natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— undertakings whose applications were placed on a regional list but which had been unable to obtain grants because the funds allocated to the invitation to apply in question were less than the total amount of aid applied for, could either resubmit the same project, once only, under the first appropriate invitation to apply immediately following the invitation under which their application had originally been submitted, without amending the information in the application taken into account by the indicators (a procedure known as ‘automatic inclusion’
— De företag vars ansökan hade upptagits på en regional rangordningslista men som inte hade kunnat beviljas stöd eftersom de medel som anslagits för den berörda ansökningsomgången understeg det sammanlagda stödbelopp som sökts kunde antingen inge en ny ansökan avseende samma projekt, dock endast en gång, i den första tillämpliga ansökningsomgång som följde direkt efter den ansökningsomgång i vilken de först deltagit, utan att ändra de delar som ska beaktas enligt de ovannämnda kriterierna (så kallad automatisk inskrivning av ansökan), eller avstå
The guidelines on national regional aid
Riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål
In 1998, the Commission published guidelines on national regional aid (OJ 1998 C 74, p.
År 1998 offentliggjorde kommissionen riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (EGT C 74, 1998, s.
9) (‘the guidelines’).
9) (nedan kallade riktlinjerna).
The third subparagraph of point 4.2 of those guidelines provides that ‘aid schemes must lay down that an application for aid must be submitted before work is started on the projects’.
I punkt 4.2 tredje stycket i dessa riktlinjer föreskrivs att ”… stödordningarna [ska] föreskriva att ansökan om stöd lämnas innan projekten börjar verkställas”.
The first subparagraph of point 6.1 of the guidelines states that ‘except for the transitional provisions set out in points 6.2 and 6.3 below, the Commission will assess the compatibility of regional aid with the common market on the basis of these Guidelines as soon as they are applicable’.
Punkt 6.1 första stycket i riktlinjerna har följande lydelse: ”Kommissionen kommer att bedöma regionalstödens förenlighet med den gemensamma marknaden enligt dessa riktlinjer så snart de tillämpas, med undantag för de övergångsbestämmelser som fastställs i 6.2 och 6.3 nedan.”
The contested decision and the aid scheme for investment in the less-favoured regions of Italy authorised for the period from 1 January 2000 to 31 December 2006
Det omtvistade beslutet och den statliga stödordningen avseende investeringar i mindre gynnade regioner i Italien som var tillåten från och med den 1 januari 2000 till och med den 31 december 2006
On 18 November 1999, the Italian authorities notified to the Commission pursuant to Article 88(3) EC a planned aid scheme which was to be applicable from 1 January 2000 and was based on Law No 488/92. The Commission registered the scheme under number N 715/99.
Den 18 november 1999 anmälde de italienska myndigheterna, i enlighet med artikel 88.3 EG, ett utkast till statlig stödordning som skulle träda i kraft den 1 januari 2000 och som grundade sig på lag nr 488/1992, till kommissionen som registrerade det under nummer N 715/99.
Following a number of exchanges of correspondence and a meeting between representatives of the Italian Government and the Commission, that planned aid scheme was amended by the Italian authorities.
Efter ett flertal skriftväxlingar och ett möte mellan företrädare för den italienska regeringen och kommissionen ändrade de italienska myndigheterna detta utkast till statlig stödordning.
By the contested decision, adopted on 12 July 2000 and notified to the Italian Republic by letter SG(2000) D/105754 of 2 August 2000, the Commission decided not to object to that aid scheme for the period until 31 December 2006 (‘the 20002006 aid scheme’).
Genom det omtvistade beslutet, som antogs den 12 juli 2000 och delgavs Republiken Italien i skrivelse SG(2000) D/105754 av den 2 augusti 2000, beslutade kommissionen att inte göra invändningar mot denna stödordning till och med den 31 december 2006 (nedan kallad stödordningen 2000–2006).
The contested decision contains a transitional provision designed to give express approval of the measures comprised in that aid scheme which provide for a transition with the 1997-1999 aid scheme (‘the transitional provision’).
Det omtvistade beslutet innehåller en bestämmelse vars syfte särskilt är att godkänna åtgärderna i nämnda stödordning genom vilka övergången från stödordningen 1997–1999 säkerställs (nedan kallad övergångsbestämmelsen).
That provision states:
Denna bestämmelse har följande lydelse:
‘Only on the occasion of the first implementation of the scheme in question, that is to say on the occasion of the first invitation to apply to be organised on the basis of that scheme, it being understood that applications for aid must in any case be submitted before work is started on the investment project, applications submitted under the last invitation to apply organised under [the 1997-1999 aid scheme] which were considered eligible for aid but in respect of which no aid was granted because insufficient funds were allocated to that invitation, will exceptionally be eligible.’
”Ansökningar i den sista ansökningsomgång som anordnats med stöd av [stödordningen 1997–1999], som ansetts berättigade till stöd men inte beviljats detta eftersom de ekonomiska medel som anslagits för denna ansökningsomgång inte var tillräckliga, får undantagsvis ges in igen första gången stödordningen i fråga tillämpas, det vill säga i den första ansökningsomgång som anordnas enligt denna stödordning och under förutsättning att ansökningarna om stöd ges in innan investeringsprojektet har inletts. Efter denna ansökningsomgång kan dessa ansökningar ej komma i fråga för stöd.”
Following that decision, the MICA adopted the Decree specifying the maximum limits for grants to promote productive activities in the less-favoured regions of the country referred to in Law No 488/1992 for the regions of Basilicata, Calabria, Campania, Apulia, Sardinia and Sicily (misure massime consentite relative alle agevolazioni in favore delle attività produttive nelle aree depresse del Paese di cui alla legge n. 488/1992 per le regioni Basilicata, Calabria, Campania, Puglia, Sardegna
Till följd av detta beslut antog MICA dekret av den 14 juli 2000 om fastställande av ramen för de åtgärder som medges för stöd till produktionsverksamhet i mindre gynnade regioner i landet och som avses i lag nr 488/1992 för regionerna Basilicata, Kalabrien, Kampanien, Apulien, Sardinien och Sicilien (misure massime consentite relative alle agevolazioni in favore delle attività produttive nelle aree depresse del Paese di cui alla legge n. 488/1992 per le regioni Basilicata, Calabria, Campania, Puglia, Sardegna e Sicilia) (GURI nr 166 av den 18 juli 2000, s.
9), and Circular No 9003 of 14 July 2000 (Ordinary Supplement to GURI No 175 of 28 July 2000), for the purpose of laying down the detailed rules for implementing the 20002006 aid scheme.
NUOVA AGRICAST av den 14 juli 2000 (ordinarie tillägg till GURI nr 175 av den 28 juli 2000) för att närmare bestämma genomförandevillkoren för stödordningen 2000–2006.
The first subparagraph of the second paragraph of the sole article to that decree provides that aid may be granted ‘on the basis … of the expenditure held to be eligible under programmes relating to the last appropriate invitation to apply, which have been examined and approved but in respect of which grants were not awarded because the necessary funds were not available’.
I den enda artikeln punkt 2 första stycket i detta dekret föreskrivs att stödåtgärder kan beviljas ”för kostnader som ansetts berättiga till stöd inom ramen för program avseende den sista tillämpliga ansökningsomgången som granskats med positivt resultat och som inte beviljats stöd på grund av att det saknats ekonomiska medel”.
On 1 December 1997, the MICA published, under the 1997-1999 aid scheme, the third invitation to apply for aid in the industrial sector, relating to the first semester of 1998 (‘the third invitation to apply’).
Inom ramen för stödordningen 1997–1999 offentliggjorde MICA den 1 december 1997 meddelandet om ansökningsomgång III för stöd till industrisektorn, vilken motsvarade det första halvåret 1998 (nedan kallad ansökningsomgång III).
Undertakings having an interest had until 16 March 1998 to lodge their applications for aid.
De berörda företagen kunde ge in sina stödansökningar till och med den 16 mars 1998.
They could apply for the funding of expenditure incurred from the day after the expiry of the period for lodging applications under the previous invitation to apply (the second invitation to apply), that is to say, 1 January 1997.
De kunde ansöka om finansiering av kostnader som uppkommit efter sista dagen för ingivande av ansökningar i föregående ansökningsomgång (ansökningsomgång II), det vill säga kostnader som uppkommit från och med den 1 januari 1997.
On 9 February 1998, Nuova Agricast lodged an application for aid under the third invitation to apply.
Den 9 februari 1998 ingav Nuova Agricast en stödansökan i ansökningsomgång III.
That application was held to be eligible and was entered in the list of applications for the Apulia Region by Decree of the MICA of 14 August 1998.
Denna ansökan bedömdes vara berättigad till stöd och inskrevs i den regionala rangordningslistan för Apulien genom MICA:s dekret av den 14 augusti 1998.
However, because of the ranking of that application, Nuova Agricast did not obtain the aid applied for since insufficient funds were available.
Med beaktande av nämnda ansökans plats på listan tilldelades Nuova Agricast likväl inte det stöd som företaget ansökt om, eftersom det saknades tillräckliga ekonomiska medel.
In the meantime, the fourth invitation to apply for aid in the industrial sector, relating to the second semester of 1998 (‘the fourth invitation to apply’), was published.
Under tiden hade meddelandet om ansökningsomgång IV för stöd till industrisektorn, vilken avsåg det andra halvåret 1998 (nedan kallad ansökningsomgång IV) offentliggjorts.
On 16 September 1998, Nuova Agricast waived automatic inclusion of its application on the list relating to the fourth invitation to apply, so as to be able to lodge a new, reformulated, application under the next appropriate invitation to apply following that invitation.
Den 16 september 1998 avstod Nuova Agricast från automatisk inskrivning av sin ansökan i rangordningslistan i ansökningsomgång IV för att kunna ge in en omformulerad ansökan i den första tillämpliga ansökningsomgången efter denna ansökningsomgång.
However, the Italian authorities published no relevant invitation to apply before 31 December 1999, when the 1997-1999 aid scheme expired.
De italienska myndigheterna offentliggjorde emellertid inte något meddelande om ansökningsomgång förrän den 31 december 1999, den dag då stödordningen 1997–1999 upphörde att gälla.
On 14 July 2000, that is to say, after the entry into force of the 20002006 aid scheme, the Italian authorities published the eighth invitation to apply for aid in the industrial sector (‘the eighth invitation to apply’).
Den 14 juli 2000, det vill säga efter det att stödordningen 2000–2006 hade trätt i kraft, offentliggjorde de italienska myndigheterna meddelandet om ansökningsomgång VIII för stöd till industrisektorn (nedan kallad ansökningsomgång VIII).
In the light of the conditions applying under the 20002006 aid scheme, the reformulated application submitted by Nuova Agricast — which was unable to benefit from the transitional provision included in the contested decision — was held to be inadmissible and was not entered on the list relating to the eighth invitation to apply.
Med beaktande av de villkor som var tillämpliga inom ramen för stödordning 2000–2006 bedömdes Nuova Agricasts omformulerade ansökan, som inte omfattades av övergångsbestämmelsen i det omtvistade beslutet, inte kunna prövas, varför den inte skrevs in i rangordningslistan i ansökningsomgång VIII.
Nuova Agricast, together with other Italian undertakings in the same situation, thereupon brought its first action before the Court of First Instance of the European Communities, seeking the annulment of the contested decision.
Nuova Agricast väckte då en första talan tillsammans med andra italienska företag i samma situation vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt och yrkade att det omtvistade beslutet skulle ogiltigförklaras.
By order of 15 June 2005 in Case T-98/04 Nuova Agricast and Others v Commission (not published in the European Court Reports), the Court of First Instance dismissed that action as inadmissible, on the ground that it had been brought after the expiry of the period of two months laid down by the fifth paragraph of Article 230 EC.
Genom beslut av den 15 juni 2005 i mål T-98/04, Nuova Agricast m.fl. mot kommissionen (ej publicerat i rättsfallssamlingen) avvisade förstainstansrätten denna talan med motiveringen att den hade väckts efter det att den tvåmånadersfrist som föreskrivs i artikel 230 femte stycket EG hade löpt ut.
On 21 September 2005, Nuova Agricast brought a second action before the Court of First Instance, which was registered under number T-362/05, seeking compensation from the Commission in respect of the damage allegedly suffered by it as a result of the adoption of the contested decision.
Den 21 september 2005 väckte Nuova Agricast en andra talan vid förstainstansrätten, som registrerades under målnummer T-362/05, och yrkade att kommissionen skulle förpliktas att utge skadestånd för den skada som företaget ansåg sig ha lidit till följd av att det omtvistade beslutet antogs.
Those proceedings are currently pending.
Denna talan är för närvarande föremål för prövning.
In addition, Nuova Agricast has brought an action before the Tribunale ordinario di Roma (Rome District Court) seeking compensation from the Ministero delle Attività Produttive, which has taken over the responsibilities of the MICA, in respect of the damage allegedly suffered by it by reason of the non-payment of the aid applied for.
Nuova Agricast har även väckt talan vid Tribunale ordinario di Roma (allmän domstol i Rom, som normalt dömer i första instans) och yrkat att Ministero delle Attività Produttive, till vilket MICA:s ansvarsområden har återgått, ska förpliktas att erlägga skadestånd för den skada som företaget anser sig ha lidit till följd av att företaget inte har beviljats det stöd som det har ansökt om.
In those proceedings, Nuova Agricast has claimed in particular that in its discussions with the Commission which led to the renewal of the aid scheme after 31 December 1999, the Italian State failed properly to protect the rights acquired by undertakings which, like Nuova Agricast, had waived automatic inclusion in the list relating to the fourth invitation to apply — which, in the event, was the last invitation to apply in the industrial sector before the expiry of the 1997-1999 aid scheme — in order to lodge a reformulated application under the first appropriate invitation to apply following that invitation.
Inom ramen för detta förfarande har Nuova Agricast särskilt framhållit att den italienska staten, under diskussionerna med kommissionen för att få till stånd en förlängning av stödordningen efter den 31 december 1999, inte på ett korrekt sätt skyddade de rättigheter som företag, i likhet med Nuova Agricast, hade förvärvat genom att avstå från att låta ansökan automatiskt inskrivas i rangordningslistan i ansökningsomgång IV – vilken visade sig vara den sista för industrisektorn innan stödordningen 1997–1999 upphörde att gälla – i syfte att ge in en omformulerad ansökan i den första tillämpliga ansökningsomgång som följde efter denna ansökningsomgång.
The Italian State misled the Commission by failing to inform it that those undertakings were also the holders of acquired rights, and in so doing it infringed the legitimate expectation which those undertakings had that they would be able to lodge a reformulated application.
Den italienska staten har vilselett kommissionen genom att underlåta att informera den om att dessa företag också var innehavare av förvärvade rättigheter och har således åsidosatt dessa företags berättigade förväntningar avseende möjligheten att kunna ge in en omformulerad ansökan.
The national court is of the opinion that Nuova Agricast had a ‘relevant legal interest’ in having its amended application entered on the list relating to the first appropriate invitation to apply following the invitation in respect of which it waived its right to automatic inclusion of its original application.
Den hänskjutande domstolen anser att Nuova Agricast hade ”ett rättsligt relevant intresse” av att få sin omformulerade ansökan inskriven i rangordningslistan i den första tillämpliga ansökningsomgång som följde efter den i vilken företaget hade avstått från att få sin ursprungliga ansökan inskriven automatiskt.
As a result, the legitimate expectation of Nuova Agricast was definitively frustrated by the contested decision, since that decision amended the 20002006 aid scheme by comparison with the 1997-1999 aid scheme by providing that only expenditure for implementing approved projects incurred after the lodging of the application was
Nuova Agricasts berättigade förväntningar åsidosattes därför slutgiltigt genom det omtvistade beslutet, eftersom stödordningen 2000–2006 ändrades i förhållande till stödordningen 1997–1999 genom detta beslut. I beslutet föreskrevs att endast de
The national court states that in order to give a ruling on Nuova Agricast’s application for damages, it must determine whether a causal link exists between the conduct of the Italian State which is complained of and the damage which is alleged.
Den hänskjutande domstolen har framhållit att för att den ska kunna pröva Nuova Agricasts skadeståndstalan, måste den först undersöka huruvida det föreligger ett orsakssamband mellan de fel som den italienska staten klandras för och den påstådda skadan.
In so far as the contested decision — which the national court regards as the event giving rise to loss (eventum damni) — is interposed between the conduct of the Italian Government which is complained of, that is to say, the failure to inform, or the failure fully to inform, the Commission, and the occurrence of the damage alleged by Nuova Agricast, the national court considers that in order to establish the causal link between that conduct and that damage it must determine whether that damage could have been avoided if the Italian State had conducted itself differently and, for that purpose, determine whether the Commission would have adopted a different transitional provision were it to have been ‘provided with full and accurate information on the legal situations of the undertakings having an interest in obtaining grants under Law No 488/1992’.
Eftersom det omtvistade beslutet – som enligt den hänskjutande domstolen är den händelse som har utlöst skadan (eventum damni) – fattades efter det konkreta agerande som den italienska staten klandras för, vilket består i att den inte eller inte på ett korrekt sätt har informerat kommissionen, och innan den skada som Nuova Agricast har gjort gällande uppkom, anser den hänskjutande domstolen att den för att avgöra huruvida det föreligger ett orsakssamband mellan agerandet och skadan, måste pröva huruvida nämnda skada hade kunnat undvikas om den italienska staten hade agerat annorlunda. Den hänskjutande domstolen ska för detta ändamål pröva huruvida kommissionen skulle ha antagit en annan övergångsbestämmelse om den hade fått ”riktiga och fullständiga uppgifter om de rättsliga situationerna för de företag som önskade erhålla stöd enligt lag nr 488/1992”.
According to the national court, proof of the certainty of a different result which would have been favourable to Nuova Agricast requires the invalidity of the transitional provision contained in the contested decision to be established on the ground that that provision is contrary to the rules and principles of the Community legal order.
Enligt den hänskjutande domstolen kan det inte anses styrkt att ett annat och för Nuova Agricast fördelaktigare resultat skulle ha förelegat, med mindre än att det kan fastställas att övergångsbestämmelsen i det omtvistade beslutet är ogiltig på grund av att denna bestämmelse strider mot reglerna och principerna i gemenskapens rättsordning.
The national court asks, first, whether, since the transitional provision does not benefit undertakings in the situation of Nuova Agricast, it should not be held to be invalid on the basis that it infringes the principle of equal treatment.
Den hänskjutande domstolen frågar först om övergångsbestämmelsen, i den mån som den inte är tillämplig på företag i Nuova Agricasts situation, är ogiltig eftersom principen om likabehandling åsidosätts i denna.
That court takes the view that on the expiry of the authorisation for the 1997-1999 aid scheme, there were three categories of undertakings:
Den hänskjutande domstolen anser att det fanns tre kategorier företag när godkännandet av stödordningen 1997–1999 upphörde:
— undertakings such as Nuova Agricast, whose application for aid had been entered on the list under the third invitation to apply, which did not obtain the aid applied for under that invitation by reason of there being insufficient funds available and which had then waived their right to automatic inclusion of their application in the list relating to the fourth invitation to apply in order to submit a reformulated application under the next appropriate invitation to apply following that invitation (‘undertakings in the first category’);
— Företag som, i likhet med Nuova Agricast, efter ansökningsomgång III fått sina ansökningar inskrivna i en av rangordningslistorna, men som inte beviljats stöd i denna omgång eftersom det saknades tillgängliga medel, och som avstått från att automatiskt inskrivas i rangordningslistan i ansökningsomgång IV i syfte att ge in en omformulerad ansökan vid första tillämpliga ansökningsomgång efter denna ansökningsomgång (nedan kallade företag i den första kategorin).
— undertakings whose application had been entered on the list relating to the fourth invitation to apply, which did not obtain the aid applied for by reason of there being insufficient funds available (‘undertakings in the second category’);
— Företag som gett in sin första ansökan under ansökningsomgång IV och som fått sina ansökningar inskrivna i en av rangordningslistorna i den ansökningsomgången men som inte beviljats stöd eftersom det saknades tillgängliga medel (nedan kallade företag i den andra kategorin).
— undertakings which had not yet submitted an application for aid, although work on their investment project had already started (‘undertakings in the third category’).
— Företag som ännu inte gett in någon ansökan trots att deras investeringsprojekt redan inletts (nedan kallade företag i den tredje kategorin).
It takes the view that the undertakings in the first category and those in the third category, which were also precluded from taking advantage of the transitional provision, were not in the same situation and thus did not have to be treated in the same way.
Den hänskjutande domstolen anser emellertid för det första att företag i den första kategorin och företag i den tredje kategorin, som delvis uteslutits från övergångsbestämmelsens tillämpningsområde, inte befann sig i samma situation och inte borde ha behandlats på samma sätt.
It also considers that the undertakings in the first category and those in the second category were in similar legal situations and accordingly that the former should have been in a position to take advantage of the transitional position, in the same way as those in the second category.
Den anser för det andra att företag i den första kategorin och företag i den andra kategorin befann sig i liknande rättsliga situationer, varför övergångsbestämmelsen borde ha tillämpats på de förstnämnda precis som på de sistnämnda.