natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Many of the deaths attributed to cocaine are produced through these pathologies.
Många dödsfall som tillskrivs kokain framkallas genom dessa sjukdomstillstånd.
From a behavioural perspective, cocaine use may facilitate excessive alcohol use by enabling users to drink longer, which in turn may increase the amount of cocaine consumed (Gossop et al., 2006).
Kokainmissbrukare som inleder behandling i öppenvården står för den högsta kvoten män till kvinnor bland klienter i missbruksbehandling (5 män för varje kvinna).
Overall, around half (55%) of the cocaine clients are reported as snorting the drug, with nearly a third (32%) smoking it, and a much smaller proportion (9%) injecting the drug (100).
), vilket gör detta till den tredje äldsta gruppen klienter i missbruksvård, efter opiatmissbrukare och användare av sömnmedel och lugnande medel.
Broadly, two main groups of cocaine users can be identified among those in treatment.
De flesta kokainklienterna uppger att de började använda drogen mellan 15 och 24 års ålder (99
The second is a more marginalised group of clients who are typically smoking or injecting cocaine (see EMCDDA, 2006), and more often report using either crack cocaine or the combination of cocaine and heroin.
Användning av kokain i kombination med alkohol ökar halterna av kokain i blodet med så mycket som 30 procent.
Crack clients, in particular, commonly live in large cities, belong to ethnic minority groups, and report high levels of unemployment and poor living conditions (101).
Ur ett beteendemässigt perspektiv kan kokainanvändning underlätta omåttlig alkoholkonsumtion genom att göra det möjligt för missbrukaren att dricka längre, vilket i sin tur kan öka mängden kokain som konsumeras (Gossop m.fl., 2006).
This problem is small in European terms and is geographically limited, with significant crack cocaine problems limited to a relatively small number of cities.
Bildandet av cocaetylen i levern kan också kopplas till ännu fler hälsorisker förenade med kombinerad användning av kokain och alkohol.
There have been few studies to assess the overall public health impact of cocaine use.
Bara några få undersökningar har gjorts för att bedöma den samlade effekt som kokainanvändning har på folkhälsan.
A largescale population study in the USA (1988–94) found that a quarter of non-fatal acute myocardial infarctions among those aged 18–45 years were attributed to ‘frequent lifetime cocaine use’.
En befolkningsundersökning i stor skala som har genomförts i USA (1988–1994) fann att en fjärdedel av akuta hjärtinfarkter utan dödlig utgång i åldersgruppen 18–45 år kunde tillskrivas ”frekvent användning av kokain”.
Frequent users had a seven times higher risk of non-fatal myocardial infarctions than nonusers (Qureshi et al., 2001).
Frekventa användare löpte sju gånger större risk för hjärtinfarkt utan dödlig utgång än personer som inte använde kokain (Qureshi m.fl., 2001).
However, it is not possible to generalise directly from this study to Europe.
Det är dock inte möjligt att direkt överföra resultaten av denna studie till Europa.
Currently, our understanding of the possible health impact of increasing cocaine use in Europe remains poorly developed and an important area for future public health inquiry.
För närvarande har vi dåligt utvecklade kunskaper om hälsoeffekterna av det allt större kokainmissbruket i Europa och detta är ett viktigt område för framtida folkhälsoundersökningar.
For further reading on health problems related to cocaine use, see the 2007 selected issue on cocaine.
För mer information om hälsoproblem relaterade till kokainanvändning se temakapitel om kokain i årsrapporten 2007.
Treating the problems associated with the concurrent use of both cocaine and heroin is becoming an increasingly important issue in some countries.
Totalt sett rapporteras cirka hälften (55 procent) av kokainklienterna sniffa kokainet, medan nästan en tredjedel (32 procent) röker det och en mycket mindre andel (9 procent) injicerar drogen (100).
Users in treatment may be current or former heroin users, sometimes in substitution treatment.
Rent generellt kan två grupper kokainanvändare identifieras bland klienter i behandling.
In some countries, they represent the largest group of cocaine treatment clients.
Den första gruppen är vanligtvis bättre integrerad i samhället, och uppger att de har stabila bostadsförhållanden och fast anställning, och säger sig oftast sniffa kokain.
Some studies have suggested that concomitant use of cocaine and heroin can be associated with the presence of dual diagnosis, or aggravate underlying psychological problems such as bipolar disorder.
Den andra gruppen är en mer marginaliserad grupp av klienter som vanligen röker eller injicerar kokain (se ECNN:s årsrapport 2006), och oftare uppger att de använder antingen crackkokain eller en kombination av kokain och heroin.
Also, concomitant cocaine use during methadone maintenance treatment has been shown to contribute to persistent heroin use
I synnerhet crack-klienter bor vanligtvis i stora städer, tillhör etniska minoritetsgrupper och många av dem är arbetslösa och har
Chapter 5: Cocaine and crack cocaine or re-initiation — a risk for HIV and other blood-borne infections and serious medical, social and criminal problems.
Kapitel 5: Kokain och crackkokain dåliga levnadsförhållanden (101).
Cocaine treatment in treating cocaine dependence, nor do effective pharmacological treatment approaches exist.
Detta problem är litet med europeiska mått mätt och är geografiskt begränsat eftersom de allvarligare problemen med crackkokain är begränsade till ett relativt litet antal städer.
A recent Cochrane review on psychosocial cocaine and other psychostimulant interventions concluded that the only consistent, positive behavioural results (retention in treatment, reduction in drug consumption) were observed in psychosocial interventions that included contingency management as a component (103).
Under 2006 rapporterades 8 000 klienter ha inlett behandling för missbruk av crackkokain (cirka 2 procent av alla klienter i missbruksvård) i 20 europeiska städer, men de flesta redovisades av
Unlike opioid dependence, no effective pharmacological treatment options are currently available to help cocaine users maintain abstinence or reduce use (see the 2007 selected issue on cocaine).
En fråga som blir allt viktigare i vissa länder är behandling av problem förenade med samtidig användning av både kokain och heroin.
Experimental therapeutic drugs to reduce cocaine consumption and cravings have shown potential in clinical trials (e.g. baclofen, tiagabine, topiramate).
Kokainmissbrukare i behandling kan vara nuvarande eller tidigare heroinmissbrukare, ibland i substitutionsbehandling.
Modafinil, a central nervous system stimulant, has shown particularly promising results as a psychostimulant substitution drug with the advantage that, compared to other potential substitute drugs (e.g. d-amphetamine), its abuse liability is low (Myrick et al., 2004).
I vissa länder utgör de den största gruppen klienter i behandling för kokainmissbruk. Vissa studier tyder på att samtidig användning av kokain och heroin kan vara förenad med en dubbeldiagnos, eller försvåra underliggande psykiska problem som bipolär störning.
Furthermore, buprenorphine, topiramate and tiagabine have shown promising results in reducing cocaine use in opioid users undergoing substitution treatment with concomitant cocaine use.
Kokain som används samtidigt med pågående underhållsbehandling med metadon har visat sig bidra till ihållande heroinanvändning eller att klienterna återfaller i missbruk, en risk för hiv och andra blodburna infektioner och allvarliga medicinska, sociala och kriminella problem.
Contingency management
kokainmissbruk i Europa.
Of the Member States that report high prevalence levels of cocaine or crack cocaine, several have been particularly active in responding to this problem.
Nationella kliniska skrifter eller enkäter bland yrkesverksamma ger ändå en god inblick i nuvarande praxis.
In 2007, Spain introduced a specific national action plan on cocaine, while Ireland implemented and evaluated a number of specific programmes aimed at different groups of cocaine users.
Enligt en rapport som nyligen utgetts i Storbritannien (NICE, 2007), förefaller kokainrelaterade problem i brittiska specialiserade behandlingscentrum bara behandlas när det primära narkotikaproblemet hänger samman med opiater.
These programmes target problematic intranasal cocaine users, polydrug users with cocaine problems, as well as women and sex workers using cocaine.
Dessa svårigheter uppgavs bero på organisatoriska problem, brist på resurser och brist på effektiva kokainspecifika behandlingsinsatser.
In Italy, a largescale clinical trial will be carried out in 2008 to investigate the effectiveness of two pharmaceuticals (aripiprazole and ropinirole) for the treatment of cocaine dependence.
Det är högst sannolikt att yrkesverksamma i andra medlemsstater brottas med liknande problem. Tillräckligt stora investeringar, lämpliga behandlingsprotokoll och specialiserade utbildningsbehov torde därför vara nyckelfrågor för utveckling av tjänster på detta område.
Typically, CM is introduced at the beginning of a course of treatment, with psychosocial support, and the incentives are contingent on the production of drugfree urine samples.
Granskningar av nyare litteratur på området tyder på att det inte finns solida belägg för att nuvarande psykosociala insatser är effektiva vid behandling av kokainberoende och att det inte heller finns effektiva behandlingar med läkemedel.
For example, the incentive could be vouchers of small monetary value, which increase with each successive period of abstinence. In this scenario, failure to stay drugfree results in the loss of the accumulated gains.
En nyligen genomförd Cochrane-granskning av psykosociala insatser och andra insatser med psykostimulantia fann att de enda konsekventa, positiva beteendemässiga resultaten (kvarstannande i behandling, minskad drogkonsumtion) konstaterades vid psykosociala insatser som innefattade underhållsbehandling som en komponent (103).
This technique repeatedly reinforces the drugfree behaviour of the client and provides a regular goal to be achieved.
Ett resultat av att kokainmissbruket har ökat i flera medlemsstater liksom de problem som är förenade med detta missbruk är att specialiserade vårdinrättningar för missbruksbehandling står inför den svåra uppgiften att anpassa sina traditionella opiatinriktade tjänster till de många olika typerna av missbrukare av kokain och crackkokain.
The strongest evidence for the effectiveness of CM in maintaining abstinence from drugs comes from studies on cocaine and heroin treatment, though there is some evidence for the approach in cannabis and methamphetamine treatment.
Med undantag av Spanien bedömde medlemsstaterna 2006 att tillgång och tillgänglighet för särskilda kokaininriktade behandlingsprogram var låg.
Information on the nature of the services provided to problem cocaine users in Europe is scarce. Nonetheless, national clinical publications or surveys among professionals provide a good insight in to current practices.
Flera av de medlemsstater som uppger att de har höga prevalensnivåer för kokain eller crackkokain har varit särskilt aktiva för att lösa detta problem.
According to a recent UnitedKingdom report (NICE, 2007), cocaine-related problems in British specialised treatment centres appear to be only addressed when the primary drug problem is related to opioids.
Under 2007 infördes i Spanien en särskild nationell handlingsplan för kokain, medan Irland genomförde och utvärderade flera särskilda program som riktade sig till olika grupper av kokainanvändare.
Also, a recent Italian survey among experts involved in the treatment of cocaine users indicated difficulties in applying some of the elements considered by them as crucial factors for achieving successful treatment outcomes, such as providing appropriate services (e.g. short-term residential care, structured psychosocial interventions), or clinically differentiating the different types of cocaine users.
Dessa program riktar särskilt in sig på problematiska intranasala kokainmissbrukare, personer med blandmissbruk som har kokainproblem samt kvinnor och prostituerade som använder kokain.
These difficulties were reported to be due to organisational problems, lack of resources and lack of effective cocaine-specific treatment interventions.
I Italien kommer ett storskaligt kliniskt försök att genomföras under 2008 för att studera hur effektiva två läkemedel (aripiprazol och ropinirol) är vid behandling av kokainberoende.
It is likely that professionals in other Member States face similar problems.
Till skillnad mot opiatberoende finns för närvarande ingen effektiv läkemedelsbehandling som hjälper kokainmissbrukare att avhålla sig från att ta drogen eller att minska användningen av den (se temakapitlet om kokain i årsrapporten 2007).
Adequate investment, appropriate treatment protocols and specialised training needs are, therefore, likely to be key issues for service development in this area.
Experimentella terapeutiska läkemedel (t.ex. baclofen, tiagabin, topiramat) som förskrivits för att minska kokainkonsumtionen och suget efter kokain har gett visst hopp i kliniska försök.
Although most research on CM has been conducted outside Europe, feasibility studies of CM have recently reported positive results in Spain for cocaine users (Secades-Villa et al., 2008) and in addressing cocaine use among opioid substitution treatment clients in the Netherlands (DeFuentesMerillas and De Jong, 2008), where the average incentive at the end of the trial was goods to the value of EUR 150.
Modafinil, som är en stimulantia för centrala nervsystemet, har gett särskilt lovande resultat som en substitutionsdrog för psykostimulantia med fördelen att den jämfört med andra potentiella substitutionsdroger (t.ex. d-amfetamin) har låg benägenhet att missbrukas (Myrick m.fl., 2004).
An economic analysis by the National Institute for Clinical Excellence (NICE, 2007) in the UnitedKingdom suggested that CM is a cost-effective option in the context of cocaine treatment, especially when considering the wider economic costs of cocaine use.
Buprenorfin, topiramat och tiagabin har dessutom gett lovande resultat för att minska kokainkonsumtionen hos opiatanvändare som får substitutionsbehandling och har samtidigt kokainmissbruk.
Immunotherapy for cocaine dependence through a cocaine vaccine (TA-CD) is also under investigation.
Genom att belöna abstinens syftar contingency management (CM) till att minska den förstärkande effekt som droger har.
Once administered, the vaccine induces the production of antibodies that bind to cocaine molecules in the bloodstream and, thereby, allow naturally occurring enzymes to convert them in to inactive molecules.
Vanligtvis introduceras CM tillsammans med psykosocialt stöd i början av en behandling och incitamenten är betingade av drogfria urinprov.
The results of the initial clinical trials are encouraging, though further studies are required to test the viability of the vaccine as a pharmacotherapy for cocaine dependence.
Incitamenten kan exempelvis vara rabattkuponger med lågt penningvärde som höjs för varje efterföljande period med abstinens. I den här typen av system skulle ett misslyckande att hålla sig drogfri leda till förlust av alla ackumulerade vinster.
A qualitative study in six Spanish cities showed that the main substances used among sex workers were alcohol and cocaine.
Problematiskt kokainmissbruk är ofta förenat med allvarliga fysiska och psykiska hälsoproblem.
Drug use was reported as occasional and instrumental in helping to reduce psychological barriers or inhibition, and increase tolerance to long hours of sex work with different clients.
En irländsk tvåårig uppföljningsstudie om kokain i lokala samhällen avslöjade exempelvis en försämring av det allmänna hälsotillståndet hos kokainberoende klienter och särskilt bland injektionsmissbrukare.
Among the consequences of drug use in prostitutes were unprotected sex and a higher risk of violence by clients.
Flera projekt redovisade också en ökning av antalet klienter som fick bölder och sår vilka berodde på slarviga injektionsmetoder.
Severe crack cocaine consumption patterns are also often observed in this group.
Andra problem som förekom bland kokainmissbrukare var viktförlust, sexuellt överförbara sjukdomar, hjärtproblem, amputationer och riskbenägenhet.
The cocaine vaccine is primarily intended to be used in relapse prevention, but the term ‘vaccine’ also raises expectations about its potential use to prevent cocaine dependence when used as a prophylactic treatment (e.g. in drug-naive children or adolescents).
Genom den här tekniken förstärks klientens drogfria beteende kontinuerligt samtidigt som ett mål regelbundet ställs upp.
The effectiveness of such an approach is uncertain and raises ethical concerns, which are discussed in depth in the forthcoming EMCDDA publication Addiction neurobiology: ethical and social implications.
Det starkaste beviset för att CM är effektivt för att bibehålla abstinens från droger kommer från studier om behandling mot kokain- och heroinberoende även om det finns vissa rön som talar för metoden också när det gäller behandling mot missbruk av cannabis och metamfetamin.
Sex workers with cocaine and crack cocaine problems are targeted by outreach and harmreduction services.
I Nederländerna var det genomsnittliga incitamentet i slutet av försöket varor till ett värde på 150 euro.
For example, in the Netherlands, municipal health services have implemented special health programmes targeting crack cocaine-using sex workers; in France, the association Espoir Goutte d’Or, which focuses on risk prevention and harmreduction for crack cocaine users and sex workers, organises voluntary counselling on a weekly basis and rapid testing for HIV and hepatitis.
I en ekonomisk analys genomförd av National Institute for Clinical Excellence (NICE, 2007) i Storbritannien hävdades att CM är ett kostnadseffektivt alternativ i samband med behandling mot kokainmissbruk, särskilt om man beaktar de bredare ekonomiska kostnaderna för detta missbruk.
Problem cocaine use is frequently associated with severe physical and mental health consequences.
En kvalitativ studie i sex spanska städer visade att det ämne som prostituerade främst använde var alkohol och kokain.
For example, an Irish twoyear follow-up survey on cocaine in local communities revealed a deterioration of the general health of cocaine-dependent clients, especially among injectors.
Användningen av kokain uppgavs vara sporadisk och viktig eftersom den hjälpte kvinnorna att överkomma psykologiska hinder eller hämningar och ökade toleransen för långa dagar med många olika kunder.
Several projects also reported arise in the number of clients experiencing abscesses and wounds due to poor injecting habits; other problems reported among clients using cocaine include weight loss, sexually transmitted infections, heart conditions, amputations and risk taking.
De konsekvenser som användningen av narkotika förde med sig för de prostituerade var bland annat oskyddat sex och större risk för att kunderna brukade våld. Allvarlig crackkokainkonsumtion konstateras också ofta förekomma i denna grupp.
Member States usually provide cocaine-injecting users with the same services and facilities as those provided to opioid users, such as recommendations for safe use, training for safe injecting and needle exchange programmes.
Immunoterapi mot kokainberoende genom ett kokainvaccin (TA-CD) undersöks också. Vaccinationen leder till framställning av antikroppar som binder kokainmolekylerna i blodbanan och därigenom möjliggör för naturligt förekommande enzymer att ombilda dem till inaktiva molekyler.
Lowthreshold drug services play a significant role in this respect as they provide basic care, as well as counselling and medical help.
Resultatet av de inledande kliniska försöken är lovande men ytterligare studier krävs för att prova vaccinets duglighet som läkemedel för kokainberoende.
Users with severe cocaine and crackrelated problems, such as co-morbid physical and mental health problems or social problems, such as housing, can
Kokainvaccinet är främst avsett att användas för att förebygga återfall men termen ”vaccin” väcker också förhoppningar om dess potential för att förebygga kokainberoende när det används som profylaktisk behandling (t.ex. för barn och ungdomar som har en naiv inställning till narkotika).
Recreational use of cocaine in combination with excessive alcohol consumption frequently occurs in nightlife settings and can be associated with serious acute physical problems.
Prostituerade som har problem med kokainmissbruk eller missbruk av crackkokain är en målgrupp för uppsökande verksamheter och organ som arbetar för att minska narkotikans skadeverkningar.
As reported in Chapter 4, Member States are increasingly adopting an integrated approach towards reducing harm related to the use of alcohol and illicit drugs in recreational settings.
I Nederländerna har exempelvis den kommunala hälsovården infört särskilda hälsoprogram som riktar sig till prostituerade som använder crackkokain.
The programmes offer advice and information to young people on the risks associated with alcohol and drug use in general, usually including material on the risks associated with acute and chronic cocaine consumption. The members of the European Foundation of Drug Helplines are also very active in raising awareness and providing support to drug users by offering advice and information on the risks of drugs.
I Frankrike organiserar föreningen ”Espoir Goutte d’Or” som arbetar med riskförebyggande verksamhet och åtgärder för att minska skadeverkningarna för missbrukare av crackkokain och prostituerade, frivillig rådgivning en gång i veckan och snabb testning för hiv och hepatit.
Chapter 6 Opioid use and drug injection
Kapitel 6Opiatmissbruk och injektionsmissbruk
Heroin supply and availability via south Asia (Bangladesh) (INCB, 2008a).
Heroin från sydvästra Asien smugglas också till Europa via södra Asien (Bangladesh) (INCB, 2008a).
Within the European Union, the Netherlands and, to a lesser extent, Belgium play an important role as secondary distribution hubs (Europol, 2008).
Inom EU spelar Nederländerna och i mindre utsträckning Belgien en viktig roll som centrum för sekundärdistribution (Europol, 2008).
Two forms of imported heroin have historically been offered on the illicit drugs market in Europe: the commonly available brown heroin (its chemical base form), which comes mainly from Afghanistan; and white heroin (a salt form), which typically originates from south-east Asia, though this form is considerably less common (104).
I Europa har importerat heroin historiskt sett uppträtt i två former: det vanligt förekommande bruna heroinet (den kemiska basformen) som främst kommer från Afghanistan, och det ovanligare och dyrare vita heroinet (en saltform), som brukar ha sitt ursprung i sydöstra Asien. Det vita heroinet förekommer dock numera alltmer sällan (104).
In addition, some opioid drugs are produced within Europe, principally homemade poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in some east European countries (e.g. Latvia, Lithuania).
Det framställs också en mindre mängd opiatdroger i Europa, i huvudsak är det småskalig produktion av hemmagjorda vallmoprodukter (dvs. poppy straw, ett vallmokoncentrat som framställs av krossade stjälkar eller frukter av vallmo) i ett antal östeuropeiska länder (Lettland och Litauen).
Worldwide reported seizures of opioids increased in 2006 to 384 tonnes for opium and to 104 tonnes for heroin and morphine.
I världen som helhet ökade de rapporterade beslagen av opiater under 2006 till 384 ton för opium och 104 ton för heroin och morfin.
While Iran accounted for most of the opium (81%) seized worldwide, heroin and morphine were intercepted mainly in Pakistan (34%), followed by Iran (20%), Turkey (10%) and China (6%) (UNODC, 2008).
Iran stod för de största beslagtagna heroinmängderna på global nivå (81 procent) medan heroin och morfin främst beslagtogs i Pakistan (34 procent), följt av Iran (20 procent), Turkiet (10 procent) och Kina (6 procent) (UNODC, 2008).