natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• the United Nations High Commissioner for Human Rights willpresent an annual progress report to the UN General Assemblyand to the UN Commission on Human Rights on theimplementation of the provisions agreed in Durban,
FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter kommer årligen att lägga fram en lägesrapport för FN:s generalförsamling och FN:s kommission för de mänskligarättigheterna om genomförandet av de åtgärder man enades om i Durban.
After months of delay due to differences of opinion about theprecise wording of what was agreed in Durban, the finaldocuments were published on 2 February 2002 and endorsed by aresolution of the Third Committee of the UN General Assemblyon 26 February 2002.
Efter flera månaders försening på grund av meningsskiljaktigheter om den exaktalydelsen av det man enats om i Durban offentliggjordes slutdokumenten den 2 februari2002 och godkändes genom en resolution i FN:s generalförsamlings tredje utskottden 26 februari 2002.
The documents will represent the futureyardstick and guiding principle for measures against racism andxenophobia at national, regional and international level.
De kommer att utgöra en framtida måttstock och vägledandeprincip för åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet på nationell, regional ochinternationell nivå.
The European Community and its Member States are stronglycommitted to ensuring the full and effective implementation ofthe Declaration and Program of Action adopted at the Conference.
Europeiska unionen och dess medlemsstater är fast beslutna attgarantera ett fullständigt och effektivt genomförande av den förklaring och dethandlingsprogram som antogs vid konferensen.
The Member States of the European Union have already begun implementing what wasagreed in Durban.
Europeiska unionens medlemsstater har redan börjat genomföra vad man enades om i Durban.
A first experts' meeting took place on 27 to 28 February 2002 – in linewith the preparatory conference at the level of the Council of Europe.
Ettförsta expertmöte ägde rum den 27–28 februari 2002 – i samband med den förberedandekonferensen på Europarådsnivå.
Here the governmentsof the Member States of the Council of Europe exchanged views about measures alreadytaken and yet to be taken at national and regional level.
I detta sammanhang diskuterade regeringarna i Europarådetsmedlemsstater de åtgärder som redan vidtagits och sådana som ännu inte genomförts på nationelloch regional nivå.
The European Union contributed EUR 1,5 million to support the participation of NGOs in the NGO Forum and the conference itself through the Office of the High Commissioner for Human Rights.
Europeiska unionen bidrog via FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter med1,5 miljoner euro som stöd till de ickestatliga organisationernas deltagande i forumet föricke-statliga organisationer och själva konferensen.
The EU considers thatthe input of the NGOs in the process was useful on the whole as NGOs are essential partnersand play a vital role in the fight against racism.
EU anser att de ickestatliga organisationernas bidrag till processen på det hela taget var nyttigt, eftersom sådanaorganisationer är viktiga partner och spelar en betydelsefull roll i kampen mot rasismen.
(d) United Nations Special Session on Children, New York, 8 to 10 May 2002After two years of preparations the UN Special Session on Children drew to a close in theearly hours of 11 May 2002 with the unanimous adoption of the final document "A World Fitfor Children".
d)Förenta nationernas extra session om barn i New York den 8–10 maj 2002Efter två år av förberedelser avslutades FN:s extra session om barn tidigt på morgonenden 11 maj 2002 med att slutdokumentet "En värld för barnen" enhälligt godkändes.
Some 180 government delegations, 69 Heads of State and Government, Vice-Presidents and"Royals", 250 parliamentarians and, for the first time in the history of the United Nations,some 400 child delegates had taken part.
Omkring 180 regeringsdelegationer, 69 stats- och regeringschefer, vicepresidenter och"kungligheter", 250 parlamentariker och, för första gången i Förenta nationernas historia, cirka 400barndelegater hade deltagit.
During the Special Session a large number of panels were held, from a Security Council Meeting on Children and Armed Conflict and the Religious Leaders Symposium to themeeting of Mayors of Child Friendly Cities.
Under extrasessionen hölls ett stort antal paneldiskussioner, från ett möte i säkerhetsrådet om barnoch väpnade konflikter och de religiösa ledarnas symposium till mötet mellan borgmästare ibarnvänliga städer.
The participation of children was an all-time first in the history of the United Nations and,along with the close involvement of civil society, a special priority of the EU.
Barn deltog för första gången i Förenta nationernas möten och detta, liksom ett nära samarbete meddet civila samhället, var något som EU särskilt prioriterade.
At the openingof the Special Session, two child delegates presented the assembled Heads of State and Government with the results of and calls from the Children's Forum, held in New York from5 to 7 May without the involvement of adults.
Vid extrasessionens öppnande föreladetvå barndelegater de församlade stats- och regeringscheferna resultaten och uppmaningarna från detbarnforum som hölls i New York den 5–7 maj utan deltagande av vuxna.
The final document is clear and precise in nature.
Slutdokumentet är klart och koncist.
It is the fruit of an exceptionally difficultnegotiation process, which only ended after a veritable marathon of negotiations under thechairmanship of the representative of the Western Group in the organisation committee,Ambassador Schumacher (Germany), shortly after the scheduled close of the summit.
Det är resultatet av en utomordentligt svår förhandlingsprocesssom endast kunde slutföras efter verkliga maratonförhandlingar under ledning av västländernasföreträdare i organisationskommittén, ambassadör Schumacher (Tyskland), strax före toppmötetsplanerade avslutning.
Duringthese negotiations, the EU came down strongly and successfully on the side of the UNConvention on the Rights of the Child.
Under förhandlingarna stödde EU kraftfullt och framgångsrikt FN:s konvention om barnets rättigheter.
Swedish Ambassador Hammarberg worked from thebeginning to reach agreement on the reference to the Convention and the Spanish Presidencyundertook lengthy negotiations with the US (the only country not to have ratified the Convention) and others to address the differences with regard to this and other issues. Theseefforts are reflected in the clear "rights-based" approach throughout the text.
Sveriges ambassadör Thomas Hammarberg verkade redanfrån början för att en överenskommelse skulle nås om hänvisningen till konventionen och detspanska ordförandeskapet genomförde långvariga förhandlingar med bland annat USA (det endaland som inte ratificerat konventionen) för att lösa åsiktsskillnaderna i denna och andra frågor.Dessa ansträngningar återspeglas i den tydliga "rättighetsbaserade strategi" som förespråkas överallti texten.
This is the maindifference to the concluding document of the 1990 World Summit for Children.
Detta är den viktigaste skillnaden jämfört med slutdokumentet från 1990 årsvärldstoppmöte för barn.
Back then,children's wellbeing was still a guideline for improving children's lives, and while the 1989UN Convention on the Rights of the Child was mentioned, only a tenuous link wasestablished between the two approaches of wellbeing and rights.
Då var barnens välbefinnande fortfarande en riktlinje för att förbättrabarnens liv, och även om man nämnde FN:s konvention om barnets rättigheter från år 1989 gjordesdet endast en svag koppling mellan välbefinnande- och rättighetsstrategierna.
A further success of the EU is that it was able to include an explicit reference to the deathpenalty (for minors at the time of perpetration) of a kind not found in any other document ofthis type.
Ytterligare en framgång för EU var att det i detta uttryckligen hänvisas till dödsstraffet (för demsom är underåriga när brottet begås), något som saknar motsvarighet i andra dokument av dettaslag.
The key goals in the concluding document "A World Fit for Children":
Följande är de viktigaste målen i slutdokumentet "En värld för barnen":
• reduce the under-five mortality rate by 33% by 2010 and 66% by2015,
Minska dödligheten för barn under fem år med 33 % till 2010 och med 66 % till 2015.
• lower the maternal mortality ratio by 75% by 2015,
Minska dödligheten i barnsäng med 75 % till 2015.
• improve hygiene and access to safe drinking water,
Förbättra hygienen och tillgången till säkert dricksvatten.
• increase primary school enrolment to 90% by 2010,
Öka deltagandet i primärskoleundervisningen till 90 % till 2010.
• guarantee gender equality in education for girls and boys by2015,
Garantera lika möjligheter till utbildning för pojkar och flickor till 2015.
• protect children from violence, abuse, neglect and sexualexploitation,
Skydda barn från våld, övergrepp, försummelse och sexuellt utnyttjande.
• eliminate child labour,
Avskaffa barnarbete.
• reduce the number of children infected with the HIV virus by50% by 2010.
Halvera antalet barn som bär på hiv-viruset till 2010.
With these objectives, the international community reaffirmed the aims of the Millennium Declaration.
Med dessa målsättningar bekräftade det internationella samfundet på nytt målen imillenniedeklarationen.
Nevertheless, by expressly including children in industrialised countries (issuessuch as violence against children, social injustice, lack of equal opportunities, insufficientaccess to education, environmental pollution), the Action Plan goes beyond the remit of the Millennium Declaration.
Genom att uttryckligen inkludera barn i de industrialiserade länderna(frågor som våld mot barn, sociala orättvisor, brist på jämställdhet, otillräcklig tillgång tillutbildning, miljöföroreningar) går handlingsprogrammet emellertid längre änmillenniedeklarationen.
The regional Preparatory Conference of European and Central Asian countries for the Special Session was held in Berlin from 16 to 18 May 2001 on the invitation of the governments ofthe Federal Republic of Germany and Bosnia and Herzegovina (cf. last year's EU Human Rights Report).
Den regionala förberedande konferensen för länder i Europa och Centralasien inför extrasessionenhölls i Berlin den 16–18 maj 2001 på inbjudan av regeringarna i Förbundsrepubliken Tyskland samt Bosnien och Hercegovina (se föregående årsrapport om de mänskliga rättigheterna)
(e)The Second World Assembly on Ageing 2002The United Nations General Assembly decided, at its 54th session, to convene a Second World Assembly on Ageing, which took place in Madrid (8-12 April) to be devoted to the overall review of the outcome of the first World Assembly 57
e)Den andra världskonferensen om åldrandefrågor 2002Vid sin 54:e session beslutade FN:s generalförsamling att sammankalla en andra världskonferensom åldrandefrågor som ägde rum i Madrid (den 8−12 april) för att göra en fullständig genomgångav resultaten av den första Världskonferensen.57 Efter en vecka av intensivt förhandlande avslutadesden med att konferensen antog den politiska förklaringen och det internationellahandlingsprogrammet från Madrid för åldrandefrågor.
Both documents provide the International Community with a longterm strategy on Ageing for the twentyfirst century, as a response tothe challenges and opportunities inherent to current and future population ageing.
Båda dokumenten ger det internationellasamfundet en långsiktig strategi för åldrandefrågor inför det 21:a århundradet för att möta deutmaningar och möjligheter som en äldre befolkning medför både i dag och i framtiden.
The EU, aware of the importance to include ageing as a core item in the international agenda,was actively involved both in the Commission for Social Development that served as thepreparatory committee and in the Assembly itself. The Commission contributed to the Second World Assembly on Ageing with the Communication "Europe's response to World
EU, som är medvetet om vikten av att åldrandefrågor förs upp som en huvudpunkt på deninternationella dagordningen, deltog aktivt både i Kommissionen för social utveckling, somfungerade som förberedande kommitté, och i själva konferensen.
Ageing. Promoting economic and social progress in an ageing world" 58
Kommissionen bidrog till denandra världskonferensen om åldrandefrågor med meddelandet "Europas reaktion på åldrandet ivärlden – Att främja ekonomiska och sociala framsteg i en värld med en allt äldre befolkning".58
162 Government Delegations took part in the Assembly, together with representatives ofintergovernmental organisations, UN specialised agencies, other UN agencies and NGOs,which participated as observers.
I konferensen deltog 162 regeringsdelegationer, och företrädare för mellanstatliga organisationer,FN:s fackorgan och andra FN-organ, och ickestatliga organisationer var närvarande somobservatörer.
After a week of intense negotiations, the Assembly adopted its main outcome documents – a Political Declaration and the Madrid International Plan of Action, 2002 – which commitgovernments to act to meet the challenge of population ageing and provide the worldpolicy-makers with a set of 117 concrete recommendations, covering three main priorities:older persons and development, advancing health and wellbeing into old age, and ensuringenabling and supportive environments. Both documents set out the blueprint for aninternational response to the opportunities and challenges of population ageing in the twentyfirst century and the promotion of the concept of a "society for all ages" – the main theme ofthe event.
Efter en veckas intensivt förhandlande antog konferensen sina viktigaste dokument om resultatet −en politisk förklaring och det internationella handlingsprogrammet från Madrid för åldrandefrågor2002 − enligt vilka regeringarna åtar sig att möta de utmaningar som en åldrande befolkninginnebär och världens beslutsfattare ges 117 konkreta rekommendationer som omfattartre prioriterade huvudinriktningar, nämligen äldre personer och utveckling, bevarad hälsa ochbevarat välbefinnande under ålderdomen samt garanteri och möjliggörande av stödjande miljöer.I båda dokumenten skisseras en internationell strategi för inför det 21:a århundradet för att möta de utmaningar och möjligheter som en äldre befolkning medför och förordas ett samhälle för allaåldrar − huvudtemat för arrangemanget.
The First World Assembly on Ageing was held in Vienna, 26 July – 6 August 1982.COM(2002) 143 final of 18 March 2002.
Den första världskonferensen om åldrandefrågor ägde rum i Wien den 26 juli–6 augusti 1982.KOM(2002) 143 slutlig av den 18 mars 2002.
In order to implement the Madrid Plan of Action, the European Union underlines theimportance of adopting regional strategies, which take into consideration the particularities ofeach region.
För att genomföra handlingsprogrammet från Madrid understryker Europeiska unionen att det ärviktigt att fastställa regionala strategier där man tar hänsyn till de särskilda förhållandena i varjeregion.
To this end, a Ministerial Conference on Ageing, organised by the United Nations Economic Commission for Europe (UNECE), was scheduled to take place in Berlinin September 2002.
I detta syfte planerades en ministerkonferens äga rum om åldrande i Berlin iseptember 2002, anordnad av FN:s ekonomiska kommission för Europa, ECE.
(f)International Consultative Conference on School Education in relation to Freedomof Religion or Belief, Tolerance and Nondiscrimination The International Consultative Conference on School Education in relation to Freedom of Religion or Belief, Tolerance and Nondiscrimination which took place in Madrid from 23 to25 November 2001 was organised by the UN Special Rapporteur on the question of Freedomof Religion and Belief, Mr Abdelfattah Amor, in cooperation with the Government of Spainand attended by representatives of governments, NGOs, international organisations andreligious communities.
f)Internationella rådgivande konferensen om skolutbildning och religions- eller trosfrihet,tolerans och icke-diskriminering Den 23–25 november 2001 anordnade FN:s särskilda rapportör för frågan om religions- ochtrosfrihet, Abdelfattah Amor, i samarbete med Spaniens regering en internationell rådgivandekonferens i Madrid om skolutbildning och religions- eller trosfrihet, tolerans ochicke-diskriminering med deltagande av företrädare för regeringar, ickestatliga organisationer,internationella organisationer och religiösa samfund. Konferensen sammanföll med 20-årsdagen avgeneralförsamlingens antagande av deklarationen om avskaffande av alla slag av intolerans ochdiskriminering på grund av religion eller tro, och anföranden hölls av bl.a.
The purpose of the conference was to formulate a strategy of prevention of intolerance, and adocument on the question of Freedom of Religion and Belief, Tolerance and Nondiscrimination was adopted.
Syftet med konferensen var att utforma en strategi för att förhindra intolerans, och den antog ettdokument om religions- och trosfrihet, tolerans och icke-diskriminering.
Drafting sessions were open to all delegates who attended theconference and the text of the Madrid Declaration was adopted by consensus on 25 November2001.
Redigeringsmötena varöppna för alla konferensdeltagare, och Madriddeklarationen antogs med konsensusden 25 november 2001.
The Declaration, inter alia, underlines the need to promote, through education, the respect forfreedom of religion or belief, the responsibility of States to promote educational policiesaimed at strengthening the promotion and protection of human rights.
I deklarationen betonas bl.a. behovet av att genom utbildning öka respekten för religions- ochtrosfriheten samt staternas ansvar när det gäller att verka för en utbildningspolitik som syftar till attstärka främjandet och skyddet av de mänskliga rättigheterna.
It also encourages States to improve ways and means of training teachers and to disseminate and exchangeinformation and material in the field of freedom of religion and belief as well as todisseminate best practices, and invites organisations and specialised agencies of the UN tocontribute to the promotion and protection of freedom of religion or belief.
Staterna uppmanas också att förbättralärarutbildningen och sprida och utbyta information och material om religions- och trosfrihet samtatt sprida bästa metoder, och FN:s fackorgan och andra organisationer uppmanas att bidra till attfrämja och skydda religions- och trosfriheten.
The Declarationconcludes by inviting all States, civil society and the international community to promote theprinciples, objectives and recommendations of the Madrid Conference.
Deklarationen avslutas med en uppmaning till allastater, det civila samhället och det internationella samfundet att främja principerna, målen ochrekommendationerna från Madridkonferensen.
The EU has always been very supportive of the idea of establishing a permanent internationalcriminal court to deal with the most serious crimes of international concern, namely genocide,crimes against humanity and war crimes.
EU har alltid varit mycket positivt till förslaget att inrätta en permanent internationellbrottmålsdomstol för att ta upp de allvarligaste brotten av internationellt intresse, nämligenfolkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser.
Consequently, it has promoted the ratification andimplementation of the Rome Statute of 1998 creating such an International Criminal Court(ICC).
Följaktligen har EU verkat för att Romstadgan av 1998 om inrättande av en sådan internationell brottmålsdomstol skulle ratificerasoch genomföras.
During 2001 and 2002 the EU was particularly active in this regard.
Under 2001 och 2002 var Europeiska unionen särskilt aktiv på detta område.
On 11 June 2001, the Council adopted a Common Position setting out the basic principles of its policy to promotethe creation of the ICC.
Den 11 juni 2001antog rådet en gemensam ståndpunkt om de grundläggande principerna i dess strategi för att främjainrättandet av den internationella brottmålsdomstolen.
This Common Position was revised on 20 June 2002 in order toupdate and develop it.
Denna gemensamma ståndpunkt revideradesden 20 juni 2002 i syfte att uppdatera och utveckla den.
Virtually all associated countries have aligned themselves with the
Nästan alla associerade länder har anslutitsig till den gemensamma ståndpunkten och den senare reviderade versionen59.
Furthermore, on 15 May 2002, following a recommendation of the European Parliament, adetailed Action Plan was finalised in order to develop the Common Position regarding theinternal coordination of the EU on this matter, the promotion of wider ratification andimplementation of the Statute as well as measures for the effective establishment of the ICC.
Den 15 maj 2002 avslutades vidare, enligt en rekommendation från Europaparlamentet,utformningen av en detaljerad handlingsplan för utarbetandet av den gemensamma ståndpunktenom EU:s interna samordning av denna fråga, främjandet av ytterligare ratificeringar och en bredaretillämpning av stadgan samt åtgärder för att se till att den internationella brottmålsdomstolenfaktiskt inrättas.
All EU Member States and most associated countries have now ratified the ICC Statute.Thanks to a large extent to EU activities in this direction, the required number of ratificationsfor the entry into force of the Statute (60) was reached on 11 April 2002 and the Statuteentered into force on 1 July 2002.
Alla EU:s medlemsstater och flertalet associerade länder har nu ratificerat stadgan om deninternationella brottmålsdomstolen. I hög grad tack vare EU:s insatser uppnåddes den 11 april 2002det nödvändiga antalet ratificeringar för att stadgan skulle träda i kraft (60) och den trädde i kraftden 1 juli 2002.
As of 30 June 2002, a total of (74) States had ratified oracceded to the Statute.
Den 30 juni 2002 hade sammanlagt 74 stater ratificerat eller anslutit sig till stadgan.
In addition to engaging in diplomatic démarches and political dialogue with third countries orgroups of countries for this purpose, the EU has provided financial support under the European Initiative for Democracy and Human Rights to NGOs for the organisation ofregional or subregional conferences or seminars in various parts of the world in order topromote the ratification of the Statute as well as its implementation through the provision oftechnical assistance.
Förutom diplomatiska åtgärder och politisk dialog med tredje länder eller grupper av länder i dettasyfte har EU gett ekonomiskt stöd under Europeiskt initiativ för demokrati och mänskligarättigheter till ickestatliga organisationer för anordnandet av regionala och subregionalakonferenser eller seminarier i olika delar av världen för att främja ratificeringen av stadgan samtdess genomförande genom tillhandahållande av tekniskt bistånd.
The revision of the Common Position on the International Criminal Court is enclosed as Annex 17.
Den reviderade gemensamma ståndpunkten om den internationella brottmålsdomstolenbifogas (bilaga 17).
A call for proposals for NGO projects dealing with the fight against impunity and thepromotion of international justice was launched at the end of April 2002.
En inbjudan att lämna förslag till projekt inom ickestatliga organisationer för att ta itu med kampenmot straffrihet och främja internationell rättvisa sändes ut i slutet av april 2002.
It covered grantfinancing for projects promoting the development of a universal criminal jurisdiction and, inparticular, the establishment of the International Criminal Court, and the ongoing activities ofthe ad hoc Criminal Tribunals for the Former Yugoslavia and for Rwanda.
Den omfattadebidragsfinansiering för projekt som främjar utvecklingen av en universell behörighet i brottmål ochi synnerhet upprättandet av den internationella brottmålsdomstolen och den pågående verksamhetenvid ad hoc-tribunalerna för f.d. Jugoslavien och för Rwanda.