natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order for Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 to be effective, the competent court must verify that the requirements of that provision are in fact met.
För att artikel 8.1 b i förordning nr 1348/2000 ska ges ändamålsenlig verkan, ankommer det på den behöriga domstolen att kontrollera att villkoren i denna bestämmelse faktiskt är uppfyllda.
The fact that a clause has been signed which provides that a particular language is to be used for correspondence and performance of the contract cannot give rise to a presumption of knowledge of the agreed language.
Den omständigheten att en klausul som anger ett visst språk för skriftväxling och genomförande av ett avtal har undertecknats kan inte innebära en presumtion för att parten förstår det språket.
On the other hand, the signature of such a clause must be regarded as evidence of knowledge of the language of the document served.
Undertecknande av en sådan klausul utgör däremot en omständighet som talar för att adressaten förstår det språk på vilket den delgivna handlingen har avfattats.
Greater weight will attach to that evidence where the clause refers not only to correspondence between the parties but also to correspondence with the authorities and public institutions.
Detta är i än högre grad fallet när klausulen inte enbart avser skriftväxling mellan parterna, utan även med myndigheter och offentliga organ.
It may be supported by other evidence, such as the fact that correspondence was actually conducted by the addressee of the document in the language of the document served, or the presence in the original contract of clauses conferring jurisdiction on the courts of the Member State of transmission in the event of dispute or making the contract subject to the law of that Member State.
Denna omständighet kan ges stöd av andra omständigheter, som att adressaten faktiskt har använt den delgivna handlingens språk i sin skriftväxling eller att det ursprungliga avtalet innehåller klausuler enligt vilka den sändande medlemsstatens domstolar ska vara behöriga att slita tvister, eller att den sändande medlemsstatens rätt ska vara tillämplig på avtalet.
As stated by Weiss and the Czech and Slovak Governments, the degree of knowledge of a language required for correspondence is not the same as that needed to defend an action.
Som Ingenieurbüro Weiss och de tjeckiska och slovakiska regeringarna har påpekat är den grad av förståelse av ett språk som behövs för skriftväxling inte densamma som den språkförståelse som krävs för att försvara sig vid domstol.
However, that is a matter of fact to be taken into account by the court in determining whether the addressee of a document served is capable of understanding the document so as to be able to assert his rights.
Detta är emellertid en omständighet som domstolen ska beakta, när den kontrollerar huruvida adressaten för en delgiven handling kan förstå handlingen på ett sådant sätt att denne kan göra gällande sina rättigheter.
It is necessary for the court, in accordance with the principle of equivalence, to take account of the extent to which an individual domiciled in the Member State of transmission would understand a judicial document written in the language of that State.
Det är viktigt att den domstolen i enlighet med likvärdighetsprincipen tar som utgångspunkt det sätt på vilket en enskild i den sändande medlemsstaten kan förstå en handling som avfattats på den statens språk.
The answer to the second question must be that Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 is to be interpreted as meaning that the fact that the addressee of a document served has agreed in a contract concluded with the applicant in the course of his business that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission does not give rise to a presumption of knowledge of that language, but is evidence which the court may take into account in determining whether that addressee understands the language of the Member State of transmission.
Den andra tolkningsfrågan ska besvaras på följande sätt. Artikel 8.1 b i förordning nr 1348/2000 ska tolkas så, att den omständigheten att adressaten för en delgiven handling i utövandet av sin näringsverksamhet slutit ett avtal med käranden i vilket det föreskrivs att skriftväxlingen ska ske på den sändande medlemsstatens språk inte utgör en presumtion för att denne förstår det språket, men utgör en omständighet som domstolen kan beakta när den ska kontrollera om adressaten förstår den sändande medlemsstatens språk.
By its third question, posed in the event that the second question referred by the Bundesgerichtshof is answered in the negative, that court asks whether Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee of a document served may not, in any event, rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to the document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
Med sin tredje tolkningsfråga, vilken ställts för det fall den andra tolkningsfrågan besvaras nekande, vill den nationella domstolen få klarhet i huruvida artikel 8.1 i förordning nr 1348/2000 ska tolkas så att adressaten för en delgiven handling, i vart fall inte med stöd av denna bestämmelse, kan vägra att ta emot en handlings bilagor som inte avfattats på den mottagande medlemsstatens språk eller på ett av den sändande medlemsstatens språk, som adressaten förstår, när denne i utövandet av sin näringsverksamhet har slutit ett avtal enligt vilket skriftväxlingen ska ske på den sändande medlemsstatens språk och bilagorna både avser denna skriftväxling och är avfattade på det avtalade språket.
It follows from the answer given by the Court to the first question that it may be necessary to translate certain annexes to a document instituting proceedings which has been served if the content of that document which has been translated is insufficient to enable the subjectmatter of the claim and the cause of action to be identified, so that the defendant can assert his rights, on the ground that certain necessary information relating to the application is to be found in those annexes.
Det följer av svaret på den första tolkningsfrågan att översättning av vissa bilagor till en stämningsansökan som har delgetts kan krävas när innehållet i den handling som har översatts är otillräckligt för att identifiera föremålet och grunderna för talan samt ge svaranden möjlighet att göra gällande sina rättigheter, därför att vissa för ansökan nödvändiga beståndsdelar återfinns i bilagorna.
The answer to the third question must therefore be that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 is to be interpreted as meaning that the addressee of a document served may not in any event rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to the document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, where the addressee concluded a contract in the course of his business in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
Den tredje tolkningsfrågan ska således besvaras på följande sätt. Artikel 8.1 i förordning nr 1348/2000 ska tolkas så att adressaten för en delgiven stämningsansökan, i vart fall inte med stöd av denna bestämmelse, kan vägra att ta emot en handlings bilagor som inte avfattats på den mottagande medlemsstatens språk eller på ett av den sändande medlemsstatens språk, som adressaten förstår, när denne i utövandet av sin näringsverksamhet har slutit ett avtal enligt vilket skriftväxlingen ska ske på den sändande medlemsstatens språk och bilagorna både avser denna skriftväxling och är avfattade på det avtalade språket.
Case C-39/07
Mål C-39/07
Commission of the European Communities v Kingdom of Spain
Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 89/48/EEC — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — National legislation not providing for the recognition of diplomas allowing access to the profession of hospital pharmacist — Failure to transpose the directive)
”Fördragsbrott — Direktiv 89/48/EEG — Erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattat minst tre års studier — I nationell lagstiftning föreskrivs inte något erkännande av examensbevis som ger tillträde till yrket som sjukhusapotekare — Underlåtenhet att införliva direktivet”
Judgment of the Court (Second Chamber), 8 May 2008
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 8 maj 2008 . . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Workers — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — Scope of Directive 89/48
Fri rörlighet för personer — Etableringsfrihet — Arbetstagare — Erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattat minst tre års studier — Tillämpningsområdet för direktiv 89/48
(Arts 43, second para., and 47(3) EC; Council Directive 89/48)
(Artikel 43, andra stycket EG och artikel 47.3 EG; rådets direktiv 89/48)
SUMMARY — CASE C-39/07
SAMMANFATTNING — MÅL C-39/07
implement such a system from being applied to the health professions. Such an interpretation would result not only in a failure to apply Directive 89/48 but more generally in precluding the right of Community nationals to recognition of diplomas of specialisations in pharmacy, even though that right stems from the second paragraph of Article 43 EC.
Målet avser att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattat minst tre års studier, genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet vad beträffar yrket sjukhusapotekare.
A Member State which fails to adopt all the measures necessary to transpose Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration as far as the profession of hospital pharmacist is concerned has failed to fulfil its obligations under that directive.
erkännande av examensbevis skulle kunna tillämpas på yrken i hälso- och sjukvården. En sådan tolkning skulle nämligen medföra inte endast att direktiv 89/48 inte kan tillämpas utan innebär mera allmänt att gemenskapsmedborgare utesluts från att få sina examensbevis beträffande specialiteter inom farmaci erkända, fastän denna rätt föreskrivs i artikel 43 andra stycket EG.
Accordingly, the recognition of diplomas giving access to the profession of hospital pharmacist falls within the scope of Directive 89/48 and the Member States must provide for a system allowing for that recognition, under the conditions laid down in that directive.
Härav följer att erkännandet av examensbevis som ger tillträde till yrket sjukhusapotekare omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 89/48 och att medlemsstaterna ska föreskriva en ordning för att möjliggöra ett sådant erkännande enligt de villkor som föreskrivs i direktivet.
The right to recognition of diplomas is guaranteed as an expression of the fundamental right to freedom of establishment by the second paragraph of Article 43 EC.
Rätten att få examensbevis erkända är nämligen ett uttryck för den grundläggande rätten till etablering som följer av artikel 43 andra stycket EG.
Directive 89/48, which lays down a ‘method of recognition’ of the diplomas which it covers, establishes a general system for the recognition of higher-education diplomas enabling the holder to gain access to a regulated profession and thus to exercise a right enshrined in the Treaty.
Genom direktiv 89/48 inrättas ett system för godkännande av sådana examensbevis som avses i direktivet i form av ett allmänt system för erkännande av examensbevis som utfärdats efter högre utbildning som ger tillträde till ett reglerat yrke och således möjlighet att utöva en rättighet som stadfästs genom fördraget.
Article 47(3) EC cannot be interpreted as precluding a directive designed to
Artikel 47.3 EG ska inte tolkas så att det är uteslutet att ett direktiv för
(see paras 37-39, 43, 44, operative part)
(se punkterna 37–39, 43–44 och domslutet)
COMMISSION v SPAIN
KOMMISSIONEN MOT SPANIEN
therefore concerns a system which must be designed in such a way as to correspond with the progressive harmonisation of the provisions on the exercise of those professions.
Fördragsbestämmelsen avser en sådan ordning som ska ses i samband med en gradvis harmonisering av bestämmelserna om rätten att utöva dessa yrken.
The objective of Article 47(3) EC is not to restrict the scope of the right to recognition of diplomas, but to avoid the implementation of a system for the automatic recognition of diplomas giving access to the health professions in the absence of coordination of the provisions governing the exercise of those professions. That provision of the Treaty
Syftet med artikel 47.3 EG är emellertid inte endast att begränsa omfattningen av rätten till erkännande av examensbevis utan även att förhindra att det etableras en ordning med automatiskt erkännande av examensbevis som ger tillträde till yrken inom hälso- och sjukvården, så länge bestämmelserna om rätten att utöva dessa yrken inte har samordnats.
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 1 February 2007,
I mål C-39/07, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 1 februari 2007,
Commission of the European Communities, represented by H. Støvlbæk and R. Vidal Puig, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av H. Støvlbæk och R. Vidal Puig, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg, sökande, mot
Kingdom of Spain, represented by M. Muñoz Pérez, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant,
Konungariket Spanien, företrätt av M. Muñoz Pérez, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg, svarande, meddelar
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, P. Kūris, J.-C. Bonichot and C. Toader (Rapporteur), Judges,
DOMSTOLEN (andra avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna L. Bay Larsen, P. Kūris, J.-C. Bonichot och C. Toader (referent), generaladvokat: M. Poiares Maduro, justitiesekreterare: R. Grass, efter det skriftliga förfarandet, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande
By its application, the Commission of the European Communities asks the Court to declare that, by failing to adopt all the measures necessary to transpose Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration (OJ 1989 L 19, p.
Europeiska gemenskapernas kommission har yrkat att domstolen ska fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattat minst tre års studier (EGT L 19, 1989, s. 16; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s.
Directives 85/432/EEC and 85/433/EEC
Direktiven 85/432/EEG och 85/433/EEG
On 16 September 1985, the Council adopted Directive 85/432/EEC concerning the coordination of provisions laid down by law, regulation or administrative action in respect of certain activities in the field of pharmacy (OJ 1985 L 253, p. 34).
Rådet antog den 16 september 1985 direktiv 85/432/EEG om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om viss farmaceutisk verksamhet (EGT L 253, s. 34; svensk specialutgåva, område 16, volym 2, s. 111).
Under Article 1(1) of Directive 85/432:
I artikel 1.1 i direktiv 85/432 föreskrivs följande:
Article 3 of Directive 85/432 provides:
I artikel 3 i direktiv 85/432 föreskrivs följande:
‘Not more than three years after the expiry of the timelimit laid down in Article 5, the Commission shall submit to the Council appropriate proposals on specialisations in pharmacy and in particular hospital pharmacy.
”Senast tre år efter utgången av den tidsfrist som fastställts i artikel 5 skall kommissionen lägga fram lämpliga förslag för rådet om specialiteter inom farmaci, särskilt sjukhusfarmaci.
The Council shall examine these proposals within one year.’
Rådet skall granska dessa förslag inom ett år.”
On 16 September 1985, the Council adopted Directive 85/433/EEC concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in pharmacy, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment relating to certain activities in the field of pharmacy (OJ 1985 L 253, p. 37).
Rådet antog den 16 september 1985 direktiv 85/433/EEG om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten när det gäller viss farmaceutisk verksamhet (EGT L 253, s. 37; svensk specialutgåva, område 16, volym 1, s. 82).
Article 2(1) of Directive 85/433, as amended by Directive 2001/19/EC of the European Parliament and of the Council of 14 May 2001 (OJ 2001 L 206, p.
I artikel 2.1 i direktiv 85/433, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 (EGT L 206, s.
1), provides:
1), föreskrivs följande:
‘Each Member State shall recognise the diplomas, certificates and other formal qualifications listed in the Annex awarded to nationals of Member States by other Member States in accordance with Article 2 of Directive 85/432 … by giving such qualifications, as regards the right of access to and pursuit of the activities referred to in Article 1, the same effect in its territory as those diplomas, certificates and other formal qualifications, listed in the Annex, which it itself awards.’
”Varje medlemsstat skall erkänna de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis [som avses i bilagan] som tilldelas medborgare i medlemsstaterna av övriga medlemsstater i enlighet med artikel 2 i direktiv 85/432 … och som finns uppräknade i bilagan genom att ge dessa bevis, när det gäller rätten att påbörja och utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1, samma innebörd inom sitt territorium som [de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i bilagan] som medlemsstaten själv utfärdar.”
The Spanish diploma referred to in that annex is that of degree in pharmacy (‘Título de licenciado en farmacia’).
Det spanska examensbevis som anges i bilagan är ett examensbevis för apotekare (Título de licenciado en farmacia).
Directive 89/48
Direktiv 89/48
Article 1 of Directive 89/48, as amended by Directive 2001/19, provides:
I artikel 1 i direktiv 89/48, i dess lydelse enligt direktiv 2001/19, föreskrivs följande:
(a) diploma: any diploma, certificate or other evidence of formal qualifications or any set of such diplomas, certificates or other evidence:
”I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) Examensbevis: varje utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis, eller varje samling av sådana bevis eller annat bevismaterial
— which has been awarded by a competent authority in a Member State, designated in accordance with its own laws, regulations or administrative provisions;
— som har utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat och som utformats i enlighet med statens lagar och andra författningar,
— which shows that the holder has successfully completed a post-secondary course of at least three years’ duration, or of an equivalent duration part-time, at a university or establishment of higher education or another establishment of equivalent level and, where appropriate, that he has successfully completed the professional training required in addition to the post-secondary course, and
— som utvisar att innehavaren med godkänt resultat avslutat en postgymnasial utbildning om minst tre år eller motsvarande längd på deltid vid ett universitet eller en högre läroanstalt eller annan institution på motsvarande nivå, och i förekommande fall, att han med godkänt resultat avslutat den yrkesutbildning som krävs utöver den postgymnasiala utbildningen, och
— which shows that the holder has the professional qualifications required for the takingup or pursuit of a regulated profession in that Member State,
— som utvisar att innehavaren har de yrkesmässiga kvalifikationer som krävs för att utöva ett reglerat yrke i denna medlemsstat,
COMMISSION v SPAIN provided that the education and training attested by the diploma, certificate or other evidence of formal qualifications were received mainly in the Community, or the holder thereof has three years’ professional experience certified by the Member State which recognised a third-country diploma, certificate or other evidence of formal qualifications.
KOMMISSIONEN MOT SPANIEN förutsatt att den utbildning som intygas i utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis huvudsakligen ägt rum i gemenskapen, eller att innehavaren har tre års yrkeserfarenhet enligt intyg från den medlemsstat som erkände ett tredje lands utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis.
(c) a regulated profession: the regulated professional activity or range of activities which constitute this profession in a Member State;
… c) Ett reglerat yrke: den reglerade yrkesverksamhet eller den samlade verksamhet som representerar detta yrke i en medlemsstat.
(d) regulated professional activity: a professional activity, in so far as the takingup or pursuit of such activity or one of its modes of pursuit in a Member State is subject, directly or indirectly by virtue of laws, regulations or administrative provisions, to the possession of a diploma.
d) Reglerad yrkesverksamhet: en yrkesverksamhet i den mån innehav av ett examensbevis direkt eller indirekt, på grund av lagar och andra författningar, är ett villkor för att utöva denna verksamhet eller en form därav i en medlemsstat.
The following in particular shall constitute a mode of pursuit of a regulated professional activity:
Särskilt det följande utgör exempel på utövande av en reglerad yrkesverksamhet:
— pursuit of an activity under a professional title, in so far as the use of such a title is reserved to the holders of a diploma governed by laws, regulations or administrative provisions,
— Utövande av en verksamhet med användande av en yrkestitel, i den mån som användandet av en sådan titel är förbehållet innehavarna av ett examensbevis som krävs enligt lagar och andra författningar.
Article 2 of Directive 89/48 provides:
I artikel 2 i direktiv 89/48 föreskrivs följande:
‘This Directive shall apply to any national of a Member State wishing to pursue a regulated profession in a host Member State in a selfemployed capacity or as an employed person.
”Detta direktiv skall gälla för varje medborgare i en medlemsstat som vill utöva ett reglerat yrke i en värdmedlemsstat, i självständig verksamhet eller som anställd.
This Directive shall not apply to professions which are the subject of a separate directive establishing arrangements for the mutual recognition of diplomas by Member States.’
Detta direktiv skall inte gälla för yrken som omfattas av ett separat direktiv om fastställande av avtal om medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av examensbevis.”
Article 4 of Directive 89/48 provides:
I artikel 4 i direktiv 89/48 föreskrivs följande: