad mellan i huvudsak två frågor, nämligen dels huruvida den hänskjutande domstolen är en ”nationell domstol” i den mening som avses i domstolens fasta rättspraxis på området förhandsavgöranden, 7dels frågan huru- vida denna domstol i förevarande fall utövar domstolsfunktioner och inte en administrativ funktion. 8
(2) Do the provisos made by the executing Member State permit that State to apply a Convention of … 1996, which was thus prior to 1 January 2004, but entered into force in that executing State after that date of 1 January 2004 referred to in Article 32 of the Framework Decision?’
2) Om den föregående frågan ska besvaras nekande: Medför den verkställande statens förbehåll att denna stat kan tillämpa 1996 års konvention, som alltså ingicks före den 1 januari 2004 men inte trädde i kraft i den verkställande staten förrän efter det i artikel 32 i rambeslutet angivna datumet den 1 januari 2004?”
As regards the first point, there is no doubt that the indictment division of a French court of appeal hearing a request for extradition may be regarded as a ‘national court or tribunal’ within the meaning of the Treaty provisions governing the preliminary ruling procedure.
Vad avser den första frågan råder det inga tvivel om att chambre de l’instruction vid en fransk cour d’appel, vid vilken en begäran om utlämning gjorts, kan anses vara en ”nationell domstol” i den mening som avses i de bestämmelser i fördraget som gäller förförandet för förhandsavgörande.
According to the information on this point given by the French Government in its written observations, that chamber is a permanent body established by law, it consists of judges whose independence and security of tenure are guaranteed, it acts in accordance with a compulsory inter partes procedure, and it applies rules of law.
Enligt de förklaringar som den franska regeringen har gett i sina skriftliga yttranden i detta avseende är nämnda chambre ett permanent organ som inrättats enligt lag. Det utgörs av domare vars självständighet och oavsättlighet är garanterade och det fullgör sina uppgifter inom ramen för ett obligatoriskt och kontradiktoriskt förfarande och tillämpar rättsregler.
Since the only reason why Mr Santesteban Goicoechea was currently being detained by the French authorities was the extradition request made by the Spanish authorities, the referring court requested, and the Third Chamber of the Court decided, that the present case should be dealt with under the urgent preliminary ruling procedure (Article 104b of the Rules of Procedure).
Eftersom den enda grunden för de franska myndigheternas frihetsberövande av Ignacio Santesteban Goicoechea är den begäran om utlämning som de spanska myndigheterna har gjort, har den hänskjutande domstolen begärt, och domstolens tredje avdelning beslutat, att förevarande mål ska handläggas enligt ett förfarande för brådskande mål (artikel 104b i domstolens rättegångsregler).
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU will not be possible for the person sought to be extradited, and he will be automatically released.
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-296/08 PPU kan den berörda personen inte utlämnas och vederbörande ska då friges ex officio.
As regards the second point, one might indeed wonder whether the extradition procedure in which the indictment division of the court of appeal is involved is really judicial in nature.
Beträffande den andra frågan skulle man visserligen kunna fråga sig huruvida det utlämningsförfarande genom vilket Chambre de l’instruction de la cour d’appel verkligen är av rättskipningskaraktär.
The French Conseil d’État has in the past held that this is an administrative function, not a judicial function, as understood in French law.
Franska Conseil d’Etat har tidigare ansett att det enligt fransk rätt rör sig om en administrativ funktion och inte en domstolsfunktion.
9Such an assessment under national law cannot, however, decide the question whether the national court is performing a judicial function as understood in Community law.
9 En sådan bedömning enligt nationell rätt kan emellertid inte ligga till grund för avgörandet av frågan huruvida den hänskjutande domstolen har en domstolsfunktion enligt gemenskapsrätten.
More generally, it should not be overlooked that the various national extradition procedures, including moreover those introduced in order to implement the Framework Decision, often provide in one way or another for an administrative authority to be involved, 10 as with the procedure applicable in this case in France.
Mer allmänt ska det fästas vikt vid den omständigheten att det enligt olika nationella utlämningsförfaranden, vilka för övrigt inbegriper sådana som har införts för att genomföra rambeslutet, ofta på ett eller annat sätt föreskrivs ett ingripande av en administrativ myndighet, 10 i likhet med det förfarande som tillämpas i förevarande fall i Frankrike.
Too restrictive an interpretation of the criteria governing the admissibility of references for preliminary rulings might risk blocking access to the Court in such cases, and consequently jeopardising the uniform interpretation of the Framework Decision.
En överdrivet restriktiv tolkning av kriterierna för upptagande till sakprövning av begäran om förhandsavgöranden skulle riskera att i sådana fall hindra möjligheten till prövning av EG-domstolen och följaktligen äventyra en enhetlig tolkning av rambeslutet.
It follows that the Framework Decision cannot be used to oppose the application of the national rules on extradition.
Den franska regeringen har med rätta påpekat att det rör sig om en tvist som Chambre de l’instruction de la Cour d’appel de Montpellier ska avgöra.
Consequently, one might wonder whether the Court’s answer in this case will serve any purpose.
Denna tvist är mellan åklagarmyndigheten och den person som begäran om utlämning avser.
Nevertheless, the jurisdiction of the indictment division of the court of appeal extends to making an entirely independent assessment, in an inter partes procedure, of the lawfulness of the extradition sought.
Det ankommer emellertid på Chambre de l’instruction de la cour d’appel att helt självständigt och inom ramen för ett kontradiktoriskt förfarande bedöma huruvida den begärda utlämningen är laglig.
If its opinion is unfavourable to extradition, it
Om den domstolen motsätter sig utlämningen
10 — For German law, see for example the description in the judgment in Case C-66/08 Kozlowski [2008] ECR I-6041, paragraphs 14 and 15.
10 — Beträffande tysk rätt, se bland annat beskrivningen i dom av den 17 juli 2008 i mål C-66/08, Kozlowski (REG 2008, s. I-6041), punkterna 14 och 15.
In that case, the Court did not cast doubt on the judicial nature of the procedure before the referring German court.
I det sistnämnda målet ifrågasatte inte domstolen att förfarandet vid den tyska hänskjutande domstolen var av dömande karaktär.
SANTESTEBAN GOICOECHEA are essentially based on the following considerations: displaced only in exceptional circumstances.
SANTESTEBAN GOICOECHEA konvention grundar sig i huvudsak på följande omständigheter:
That is the case where it is quite obvious that the interpretation of European Union law sought by those questions bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
i undantagsfall. Ett sådant fall är när det uppenbart framgår att den efterfrågade tolkningen av de av Europeiska unionens bestämmelser som avses i dessa frågor inte har något samband med verkligheten eller föremålet för tvisten vid den nationella domstolen eller när frågorna är hypotetiska eller domstolen inte har fått de upplysningar om de faktiska omständigheterna och rättsreglerna som krävs för att kunna ge ett användbart svar på tolkningsfrågorna.
Except in such cases, the Court is in principle bound to give a ruling on questions relating to the interpretation of the acts referred to in Article 35(1) EU.
Med undantag för sådana situationer, har domstolen i princip en skyldighet att besvara frågorna angående tolkningen av de rättsakter som avses i artikel 35.1 EU 11.
11 In fact, the Court’s answer, in particular with respect to the interpretation of French law consistently with European Union law, is not obviously irrelevant.
Det är inte a priori uppenbart uteslutet att domstolens svar bland annat beträffande den direktivkonforma tolkningen av den franska lagstiftningen är användbart.
For all those reasons, the reference for a preliminary ruling must be declared admissible.
Av samtliga dessa skäl bör förevarande begäran om förhandsavgörande upptas till sakprövning.
— second, the French Republic has stated, pursuant to Article 32 of the Framework Decision, that it will continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 not in accordance with the arrest warrant system but in accordance with the extradition system applicable before 1 January 2004.
— För det andra har Republiken Frankrike i enlighet med artikel 32 i rambeslutet förklarat att den kommer att fortsätta att behandla framställningar om utlämning som gäller gärningar som begåtts före den 1 november 1993 inte enligt arresteringsordern, utan enligt det utlämningssystem som gällde före den 1 januari 2004.
However, the 1996 Convention has been applicable in France only from 1 July 2005.
1996 års konvention började dock tillämpas i Frankrike först från och med den 1 juli 2005.
The national court’s doubts as to the applicability of the 1996 Convention
11 — Dom av den 16 juni 2005 i mål C-105/03, Pupino (REG 2005, s. I-5285), punkt 30.
In those circumstances, there might prove to be a ‘lacuna’ in the extradition system applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain in relation to acts, such as those at issue in the main proceedings, committed before 1 November 1993.
Mot denna bakgrund skulle det kunna visa sig att det finns en ”lucka” i det utlämningssystem som tillämpas mellan Republiken Frankrike och Konungariket Spanien när det gäller sådana gärningar som dem som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, som begåtts före den 1 november 1993.
The two questions referred for a preliminary ruling seek to clarify whether or not such a lacuna exists.
De båda tolkningsfrågorna har till syfte att få klarhet i huruvida en sådan lucka föreligger.
However, that general rule has exceptions, which are set out in Articles 31(2) and (3) and 32 of the Framework Decision.
Det förekommer emellertid undantag från nämnda allmänna regel, vilka föreskrivs i artiklarna 31.2, 31.3 och 32 i rambeslutet.
In particular, Member States are free to exclude the application of the European arrest warrant procedure in relation to requests for extradition for acts committed before a date to be specified (third to sixth sentences of Article 32 of the Framework Decision).
I synnerhet har medlemsstaterna frihet att inte tillämpa förfarandet för en europeisk arresteringsorder på framställningar genom vilka utlämning begärs för gärningar som begåtts före en viss angiven tidpunkt (artikel 32 tredje–sjätte meningarna i rambeslutet).
Thus the French Republic stated that it would continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 in accordance with the system of extradition applicable before 1 January 2004.
Republiken Frankrike har såtillvida förklarat sin avsikt att fortsätta att behandla framställningar som avser gärningar som begåtts före den 1 november 1993 enligt det utlämningssystem som gällde före den 1 januari 2004.
As the acts of which Mr Santesteban Goicoechea is accused were committed in 1992, the present request for extradition submitted by the Kingdom of Spain will therefore have to be dealt with by the French Republic in accordance with the system applicable before 1 January 2004, not in accordance with the European arrest warrant procedure.
Eftersom de gärningar som åtalet mot Ignacio Santesteban Goicoechea avser begicks år 1992 ska Republiken Frankrike således behandla förevarande begäran om utlämning enligt det system som gällde före den 1 januari 2004 och inte enligt förfarandet för en europeisk arresteringsorder.
By its first question the referring court seeks essentially to know whether Article 31(1) of the Framework Decision prohibits a request for extradition from being dealt with in accordance with the rules laid down by an international convention, where the requesting Member State has not notified its intention to apply that international convention under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision, although the executing Member State has for its part excluded the application of the European arrest warrant procedure by a statement under Article 32 of the Framework Decision.
Den hänskjutande domstolen har genom sin första tolkningsfråga i huvudsak önskat få klarhet i huruvida artikel 31.1 i rambeslutet förbjuder behandling av en begäran om utlämning enligt de regler som föreskrivs i en internationell konvention när den medlemsstat som framställt begäran inte i den mening som avses i artikel 31.2 fjärde stycket i rambeslutet har lämnat någon underrättelse om sin avsikt att tillämpa nämnda internationella konvention, medan den verkställande medlemsstaten för sin del genom ett uttalande enligt artikel 32 i rambeslutet har uteslutit tillämpning av förfarandet för en europeisk arresteringsorder.
It remains to be examined, however, whether the application of that earlier system requires, in addition to the statement of the executing Member State (the French Republic) under Article 32 of the Framework Decision, a notification by the requesting Member State (the Kingdom of Spain) under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision.
Det återstår emellertid att undersöka huruvida tillämpningen av detta tidigare system utöver ett uttalande av den verkställande medlemsstaten (Republiken Frankrike) enligt artikel 32 i rambeslutet även kräver en underrättelse från den begärande medlemsstaten (Konungariket Spanien) med stöd av artikel 31.2 fjärde stycket i rambeslutet.
It should be emphasised, at the outset, that requests for extradition received as from 1 January 2004 are in principle governed by the European arrest warrant procedure.
Det ska genast påpekas att de framställningar om utlämning som inkommit från och med den 1 januari 2004 i princip styrs av förfarandet för en europeisk arresteringsorder.
12That is the general rule laid down by the second sentence of Article 32 of the Framework Decision.
12 Detta är den allmänna regel som fastställts i artikel 32 andra meningen i rambeslutet.
It follows that a request for extradition such as that made by the Kingdom of Spain on 2 June 2008 should in principle be dealt with under the European arrest warrant procedure. 13
Härav följer att en sådan begäran om utlämning som den som Konungariket Spanien framställde den 2 juni 2008 i princip ska behandlas enligt reglerna för förfarandet för en europeisk arresteringsorder. 13
12 — The Framework Decision thus applies to requests for extradition relating to acts prior to its entry into force.
12 — Rambeslutet kan således tillämpas på begäran om utlämning som gäller gärningar som begåtts innan det trädde i kraft.
13 — It may be noted that a European arrest warrant had been issued against Mr Santesteban Goicoechea in 2004.
13 — Det bör erinras om att en europeisk arresteringsorder hade utfärdats år 2004 avseende Ignacio Santesteban Goicoechea.