natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regaids non-discriminatory measures (i.e. those applied to nationals and other EU investors alike), they are permitted in so far as they are based on a set of objective and stable criteria which have been made public and can be justified on imperative requirements in the general interest.
Vad gäller de åtgärder som inte är diskriminerande (dvs. som tillämpas på både inländska och utländska investerare), är dessa tillåtna i den utsträckning de bygger på objektiva, bestående och offentliggjorda kriterier och är motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset.
In all cases, the principle of proportionality has to be respected.'
Under alla omständigheter måste proportionalitetsprincipen respekteras."
Even though the rules in issue may not give rise to unequal treatment, they are liable to impede the acquisition of shaies in the undertakings concerned and to dissuade investors in other Member States from investing in the capital of those undertakings.
leda till att investerare från andra medlemsstater avstår från att göra placeringar i dessa företag.
They are therefore liable, as a result, to rendei the free movement of capital illusory (see, in that regard, Joined Cases C-163/94, C-165/94 and C-250/94 Sanz de Lera and Others [1995], paragraph 25, and Case C-302/97 Konle [1999], paragraph 44).
Därmed riskerar bestämmelsen att göra den fria rörligheten för kapital illusorisk (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 december 1995 i de förenade målen C163/94, C-165/94 och C-250/94, Sanz de Lera m.fl., punkt 25, och av den 1 juni 1999 i mål C302/97, Konle, punkt 44).
As legaids the prohibition precluding investors from other Member States from acquiring more than a given number of shares in certain Portuguese undertakings, it is common ground -and, moieovei, not disputed by the Portuguese Government — that this involves unequal treatment of nationals of other Member States and restricts the free movement of capital.
medlemsstaters medborgare, vilken inskränker den fria rörligheten för kapital.
The Portuguese Government does not plead any justification in that regard.
Den portugisiska regeringen har inte åberopat några skäl för denna inskränkning.
However, it argues that it has undertaken, as a mattei of policy, not to use the powers conferred on it by the provisions in issue and that, by virtue of the direct effect and primacy of Community law, those provisions must in any event be interpreted as referring solely to investors who are not Community nationals.
Den har emellertid framhållit att den gjorde en politisk utfästelse att inte utnyttja de befogenheter som den har enligt bestämmelserna och att de aktuella bestämmelserna hur som helst, med anledning av gemenskapsrättens direkta effekt samt företräde, skall tolkas som om de endast avser investerare som inte kommer från gemenskapen.
In those circumstances, the rules in issue must be regarded as a restriction on the movement of capital within the meaning of Article 73b of the Tieaty.
Under dessa omständigheter finner domstolen att bestämmelsen i fråga utgör en restriktion för kapitalrörelser i den mening som avses i artikel 73b i fördraget.
It is therefore necessary to consider whether, and on what basis, that restriction may be justified.
Därmed har domstolen att ta ställning till om och under vilka villkor restriktionen kan anses vara motiverad.
That argument cannot be accepted.
Detta argument av den portugisiska regeringen kan inte godtas.
The Court has consistently held that the incompatibility of provisions of national law with provisions of the Treaty, even those directly applicable, can be definitively eliminated only by means of binding domestic provisions having the same legal force as those which require to be amended.
Enligt fast rättspraxis kan nationella bestämmelsers oförenlighet med gemenskapsrättsliga bestämmelser, även direkt tillämpliga sådana, slutgiltigt avhjälpas endast genom tvingande nationella bestämmelser med samma rättsliga dignitet som de bestämmelser som skall ändras.
As is also apparent from the 1997 Communication, it is undeniable that, depending on the circumstances, certain concerns may justify the retention by Member States of a degree of influence within undertakings that were initially public and subsequently privatised, where those undertakings aie active in fields involving the provision of services in the public interest oi stiategic services (see today's judgments in Case C-483/99 Commission ν France, paragraph 43, and Case C-503/99 Commission ν Belgium, paragraph 43).
Såsom framgår av meddelandet från 1997 kan medlemsstaternas farhågor under vissa omständigheter motivera att dessa behåller ett visst inflytande över privata företag som tidigare varit offentliga när dessa företag tillhandahåller tjänster av allmänt eller strategiskt intresse (se dom av den 4 juni 2002 i mål C-483/99, kommissionen mot Frankrike, REG 2002, s. I0000, punkt 43, och i mål C-503/99, kommissionen mot Belgien, punkt 43).
Consequently, as regards the prohibition precluding investors from other Member States from acquiring more than a given number of shares in certain Portuguese undertakings, non­compliance with Article 73b of the Tieaty is established.
Vad gäller kravet på förhandstillstånd av Republiken Portugal vid förvärv av aktier vars värde överstiger en viss nivå i vissa portugisiska företag har den portugisiska regeringen medgett att de inskränkningar som den aktuella bestämmelsen ger upphov till i princip faller inom tillämpningsområdet för reglerna om fri rörlighet för kapital.
Howevei, those concerns cannot entitle Member States to plead their own systems of property ownership, referred to in Article 222 of the Tieaty, by way of justification foi obstacles, resulting from privileges attaching to their position as shareholder in a privatised undertaking, to the exercise of the freedoms provided for by the Treaty.
Ovannämnda farhågor ger emellertid inte medlemsstaterna rätt att åberopa sina egendomsordningar, i den mening som avses i artikel 222 i fördraget, till stöd för inskränkningar i de friheter som stadgas i fördraget när inskränkningarna är ett resultat av att medlemsstatens aktieinnehav i ett privat företag är förbundet med privilegier.
As is apparent from the Court's case-law (Konle, cited above, paragraph 38), that article does not have the effect of exempting the Member States' systems of property ownership from the fundamental rules of the Treaty.
Såsom framgår av domstolens rättspraxis (domen i det ovannämnda målet Konle, punkt 38) undantar inte nämnda artikel medlemsstaternas egendomsordningar från fördragets grundläggande bestämmelser.
They do not therefore involve any discriminatory or particularly restrictive treatment of nationals of other Member States.
Förbudet syftar inte enbart till att eliminera skillnader i behandlingen av aktörer på finansmarknaden, vilka har sin grund i aktörernas nationalitet.
The free movement of capital, as a fundamental principle of the Treaty, may be restricted only by national rules which are justified by reasons referred to in Article 73d(l) of the Treaty or by overriding requirements of the general interest and which are applicable to all persons and undertakings pursuing an activity in the territory of the host Member State. Furthermore, in
Trots att det inte görs någon skillnad på ekonomiska aktörer från olika medlemsstater i den aktuella bestämmelsen kan den utgöra ett hinder för förvärv av aktier i berörda företag och
That argument cannot be accepted. Article 73b of the Treaty lays down a general prohibition on restrictions on the movement of capital between Member States.
Den fria rörligheten för kapital, som är en grundläggande princip i fördraget, kan endast inskränkas genom en nationell regel som motiveras av hänsyn som avses i artikel 73d.l i fördraget eller av tvingande hänsyn till allmänintresset, som gäller för alla fysiska eller juridiska personer som utövar verksamhet på värdmedlemsstatens territorium.
That prohibition goes beyond the mere elimination of unequal treatment, on grounds of nationality, as between operators on the financial markets.
För att vara motiverad skall den nationella regeln dessutom vara ägnad att säkerställa att det eftersträvade målet uppnås och den skall, för att uppfylla proportionalitetskravet, inte gå utöver vad som är
interests cannot constitute a valid justification for restrictions on the fundamental freedom concerned.
nödvändigt för att uppnå detta mål (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Sanz de Lera m.fl., punkt 23, och dom av den 14 mars 2000 i mål C-54/99, Église de Scientologie, punkt 18).
order to be so justified, the national legislation must be suitable for securing the objective which it pursues and must not go beyond what is necessary in oidei to attain it, so as to accoid with the principle of proportionality (see, to that effect, Sanz de Lera, cited above, paragraph 23, and Case C­54/99 Église de Scientologie [2000], paragraph 18).
och moderniseringen av och ökandet av effektiviteten hos produktionsmedlen. Sådana intressen utgör inte godtagbara skäl för att inskränka den grundläggande frihet som det är fråga om.
Consequently, as regards the obligation to obtain prior authorisation from the Portuguese Republic for the acquisition of a holding in certain Portuguese undertakings in excess of a specified level, non­compliance with Article 73b of the Treaty is established.
Det är därmed styrkt att kravet på förhandstillstånd av Republiken Portugal vid förvärv av aktier till ett värde överstigande en viss nivå i vissa portugisiska företag strider mot artikel 73b i fördraget.
Articles 52, 56, 58 and 221 of the Treaty
Artiklarna 52, 56, 58 och 221 i fördraget
The Commission also seeks a declaration of failure to comply with Articles 52, 56,58 and 221 of the Treaty, namely the Treaty rules regarding freedom of establishment, in so fai as they concern undertakings.
Kommissionen har också yrkat att domstolen skall fastställa att Republiken Portugal har åsidosatt artiklarna 52,56,58 och 221 i fördraget, nämligen bestämmelserna häri som rör etableringsrätten i den mån som de gäller företag.
As regards a scheme of prior administrative authorisation of the kind at issue in the present case, the Court has previously held that such a scheme must be proportionate to the aim pursued, inasmuch as the same objective could not be attained by less restrictive measuies, in particular a system of declarations ex post facto (see, to that effect, Sanz de Lera, paragraphs 23 to 28; Konle, paragraph 44; and Case C­205/99 Analt and Others [2001], paragraph 35).
Domstolen har redan slagit fast att när det är fråga om ett system i vilket föregående myndighetstillstånd krävs, vilket är fallet med det aktuella systemet, måste detta krav stå i proportion till det uppställda målet på så sätt att målet inte skulle kunna uppnås genom åtgärder med mindre begränsande verkan, bland annat genom införandet av ett deklarationssystem a posteriori (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Sanz de Lera m.fl., punkterna 23—28, i det ovannämnda målet Konle, punkt 44, och dom av den 20 februari 2001 i mål C-205/99, Analir m.fl., punkt 35).
Such a scheme must be based on objective, non­discriminatory criteria which are known in advance to the undertakings concerned, and all persons affected by a restrictive measure of that type must have a legal remedy available to them (Analir, cited above, paragraph 38).
Ett sådant system måste vara grundat på objektiva kriterier som inte är diskriminerande och de berörda företagen måste i förväg känna till dessa kriterier. Dessutom måste alla som berörs av en åtgärd med begränsande verkan av denna typ ha möjlighet att få åtgärden överprövad (dom i det ovannämnda målet Analir m.fl., punkt 38).
To the extent that the legislation in issue involves restrictions on freedom of establishment, such restrictions are a direct consequence of the obstacles to the free movement of capital considered above, to which they are inextricably linked.
Det skall noteras att i den mån bestämmelserna i fråga ger upphov till inskränkningar i etableringsfriheten följer dessa inskränkningar direkt av de hinder för den fria rörligheten för kapital som domstolen behandlat ovan och från vilka inskränkningarna inte kan skiljas.
Consequently, since an infringement of Article 73b of the Treaty has been established, there is no need for a separate examination of the measures at issue in the light of the Treaty rules concerning freedom of establishment.
Eftersom domstolen redan har fastställt att artikel 73b i fördraget har åsidosatts är det inte nödvändigt att särskilt pröva huruvida de aktuella åtgärderna överensstämmer med bestämmelserna i fördraget om etableringsfrihet.
Articles 221 and 231 of the Act of Accession
Artiklarna 221 och 231 i anslutningsakten
The Commission also seeks a declaration that the adoption and maintenance in force of the legislation in issue constitutes a failure to comply with Articles 221 and 231 of the Act of Accession.
Kommissionen har också yrkat att domstolen skall fastställa att antagandet och bibehållandet av de aktuella bestämmelserna strider mot artiklarna 221 och 231 i anslutningsakten.
However, it does not indicate in the grounds of its application what that failure is alleged to consist of.
Kommissionen har emellertid inte i grunderna för sin talan angett på vilket sätt Republiken Portugal har åsidosatt dessa bestämmelser.
It is settled case­law that economic grounds can never serve as justification for obstacles prohibited by the Treaty (see, as regards the free movement of goods, Case C­265/95 Commission ν France [1997], paragraph 62, and, in relation to freedom to provide services, Case C­398/95 SETTG [1997], paragraph 23).
Det är klarlagt att man med dessa bestämmelser i anslutningsakten inrättade ett övergångssystem för direkta investeringar som upphörde att gälla den 31 december 1989.
It is clear that those provisions of the Act of Accession establish, in relation to direct investments, a transitional regime which came to an end on 31 December 1989.
Vad gäller skyddandet av Republiken Portugals ekonomiska intressen skall det erinras om att en medlemsstats allmänna ekonomiska intressen, bortsett från de fall som räknas upp i artikel 73d.l i fördraget, vilka bland annat rör skattelagstiftning, inte motiverar att undantag görs från huvudregeln.
Since all of the national rules in issue were adopted after that date, they cannot be said to infringe a transitional regime which has ceased to have any effect.
Detta resonemang gäller också för de finanspolitiska syftena i artikel 3 i lag nr 11/90 samt för syftena som har åberopats av den portugisiska regeringen i den förevarande processen, nämligen valet av en lämplig samarbetspartner, stärkandet av konkurrensstrukturen på den aktuella marknaden
Orders the Portuguese Republic to pay the costs'
Republiken Portugal skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 3 July 2001.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 3 juli 2001.
- declare that, by enacting and maintaining in force Article 13(3) of Law No 11/90 of 5 April 1990, the framework law on privatisation, and the Decreelaws enacted in implementation thereof, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 43 EC and 56 EC;
Han föreslog att domstolen skulle förklara att Republiken Portugal genom att anta och vidmakthålla bestämmelserna i artikel 13.3 i lag nr 11/90 av den 5 april 1990, ramlag om privatiseringar, samt i de lagdekret genom vilka den genomförs, har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 43 EG och 56 EG, i övrigt skulle ogilla talan,
- order the parties to bear their own costs; and in Cases C-483/99 and C-503/99,
— skulle förplikta parterna att bära sina egna rättegångskostnader, och i målen C-483/99 och C-503/99,
- order the Commission to pay the costs.'
— skulle förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
(Failure by a Member State to fulfil its obligations —Articles 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) — Rights attaching to the golden share held by the French Republic in Société Nationale Elf-Aquitaine) (Full Court)
"Fördragsbrott - Artikel 52 i EG-fördraget (nu artikel 43 EG i ändrad lydelse) och artikel 73b i EG-fördraget (nu artikel 56 EG) — Rättigheter förbundna med Republiken Frankrikes särskilda aktie i det statliga bolaget Elf-Aquitaine" (domstolen i plenum) av de ovan nämnda transaktionerna eller för underkännande av desamma.
By applications received at the Court Registry on 13, 22 and 27 June 2000 respectively, the Kingdom of Spain, the Kingdom of Denmark and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland sought leave to intervene in the case in support of the form of order sought by the French Republic.
Konungariket Spanien, Konungariket Danmark och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har, genom ansökningar som inkom till domstolens kansli den 13, den 22 respektive den 27 juni 2000, ansökt om att få intervenera i målet till stöd för Republiken Frankrikes yrkanden.
By orders of the President of the Court of 4, 7 and 12 July 2000 respectively, those Member States were granted leave to intervene.
Genom beslut av domstolens ordförande av den 4, den 7 och den 12 juli 2000 tilläts dessa medlemsstater att intervenera.
By letter of 6 April 2001, the Kingdom of Denmark withdrew its intervention.
I en skrivelse av den 6 april 2001 återtog Konungariket Danmark sin ansökan.
(a) any direct or indirect shareholding by a natural or legal person, acting alone or in conjunction with others, which exceeds the ceiling of one tenth, one fifth or one third of the capital of, or voting rights in, the company must first be approved by the Minister for Economic Affairs (Article 2(1) of the Decree);
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 21 december 1999, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 52 (nu artikel 43 EG i ändrad lydelse) till 58 i EG-fördraget (nu artikel 48 EG) samt artikel 73b i EG-fördraget (nu artikel 56 EG) genom att bibehålla artikel 2 första och tredje styckena i dekret nr 93-1298 av den 13 december 1993, genom vilket en särskild aktie i det statliga bolaget Elf-Aquitaine inrättades till förmån för franska staten, och enligt vilket franska statens särskilda aktie är förbunden med följande rättigheter:
By letter of 15 May 1998 the Commission issued a formal notice to the French Government in which it claimed that certain provisions of the French legislation regarding the acquisition of shares in privatised companies were incompatible with Community law.
I en formell underrättelse av den 15 maj 1998 informerade kommissionen den franska regeringen om att vissa bestämmelser i den franska lagstiftningen avseende förvärv av aktier i privata företag stred mot gemenskapsrätten.
(b) the right to oppose any decision to transfer or use as security the assets listed in the annex to the Decree — the assets in question being the majority of the capital of four subsidiaries of the parent company, namely Elf-Aquitaine Production, Elf-Antar France, Elf-Gabon SA and Elf-Congo SA (Article 2(3) of the Decree),
a) allt direkt eller indirekt innehav från en fysisk eller juridisk persons sida, ensam eller samordnat med annan, av andelar överstigande de övre gränsvärdena om en tiondel, en femtedel eller en tredjedel av företagets kapital eller rösträtt vid bolagsstämman måste först godkännas av ekonomiministern (artikel 2 första stycket i dekretet),
By letter of 31 July 1998 the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry replied that, in his view, the provisions of the Treaty do not preclude Member States from ensuring continuity of their energy supplies.
Ministern med ansvar för ekonomi-, finans- och industrifrågor svarade kommissionen i en skrivelse av den 31 juli 1998 att enligt hans mening hindrar inte fördragets bestämmelser medlemsstater från att vidta åtgärder för att trygga landets energiförsörjning.
However, he stated that he was willing to amend certain aspects of the legislation concerned, in consultation with the Commission.
Han förklarade sig emellertid villig att samordnat med kommissionen ändra vissa punkter i den aktuella lagstiftningen.
and by failing to lay down sufficiently precise and objective criteria for approval of, or opposition to, the abovementioned operations, the French Republic has failed to comply with its obligations under Articles 52 (now, after amendment, Article 43 EC) to 58 of the EC Treaty (now Article 48
b) beslut om överlåtelse eller pantsättning av tillgångarna enligt bilagan till dekretet, nämligen majoriteten av kapitalet för bolagets fyra dotterbolag Elf-Aquitaine Production, Elf-Antar France, Elf-Gabon SA och Elf-Congo SA (artikel 2 tredje stycket i dekretet), kan underkännas, och genom att inte ha stadgat om tillräckligt precisa och objektiva kriterier för godkännande
The Commission took the view that the arguments and proposals for amendments put
Kommissionen fann den franska regeringens argument och förslag till ändringar otillfredsställande och sände därför
Point 9 of the 1997 Communication is worded as follows: forward by the French Government were unsatisfactory, and therefore sent a reasoned opinion to the French Republic on 18 January 1999, calling on it to comply with that opinion within a period of two months.
den 18 januari 1999 ett motiverat yttrande till den franska regeringen i vilket den uppmanades att rätta sig efter yttrandet inom två månader.
The French Government replied to the reasoned opinion by letter of 11 February 1999, accompanied by a draft decree amending Decree No 93-1298.
I en skrivelse av den 11 februari 1999, åtföljd av ett förslag till ändring av dekret nr 93-1298, besvarade den franska regeringen det motiverade yttrandet.
That draft stated that the authorisation of the Minister for Economic Affairs provided for in Article 2(1) of the decree would henceforth be required only where the exceeding limits 'might threaten to disrupt France's supplies of petroleum products'.
Enligt förslaget skulle ekonomiministerns godkännande enligt artikel 2 första stycket i dekretet fortsättningsvis endast krävas för de fall där överstigandet av det aktuella gränsvärdet "var av sådan art att Frankrikes fortsatta försörjning av petroleumprodukter kunde anses vara hotad".
'The analysis undertaken above concerning measures having a restrictive character on intraCommunity investment has concluded that discriminatory measures (i.e. those applied exclusively to investors from another EU Member State) would be considered as incompatible with Articles 73b and 52 of the Treaty governing the free movement of capital and the right of establishment unless covered by one of the exceptions of the Treaty.
"Av denna undersökning av åtgärder med restriktiv karaktär för gemenskapsinterna investeringar följer att diskriminerande åtgärder (dvs. som endast tillämpas på investerare från en annan medlemsstat inom EU) skall bedömas som oförenliga med artiklarna 73b och 52 i fördraget om fri rörlighet för kapital respektive etableringsrätt, om de inte omfattas av en av undantagsbestämmelserna i fördraget.
As regards non-discriminatory measuies (i.e. those applied to nationals and othei EU investors alike), they are permitted in so far as they are based on a set of objective and stable criteria which have been made public and can be justified on imperative requirements in the general interest.
Vad gäller de åtgärder som inte är diskriminerande (dvs. som tillämpas på både inländska och utländska investerare), är dessa tillåtna i den utsträckning de bygger på objektiva, bestående och offentliggjorda kriterier och är motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset.