natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Notwithstanding Article 3 [on the right of nationals of another Member State to take up a regulated profession], the host Member State may also require the applicant:
Trots bestämmelserna i artikel 3 [om rättten för medborgare från en annan medlemsstat att ges tillträde till reglerad yrkesverksamhet] får värdmedlemsstaten också kräva följande av den sökande:
(b) to complete an adaptation period not exceeding three years or take an aptitude test:
KOMMISSIONEN MOT SPANIEN b) Han skall slutföra en anpassningstid som inte överstiger tre år eller genomgå ett lämplighetsprov
The legislation on specialisations in pharmacy
Lagstiftningen om specialistutbildning i farmaci
The legislation relating to specialisations in pharmacy is Royal Decree 2708/1982 regulating specialist studies for and the award of the qualification of specialist pharmacist (Real Decreto 2708/1982, por el que se regulan los estudios de especialización y la obtención del título de farmacéutico especialista), of 15 October 1982 (BOE No 261 of 30 October 1982, p. 29994).
Lagstiftningen om specialisutbilning i farmaci utgörs av kungligt dekret 2708/1982 med bestämmelser om specialistutbildning och om erhållande av titeln specialistapotekare (Real Decreto 2708/1982, por el que se regulan los estudios de especializacion y la obtencion del titulo de farmaceutico especialista) av den 15 oktober 1982 (BOE nr 261, av den 30 oktober 1982, s. 29994).
Article 1 of that royal decree is worded as follows:
Artikel 1 i det kungliga dekretet har följande lydelse:
‘Subject to the rights granted to those holding a degree in pharmacy, only the holders of the diploma of specialist pharmacist [‘farmacéutico especialista’] issued by the Minister for Education and Science can hold the title of specialist pharmacist, can pursue the profession as a specialist or occupy with that title a post in a public or private body.’
”Med förbehåll för de rättigheter som tillkommer personer som har grundutbildningsbevis i farmaci är det endast de personer som har examensbevis som specialistapotekare [farmacéutico especialista] som har utfärdats av utbildnings- och vetenskapsministern som får använda titeln specialistapotekare, utföra arbete som specialist eller med titel av specialapotekare inneha offentlig eller privat tjänst.”
Article 2 of that royal decree provides:
I artikel 2 i samma dekret föreskrivs följande:
‘To be awarded the diploma of specialist pharmacist, the person concerned must have satisfied the following conditions:
”För att erhålla examensbevis som specialistapotekare ska följande villkor vara uppfyllda: a) kandidaten ska ha examensbevis över avslutad grundutbildning, b) kandidaten ska ha genomfört specialistutbildningen helt i enlighet med fastställda kurs- och programplaner.
(c) have passed the relevant assessment exams.’
c) kandidaten ska ha uppnått godkänt resultat på samtliga prov.”
Under Article 3 of Royal Decree 2708/1982:
I artikel 3 i kungligt dekret 2708/1982 föreskrivs följande:
‘The following specialisations shall be recognised as specialisations in pharmacy:
”I farmaci finns följande specialområden:
First group. — Specialisations requiring primarily hospital training:
Grupp 1 – Specialisering som i princip kräver medicinsk utbildning:
— Hospital pharmacy
— Sjukhusfarmaci
The legislation transposing Directives 85/432, 85/433 and 89/48
Lagstiftningen varmed direktiven 85/432, 85/433 och 89/48 införlivades
Directives 85/432 and 85/433 were transposed into national law by Royal Decree 1667/1989 of 22 December 1989 (BOE No 4 of 4 January 1990, p. 217).
Direktiven 85/432 och 85/433 införlivades med nationell rätt genom kungligt dekret 1667/1989 av den 22 december 1989 (BOE nr 4, av den 4 januari1990, s. 217).
Article 1 of that royal decree provides:
I artikel 1 i detta kungliga dekret föreskrivs följande:
‘The diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications set out in Annex I to this royal decree and awarded to nationals of a Member State of the European Economic Community fulfilling the criteria set out in Annex II shall be recognised in Spain, for the purposes of access to the profession of pharmacist, as being equivalent to the official university diploma evidencing a degree in pharmacy.’
”Examensbevis, utbildningsbevis och andra behörighetsbevis som framgår av bilaga I till detta kungliga dekret och som har utfärdats till medborgare i Europeiska ekonomiska gemenskapen och som uppfyller kriterierna i bilaga II jämställs i Spanien med farm. kand-examen vad beträffar rätten att ges tillträde till apotekaryrket.”
The Spanish diploma referred to in Annex I to that royal decree is the same as that listed in the annex to Directive 85/433.
Det spanska examensbevis som anges i bilaga I till detta kungliga dekret är detsamma som det examensbevis som anges i bilagan till direktiv 85/433.
Directive 89/48 was transposed into Spanish law by Royal Decree 1665/1991 of 25 October 1991 (BOE No 280 of 22 November 1991, p. 37916).
Direktiv 89/48 införlivades med spansk rätt genom kungligt dekret 1665/1991 av den 25 oktober 1991 (BOE nr 280 av den 22 november 1991, s. 37916).
Article 2(1) of that royal decree provides:
I artikel 2.1 i detta kungliga dekret föreskrivs följande:
‘The rules set out in this royal decree apply to nationals of a Member State of the European Union who, as holders of a diploma awarded in a State of that Union, wish to pursue in Spain, in a selfemployed capacity or as an employed person, a regulated profession the pursuit of which requires higher education of at least three years’ duration.’
”Bestämmelserna i detta kungliga dekret ska tillämpas på medborgare i Europeiska unionens medlemsstater som har ett examensbevis utfärdat i en annan medlemsstat i unionen och som vill utöva reglerad yrkesverksamhet i Spanien såsom egenföretagare eller som anställd och som förutsätter en högre utbildning om minst tre år.”
Article 3(a) of that royal decree provides that the ‘regulated professions’ are all the professions listed in Annex I to that decree.
I artikel 3 a i samma kungliga dekret föreskrivs att med ”reglerad yrkesverksamhet” ska förstås alla yrken som anges i bilaga I till dekretet.
That annex does not refer to the profession of hospital pharmacist.
Yrket sjukhusapotekare nämns inte i bilagan.
On 19 December 2005, the Commission sent to the Kingdom of Spain a letter of formal notice concerning that Member State’s failure to transpose Directive 89/48 as regards the profession of specialist pharmacist.
Kommissionen skickade den 19 december 2005 en formell underrättelse till Konungariket Spanien och förklarade att den ansåg att Konungariket Spanien inte hade vidtagit nödvändiga åtgärder för att införliva direktiv 89/48 vad beträffar yrket specialistapotekare.
In its reply of 17 March 2006, the Kingdom of Spain submitted that Directive 89/48 was not applicable to the profession of hospital pharmacist, that being a specialisation
Konungariket Spanien gjorde i sitt svar av den 17 mars 2006 gällande att direktiv 89/48 inte var tillämpligt på yrket sjukhusapotekare, eftersom detta är en specialisering av
COMMISSION v SPAIN of the profession of pharmacist which is specifically regulated by Directives 85/432 and 85/433, which were transposed into Spanish law by Royal Decree 1667/1989.
KOMMISSIONEN MOT SPANIEN apotekaryrket som regleras särskilt i direktiven 85/432 och 85/433, vilka införlivats med spansk rätt genom kungligt dekret 1667/1989.
Since it did not find those arguments convincing, the Commission brought the present action.
Eftersom kommissionen inte övertygats av dessa invändningar, väckte den förevarande talan.
The action
Prövning av talan
The Commission claims that, in so far as Article 1 of Royal Decree 2708/1982 precludes holders of a diploma awarded in a Member State and recognised as an equivalent qualification under Article 2 of Directive 85/433 from holding the title of specialist pharmacist and, consequently, pursuing the profession of hospital pharmacist, the defendant Member State has failed to transpose the directive as regards that profession.
Kommissionen har påpekat att i den mån artikel 1 i kungligt dekret 2708/1982 utgör hinder för innehavaren av ett examensbevis som har utfärdats i en medlemsstat och som erkänts som jämförbart enligt bestämmelserna i artikel 2 i direktiv 85/433 att använda titeln specialistapotekare och därmed utöva yrket sjukhusapotekare, innebär detta att Spanien inte har införlivat direktivet vad beträffar detta yrke.
The Commission claims, first, that that title should be treated as a ‘diploma’ within the meaning of Article 1(a) of Directive 89/48, in so far as it is awarded by the designated competent authority, provides evidence of post-secondary training of more than three years and proves that its holder has the qualifications required to pursue the profession of hospital pharmacist in Spain.
Kommissionen har först gjort gällande att behörighetsbeviset ska anses vara ett sådant ”examensbevis” som avses i artikel 1 a i direktiv 89/48 om det har utställts av behörig myndighet och det är frågan om ett intyg över genomförd postgymnasial utbildning om minst tre år och det av examensbeviset framgår att innehavaren har de yrkesmässiga kvalifikationer som krävs för att utöva yrket sjukhusapotekare i Spanien.
Secondly, the profession reserved to holders of a specialist pharmacist’s diploma is a regulated profession within the meaning of Article 1(c) of Directive 89/48.
Kommissionen har vidare gjort gällande att det yrke som är förbehållet den som har ett examensbevis som specialistapotekare är ett lagreglerat yrke i den mening som avses i artikel 1 c i direktiv 89/48.
That profession consists in the practice of a regulated activity within the meaning of Article 1(d) of that directive, in so far as access to it is subject to the possession of a diploma.
Yrket består nämligen i att utöva reglerad verksamhet i den mening som avses i artikel 1 d i direktivet, eftersom det krävs ett examensbevis för att få utöva denna verksamhet.
The Commission points out, in this connection, that Directive 89/48 does not exclude any regulated profession from its scope, with the exception of those which are already the subject of a specific directive on mutual recognition.
Kommissionen har påpekat att inte något reglerat yrke utesluts från tillämpningsområdet för direktiv 89/48, förutom de yrken som omfattas av ett särskilt direktiv om ömsesidigt erkännande.
In particular, Directive 89/48 does not include any provision which can be interpreted as excluding from its scope the pharmaceutical professions or, more generally, the health professions.
Direktivet innehåller nämligen inte några bestämmelser som kan tolkas så att farmaceutiska yrken eller yrken inom hälso- och sjukvården generellt utesluts från dess tillämpningsområde.
Including such professions in the general system for the recognition of diplomas is not contrary to Article 47(3) EC, which states that the progressive abolition of restrictions on the right of establishment must be preceded or accompanied by a correlating coordination of the conditions for the exercise of those professions.
Den omständigheten att dessa yrken omfattas av en generell ordning om erkännande av examensbevis strider inte mot artikel 47.3 EG, i vilken bestämmelse den gradvisa avvecklingen av inskränkningarna i etableringsrätten förutsätter en samordning av villkoren för att få utöva dessa yrken.
The objective of that directive is not to establish a system for the automatic recognition of diplomas, but to establish a general method to facilitate the recognition of diplomas.
Direktivets syfte är inte att införa en ordning med automatiskt erkännande av examensbevis utan att införa en generell metod för att underlätta erkännande av examensbevis.
In addition, Directives 85/432 and 85/433 are not applicable to the profession of hospital pharmacist, since they concern only the diploma evidencing a degree in
Direktiven 85/432 och 85/433 är dessutom inte tillämpliga vad beträffar yrket sjukhusapotekare, eftersom direktiven endast avser examensbevis som farm. kand.
COMMISSION v SPAIN pharmacy.
KOMMISSIONEN MOT SPANIEN
Directive 85/432, which coordinates the training requirements for the award of the diploma evidencing a degree in pharmacy, to which the regime for recognition laid down in Directive 85/433 applies, is not directed at specialisations in pharmacy, within the meaning of Article 3 thereof, and in particular the hospital pharmacy specialisation.
Direktiv 85/432, i vilket villkoren för att utfärda examensbevis som farmaceut samordnas och på vilket examensbevis den ordning för erkännande som anges i direktiv 85/433 ska tillämpas, avser nämligen inte specialiteter inom farmaci och särskilt sjukhusfarmaci i den mening som avses i artikel 3 i direktivet.
Secondly, the diploma evidencing a degree in pharmacy is the only diploma listed in the annex to Directive 85/433 with regard to the Kingdom of Spain.
Examensbeviset som farm. kand är dessutom det enda examensbevis som anges i bilagan till direktiv 85/433 vad beträffar Konungariket Spanien.
In reply, the Kingdom of Spain contends that the profession of hospital pharmacist, as a specialisation of the profession of pharmacist, does not fall within the scope of Directive 89/48.
Konungariket Spanien har hävdat att yrket sjukhusapotekare, i egenskap av spe -cialisering av apotekaryrket, inte faller inom ramen för tillämpningsområdet för direktiv 89/48.
That profession, it argues, can be governed only by specific legislation, since Article 47(3) EC inserts an express proviso relating to, inter alia, the abolition of restrictions on the exercise of the pharmaceutical professions.
Detta yrke kan endast regleras genom speciallagstiftning eftersom det införts ett uttryckligt undantag i artikel 47.3 EG som bland annat avser avveckling av inskränkningarna för att utöva farmaceutiska yrken.
Such an abolition of restrictions cannot, as a result, be achieved through the general system for the recognition of diplomas laid down by Directive 89/48.
En sådan avveckling kan inte ske genom den generella ordning för erkännande av examensbevis som föreskrivs i direktivet.
That interpretation, it submits further, is borne out by Directives 85/432 and 85/433, which meet the requirement that special rules be laid down for the coordination of legislation relating to certain pharmaceutical activities for the purpose of allowing mutual recognition of qualifications and diplomas in pharmacy.
Denna tolkning finner stöd i direktiven 85/432 och 85/433 som uppfyller villkoret att det ska antas särskilda bestämmelser om samordning av lagstiftningen om vissa former av farmaceutisk verksamhet för att underlätta ett ömsesidigt erkännande av examens- och utbildningsbevis i farmaci.
By contrast, Directive 89/48, in which the sole condition laid down for the recognition of diplomas is a minimum duration of studies, is insufficient to ensure compliance with the obligation to provide specific rules laid down in Article 47(3) EC.
Det enda villkor som uppställs i direktiv 89/48 för att erkänna examensbevis är att studierna ska ha en viss längd vilket emellertid inte är tillräckligt för att säkerställa specificeringskravet i artikel 47.3 EG.
It follows that, in the absence of any specific legislation adopted in that matter pursuant to Article 3 of Directive 85/432, the Commission cannot rely on Directive 89/48 for the purpose of challenging the failure of the national legislation to comply with the general system for the recognition of diplomas.
Härav följer att eftersom kommissionen inte har antagit särskilda bestämmelser på området i enlighet med artikel 3 i direktiv 85/432 kan kommissionen inte åberopa direktiv 89/48 för att hävda att den nationella lagstiftningen inte överensstämmer med den generella ordningen för ömsesidigt erkännande av examensbevis.
The two parties to the proceedings accept that Directives 85/432 and 85/433 do not apply to the diploma of specialist pharmacist giving access to the profession of hospital pharmacist.
Båda parter i förfarandet har medgett att direktiven 85/432 och 85/433 inte är tillämpliga på examensbevis för specialistapotekare som ger tillträde till yrket sjukhusapotekare.
However, they draw two different conclusions from that interpretation.
De drar emellertid olika slutsatser av denna tolkning.
The Commission submits that the absence of a specific directive means that that diploma falls within the scope of Directive 89/48, whereas the Kingdom of Spain submits that, in the absence of such a directive, recognition of that diploma must be regarded as being governed neither by Directive 89/48 nor by any other measure of secondary legislation.
Kommissionen anser att den omständigheten att det inte finns något särskilt direktiv innebär att detta examensbevis omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 89/48, medan Konungariket Spanien anser att eftersom det inte finns något sådant direktiv regleras erkännandet av detta utbildningsbevis varken av direktiv 89/48 eller någon annan rättsakt i sekundärrätten.
In this connection, it should be noted at the outset that the scope of Directive 89/48 is not restricted according to the field or type of the diplomas concerned.
Det ska inledningsvis konstateras att tillämpningsområdet för direktiv 89/48 inte begränsas till ett visst område eller en viss form av examensbevis.
It is apparent from Article 1(a) thereof that that directive applies to, inter alia, any diploma of higher education awarded on completion of a post-secondary course of at least three years’ duration and allowing its holder to take up a regulated profession.
Det följer nämligen av artikel 1 a i direktivet att det bland annat ska tillämpas avseende alla examensbevis som utfärdats efter en postgymnasial utbildning om minst tre år och som ger innehavaren av examensbeviset tillträde till ett reglerat yrke.
Even though it does not dispute such a classification of the diploma and profession at issue, the Kingdom of Spain takes the view that, since Directive 89/98 does not apply to diplomas of specialisations in pharmacy, it is not obliged to provide for the option for nationals of other Member States to take up the profession of hospital pharmacist.
Även om Konungariket Spanien inte har bestritt att examensbeviset kan kvalificeras på detta sätt, anser Konungariket Spanien att eftersom direktiv 89/48 inte är tillämpligt på examensbevis som utfärdats för specialistapotekarutbildningar har medlemsstaten inte någon skyldighet att ge medborgare från andra medlemstater tillträde till yrket sjukhusapotekare.
Such an interpretation of the directive must be rejected.
En sådan tolkning av direktivet kan inte godtas.
First of all, the right to recognition of diplomas is guaranteed as an expression of the fundamental right to freedom of establishment by the second paragraph of Article 43 EC.
Det är inledningsvis lämpligt att påpeka att rätten att få examensbevis erkända är ett uttryck för den grundläggande rätten till etablering som följer av artikel 43 andra stycket EG.
Directive 89/48, as is apparent from the third recital in its preamble, lays down a ‘method of recognition’ of the diplomas which it covers.
Det framgår av tredje skälet i direktivet att det genom direktiv 89/48 inrättas ett system för godkännande av sådana examensbevis som avses i direktivet.
It establishes a general system for the recognition of higher-education diplomas enabling the holder to gain access to a regulated profession and thus to exercise a right enshrined in the Treaty.
I direktivet fastställs ett allmänt system för erkännande av examensbevis som utfärdats efter högre utbildning som ger tillträde till ett reglerat yrke och således möjlighet att utöva en rättighet som stadfästs genom fördraget.
Moreover, as the Commission has pointed out, Directive 89/48 does not establish a system of automatic recognition.
Såsom kommissionen har påpekat införs det inte ett system för automatiskt godkännande i direktiv 89/48.
Although it recognises the right of access to regulated professions, that directive, under Article 4(b) thereof, allows the host State to require an applicant who is a national of another Member State to complete an adaptation period or to take an aptitude test, in particular where the matters covered by the education and training he has received differ substantially from those covered by the diploma required in the host Member State, or where the profession regulated in the host Member State comprises one or more regulated professional activities which are not in the profession regulated in the Member State from which the applicant originates or comes and that difference between the professional activities in the two Member States concerned corresponds to different specific training.
Även om det i direktivet ges en rätt att få tillträde till reglerade yrken möjliggörs det, i artikel 4 b i direktivet, för värdstaten att föreskriva att en sökande som är medborgare i andra medlemsstater ska slutföra en anpassningstid eller ett lämplighetsprov. Detta gäller bland annat om de ämnen som omfattas av den utbildning han fått väsentligt skiljer sig från dem som omfattas av de examensbevis som krävs i värdmedlemsstaten eller om det reglerade yrket i värdmedlemsstaten inbegriper en eller flera reglerade yrkesaktiviteter som inte ingår i det reglerade yrket i den sökandes ursprungsland eller det land han kommer från och skillnaden i yrkesverksamhet i de två berörda medlemsstaterna motsvarar en särskild utbildning som skiljer sig åt.
The Kingdom of Spain submits that Article 47(3) EC precludes, in any event, a directive designed to implement a general system for the recognition of diplomas from being applied to the health professions, since that article expressly inserts a proviso concerning the medical and allied and pharmaceutical professions, restrictions on the access to which cannot be removed in the absence of a measure fixing the rules relating to the ‘coordination of the conditions for their exercise in the various Member States’.
Konungariket Spanien har gjort gällande att det i artikel 47.3 EG under alla omständigheter utesluts att ett direktiv genom vilket det införs ett allmänt system för erkännande av examensbevis skulle kunna tillämpas på yrken i hälso- och sjukvården, eftersom det i artikel 47.3 EG uttryckligen görs undantag för läkaryrket, liknande yrken och farmaceutiska yrken, vilka inte får liberaliseras när det inte finns någon rättsakt i vilken det föreskrivs bestämmelser om ”en samordning av villkoren för att få utöva dessa yrken i de olika medlemsstaterna”.
Such an interpretation of Article 47(3) EC would result, in fact, not only in a failure to apply Directive 89/48 but more generally in precluding the right of Community nationals to recognition of diplomas of specialisations in pharmacy, even though that right stems from the second paragraph of Article 43 EC.
En sådan tolkning av artikel 47.3 EG medför nämligen inte endast att direktiv 89/48 inte kan tillämpas utan innebär mera allmänt att gemenskapsmedborgare utesluts från att få sina examensbevis beträffande specialiteter inom farmaci erkända, fastän denna rätt föreskrivs i artikel 43 andra stycket EG.
On the contrary, the objective of Article 47(3) EC is not to restrict the scope of the right to recognition of diplomas, but to avoid the implementation of a system for the automatic recognition of diplomas giving access to the health professions in the absence of coordination of the provisions governing the exercise of those professions.
Syftet med artikel 47.3 EG är emellertid inte endast att begränsa omfattningen av rätten till erkännande av examensbevis utan även att förhindra att det etableras en ordning med automatiskt erkännande av examensbevis som ger tillträde till yrken inom hälso- och sjukvården så länge bestämmelserna om rätten att utöva dessa yrken inte har samordnats.
That provision of the Treaty therefore concerns a system which must be designed in such a way as to correspond with the progressive harmonisation of the provisions on the exercise of those professions.
Fördragsbestämmelsen avser en sådan ordning som ska ses i samband med en gradvis harmonisering av bestämmelserna om rätten att utöva dessa yrken.