natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The situation is complicated, however, by what some refer to as ‘the move towards funding social security by taxation’, 15a practice or phenomenon which, in essence, consists of financing national social security schemes by means of levies which, at least as far as national law is concerned, have the characteristics of taxes but which, from the point of view of Community law, are such as to fall within the scope of Regulation No 1408/71.
Situationen kompliceras emellertid av det som vissa kallar ”ökad skattefinansiering av den sociala tryggheten” 15, en åtgärd eller ett fenomen som i sak innebär att de nationella socialförsäkringssystemen finansieras genom uttag som åtminstone enligt nationell rätt har drag som påminner om skatter men som ur gemenskapsrättslig synvinkel kan komma att omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71.
In this situation, which is precisely the situation in the case in the main proceedings under consideration, as will be explained in this Opinion, the question arises as to the relationship between Regulation No 1408/71 and double taxation conventions.
I ett sådant fall, som just precis är föremål för prövning i målet vid den nationella domstolen och som kommer att tydliggöras i förevarande förslag till avgörande, uppkommer frågan om det nära sambandet mellan förordning nr 1408/71 och dubbelbeskattningsavtal.
It is sufficient to note in this case, as the French Government moreover conceded at the hearing, that none of the parties submitting observations to the Court in this case
Det är nämligen i förevarande fall tillräckligt att konstatera, vilket den franska regeringen för övrigt medgav under den muntliga förhandlingen, att ingen av parterna som har avgett skriftliga yttranden till domstolen i det förevarande målet på allvar ifrågasätter att CSG och CRDS till följd av de ovannämnda domarna, liksom avseende CSG till följd av den senare och något motsägel-
15 — To quote the words of the French Government appearing in the grounds of the judgments in Case C-34/98 Commission v France [2000] ECR I-995, paragraph 25 (CRDS), and Case C-169/98 Commission v France [2000] ECR I-1049, paragraph 23 (CSG).
16 — Se domarna i de ovannämnda målen C-34/98, kommissionen mot Frankrike, punkterna 34–36, och C-169/98, kommissionen mot Frankrike, punkterna 32–34.
16 — Case C-34/98 Commission v France, paragraphs 34 to 36, and Case C-169/98 Commission v France, paragraphs 32 to 34.
15 — Enligt den franska regeringens uttryck som återgavs i domskälen i domar av den 15 februari 2000 i mål C-34/98, kommissionen mot Frankrike (REG 2000, s.
DEROUIN course, if that were to be the case, in so far as the CRDS falls within the scope of the Double Taxation Convention, the question referred for a preliminary ruling would become partly redundant.
DEROUIN serna i förordning nr 1408/71. Om så vore fallet och om CRDS omfattades av tillämpningsområdet för dubbelbeskattningsavtalet skulle tolkningsfrågan naturligtvis till viss del mista sin relevans.
Nonetheless, the premiss on which the question referred is based is that the CRDS, like the CSG, continues to fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
Tolkningsfrågan bygger emellertid på förutsättningen att CRDS liksom CSG fortsätter att omfattas av det materiella tillämpningsområdet för bestämmelserna i förordning nr 1408/71.
It is therefore from this premiss that the present analysis should start.
Det är därför utifrån denna förutsättning som förevarande bedömning skall göras.
seriously disputes, following the Commission v France judgments and, so far as the CSG is concerned, the more recent and slightly ambiguous judgment in PerezNaranjo, 17 that the CSG and the CRDS do indeed fall within the substantive scope of the provisions of Regulation No 1408/71.
sefulla domen i målet Perez Naranjo 17, verkligen omfattas av det materiella tillämpningsområdet för bestämmelserna i förordning nr 1408/71.
In any event, if, as Mr Derouin has sought to argue before the Court of Justice, since 2002 the CRDS has not met the criteria set out in the Commission v France judgments, it is for the national court to consider whether any changes to that contribution introduced by French regulations are such that the CRDS is no longer allocated specifically and directly to financing social security in France but is designed to cover the general and administrative costs of the public authorities, thereby removing it from the scope of Regulation No 1408/71. Of
Om CRDS i varje fall, så som Philippe Derouin har försökt göra gällande inför domstolen, sedan år 2002 inte längre uppfyllde de villkor som anges i domarna i de ovannämnda målen kommissionen mot Frankrike, ankommer det på den hänskjutande domstolen att pröva om de eventuella ändringar som gjorts i de franska bestämmelserna avseende denna avgift kan leda till att CRDS inte längre specifikt och direkt används för finansieringen av den sociala tryggheten i Frankrike utan i stället är avsedd att täcka de offentliga myndigheternas allmänna utgifter, vilket således skulle innebära att CRDS inte regleras av bestämmel-
Moreover, it is to be stated that the Court is not asked — quite correctly — about the interpretation of the Double Taxation Convention, but more specifically whether the CSG and the CRDS fall within the scope of that convention.
För övrigt skall det påpekas att domstolen med rätta inte har tillfrågats om tolkningen av dubbelbeskattningsavtalet, närmare bestämt om huruvida CSG och CRDS omfattas av tillämpningsområdet för det nämnda avtalet.
The Court only has jurisdiction to interpret Community law, even if in order to provide an interpretation of that law that is useful for the national court it may take into account, where appropriate, the provisions of a double taxation convention because the national court includes it among the relevant provisions as regards the case in the main proceedings.
Domstolen är nämligen endast behörig att tolka gemenskapsrätten även om den, för att göra en tolkning av denna rätt som är användbar för den nationella domstolen, i förekommande fall kan beakta bestämmelserna i ett dubbelbeskattningsavtal då den hänskjutande domstolen framställer avtalet som en del av de bestämmelser som är tillämpliga i målet vid den nationella domstolen 18.
See also points 46 and 47 of the Opinion I delivered on 29 March 2007 in Case C-298/05 Columbus Container Services (pending before the Court).
Se även punkterna 46 och 47 i det förslag till avgörande som jag lade fram den 29 mars 2007 i det ännu inte avgjorda målet C-298/05, Columbus Container Services.
17 — Case C-265/05 [2007] ECR I-347.
17 — Dom av den 16 januari 2007 i mål C-265/05, Perez Naranjo (REG 2007, s. I-347).
In order to check whether or not this benefit is contributory the Court, in accordance with its caselaw, considered how the benefit concerned is actually financed, that is to say, whether that financing comes directly or indirectly from social contributions or from public resources.
För att utreda om förmånen var avgiftsfinansierad eller inte prövade domstolen med tillämpning av sin rättspraxis på vilket sätt förmånen faktiskt finansierades, nämligen huruvida finansieringen skedde direkt eller indirekt genom sociala avgifter eller med offentliga medel.
Since the benefit concerned is financed by the Fonds de solidarité de viellesse (Old-age Solidarity Fund) a beneficiary, as stated above, of the proceeds of the CSG based on occupational income and substitute income, it was necessary, as the Court stated in paragraph 40 of that judgment, to ‘determine’ whether the CSG must be regarded as a social security contribution or as public resources which do not have the characteristics of such a contribution.
Eftersom den aktuella förmånen finansierades genom solidaritetsfonden för äldre, vilken får sina medel, såsom har framgått ovan, från CSG, härrörande från förvärvsinkomster och ersättningar gällde det så som domstolen uttryckte det i punkt 40 i domen att ”fastställa” om CSG skulle betraktas som en avgift för social trygghet eller som offentliga medel, som inte har sådana kännetecken.
After summarising the essential grounds of the Commission v France judgments, the Court, in the light of a number of considerations concerning in particular the fact that the old-age benefit was not funded exclusively from the CSG but also from levies whose fiscal nature had not been challenged, concluded in paragraph 52 of that judgment that ‘even if the part of the [CSG] based on earned income and substitute income must be regarded as a contribution rather than financing from public resources, the link between that contribution and the supplementary allowance is not sufficiently identifiable for that allowance to be classified as a contributory benefit’ (emphasis added).
Efter att ha erinrat om de viktigaste domskälen i domarna i de ovannämnda målen kommissionen mot Frankrike, fastslog domstolen mot bakgrund av en rad omständigheter, särskilt beroende på att finansieringen av åldersförmånen inte endast skedde genom CSG utan genom avgifter vars skattemässiga karaktär inte hade ifrågasatts, i punkt 52 i domen att ”även om en del av den allmänna sociala avgiften som härrör från förvärvsinkomster och ersättningar som utgår i stället för sådana inkomster skulle betraktas som en avgift snarare än en finansiering med offentliga medel, är sambandet mellan avgiften och tilläggsförmånen inte tillräckligt påvisbar för att tilläggsförmånen skall anses vara avgiftsfinansierad” (min kursivering).
In the light of this last point, it is difficult to reach a definite conclusion on the description of the CSG as a social security contribution.
Mot bakgrund av den senare punkten är det svårt att komma fram till en slutgiltig slutsats avseende kvalificeringen av CSG såsom social trygghetsavgift.
However, that judgment confirms that the CSG does fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
Däremot bekräftas genom denna dom att CSG mycket riktigt omfattas av det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-103/06 den hänskjutande domstolen har ställt i förevarande fall skall få en ändamålsenlig verkan, utgår jag från antagandet att CSG och CRDS omfattas av bestämmelserna i dubbelbeskattningsavtalet genom tillämpning av artikel 1.2 i det sistnämnda avtalet.
CSG and the CRDS are covered by the provisions of the Double Taxation Convention under Article 1(2) of that convention.
som den nämnda förordningen tillämpas på.
provides that a person who is selfemployed in the territory of one Member State is subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State and, on the other hand, Article 14a(2) of the same regulation which, by way of derogation from Article 13(2)(b), states that a person normally selfemployed in the territory of two or more Member States is subject to the legislation of the Member State in whose territory he resides if he pursues any part of his activity in the territory of that Member State.
I detta avseende har den hänskjutande domstolen omnämnt dels artikel 13.2 b i nämnda förordning, i vilken det inom ramen för principen om att endast en lagstiftning är tillämplig föreskrivs att den som är egenföretagare inom en medlemsstats territorium omfattas av den statens lagstiftning även om han är bosatt inom en annan medlemsstats territorium, dels artikel 14a.2 i samma förordning, enligt vilken det, med undantag från artikel 13.2 b, föreskrivs att den som normalt är egenföretagare inom två eller flera medlemsstaters territorier skall omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat på vilkens territorium han är bosatt, om han utför någon del av sitt arbete inom den medlemsstatens territorium.
The indecision on the part of the national court may, it seems, be due to the fact that Mr Derouin receives income from the United Kingdom in respect of his work as a partner of Linklaters whilst actually working in a selfemployed capacity in France, where he resides.
Den hänskjutande domstolens tvekan kan förklaras av att Philippe Derouin har inkomst från Förenade kungariket för sin medverkan i egenskap av delägare i Linklaters som bildats enligt brittisk rätt, samtidigt som han konkret utövar sin egenföretagarverksamhet i Frankrike där han är bosatt.
This indecision also appears to have been caused by the arguments raised by Mr Derouin, who considers that he pursues his professional activity exclusively in France, thus appearing to contend that the provisions of Regulation No 1408/71 do not apply because he has not exercised the right to freedom of movement, in the present case freedom of establishment.
Denna tvekan verkar även ha orsakats av det resonemang som Philippe Derouin har utvecklat, enligt vilket han endast utövar sin egenföretagarverksamhet i Frankrike och härmed förefaller förneka att bestämmelserna i förordning nr 1408/71 är tillämpliga, eftersom han inte har gjort gällande rätten till fri rörlighet, i detta fall etableringsfriheten.
At the hearing the French Government also queried the applicability of Regulation No 1408/71, if the national court should find that Mr Derouin pursues his professional activity in France alone and merely derives income from the United Kingdom, a situation that would deprive him of the status of a selfemployed
Vid den muntliga förhandlingen frågade sig också den franska regeringen huruvida förordning nr 1408/71 var tillämplig för den händelse den hänskjutande domstolen skulle komma fram till att Philippe Derouin endast
In the view of that Government, if that were to be the case, the issue of the compatibility of the Double Taxation Convention with Regulation No 1408/71 would no longer arise.
Enligt denna regering uppkommer inte längre problemet med dubbelbeskattningsavtalets förenlighet med förordning nr 1408/71, om så vore fallet.
a fixed base regularly available to him in the other Contracting State for the purpose of performing work in a selfemployed capacity.
i vilken det i sak föreskrivs att Förenade kungarikets skattelagstiftning skall tillämpas om en fransk medborgare har en stadigvarande anordning bas i den första avtalsslutande staten för att utöva sitt fria yrke eller annan självständig verksamhet.
It is therefore difficult to suppose that Mr Derouin does not also work in a selfemployed capacity in the United Kingdom, the Member State in which, I would point out, he is registered with the Supreme Court of England and Wales as a registered foreign lawyer.
Det är följaktligen svårt att tänka sig att Philippe Derouin inte utövar egenföretagarverksamhet även i Förenade kungariket, en medlemsstat i vilken han är inskriven vid Supreme Court of England and Wales i egenskap av registered foreign lawyer.
It therefore seems to me that the applicability of Article 14a(2) of Regulation No 1408/71 to a situation like Mr Derouin’s is far from being excluded and it is therefore on this premiss also that the answer to the question referred by the national court should be based.
Det är därför långt ifrån uteslutet att artikel 14a.2 i förordning nr 1408/71 kan bli tillämplig i ett fall som Philippe Derouins och att det följaktligen även är utifrån detta antagande som den hänskjutande domstolens fråga skall besvaras.
Of course, in the context of proceedings under Article 234 EC it is not for the Court either to determine the facts or to apply the rules of Community law in a particular case, or yet to examine the compatibility of domestic law or a double taxation convention with Community law.
Inom ramen för förfarandet som föreskrivs i artikel 234 EG ankommer det naturligtvis inte på domstolen vare sig att bedöma de faktiska omständigheterna eller att tillämpa de gemenskapsrättsliga bestämmelserna i ett enskilt fall och inte heller att undersöka huruvida nationell rätt eller ett dubbelbeskattningsavtal är förenligt med gemenskapsrätten.
If the national court were, however, to confirm the factual circumstances envisaged by Mr Derouin and by the French Government this would, of course, make the interpretation of Community law given by the Court in answer to the question referred for a preliminary ruling redundant.
Om den hänskjutande domstolen emellertid skulle bekräfta de faktuella antaganden som Philippe Derouin och den franska regeringen har framlagt skulle de med största säkerhet leda till att den tolkning av gemenskapsrätten som domstolen gör genom att svara på den här ställda tolkningsfrågan berövas sin ändamålsenliga verkan.
Finally, the debate between the parties intervening in the present proceedings is completely different.
Den diskussion i vilken de parter som har deltagit i förevarande förfarande har motsatta åsikter är, när allt kommer omkring, en helt annan.
It concerns in essence whether the provisions of Regulation No 1408/71 should be interpreted as precluding a Member State, competent by virtue of that regulation to levy contributions such as the CSG and the CRDS on the basis of the income received by a selfemployed person covered by social insurance in that Member State, including the share of that person’s income obtained in another Member State which is subject to tax in that State, 19from refraining from making such a
I sak gäller det huruvida bestämmelserna i förordning nr 1408/71 skall tolkas, så att de utgör hinder mot att en medlemsstat som i enlighet med den nämnda förordningen är behörig att ta ut pålagor som till exempel CSG och CRDS, vilka beräknas på den inkomst som en egenföretagare som tillhör socialförsäkringssystemet i denna medlemsstat uppbär inklusive avseende den del av inkomsten som den nämnda egenföretagaren har uppburit i en annan medlemsstat och för vilken skatt utgår i denna medlemsstat, 19avstår från att göra ett sådant
19 — The French Government does not deny that it is competent to levy such contributions and any other social security contribution on Mr Derouin’s income from the United Kingdom on the basis of objective criteria.
19 — Den franska regeringen förnekar inte att den är behörig att ta ut sådana pålagor liksom alla andra av Philippe Derouins socialtrygghetsavgifter härrörande från Förenade kungariket på grundval av objektiva kriterier.
This approach seems to be correct in the circumstances of the dispute in the main proceedings.
Under de omständigheter som är för handen i målet vid den nationella domstolen förefaller denna inställning korrekt.
See also, in respect of the situation of a Member State which bases social security contributions on the total income of a resident who is a social security contributor in that Member State from pensions paid both in that State and in another Member State, Case C-50/05 Nikula [2006] ECR I-7029, paragraph 31.
Se också dom av den 18 juli 2006 i mål C-50/05, Nikula (REG 2006, s. I-7029), punkt 31, beträffande en medlemsstat som tar ut sociala avgifter från hela den inkomst som härrör från pensioner som utbetalas både från den nämnda medlemsstaten och från en annan medlemsstat till en person med hemvist inom landet som tillhör det sociala trygghetssystemet i den förstnämnda medlemsstaten.
This risk appears to me to be limited, however, for two main reasons.
Denna risk förefaller mig emellertid begränsad, av två viktiga anledningar.
First, the national court has already found in its order for reference that Mr Derouin does indeed fall within the personal scope of Regulation No 1408/71, and it is not for the Court of Justice to call that finding into question.
Dels har den hänskjutande domstolen i sitt beslut om hänskjutande redan fastställt att Philippe Derouin verkligen ingår i den personkrets som förordning nr 1408/71 är tillämplig på, utan att det ankommer på domstolen att ifrågasätta denna bedömning.
Second, it is clear from the documents before the Court that Mr Derouin seeks to benefit under Article 14(1) of the Double Taxation Convention, which provides, in essence, that United Kingdom tax legislation is to apply where a French resident has
Dels framgår det av handlingarna i målet att Philippe Derouin avser att dra fördel av tillämpningen av artikel 14.1 i dubbelbeskattningsavtalet
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 levy on that income on the ground that those contributions are covered by the Double Taxation Convention between those two Member States.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-103/06 under olika omständigheter utnyttjar rätten till fri rörlighet.
In other words, the question is whether Regulation No 1408/71 requires the competent Member State to include in the base on which contributions such as the CSG and the CRDS are assessed, income derived from professional activity in a selfemployed capacity performed in another Member State by a selfemployed person covered by social insurance in the first Member State.
Annorlunda uttryckt gäller frågan huruvida en behörig medlemsstat enligt förordning nr 1408/71 skall inkludera inkomster som härrör från den egenföretagarverksamhet som utövas i en annan medlemsstat av en egenföretagare tillhörande den första medlemsstatens socialförsäkringssystem i beräkningsunderlaget för pålagor som CSG och CRDS.
B — The obligation to include in the basis for assessment of contributions such as the CSG and the CRDS a selfemployed person’s total income from selfemployment (Article 14d(1) of Regulation No 1408/71)
B — Skyldigheten att räkna in en egenföretagares hela inkomst från yrkesverksamhet i beräkningsunderlaget för pålagor som CSG och CRDS (artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71)
It was pursuant to that caselaw that the Court rejected in Nikula the principle that a Member State cannot assess social contributions on the basis of pensions paid by another Member State.
Det är genom tillämpning av denna rättspraxis som domstolen, i domen i det ovannämnda målet Nikula, har avvisat principen enligt vilken en medlemsstat förbjuds att ta ut avgifter till socialförsäkringen på pensioner från en annan medlemsstat.
22In a case in which an institution of the Member State in whose territory a person resides pays a pension to that person and an institution of the same Member State is responsible for payment of his sickness insurance expenses, the Court held that no provision of Regulation No 1408/71 prohibits that Member State from calculating the amount of the social contributions of that person on the basis of his total income, whether it comes from pensions paid by the Member State of residence or from pensions paid by another Member State.
22 I det fall en institution i den stat som en person bor i utbetalar en pension till denne och en institution i denna medlemsstat ansvarar för kostnaderna för sjukförsäkring, har domstolen fastslagit att det inte finns någon bestämmelse i förordning nr 1408/71 som hindrar denna stat från att beräkna beloppet för de sociala avgifter som en i landet bosatt skall erlägga på grundval av samtliga dennes inkomster, oavsett om dessa utgörs av pen -sioner utbetalda i bosättningsstaten eller av pensioner som utbetalats i andra medlemsstater.
23 The Court, however, made a general observation that it is necessary, when the Member State concerned exercises
23Domstolen erinrade emellertid, på ett allmänt plan, om att det är viktigt att den
20 — See to that effect, in particular, Joined Cases C-393/99 and C-394/99 Hervein and Others [2002] ECR I-2829, paragraph 52, and Piatkowski, paragraph 20.
20 — Se särskilt, för ett liknande resonemang, dom av den 19 mars 2002 i de förenade målen C-393/99 och C-394/99, Hervein m.fl. (REG 2002, s.
21 — Piatkowski, paragraph 32 and caselaw cited therein.22 — Paragraph 26.23 — Ibid., paragraph 31.
21 — Domen i det ovannämnda målet Piatkowski, punkt 32 och där angiven rättspraxis.