natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Franco Frattini Minister of Foreign Affairs of Italy President of the Council of the European Union
Franco Frattini Italiens utrikesminister Ordförande för Europeiska unionens råd
The European Union is based upon and defined by its commitment to the principle of democracy,liberty, the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms.
Europeiska unionen grundas på och definieras av sitt engagemang för principen om demokrati ochfrihet, rättsstatsprincipen och respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna.
Adherence to theseprinciples constitutes the foundation and prerequisite for peace, stability and prosperity in anysociety.
Iakttagandet av dessa principer utgör grunden och förutsättningen för varje samhällesfred, stabilitet och välstånd.
The EU firmly believes this to be a legitimate concern and important responsibility of theinternational community.
EU är fast förvissat om att detta är en legitim angelägenhet och enviktig ansvarsfråga för det internationella samfundet.
The purpose of this report is twofold.
Syftet med denna rapport är tvåfaldigt.
First, it aims to present how the abovementioned set ofcommon values translates into the practical human rights policies and positions of the EU.
För det första syftar den till att visa hur de ovan nämndagemensamma värderingarna omsätts i EU:s praktiska politik och ståndpunkter när det gäller demänskliga rättigheterna.
Second,the factual information presented in the report serves as a basis for evaluation and identification ofareas for improvement of the EU human rights policy.
För det andra tjänar den faktiska information som läggs fram i rapportensom grund för utvärdering och identifiering av områden där EU:s politik i fråga om de mänskligarättigheterna kan förbättras.
The report is the fifth of its kind and covers the period from 1 July 2002 to 30 June 2003.
Denna rapport är den femte i sitt slag. Den omfattar tiden 1 juli 2002–30 juni 2003.
It uses the Conclusions of the General Affairs and External Relations Council (GAERC) on human rights anddemocratisation in third countries of 10 December 2002 as a framework for analysis of both internaland external human rights policies and their implementation.
Slutsatsernafrån mötet i rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) av den 10 december 2002 om mänskligarättigheter och demokratisering i tredje land används i rapporten som en ram för analysen av såvälden interna som den externa människorättspolitiken och dess genomförande.
Within the reporting period there have been a number of positive developments in the field ofhuman rights, including the entry into force of the Rome Statute of the International Criminal Court(ICC) and subsequent steps to make the ICC fully operational, the adoption of the Optional Protocolto the UN Convention against Torture, and the entry into force of Protocol 13 to the European Convention on Human Rights on the abolition of the death penalty in all circumstances.
Det finns många exempel på en positiv utveckling på området de mänskliga rättigheterna underrapportperioden, bland annat ikraftträdandet av Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen(ICC) och därav följande åtgärder att göra ICC helt funktionsduglig, antagandet av det fakultativaprotokollet till FN-konventionen mot tortyr och ikraftträdandet av protokoll 13 till Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, om avskaffande av dödsstraffet i allasammanhang.
Theseexamples are but a few of the positive developments which the EU has actively contributed toachieving.
Detta är bara några inslag i den positiva utveckling som EU aktivt bidragit till.
Other examples are presented in the following chapters.
Andraexempel ges i de följande kapitlen.
Meanwhile, however, the advancement of human rights remained difficult both on the ground andat the institutional level.
Sedan dess har dock framstegen för de mänskliga rättigheterna varit svåra att genomföra både påfältet och på institutionell nivå.
The international context featured the crisis in Iraq and the Middle East, aswell as armed conflict and widespread violence in a large number of countries.
Den internationella scenen har präglats av krisen i Irak och Mellanöstern samt väpnade konflikter och utbrett våld i ett stort antal länder.
The deterioration ofthe human rights situation in various countries also continued to be a major concern for the EU.
Försämringen för demänskliga rättigheterna i olika länder har också fortsatt att vara ett stort bekymmer för EU.
Atthe 59th Commission on Human Rights a North/South divide remained evident, even though theatmosphere was less confrontational than in previous years.
Vidden 59:e kommissionen för de mänskliga rättigheterna syntes fortfarande en spricka mellan nordoch syd även om atmosfären av konfrontation var mindre påtaglig än tidigare år.
Despite its active role in the field of human rights, the EU is not always able to counter suchnegative developments.
Trots sin aktiva roll på området de mänskliga rättigheterna kan EU inte alltid motverka den negativautvecklingen.
This means that continued efforts are necessary to improve the EU's humanrights policy with a view to realising its main objective: raising the level of human rights protectionaround the world.
Detta innebär att fortsatta ansträngningar är nödvändiga för att förbättra EU:s politikför de mänskliga rättigheterna för att uppnå det främsta målet: att öka skyddet för de mänskligarättigheterna över hela världen.
First, this requires simultaneous attention for both the internal and externaldimension of the EU’s human rights policy.
För det första kräver detta att både den interna och den externadimensionen av EU:s politik för de mänskliga rättigheterna uppmärksammas samtidigt.
Second, it is important to fine-tune a multidimensionalapproach to international action, which takes into consideration all instruments at the EU’s disposal,such as, inter alia, demarches, political pressure, dialogue with interested countries, technicalassistance, country resolutions and when necessary sanctions. The following chapters provide thebackground information on both human rights within the EU and actions in international affairs,necessary for a broad-based discussion on all these aspects of the EU's human rights policy.
För detandra är det viktigt att finjustera en flerdimensionell strategi avseende internationella åtgärder medhänsyn till alla instrument som EU förfogar över, bland annat demarscher, politiska påtryckningar,dialog med berörda länder, tekniskt bistånd, resolutioner om länder och vid behov sanktioner.Följande kapitel ger den nödvändiga bakgrundsinformationen om såväl de mänskliga rättigheternainom EU och åtgärder i internationella frågor för en diskussion på bred basis om alla dessa aspekterav EU:s politik för de mänskliga rättigheterna
EU POLICIES IN THE FIELD OF HUMAN RIGHTS
EU:S POLITIK I FRÅGA OM DE MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA
2.1 Legal bases
Rättsliga grunder
The European Union is a community of shared values, founded on the principles of liberty,democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law.
Europeiska unionen är en gemenskap med gemensamma värderingar, grundad på principerna omfrihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samträttsstatsprincipen.
The European Union seeks to respect and promote universal human rights as laid down in the Universal Declaration of Human Rights of 1948 and the subsequent International Covenants on Civil and Political Rights and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights of 1966.Besides these and other UN human rights instruments, the human rights policy and positions of the EU are also based on regional human rights instruments, such as the European Convention on Human Rights of 1950.
Europeiska unionen strävar efter att respektera och främja de grundläggandemänskliga rättigheterna enligt den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna från 1948och senare internationella konventioner om medborgerliga och politiska rättigheter samt deninternationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter från 1966. Förutomdessa och andra FN-instrument om de mänskliga rättigheterna grundar sig EU:s politik ochståndpunkter om de mänskliga rättigheterna även på regionala människorättsinstrument som Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från1950.
The EU adheres to the principles of universality, interdependence andindivisibility of all human rights and democratic freedoms, which these international legalinstruments enshrine – as reaffirmed at the 1993 World Conference on Human Rights held in Vienna.
EU ansluter sig till principen om att de mänskliga rättigheterna och demokratiska friheternaär universella, beroende av varandra och odelbara, vilket slås fast i dessa internationella rättsligainstrument – och vilket dessutom bekräftades vid världskonferensen om de mänskliga rättigheterna i Wien 1993.
The protection and the promotion of human rights not only constitute defining principles of the EU,but also form part of Community legislation.
Skyddet och främjandet av de mänskliga rättigheterna utgör inte bara grundprinciper för EU, utaningår också i gemenskapens lagstiftning.
They were explicitly incorporated into and stated ascommon European objectives in the Treaty on European Union (TEU), which entered into force in November 1993.
De införlivades uttryckligen i Fördraget om Europeiskaunionen (FEU) och angavs som gemensamma mål för Europa när fördraget trädde i kraft inovember 1993.
This step represented a significant strengthening of human rights as a priorityissue for the EU in its internal as well as external policies.
Härigenom förstärktes kraftigt de mänskliga rättigheterna som en prioriterad frågaför EU både i dess interna och externa politik.
With regard to internal policies, Article 2 of the TEU stipulates that the objective of the Union is to"strengthen the protection of the rights and interests of the nationals of its Member States" and to"maintain and develop the Union as an area of freedom, security and justice".
När det gäller den interna politiken anges det i artikel 2 i FEU att unionen skall ha som mål att"stärka skyddet av medlemsstaternas medborgares rättigheter och intressen" och att "bevara ochutveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa".
Additionally,Article 6(2) states that the Union is bound to respect "fundamental rights, as guaranteed by the (…)Convention [of the Council of Europe] for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (…), and as they result from the constitutional conditions common to the Member States,as general principles of Community law". The latter article is applied by the European Court of Justice with regard to actions by the institutions of the EU insofar as the Court has jurisdiction overthese issues.
Vidare sägs det i artikel 6.2 attunionen förbinder sig att respektera "de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i (...)Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,(...), och såsom de följder av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner".Europeiska gemenskapernas domstol tillämpar den senare artikeln på EU:s institutionersverksamhet när denna domstol har sådan behörighet.
In addition, Article 7 of the TEU introduces a mechanism designed to punish seriousand persistent violations of human rights by Member States of the European Union in the form of asuspension of rights enshrined in the TEU.
I artikel 7 i EU-fördraget införs dessutom enmekanism för sanktioner i form av indragning av de rättigheter som ingår i EU-fördraget om enmedlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter de mänskliga rättigheterna.
This mechanism was further strengthened by the Treatyof Nice, concluded in December 2000.
Mekanismen skärptesytterligare genom Nicefördraget som slöts i december 2000.
On the external policies of the EU, Article 11 of the TEU states that efforts to "develop andconsolidate democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamentalfreedoms" are among the objectives of the Common Foreign and Security Policy of the EU. Article177 of the Treaty establishing the European Community requires that Community development cooperation policy also contributes to the achievement of these objectives.
När det gäller EU:s externa politik sägs det i artikel 11 i FEU att insatserna för att "utveckla ochbefästa demokratin och rättsstatsprincipen samt respekten för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna" ingår bland målen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.I artikel 177 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen krävs det att gemenskapenspolitik på området för utvecklingssamarbete också skall bidra till att dessa mål uppnås.
The Charter of Fundamental Rights of the EU also deserves mention in this context.
EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna förtjänar också ett omnämnande i dettasammanhang.
The Charterwas proclaimed by the EU institutions – the Council, the Commission and the Parliament – in December 2000, and aims at strengthening the protection of fundamental rights in the light ofchanges in society, social progress and technological developments by making the rights morevisible in an EU instrument.
Stadgan proklamerades av EU:s institutioner – rådet, kommissionen och parlamentet– i december 2000 och dess syfte är att stärka skyddet av de grundläggande rättigheterna motbakgrund av samhällsförändringar, sociala framsteg och teknisk utveckling genom att görarättigheterna tydligare i form av ett EU-instrument.
The Charter will be further discussed in paragraph 3.2.
Stadgan kommer att diskuteras ytterligare under punkt 3.2.
In that section an update will also be givenof the latest developments in the context of the Convention, which concluded its work in June 2003.
I det avsnittet kommer en uppdateringockså att göras om den senaste utvecklingen i fråga om konventet, som avslutade sitt arbete ijuni 2003.
The importance attached to the promotion and protection of human rights and fundamentalfreedoms by the European Union is reflected in the fact that most bodies and institutions withinthe EU are involved in human rights issues.
Den vikt som Europeiska unionen lägger vid främjande och skydd av de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna framgår av att de flesta organen och institutionerna inom EUsysslar med människorättsfrågor.
The European Council, the Council and the Commission are the main actors in policy-making, decision-making and implementation.
Europeiska rådet, rådet och kommissionen är huvudaktörer när detgäller politikutformning, beslutsfattande och genomförande.
It is,therefore, the human rights activities of these actors that are most widely presented in this report.However, the European Parliament, the European Court of Justice and the European Ombudsmanalso play significant roles in regard to promoting and protecting human rights, both within andoutside the EU.
Det är därför dessa aktörersverksamhet på området de mänskliga rättigheterna som mest utförligt presenteras i denna rapport.Även Europaparlamentet, Europeiska gemenskapernas domstol och Europeiska ombudsmannenspelar emellertid viktiga roller när det gäller främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna,både inom och utom EU.
Protection and promotion of human rights within the Member States of the Union are primarily aconcern of the states themselves with due regard to their own judicial systems and internationalobligations.
Skydd och främjande av de mänskliga rättigheterna inom unionens medlemsstater är först ochfrämst en angelägenhet för staterna själva, med vederbörligt beaktande av deras egna rättssystemoch internationella åtaganden.
The Member States are parties to a number of international instruments of legallybinding as well as political character, and are therefore obliged to account for their actions withinthe field of human rights to a number of international organisations, including to the Council of Europe (CoE), the Organisation for Security and Cooperation in Europe (OSCE) and the United Nations (UN).
Medlemsstaterna är parter i ett antal internationella instrument, avbåde juridiskt bindande och politisk art, och är därför skyldiga att redovisa sina insatser påmänniskorättsområdet inför ett antal internationella organisationer, t.ex. Europarådet,Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Förenta nationerna (FN).
There are, however, certain specific human rights issues arising within the EU, such as discrimination, and racism and xenophobia, which include aspects relating to thecompetence of the European Community.
Det finnsdock vissa särskilda människorättsfrågor som uppträder inom EU såsom diskriminering, rasism ochfrämlingsfientlighet, vilka inbegriper aspekter som rör Europeiska gemenskapens behörighet.
More information is given on those in Chapter 3 below.
Merinformation lämnas om detta i kapitel 3 nedan.
The respective roles of the EU institutions in the promotion and protection of human rights in the EU’s external relations vary according to the three "pillars" of the EU, the European Community,Common Foreign and Security Policy (CFSP), and Justice and Home Affairs (JHA). The roles ofthe Commission, the European Parliament and the Court of Justice are stronger when Communitymatters are involved.
De olika roller som EU:s institutioner spelar för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna i EU:s yttre förbindelser varierar beroende på EU:s tre pelare: Europeiska gemenskapen, dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) samt rättsliga och inrikes frågor (RIF).Kommissionens, Europaparlamentets och domstolens roll är starkare när det gällergemenskapsfrågor.
Primary responsibility for EU policies on CFSP and JHA lies with Member States.
Medlemsstaterna har huvudansvaret för EU:s politik när det gäller GUSP och RIF.
The Commission and the European Parliament, however, are fully associated with EUaction.
Kommissionen och Europaparlamentet medverkar dock fullt ut i EU:s åtgärder.
The European Council The European Council brings together the Heads of State or Government of the Member States andthe President of the European Commission.
Europeiska rådet I Europeiska rådet församlas medlemsstaternas stats- och regeringschefer samt Europeiskakommissionens ordförande.
Members of the European Council are accompanied bythe Foreign Affairs Ministers and by the European Commissioner responsible for external relations.The decisions taken at the European Council meetings provide a major impetus to the definition ofthe general political guidelines of the European Union.
Medlemmarna i Europeiska rådet åtföljs av utrikesministrarna och denledamot av Europeiska kommissionen som har ansvaret för de yttre förbindelserna. De beslut somfattas vid Europeiska rådets möten utgör en pådrivande kraft för att fastställa Europeiska unionensallmänna politiska riktlinjer.
The Council of the European Union The Council of the European Union is composed of ministerial representatives of each Member State.
Europeiska unionens råd Europeiska unionens råd består av företrädare på ministernivå från varje medlemsstat.
Human rights issues arising in the EU's external relations through the CFSP or through the European Community's trade or development policies are dealt with by Foreign Affairs Ministers inthe General Affairs and External Relations Council.
Frågor om demänskliga rättigheterna som uppkommer i EU:s yttre förbindelser genom GUSP eller genom Europeiska gemenskapens handels- eller utvecklingspolitik behandlas av utrikesministrarna i rådet(allmänna frågor och yttre förbindelser).
The Justice and Home Affairs Ministers areresponsible in the Justice and Home Affairs Council for dealing with third country-related humanrights issues arising within their sphere of competence.
Justitie- och inrikesministrarna ansvarar i rådet (rättsligaoch inrikes frågor) för behandling av de frågor som rör de mänskliga rättigheterna i förhållande tilltredje land och som faller inom deras behörighetsområde.
Under the Treaty on European Union, the Council has to take the necessary decisions concerningthe formulation and implementation of the CFSP.
Enligt Fördraget om Europeiska unionen skall rådet fatta nödvändiga beslut om utformning ochgenomförande av GUSP.
To that end it adopts the common positions, jointactions and decisions referred to in Chapter 4.
I detta syfte antar det de gemensamma ståndpunkter, gemensammaåtgärder och beslut som det hänvisas till i kapitel 4.
With the entry into force of the Amsterdam Treaty in May 1999, several spheres of cooperation in Justice and Home Affairs were transferred to the first pillar, where the Commission has a greaterrole to play, although the rules on decision-making in Justice and Home Affairs matters in the firstpillar remain slightly different.
I och med Amsterdamfördragets ikraftträdande i maj 1999 överfördes flera samarbetsområdenrörande rättsliga och inrikes frågor till den första pelaren, där kommissionen spelar en viktigare roll,även om reglerna för beslutsfattande i fråga om rättsliga och inrikes frågor under den första pelarenförblir något olika.
The areas of cooperation concerned by this transfer relate to visas,asylum, immigration and cooperation in civil law.
De samarbetsområden som berörs av denna överföring gäller viseringar, asyl,invandring och samarbete i civilrättsliga frågor.
Provisions regulating police cooperation andjudicial cooperation in criminal matters remain in the third pillar, where the Council of Ministersmay adopt joint positions, framework decisions, decisions or conventions in response to aninitiative by a Member State or the Commission.
De bestämmelser som reglerar polissamarbete ochstraffrättsligt samarbete kvarstår under den tredje pelaren, där ministerrådet kan anta gemensammaståndpunkter, rambeslut, beslut eller konventioner som svar på ett initiativ från en medlemsstat ellerkommissionen.
The Council’s work is prepared by the Permanent Representatives Committee (COREPER),consisting of the Permanent Representatives of the member states in Brussels and other deputies.This Committee also oversees and coordinates the work of the committees and working parties,made up of civil servants from the member states, who prepare the matters to be discussed by COREPER and the Council.
Rådets arbete förbereds av Ständiga representanternas kommitté (Coreper) som består avmedlemsstaternas ständiga representanter i Bryssel och av andra ställföreträdande representanter.Coreper övervakar och samordnar också arbetet i kommittéerna och arbetsgrupperna som består avtjänstemän från medlemsstaterna och som förbereder frågor som skall diskuteras i Coreper och irådet.
The Political and Security Committee (PSC) monitors the international situation in the areascovered by the Common Foreign and Security Policy and contributes to the definition of policies,including on human rights, by delivering opinions to the Council, either at the latter's request or onits own initiative.
Kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (KUSP) övervakar det internationella läget på deområden som omfattas av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och bidrar till attutforma politiken, inbegripet den om de mänskliga rättigheterna, genom att avge yttranden till rådet,antigen på rådets begäran eller på eget initiativ.
It also monitors the implementation of agreed policies, without prejudice to theresponsibility of the Presidency and the Commission.
Den övervakar också genomförandet av den politikman enats om utan att ordförandeskapets och kommissionens ansvar åsidosätts.
Moreover, in the event of a crisis, the PSCplays a central role in defining the Union's response to that crisis.
I händelse av enkris spelar dessutom KUSP en central roll när det gäller att bestämma hur unionen skall reagera i ettsådant läge.