natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In June 1997,the complainant had already lodged a complaint with the European Ombudsman alleging maladministration in the project (592/97/PD)21.
Den klagande ingav redan i juni 1997 ett klagomål till Europeiska ombudsmannen och hävdade att det förekommit administrativa missförhållanden i projektet(592/97/PD)21.
Decision on complaint457/2001/OV againstthe European Commission
Beslut i klagomål457/2001/OV mot Europeiska kommissionen
The present complaint concerns the payments,which should be made by the Commissionto the ECOS Ouverture Programme.
Det aktuella klagomålet avser betalningar som kommissionen skulle ha gjort till ECOSOutreach-program.
It is the latter which subsequently pays the municipality of Zutphen,the leading partner of the project in question.
Det är den senare som därefter betalar kommunen Zutphen,ledandepartner i det aktuella projektet.
The case was closed on 16 April 1999.
Ärendet avslutades den 16 april 1999.
No maladministration was found by the Ombudsman,because the Commission had admitted the malfunctioning of the project and had apologised for it. The Commission hadequally indicated that further measures had been taken to improve the smooth working of the project.
Ombudsmannen hade inte funnit några fall av administrativa missförhållanden eftersom kommissionen hade medgett att projektet fungerat dåligt och bett om ursäkt för det.Kommissionen hade dessutom angett att ytterligare åtgärder hade vidtagits för att garantera att projektet skullefungera smidigt.
The decision can be consulted on the Ombudsman’s Website http://www.euroombudsman.eu.int.
Beslutet står att läsa på ombudsmannens webbplats http://www.euroombudsman.eu.int
The complaint relates to a projectentitled Tartu which is carried out within the ECOS-Ouverture Energy Programme(Energy II contract) and is co-financed by the European Regional Development Fund(ERDF).
_BAR_ 2001 genomförs inom ramen för programmet ECOS-Outreach Energy (Energy II-avtalet) ochsamfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERDF).
It concerns a cooperation project between the cities of Zutphen,Deventer,Dronten (in the Netherlands),Uppsala (Sweden) and Tartu (Estonia).
Projektet avser ettsamarbetsprojekt mellan städerna Zutphen,Deventer,Dronten (i Nederländerna),Uppsala(i Sverige) och Tartu (i Estland).
The complainant isthe project promoter under this programme.
Den klagande är projektets kontaktperson förprogrammet.
The Energy II contract was concluded in 1998between the Commission and the Council of European Municipalities and Regions(CEMR) and the Glasgow City Council (GCC) (the management organisations) who inturn had a contract with the Tartu project,also concluded in 1998.
Energy II-avtalet ingicks 1998 mellan kommissionen och Europeiska samarbetsmyndigheten för kommuner och regionala myndigheter (CEMR) och Glasgowskommunstyrelse (GCC) (förvaltande organisationer) som i sin tur hade ett avtal med Tartuprojektet, som även ingicks 1998.
The Commission points out that this complaint is the second one lodged about the project Tartu with a view to a contract concluded in 1995 between the same parties as above.
Kommissionen påpekar att detta klagomål är det andra som lämnats in om projektet Tartuavseende det avtal som ingicks 1995 mellan samma parter som ovan.
Inthe first complaint,the Commission was accused of maladministration.
I det första klagomålet anklagades kommissionen för administrativt missförhållande.
The Ombudsmanhowever considered that there was no maladministration.
Ombudsmannenansåg emellertid inte att det förelåg något fall av administrativt missförhållande.
Following the contract concluded in 1995,the Commission granted an extension to certain Energy projects that wished to continue (i.e. the Energy II contract).
Efter det avtal som ingicks 1995 beviljade kommissionen en förlängning till vissa Energy-projekt som önskade fortsätta (dvs. Energy II-avtalet).
Tartu was one of theprojects for which an extension was requested.
Tartu var ett av de projektsom anhöll om förlängning.
In this (second) complaint,the complainant argues that the European Commission hasfailed to pay the final section of the project,for an amount of 2,749.
I detta (andra) klagomål hävdade den klagande att Europeiska kommissionen har underlåtit att betala den sista delen av projektet,totalt 2 749 euro.
Further to its request,the Commission already informed the complainant in detail about the reasons forthe non-payment.
På begäran av den klagandehade kommissionen redan utförligt informerat den klagande om anledningarna till denuteblivna betalningen.
The key elements indicated in the Commission’s letter of 3 April 2001are the following:
De viktigaste inslagen i kommissionens brev av den 3 april 2001 ärsom följer:
As already indicated above,the contract of the Commission with regard to the ECOS-Ouverture Energy II Programme has been concluded with CEMR and GCC.
Som redan angetts ovan har kommissionens avtal avseende ECOS-Outreach Energy II-programmet ingåtts med CEMR och GCC.
These bodiesmanage the programme according to the contractual rules.
Dessa organ förvaltar programmet i enlighetmed de regler som anges i avtalet.
Payments from the Commission are made directly to these bodies and not to the individual promoters of projects.
Betalningar från kommissionen görs direkt till dessaorgan och inte till de enskilda projektansvariga.
It is the task of CEMR and GCC to make the payments including the final one,ifjustified by incurred eligible expenditure,to project promoters.
Det är CEMR:s och GCC:s uppgift attgöra utbetalningarna,inklusive den sista utbetalningen,under förutsättning att den motiveras av bidragsberättigade kostnader,till de projektansvariga.
It follows from there that the complainant cannot claim any payment directly from the Commission, but must claim payment from the management bodies.
Följaktligen kan den klagande inte kräva någon betalning direkt från kommissionen,utanmåste kräva betalning från de förvaltande organen.
The complainant also pointed out that the project was a success andthat there was an excellent collaboration between the local authorities and the population.
En tysk underleverantör drog sig till och med ur projektet på grund av attdet var omöjligt att samarbeta med kommissionen.
In a telephone conversation with the Ombudsman services on 26 October 2001,the complainant indicated that the amount of 2,749 had finally been paid on 24 October2001.
I ett telefonsamtal med ombudsmannens enheter den 26 oktober 2001 uppgav denklagande att beloppet 2 749 euro slutligen hade betalats ut den 24 oktober 2001.
The complainant was satisfied with this concrete result.
Denklagande förklarade sig vara nöjd med detta konkreta resultat.
However he insisted on the fact that he was very dissatisfied in general with the delays and the whole organisation ofthe programme by the responsible Commission services.
Han insisterade emellertidpå att han var allmänt missnöjd med förseningarna och med hela programmets handhavande från de ansvariga inom kommissionen.
He therefore indicated that the Ombudsman should investigate the way the programme is led by the Commission.
Han hävdade därför att ombudsmannenborde utreda det sätt på vilket programmet leds av kommissionen.
The claim for the payment of the final section of the project
Kravet på utbetalning för sista delen av projektet
1.1The complainant claims that the Commission should pay the final section of the project,namely an amount of 2,749 in accordance with the complainant’s letter to the Commission dated 19 February 2001.
1.1Den klagande hävdade att kommissionen borde betala den sista delen av projektet,nämligen 2 749 euro i enlighet med den klagandes brev till kommissionen daterat den 19februari 2001.
1.2The Commission stated that the contract with regard to the ECOS-Ouverture Energy II Programme had been concluded with the Council of European Municipalities and Regions (CEMR) and the Glasgow City Council (GCC) and that it is these bodies thatmanage the programme and should make the payments to the complainant.
1.2Kommissionen å sin sida hävdade att avtalet som avsåg ECOS-Outreach Energy II-programmet hade ingåtts med Europeiska samarbetsmyndigheten för kommuner ochregionala myndigheter (CEMR) och Glasgows kommunstyrelse (GCC) och att det vardessa organ som förvaltade programmet och som därför skulle göra utbetalningarna tillden klagande.
Thecomplainant cannot claim any direct payment from the Commission itself.
Den klagande kunde inte kräva någon direkt betalning från kommissionen.
1.3The Ombudsman notes that in the framework of the ECOS-Ouverture Programme,the financial contributions are first paid by the Commission to the bodies with whom the Commission concluded a contract further to the call for proposals.
1.3Ombudsmannen konstaterar att inom ramen för ECOS-Outreach-programmet betalasde ekonomiska bidragen först av kommissionen till de organ med vilka kommissioneningått ett avtal efter ett upphandlingsförfarande.
It is subsequently thatthese bodies – who in fact constitute the financial intermediaries – transfer the amounts tothe final beneficiaries of the project.
Det är först därefter som dessa organ –som i själva verket fungerar som finansiella mellanhänder – överför beloppen till projektets slutmottagare.
In the present case,the Commission had thus to paythe contributions to the CEMR and the GCC who in turn had to pay the sums to thecomplainant.
I det här aktuella fallet skulle kommissionen därför betala bidragen till CEMR och GCC som sedan i sin tur skulle betala beloppen till den klagande.
1.4From the complainant’s observations and the telephone conversation with the officeof the European Ombudsman,it appears that the complainant has finally obtained,on 24
1.4Av klagandens kommentarer och telefonsamtalet med Europeiska ombudsmannenskansli framgår att den klagande slutligen,den 24 oktober 2001,erhållit det uteståendebeloppet 2 749 euro.
October 2001,the payment of the outstanding amount of 2,749.
Ombudsmannen avslutar därför ärendet.
The complainant,since 1986 a pensioner of the European Investment Bank,lodged acomplaint with the European Ombudsman in June 1999 concerning the Bank’s decision toabolish the special conversion rates and to pay his pension in Euro instead of in pound sterling.
Den klagande,som 1986 pensionerade sig från Europeiska investeringsbanken,lämnadein ett klagomål till Europeiska ombudsmannen i juni 1999 om bankens beslut att avskaffaden särskilda omräkningskursen och betala hans pension i euro i stället för i brittiska pund.
THE INVESTMENTBANK’S ABOLITIONOF THE SPECIALCONVERSIONRATES
INVESTERINGSBAN-KENS AVSKAFFANDEAVDE SÄRSKILDAOMRÄKNINGSKURS-ERNA
The Bank had since 1982,applied a special conversion rate to allow for differences inliving costs in different Member States.
Banken hade sedan 1982 tillämpat en särskild omräkningskurs för att ta hänsyn till skillnaderna i levnadskostnader mellan de olika medlemsstaterna.
According to the complainant,the Bank haddecided to abandon this system and to introduce a new system allowing for payments in Euro only.
Enligt den klagande hadebanken beslutat att överge detta system och att införa ett nytt system som enbart medgavutbetalningar i euro.
For pensioners,a transitional period of three years starting on 1 January 1999was foreseen.
För pensionärer infördes en övergångsperiod på tre år med början den1 januari 1999.
The complainant stated that already in the first year,the system had resultedin a loss of 14% for UK pensioners.
Den klagande påstod att systemet redan under det första året hade medförten förlust på 14 procent för pensionärer i Förenade kungariket.
By 1 January 2001,the loss could be as much as 35%.
Den 1 januari 2001 skulleförlusten kunna uppgå till så mycket som 35 procent.
The complainant put forward that a similar living bonus based on location is paid topensioners from other Community institutions.
Den klagande framhöll att ett liknande tillägg baserat på bostadsort betalas till pensionärerfrån andra gemenskapsinstitutioner.
There were no proposals from any otherinstitution to abolish the system,thus only pensioners from the Bank were affected.
Det förekom inga förslag från några andra institutioner om att avskaffa systemet,så därför påverkades enbart bankens pensionärer.
Thecomplainant referred to the so-called “Vademecum for EIB Pensionholders”which statedthat:
Denklagande hänvisade till handboken för EIB:s pensionärer (“Vademecum for EIBPensionholders”),där det sägs:
“If you have chosen the currency of your country of residence,your pension will automatically be calculated on the basis of the special conversion rate decided by the Councilof the European Communities whenever this is more favourable than the average in Brussels”
“Om du har valt valutan i det land där du är bosatt kommer din pension automatiskt attberäknas på grundval av den särskilda omräkningskurs som beslutats av Europeiska unionens råd om denna kurs är fördelaktigare än den genomsnittliga kursen i Bryssel”
The complainant therefore believed that the Bank was obliged to continue indemnifyingits pensioners in accordance with its undertaking mentioned in the Vademecum.
Den klagande antog därför att banken var skyldig att fortsätta ersätta sina pensionärer ienlighet med det åtagande som görs i handboken.
Thecomplainant had tried for six months to convince the Bank of this without success.
Den klagande hade förgäves försöktövertyga banken om detta under sex månader.
In summary,the complainant thus alleged that the Bank decided to abolish the old pensionsystem unilaterally,although all the other institutions continued their system of compensation.
Sammanfattningsvis påstod den klagande att banken ensidigt beslutat att avskaffa detgamla pensionssystemet trots att samtliga övriga institutioner fortsatte med sitt kompensationssystem.
According to the complainant,this resulted in a loss for pensioners resident in the UK.
Enligt den klagande medförde detta en förlust för de pensionärer som varbosatta i Förenade kungariket.
The complainant also referred to the provisions in the so-called “Vademecum for EIBPensionholders”.
Den klagande hänvisade också till reglerna i handboken för EIB:s pensionärer (“Vademecum for EIB Pensionholders”).
The complainant claimed that the decision resulting in the cut of pensions paid by the Bank should be reversed or at least suspended until an agreed solution had been found.
Den klagande krävde att beslutet som resulterat i en sänkning av de pensioner som betalades ut av banken skulle upphävas eller åtminstone skjutas upp till dess en överenskommelse hade träffats.
In 1982,the Bank introduced a system under which active staff members were permittedto receive part of their salary in a currency other than BEF/LUF at a conversion rate morefavourable than the market exchange rate.
1982 införde banken ett system enligt vilket aktiva anställda kunde få en del av sin lön iannan valuta än BEF/LUF till en omräkningskurs som var förmånligare än marknadensväxelkurs.
The special conversion rates were also appliedto payments of benefits under the Bank’s pension scheme when the beneficiary chosepayment in the currency of his place of residence rather than in BEF/LUF.
De särskilda omräkningskurserna tillämpades även på utbetalning av förmånerenligt bankens pensionssystem när mottagaren valde att få betalt i bosättningslandetsvaluta i stället för i BEF/LUF.
The special conversion rates were calculated on the “weightings”established by the Community institutions for the conversion of the remuneration paid to Community officials assigned to serve in countries other than Belgium and Luxembourg.
Den särskilda omräkningskursen beräknades utifrån de ”viktningar”som bestämts avgemenskapens institutioner för omräkning av de ersättningar som betalades ut till gemenskapens tjänstemän vid tjänstgöring i andra länder än Belgien och Luxemburg.
In 1982,members of the staff were permitted to receive up to 35% of their salary in a currency otherthan BEF/LUF.
1982 vardet tillåtet för de anställda att erhålla upp till 35 procent av sin lön i annan valuta än BEF/LUF.
In 1996,the amount was reduced to 16% of the salary for transfers to the Member State of origin and up to 35% upon providing supporting documentation ofeligible personal expenditure in another Member State.
1996 minskades andelen till 16 procent av lönen för överföringar till vederbörandes bosättningsland och upp till 35 procent mot uppvisande av handlingar som styrktebehöriga personliga omkostnader i annan medlemsstat.
Pensioners could benefit from the special conversion rates for the entire amount of theirpensions and each month the more favourable of either the market rate or the specialconversion rate was applied.
Pensionärer kunde komma i åtnjutande av den särskilda omräkningskursen för helapensionsbeloppet och varje månad tillämpades det som var mest förmånligt av antingenmarknadskursen eller den särskilda omräkningskursen.
The Bank underlined that both for active staff and forpensioners,the benefit of the special conversion rates was introduced and maintained bythe Bank as a unilateral measure and was never incorporated in the Bank’s Staff Regulations or in the individual employment contracts.
Banken underströk att såväl för deaktiva anställda som för pensionärerna hade banken infört och bibehållit de särskildaomräkningskurserna som en ensidig åtgärd och att den aldrig införts i bankens personalföreskrifter eller i individuella anställningskontrakt.
The existence of the specialconversion rates was mentioned in the “Vademecum for EIB Pensionholders”,a purelyinformative and legally non-binding leaflet distributed to members of staff upon departurefrom the Bank.
Förekomsten av de särskilda omräkningskurserna nämndes i handboken för EIB:s pensionärer (“Vademecum for EIBPensionholders”),en rent informativ broschyr som inte var rättsligt bindande och somdelades ut till bankens anställda när de lämnar banken.
In June 1998,after consultation with the College of Staff Representatives and with the Pensioners’ Association, the Bank announced that the system of special conversion rateswould be terminated as of 1 January 1999 following the introduction of the Euro,whichwould also be the currency in which the Bank would pay its staff.
I juni 1998 efter samråd med de anställdas företrädare och med pensionärsföreningen tillkännagav banken att systemet med särskilda omräkningskurser skulle avslutas per den 1januari 1999 efter övergången till euro,vilket även skulle bli den valuta i vilken bankenskulle betala sina anställda.
The decision to introduce the Euro as the currency of denomination and payment of staff salaries and pensionswas taken by the Bank’s Board of Directors in June 1998.
Beslutet att införa euro som valuta för utbetalning av deanställdas löner och pensioner togs av bankens styrelse i juni 1998.
At the same time,the Bank’s Management Committee took the decision to terminate the system of special conversionrates since the conversion rates for the Member States participating in the Monetary Unionwere to be fixed by the Council on 31 December 1998 (Council Regulation 2866/98). Thesystem could therefore not be applied to these currencies from 1 January 1999.
Samtidigt fattadebankens förvaltningskommitté beslutet att avsluta systemet med särskilda omräkningskurser eftersom omräkningskurserna för de medlemsstater som deltog i valutaunionen skulle bestämmas av rådet den 31 december 1998 (rådets förordning 2866/98).Systemet kunde därför inte tillämpas på dessa valutor från den 1 januari 1999.
Ongrounds of equal treatment and fairness towards all staff,the special conversion rates werealso terminated in relation to the currencies of the Member States which were not part ofthe Monetary Union.
På grundvalav principerna om lika och rättvis behandling av alla anställda avslutades också systemetmed särskilda omräkningskurser för valutorna för de medlemsstater som inte deltog i valutaunionen.
This decision was endorsed by the Bank’s Board of Directors in February 1999.
Detta beslut bekräftades av bankens styrelse i februari 1999.
The abolition of the special conversion rates was communicated to bothactive staff and pensioners through an information bulletin delivered individually to staff
Vad gäller pensionärerna beslutade bankens förvaltningsstyrelse att gradvis fasa utförmånen med den särskilda omräkningskursen över en treårsperiod.
The members thereby challenged the legality of the Bank’s decision.According to the Bank,since the special conversion rates for active staff and forpensioners are interlinked,the outcome of the pending court case may also have implications for the Bank’s pensioners.
_BAR_ 2001 ningskurserna för de aktiva anställda och för pensionärerna är sammankopplade kanutslaget i det anhängiggjorda målet enligt banken få betydelse för bankens pensionärer.
As regards the situation of the pensioners in particular,the Bank also informed the Ombudsman that a conciliation procedure was initiated by the complainant and some otherpensioners from the United Kingdom.
När det gällde pensionärernas situation informerade banken också ombudsmannen om attett förlikningsförfarande hade inletts av den klagande och ytterligare några pensionärerfrån Förenade kungariket.
A Conciliation Board as foreseen by Article 41 (2)of the bank’s Staff Regulations was formed and gave its recommendations on 30 July1999. The Bank’s Management Committee decided not to adopt the measures suggestedby the Conciliation Board but instead offered two supplementary benefits to the pension-holders,namely to compensate to a certain limit for the impact of the unexpected sharprise of certain currencies outside the Euro such as the British pound sterling against the Euro and,secondly,to offer a one-off lump sum of social contribution.
En förlikningskommitté bildades i enlighet med artikel 41.2 ibankens personalföreskrifter och den lämnade sina rekommendationer den 30 juli 1999.Bankens förvaltningskommitté beslutade att inte vidta de åtgärder som föreslogs av förlikningskommittén utan erbjöd i stället pensionärerna två ytterligare förmåner,nämligen atti viss mån kompensera dem för effekterna av den oväntat kraftiga kursuppgången för vissavalutor utanför eurozonen,t.ex. det brittiska pundet och,för det andra,att erbjuda ettengångsbelopp som ett socialt bidrag.
The group of British pensioners did subsequently express their disappointment with the Management Committee’s proposal.
Gruppen av brittiska pensionärer uttryckte däreftersitt missnöje med förvaltningskommitténs förslag.
However,discussions were still ongoing in view of defining theadditional benefits to be offered to the pensionholders.
Diskussioner pågick emellertid fortfarande när det gällde att bestämma de extra förmåner som skulle erbjudas pensionärerna.
In his observations,the complainant put forward in summary the following:
I sina kommentarer framhöll den klagande sammanfattningsvis följande:
For some pensioners,but not for all,the Bank had offered a one-off flat-rate “social”payment.
Vissa pensionärer,men inte samtliga,hade av banken erbjudits en engångssumma som”socialt”bidrag.
A form of compensation which was however insufficient even to balance thelosses incurred during the three-year transitional period. According to the complainant, the President of the Bank had stated on several occasions that the abolition of the specialconversion rates was not intended to reduce pensioners’incomes and that these consequences were accidental.
Detta var en typ av ersättning som emellertid var otillräcklig ens för attuppväga de förluster som pensionärerna ådragit sig under den treåriga övergångsperioden.Enligt den klagande hade bankens ordförande vid flera tillfällen uppgett att avskaffandetav de särskilda omräkningskurserna inte var avsett att sänka pensionärernas inkomsterutan att dessa effekter var rena bieffekter.
The complainant further underlined that the Bank had presented the abolition of thespecial conversion rates as an inevitable change,compelled by force majeure following theintroduction of the Euro.
Den klagande underströk dessutom att banken hade framställt avskaffandet av de särskildaomräkningskurserna som en oundviklig förändring som berodde på force majeure efterövergången till Euro.