natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At first sight, it may not be entirely clear how Member States would be prevented from fulfilling their obligations under the United Nations Charter if the Court were to annul the contested regulation.
Vid ett första påseende framgår det möjligen inte klart på vilket sätt medlemsstaterna skulle förhindras att uppfylla sina skyldigheter enligt Förenta nationernas stadga om domstolen ogiltigförklarade den omtvistade förordningen.
Indeed, in the absence of a Community measure, it would in principle be open to the Member States to take their own implementing measures, since they are allowed, under the Treaty, to adopt measures which, though affecting the functioning of the common market, may be necessary for the maintenance of inter-
Om gemenskapsåtgärder saknades skulle det i princip stå medlemsstaterna fritt att vidta sina egna genomförandeåtgärder eftersom de enligt fördraget har rätt att vidta åtgärder som kan behövas för upprätthållandet av internationell fred och säkerhet trots att de påverkar den gemen-
29 — Opinion of Advocate General Jacobs in Bosphorus, cited in footnote 16, paragraph 53.
29 — Generaladvokaten Jacobs förslag till avgörande i målet Bosphorus (ovan fotnot 16), punkt 53.
See also paragraph 34 of Opinion 2/94, cited in footnote 22.
Se också punkt 34 i yttrandet i mål 2/94 (ovan fotnot 22).
30 — Paragraphs 185 to 191 and 196 of the judgment under appeal.
30 — Punkterna 185–191 och 196 i den överklagade domen.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-402/05 P samma marknaden. 31
the powers retained by the Member States in the field of security policy must be exercised in a manner consistent with Community law.
Medlemsstaterna är dock vid utövandet av den behörighet som har förbehållits dem på det säkerhetspolitiska området skyldiga att iaktta gemenskapsrätten.
32 In the light of the Court’s ruling in ERT, 33 it may be assumed that, to the extent that their actions come within the scope of Community law, Member States are subject to the same Community rules for the protection of fundamental rights as the Community institutions themselves.
32 Mot bakgrund av domstolens dom i målet ERT 33kan det antas att i den mån medlemsstaternas åtgärder omfattas av gemenskapsrätten är dessa skyldiga att rätta sig efter samma gemenskapsregler om skydd för grundläggande rättigheter som gemenskapsinstitutionerna själva.
On that assumption, if the Court were to annul the contested regulation on the ground that it infringed Community rules for the protection of fundamental rights, then, by implication, Member States could not possibly adopt the same measures without — in so far as those measures came within the scope of Community law — acting in breach of fundamental rights as protected by the Court.
Om domstolen upphävde den omtvistade förordningen därför att den stred mot gemenskapsregler om skydd för grundläggande rättigheter skulle medlemsstaterna, utifrån det antagandet, inte kunna vidta samma åtgärder utan att – såvida åtgärderna omfattades av gemenskapsrätten – agera i strid med de grundläggande rättigheter som domstolen slår vakt om.
Thus, the argument based on Article 307 EC is of indirect relevance only.
Det argument som grundas på artikel 307 EG är således endast av indirekt relevans.
for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law’.
rättsstatsprincipen”.
I see no basis for such an interpretation of Article 307 EC.
Jag kan inte se att det finns något stöd för en sådan tolkning av artikel 307 EG.
Moreover, it would be irreconcilable with Article 49 EU, which renders accession to the Union conditional on respect for the principles set out in Article 6(1) EU.
Dessutom skulle det vara oförenligt med artikel 49 EU enligt vilken det är ett villkor för att få ansluta sig till unionen att kandidatstaten respekterar de principer som anges i artikel 6.1 EU.
Furthermore, it would potentially enable national authorities to use the Community to circumvent fundamental rights which are guaranteed in their national legal orders even in respect of acts implementing international obligations.
Dessutom skulle en sådan tolkning eventuellt kunna möjliggöra för nationella myndigheter att använda gemenskapen för att kringgå grundläggande rättigheter som åtnjuter skydd i deras nationella rättsordningar även när det gäller rättsakter varigenom internationella skyldigheter fullgörs.
34This would plainly run counter to firmly established caselaw of this Court, according to which the Community guarantees a complete system of judicial protection in which fundamental rights are safeguarded in consonance with the constitutional traditions of the Member States.
34 Det skulle gå rakt emot domstolens fasta rättspraxis, enligt vilken gemenskapen säkerställer ett fullständigt system av domstolsskydd inom vilket grundläggande rättigheter skyddas i överensstämmelse med medlemsstaternas konstitutionella traditioner.
As the Court stated in Les Verts, ‘the European Community is a community based on the rule of law inasmuch as neither its Member States nor its institutions can avoid a review of the question whether the measures adopted by them are in conformity with the basic
Domstolen konstaterade i målet Les Verts att ”Europeiska ekonomiska gemenskapen är en rättslig gemenskap av sådant slag att varken medlemsstaterna eller gemenskapsinstitutionerna kan undgå kontroll av om deras rättsakter står i överensstäm-
The crucial problem with the argument raised by the United Kingdom, however, is that it presents Article 307 EC as the source of a possible derogation from Article 6(1) EU, according to which ‘the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect
Det avgörande problemet med Förenade kungarikets argument är dock att artikel 307 EG framställs som källan till ett möjligt avsteg från artikel 6.1 EU, enligt vilken ”[u]nionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på
31 — Articles 297 EC and 60(2) EC.
31 — Artiklarna 297 EG och 60.2 EG.
32 — Case C-124/95 Centro­Com [1997] ECR I-81, paragraph 25.
32 — Domstolens dom av den 14 januari 1997 i mål C-124/95, Centro-Com (REG 1997, s. I-81), punkt 25.
34 — In certain legal systems, it seems very unlikely that national measures for the implementation of Security Council resolutions would enjoy immunity from judicial review (which incidentally shows that a decision by this Court to exclude measures such as the contested regulation from judicial review might create difficulties for the reception of Community law in some national legal orders).
34 — I vissa rättsordningar framstår det mycket osannolikt att nationella åtgärder för genomförande av resolutioner från säkerhetsrådet skulle undantas från domstolsprövning (vilket indirekt visar att ett beslut från EG-domstolen att undanta sådana åtgärder som den omtvistade förordningen från domstolsprövning skulle kunna skapa problem för mottagandet av gemenskapsrätten i vissa nationella rättsordningar).
See, for instance, the following sources. Germany: Bundesverfassungsgericht, Order of 14 October 2004 (Görgülü) 2 BvR 1481/04, reported in NJW 2004, p. 3407-3412. The Czech Republic: Ústavní soud, 15 April 2003 (I. ÚS 752/02); Ústavní soud, 21 February 2007 (I. ÚS 604/04). Italy: Corte Costituzionale, 19 March 2001, No 73.
Se till exempel följande källor. Tyskland: Bundesverfassungsgericht, avgörande meddelat den 14 oktober 2004 (Görgülü) 2 BvR 1481/04, upptaget i NJW 2004, s. 3407-3412. Republiken Tjeckien: Ústavní soud, 15 april 2003 (I. ÚS 752/02), Ústavní soud, 21 februari 2007 (I. ÚS 604/04). Italien: Corte Costituzionale, 19 mars 2001, No 73.
Hungary: 4/1997 (I. 22.) AB határozat. Poland: Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 27 April 2005, P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005 Nr 4, poz. 42; and Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2 July 2007, K 41/05, Seria A, 2007 Nr 7, poz. 72.
Ungern: 4/1997 (I. 22.) AB határozat. Polen: Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 27 april 2005, P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005 Nr 4, poz. 42; och Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2 juli 2007, K 41/05, Seria A, 2007 Nr 7, poz. 72.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION constitutional charter, the Treaty’.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN melse med gemenskapens grundläggande konstitutionella urkund, dvs. fördraget”.
35More straightforwardly, in Schmidberger, the Court reaffirmed that ‘measures which are incompatible with the observance of human rights … are not acceptable in the Community’.
35I målet Schmidberger bekräftade domstolen mer rakt på sak att ”det inom gemenskapen är förbjudet att vidta åtgärder som strider mot iakttagandet av de … mänskliga rättigheterna”.
36In short, the United Kingdom’s reading of Article 307 EC would break away from the very principles on which the Union is founded, while there is nothing in the Treaty to suggest that Article 307 EC has a special status — let alone a special status of that magnitude — in the constitutional framework of the Community.
36Sammanfattningsvis skulle Förenade kungarikets tolkning av artikel 307 EG innebära ett avsteg från de principer på vilka unionen är grundad, eftersom det inte finns något i fördraget som indikerar att artikel 307 EG har en särskild ställning – och än mindre en särskild ställning av den betydelsen – inom gemenskapens konstitutionella ram.
Member States to exercise their powers and responsibilities in an international organisation such as the United Nations in a manner that is compatible with the conditions set by the primary rules and the general principles of Community law.
terna måste utöva sin behörighet och sitt ansvar i en sådan internationell organisation som Förenta nationerna på ett sätt som är förenligt med de villkor som följer av primärrättsliga regler och de allmänna gemenskapsrättsliga principerna.
38As Members of the United Nations, the Member States, and particularly — in the context of the present case — those belonging to the Security Council, have to act in such a way as to prevent, as far as possible, the adoption of decisions by organs of the United Nations that are liable to enter into conflict with the core principles of the Community legal order.
38Såsom medlemmar av Förenta nationerna ankommer det på medlemsstaterna och framför allt – i ett sådant fall som det förevarande – på dem som tillhör säkerhetsrådet att agera för att i största möjliga utsträckning förhindra att Förenta nationernas organ fattar beslut som kan strida mot kärnprinciperna i gemenskapens rättsordning.
The Member States themselves, therefore, carry a responsibility to minimise the risk of conflicts between the Community legal order and international law.
Medlemsstaterna själva har därför ett ansvar för att minimera risken för konflikter mellan gemenskapens rättsordning och folkrätten.
Besides, the obligations under Article 307 EC and the related duty of loyal cooperation flow in both directions: they apply to the Community as well as to the Member States.
Dessutom gäller skyldigheterna enligt artikel 307 EG och den därtill relaterade samarbetsskyldigheten i båda riktningar: de är tillämpliga på både gemenskapen och medlemsstaterna.
37 The second paragraph of Article 307 EC provides that ‘the Member State or States concerned shall take all appropriate steps to eliminate … incompatibilities’ between their prior treaty obligations and their obligations under Community law.
37Enligt artikel 307.2 EG skall ”den eller de berörda medlemsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att undanröja” det hos de förpliktelser som följer av tidigare ingångna avtal som är oförenligt med deras skyldigheter enligt gemenskapsrätten.
To this end, Member States shall ‘assist each other … and shall, where appropriate adopt a common attitude’.
För detta ändamål skall medlemsstaterna ”i förekommande fall inta en gemensam hållning”.
If Article 307 EC cannot render the contested regulation exempt from judicial review, are there perhaps any other rules of Community law that can?
Om artikel 307 EG inte kan undanta den omtvistade förordningen från domstolsprövning, finns det då möjligen några andra gemenskapsrättsliga regler som kan det?
The Council, the Commission and the United Kingdom argue that, as a matter of general principle, it is not for the Court to cast doubt on Community measures that implement resolutions which the Security Council has considered necessary for the maintenance of international peace and security.
Rådet, kommissionen och Förenade kungariket har hävdat att det principiellt sett inte ankommer på domstolen att ifrågasätta gemenskapsåtgärder som har vidtagits för att genomföra resolutioner som säkerhetsrådet har ansett vara nödvändiga för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Härvid
35 — Les Verts, cited in footnote 18, paragraph 23.
35 — Domstolens dom i målet Les Verts (ovan fotnot 18), punkt 23.
37 — For a recent example of a case concerning the obligations of Member States under Article 307 EC, see Case C-203/03 Commission v Austria [2005] ECR I-935, paragraph 59.
38 — Se, för ett liknande resonemang, beträffande kravet på en enhetlig internationell representation för gemenskapen, yttrande från domstolen den 15 november 1994 i mål 1/94 (REG 1994, s. I-5267; svensk specialutgåva, volym 16, s.
38 — See, in a similar vein, on the requirement of unity in the international representation of the Community, Opinion 1/94 [1994] ECR I-5267, paragraphs 106 to 109, and Commission v Council, cited in footnote 23, paragraphs 40 to 51.
233), punkterna 106–109, och domen i målet kommissionen mot rådet (ovan fotnot 23), punkterna 40–51.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-402/05 P är av stor betydelse och med det skydd som domstolarna är ansvariga för.
Commission evokes the notion of ‘political questions’. 39In brief, one could say that the
Justice Murphy hade rätt när han i sin skiljaktiga mening i målet Korematsu i Förenta staternas Supreme Court konstaterade följande: har kommissionen använt sig av begreppet ”politiska frågor”.
Commission, the Council and the United Kingdom contend that the specific subjectmatter at issue in the present case does not lend itself to judicial review.
39Sammanfattningsvis kan man säga att kommissionen, rådet och Förenade kungariket anser att den speciella fråga som det förevarande målet handlar om inte lämpar sig för att prövas i domstol.
They claim that the European Court of Human Rights takes a similar position.
De har hävdat att Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har intagit en liknande ståndpunkt.
and with the protection of which the courts are entrusted. As Justice Murphy rightly stated in his dissenting opinion in the Kore­matsu case of the United States Supreme Court: ‘Like other claims conflicting with the asserted constitutional rights of the individual, [that] claim must subject itself to the judicial process of having its reasonableness determined and its conflicts with other interests reconciled.
”I likhet med andra anspråk som står i konflikt med individens påstådda konstitutionella rättigheter måste [detta] anspråk bli föremål för en domstolsprövning för att fastställa dess rimlighet och lösa dess konflikter med andra intressen.
What are the allowable limits of [discretion], and whether or not they have been overstepped in a particular case, are judicial questions.’ 40
Vad som är den tillåtna gränsen för [skönsmässig bedömning] och huruvida den har överskridits i ett visst fall utgör juridiska frågor.” 40
The implication that the present case concerns a ‘political question’, in respect of which even the most humble degree of judicial interference would be inappropriate, is, in my view, untenable.
Slutsatsen att det förevarande målet handlar om en ”politisk fråga” som det är olämpligt för en domstol att blanda sig i, ens i mycket blygsam utsträckning, är enligt min uppfattning ohållbar.
The claim that a measure is necessary for the maintenance of international peace and security cannot operate so as to silence the general principles of Community law and deprive individuals of their fundamental rights.
Påståendet att en åtgärd är nödvändig för upprätthållandet av internationell fred och säkerhet kan inte användas för att röja de allmänna gemenskapsrättsliga principerna ur vägen och frånta enskilda sina grundläggande rättigheter.
This does not detract from the importance of the interest in maintaining international peace and security; it simply means that it remains the duty of the courts to assess the lawfulness of measures that may conflict with other interests that are equally of great importance
Det förringar inte betydelsen av behovet av att upprätthålla internationell fred och säkerhet, utan betyder bara att domstolarna förblir skyldiga att pröva lagenligheten av åtgärder som kan stå i konflikt med andra intressen som också
Certainly, extraordinary circumstances may justify restrictions on individual freedom that would be unacceptable under normal conditions.
Visserligen kan extraordinära omständigheter motivera inskränkningar av den personliga friheten som skulle vara oacceptabla under normala omständigheter.
However, that should not induce us to say that ‘there are cases in which a veil should be drawn for a while over liberty, as it was customary to cover the statues of the gods’.
Det skall dock inte föranleda oss att säga att ”det finns fall då friheten skall beslöjas för en stund, såsom man döljer statyerna av gudarna”.
41 Nor does it mean, as the United Kingdom submits, that judicial review in those cases should be only ‘of the most marginal kind’.
41Inte heller betyder det såsom Förenade kungariket har hävdat att endast ”en mycket marginell” domstolsprövning skall ske i dessa fall.
On the contrary, when the risks to public security are believed to be
När den allmänna säkerheten är utsatt för särskilt stora risker blir
40 — United States Supreme Court, Korematsu v. United States, 323 U.S. 214, 233-234 (1944) (Murphy, J., dissenting) (internal quotation marks omitted).
40 — Förenta staternas Supreme Court, målet Korematsu v. United States, 323 U.S. 214, 233–234 (1944) (Murphy, J., skiljaktig mening) (interna citattecken har avlägsnats).
39 — The term ‘political question’ was coined by United States Supreme Court Chief Justice Taney in Luther v. Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46-47.
39 — Uttrycket ”politisk fråga” myntades av Taney, Förenta staternas Supreme Court Chief Justice, i målet Luther v. Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46–47.
The precise meaning of this notion within the Community context is far from clear.
Vad detta uttryck exakt betyder i ett gemenskapsrättsligt sammanhang är långt ifrån klart.
The Commission did not dwell upon the argument, which it raised at the hearing, but the suggestion appears to be that the Court should abstain from exercising judicial review, since there are no judicial criteria by which the matters presently under consideration may be measured.
Kommissionen uppehöll sig inte länge vid argumentet i fråga, vilket den anförde under förhandlingen, men idén förefaller vara att domstolen skall avhålla sig från att göra en prövning eftersom det inte finns några juridiska kriterier som kan tillämpas på de aktuella frågeställningarna.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION its own jurisdiction in that way.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN på att Europadomstolen begränsar sin egen behörighet på det sättet.
42 Moreover, even if it were to do so, I do not think that extraordinarily high, the pressure is particularly strong to take measures that disregard individual rights, especially in respect of individuals who have little or no access to the political process.
42 Även om så var fallet skulle det enligt min uppfattning sakna betydelse i det förevarande målet.
Therefore, in those instances, the courts should fulfil their duty to uphold the rule of law with increased vigilance.
Därför skall domstolarna i dessa fall fullgöra sin skyldighet att upprätthålla rättsstatsprincipen med ökad vaksamhet.
Thus, the same circumstances that may justify exceptional restrictions on fundamental rights also require the courts to ascertain carefully whether those restrictions go beyond what is necessary.
Samma omständigheter som kan motivera inskränkningar i undantagsfall av grundläggande rättigheter kräver således också att domstolarna omsorgsfullt undersöker huruvida inskränkningarna går utöver vad som är nödvändigt.
42 — The European Court of Human Rights has held that ‘the Contracting States may not, in the name of the struggle against … terrorism, adopt whatever measures they deem appropriate’ (Klass and Others, judgment of 6 September 1978, Series A no. 28, § 49).
42 — Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har slagit fast att ”de fördragsslutande staterna inte med hänvisning till kampen mot … terrorismen får vidta vilka åtgärder som helst som de finner lämpliga” (se Europadomstolens dom av den 6 september 1978 i mål Klass m.fl., serie A nr 28, § 49).
Moreover, in its judgment in Bosphorus Airways, the same Court discussed the issue of its jurisdiction at length, without even hinting at the possibility that it might not be able to exercise review because the impugned measures implemented a resolution of the Security Council (Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) v. Ireland [GC], no. 45036/98).
Dessutom behandlade samma domstol i domen i målet Bosphorus Airways utförligt frågan om domstolens behörighet, utan att ens antyda att det kunde vara så att den inte hade möjlighet att utöva sin prövningsrätt på grund av att de aktuella åtgärderna genomförde en resolution från säkerhetsrådet (Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) mot Irland [GC], nr 45036/98).
Therefore, the judgment in Bosphorus Airways seems to bolster the argument in favour of judicial review.
Domen i målet Bosphorus Airways förefaller således tala för en domstolsprövning.
Still, according to the Council, the Commission and the United Kingdom, it would follow from the admissibility decision in Behrami that measures that are necessary for the implementation of Security Council resolutions automatically fall outside the ambit of the Convention (Behrami and Behrami v. France and Saramati v. France, Germany and Norway (dec.) [GC], nos.
Rådet, kommissionen och Förenade kungariket anser dock att det följer av beslutet om upptagande till sakprövning i målet Behrami att åtgärder som är nödvändiga för att genomföra resolutioner från säkerhetsrådet automatiskt faller utanför konventionens tillämpningsområde (Europadomstolens dom av den 2 maj 2007 i mål Behrami och Behrami mot Frankrike, och Saramati mot Frankrike, Tyskland och Norge [GC], nr 71412/01 och 78166/01).
However, that seems to be an overly expansive reading of the Court’s decision.
Det framstår dock som en alltför bred tolkning av domstolens beslut.
The Behrami case concerned an alleged infringement of fundamental rights by a security force deployed in Kosovo which operated under the auspices of the United Nations.
Målet Behrami handlade om ett åsidosättande av grundläggande rättigheter som påstods ha begåtts av en säkerhetsstyrka i Kosovo som agerade på uppdrag av Förenta nationerna.
The respondent States had contributed troops to this security force.
De svarande staterna hade bidragit med trupper till säkerhetsstyrkan.
Yet, the European Court of Human Rights declined jurisdiction ratione personae mainly because the ultimate authority and control over the security mission remained with the Security Council and, therefore, the impugned actions and inactions were attributable to the United Nations and not to the respondent States (see §§ 121 and 133 to 135 of the decision).
Europadomstolen ansåg sig sakna jurisdiktion ratione personae, i huvudsak därför att den yttersta maktbefogenheten och kontrollen över säkerhetsuppdraget tillkom säkerhetsrådet, och därför skulle det agerande och den passivitet som kritiserades tillskrivas Förenta staterna och inte de svarande staterna (se §§ 121 och 133–135 i beslutet).