natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It maintained, in particular, its position that the competent customs authorities had committed factual errors that it could not have detected, errors which it also likened to failings capable of giving rise to a special situation within the meaning of Article 239 of the CCC.
Klaganden uppgav därvid bland annat att den vidhöll sin ståndpunkt att de behöriga tullmyndigheterna aktivt begått misstag som klaganden rimligen inte kunde ha upptäckt. Dessa misstag kunde enligt klaganden även likställas med ett sådant åsidosättande som kan ge upphov till en särskild situation, i den mening som avses i artikel 239 i tullkodexen.
The Commission contended that the Court should dismiss the action and order the appellant to pay the costs.
Kommissionen yrkade att förstainstansrätten skulle ogilla talan, och förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna.
The Court dismissed the action in its entirety.
Förstainstansrätten ogillade talan i dess helhet.
First plea in law
Den första grunden
By the first plea in law, the appellant maintained that its rights of defence had been infringed during the administrative proced- ure in that, although it had had access to the file containing the documents on which the Commission based the contested decision, it had not had access to documents which had
Klaganden har genom sin första grund gjort gällande att dess rätt till försvar har åsidosatts under det administrativa förfarandet. Klaganden har anfört att den visserligen har haft tillgång till den akt som innehåller de handlingar på vilka kommissionen grundade det angripna beslutet men att den
On 18 October 2002, the Commission adopted the contested decision, which was notified to the appellant on 21 November 2002.
Den 18 oktober 2002 antog kommissionen det angripna beslutet, vilket delgavs klaganden den 21 november 2002.
Firstly, the Commission concluded that it was appropriate to enter in the accounts the import duties that were the subjectmatter of the claim.
Kommissionen slog inledningsvis fast att det fanns skäl att bokföra de importtullar som ansökan avsåg.
Secondly, however, it concluded that it was appropriate to repay import duties in respect of the part of the claim relating to the 16 invalid certificates since, in that regard, the appellant was in a special situation within the meaning of Article 239 of the CCC.
Därefter slog kommissionen emellertid fast att det fanns skäl att bevilja ansökan om återbetalning av de importtullar som var hänförliga till de 16 ogiltiga varucertifikaten, eftersom klaganden vad dem beträffar befann sig i en särskild situation, i den mening som avses i artikel 239 i tullkodexen.
Thirdly, with regard to the 32 certificates at issue, it concluded, on the other hand, that the circumstances relied on by the appellant could not give rise to a special situation within the meaning of Article 239 of the CCC.
Vad gäller de 32 omtvistade varucertifikaten slog kommissionen däremot fast att de omständigheter som klaganden åberopat inte kunde ge upphov till en särskild situation, i den mening som avses i artikel 239 i tullkodexen.
Consequently, in Article 2 of the contested decision, the Commission decided that it was not appropriate to repay the import duties relating to those certificates, amounting to EUR 1 702 340.25.
Kommissionen slog följaktligen i artikel 2 i det angripna beslutet fast att det saknades skäl att återbetala den tull som var hänförlig till dessa certifikat och som uppgick till ett belopp på 1 702 340,25 euro.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P a decisive influence on the Commission’s overall assessment of the situation.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-204/07 P inte har haft tillgång till sådana handlingar som har varit av avgörande betydelse för kommissionens helhetsbedömning av situationen.
With regard to the documents used by the Commission as the basis for the contested decision, the Court found, in paragraphs 98 to 100 of the contested judgment, that the appellant had consulted the file relating to the contested decision at the Commission’s offices and had signed a written declaration expressly confirming that access had been granted to all documents directly or indirectly connected with the matter at issue.
Vad gäller de handlingar till vilka kommissionen har hänvisat för att motivera det omtvistade beslutet har förstainstansrätten i punkterna 98–100 i den överklagade domen fastställt att klaganden tog del av ärendeakten i kommissionens lokaler och undertecknade ett intyg i vilket den uttryckligen bekräftade att den haft tillgång till samtliga handlingar som har ett direkt och indirekt samband med det omtvistade ärendet.
Furthermore, a list was annexed to that declaration setting out all the documents to which the appellant’s representative had had access.
En förteckning över alla de handlingar som klagandens företrädare haft tillgång till bifogades dessutom detta intyg.
On the basis of that list, the Court concluded that the appellant had indeed consulted various documents which, according to its submissions, it had been unable to consult.
Förstainstansrätten har på grundval av denna förteckning fastställt att klaganden i själva verket hade tagit del av olika handlingar som den påstått att den inte haft tillgång till.
Rejecting that plea in law, the Court held, in paragraph 88 of the contested judgment, that, in that context, the principle of respect for the rights of the defence implies only that the party concerned be placed in a position in which it may effectively make its views known as regards the evidence — including the documents — used against it by the Commission as a basis for the decision, and that there is therefore no requirement for Commission, acting on its own initiative, to grant access to all the documents which may have some connection with the case at issue when an application for remission is referred to it.
Förstainstansrätten lämnade talan utan bifall avseende den första grunden och fastställde i punkt 88 i den överklagade domen att principen om rätten till försvar på detta område enbart innebär att den berörda personen skall beredas tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt tillkännage sin ståndpunkt beträffande de omständigheter, inbegripet handlingar, som kommissionen har anfört mot honom för att motivera sitt beslut och att det däremot inte krävs att kommissionen på eget initiativ ger tillgång till samtliga handlingar som eventuellt har ett samband med det ärende som kommissionen handlägger med anledning av en ansökan om eftergift.
As to the correspondence exchanged by the Commission and UCLAF with the Turkish authorities and the national customs authorities of the Member States, the Court held that there was no evidence to suggest that the Commission based the contested decision on any documents other than those in the file to which the applicant had access at the consultation on 6 August 2002.
Vad gäller den skriftväxling som ägt rum mellan kommissionen och UCLAF respektive de turkiska myndigheterna och medlemsstaternas tullmyndigheter har förstainstansrätten fastställt att det inte finns anledning att anta att kommissionen grundade det angripna beslutet på andra handlingar än de som klaganden fick tillgång till den 6 augusti 2002.
The second plea in law, which alleged infringement of Article 239 of the CCC and was also rejected by the Court of First Instance, is composed of four parts.
Den andra grunden som avsåg ett åsidosättande av artikel 239 i tullkodexen och som förstainstansrätten också lämnade utan bifall kan delas upp i fyra delgrunder.
The first part concerns incorrect classification of A.TR.1 movement of goods certificate D 437214.
Den första delgrunden rör den oriktiga klassificeringen av varucertifikat A.TR.1 D 437214.
The second and third parts relate,
Den andra och den tredje delgrunden rör de allvarliga
The Court then held, in paragraph 92, that the fact that the documents to which the appellant had been unable to obtain access during the administrative procedure were not expressly mentioned in the contested decision did not preclude the fact that the contested decision may have been based on some of those documents.
I punkt 92 i den överklagade domen fastställde förstainstansrätten att den omständigheten att de handlingar som klaganden inte har kunnat ta del av under det administrativa förfarandet inte uttryckligen omnämnts i det angripna beslutet inte utesluter att vissa av dem kan ha legat till grund för det angripna beslutet.
This could not apply to all of the voluminous correspondence to which the appellant referred, since at least some of those documents simply related to the background to the case at issue.
Det kan inte anses att detta är fallet beträffande hela den omfattande skriftväxling till vilken klaganden har hänvisat, eftersom åtminstone en del av dessa handlingar utgör handlingar som endast har samband med de bakomliggande omständigheterna i ärendet.
With regard to those documents ‘relating to the background’, the Court of First Instance held that, where documents which have not been used as the basis of a contested decision are not communicated, any failure to communicate them is irrelevant, given that such documents cannot, in any case, have any bearing on the contested decision.
Vad gäller de handlingar som har ”samband med de bakomliggande omständigheterna” har förstainstansrätten fastställt att den omständigheten att handlingar som inte har legat till grund för det angripna beslutet eventuellt inte har delgetts saknar betydelse, eftersom sådana handlingar hur som helst inte kan ha någon inverkan på det angripna beslutet.
Accordingly, it rejected the first plea in law as irrelevant, in so far as it concerned the failure to communicate such documents.
Den första grunden saknar följaktligen verkan och skall lämnas utan avseende i den mån som den avser underlåtenheten att ge tillgång till sådana handlingar.
C.A.S. v COMMISSION where the annulment of the decision could only lead to the adoption of another decision identical in substance to the annulled decision (paragraph 133).
C.A.S. MOT KOMMISSIONEN ogiltigförklaras på grund av formfel då beslutets ogiltighet endast kan medföra att ett nytt beslut fattas som är identiskt i sak med det som har ogiltigförklarats (punkt 133).
respectively, to serious deficiencies attributable to the Turkish authorities and those attributable to the Commission.
Syftet med dessa delgrunder är att visa att det föreligger en särskild situation, i den mening som avses i artikel 239 i tullkodexen.
Lastly, the fourth part concerns lack of obvious negligence on the part of the appellant and the assessment of commercial risks.
Den fjärde delgrunden rör slutligen avsaknaden av uppenbar vårdslöshet hos klaganden och bedömningen av affärsriskerna.
The Court then examined the second part of the second plea in law, alleging various deficiencies attributable to the Turkish authorities, which were essentially based on the proposition that the Turkish authorities did in fact issue and endorse the certificates at issue.
Förstainstansrätten har vidare granskat den andra delen av den andra grunden som rör olika påståenden om de turkiska myndigheternas åsidosättanden som huvudsakligen grundas på uppfattningen att det verkligen är de nämnda myndigheterna som har utfärdat och bestyrkt de omtvistade varucertifikaten.
With regard to the first part of the second plea in law, the Court first recalled that determination of the origin of goods is based on a division of powers between the authorities of the exporting country and those of the importing country, origin being established by the authorities of the exporting country, and then examined the correspondence between the Commission, the Italian authorities and the Turkish authorities.
Vad beträffar den första delen av den andra grunden har förstainstansrätten inledningsvis erinrat om att fastställandet av varors ursprung grundas på en befogenhetsfördelning mellan myndigheterna i exportstaten och myndigheterna i importstaten, varvid ursprunget fastställs av myndigheterna i exportstaten, som därefter granskar skriftväxlingen mellan kommissionen, de italienska och de turkiska myndigheterna.
In that regard, the Court noted in paragraph 122 that the Commission based the part of its contested decision concerning the forged certificates essentially on the Turkish authorities’ letter of 8 March 1999 to the Ravenna customs services.
Förstainstansrätten har i detta sammanhang i punkt 122 fastställt att kommissionen, när det gäller den del av det angripna beslutet som rör de förfalskade varucertifikaten, huvudsakligen grundade sig på skrivelsen av den 8 mars 1999 från de turkiska myndigheterna till tullmyndigheten i Ravenna.
However, the Court noted that a comparison between the wording of that letter and the wording of subsequent communications from the Turkish authorities disclosed ambiguities as to the classification of certificate D 437214 and that the Commission was not in a position properly to conclude that certificate D 437214 had been forged prior to the adoption of the contested decision (paragraphs 124 and 128).
Förstainstansrätten har vid en jämförelse mellan innehållet i skrivelsen och innehållet i senare skrivelser från de turkiska myndigheterna emellertid fastställt att jämförelsen ger upphov till oklarheter i fråga om hur varucertifikat D 437214 skall bedömas och att kommissionen inte med giltig verkan kunde slå fast att varucertifikat D 437214 var förfalskat innan det angripna beslutet antogs (punkterna 124 och 128).
However, that consideration did not suffice to annul the contested decision, in the light of the content of a letter of 22 August 2003, that is, dating from the time after the decision at issue, in which the Turkish authorities confirmed their conclusions contained in their letter of 8 March 1999 because the appellant could not be regarded as having any legitimate interest in the annulment of a decision on the ground of a procedural defect
Detta är med avseende på innehållet i en skrivelse av den 22 augusti 2003, det vill säga från tiden efter det omtvistade beslutet, i vilket de turkiska myndigheterna bekräftade slutsatserna i sin skrivelse av den 8 mars 1999, emellertid inte tillräckligt för att det angripna beslutet skall ogiltigförklaras, eftersom klaganden inte har något legitimt intresse av att ett beslut
In this connection, in paragraphs 150 to 152 of the contested judgment, the Court first pointed out that, on the one hand, it lay within the exclusive competence of the Turkish authorities to determine whether documents they had issued were original or forged, and that, on the other, those author -ities had concluded that the certificates at issue were forged.
Förstainstansrätten har i detta sammanhang inledningsvis, i punkterna 150–152 i den överklagade domen, anfört att fastställelsen av huruvida handlingar som de turkiska myndigheterna har utfärdat är original eller förfalskade omfattas av dessa myndigheters exklusiva behörighet och vidare att dessa myndigheter slagit fast att de omtvistade varucertifikaten är förfalskade.
It then rejected the appellant’s argument that the stamps and signatures applied to the certificates at issue demonstrate that they were in all likelihood issued and authenticated by the Turkish authorities.
Förstainstansrätten godtog inte klagandens argument att stämplarna och underskrifterna på de omtvistade varucertifikaten visar att de sannolikt har utfärdats och bestyrkts av de turkiska myndigheterna.
Moreover, neither the Association Agreement nor the implementation provisions expressly provide that registers of the certificates issued by the Turkish authorities are to be kept (paragraph 161).
Varken i associeringsavtalet eller i dess tillämpningsföreskrifter föreskrivs uttryckligen att register över varucertifikat som utfärdats av de turkiska myndigheterna skall föras (punkt 161).
The Court further observed that presentation of documents which prove to be forgeries does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them (paragraphs 167
Förstainstansrätten har därutöver anfört att uppvisandet av handlingar som visar sig vara falska i sig inte innebär att det har förekommit bedrägligt samarbete mellan exportörerna och de tullmyndigheter som utfärdar handlingarna (punkterna 167 och 168).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P view on the issue of the applicant’s due care or negligence, the Court rejected the fourth part of the second plea in law, alleging that there was no obvious negligence on the part of the appellant, as being of no consequence (paragraphs 295 and 296).
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-204/07 P inte har åsidosatt sin skyldighet till administrativt samarbete och att klagandens påstående inte styrks av någon bevisning (punkterna 216–218).
and 168). Finally, the Court held that the Turkish authorities had not failed to fulfil their obligations to provide administrative assistance and that the appellant’s argument was not substantiated by any evidence (paragraphs 216 to 218).
klaganden fastställt att den saknar verkan och därför inte kan leda till att talan bifalls efter att ha slagit fast att kommissionen inte tagit ställning till frågan huruvida klaganden varit aktsam eller vårdslös i det avsnitt i det angripna beslutet som rör de förfalskade varucertifikaten (punkterna 295 och 296).
Next, the Court of First Instance examined the third part of the second plea in law, alleging a number of deficiencies attributable to the European Commission.
Förstainstansrätten har därefter granskat den tredje delen av den andra grunden som rör påstådda åsidosättanden från kommissionens sida.
The Court then rejected the third plea in law, alleging infringement of Article 220(2)(b) of the CCC, since the appellant had not been able to demonstrate that the acts of the competent authorities contributed to the issue or acceptance of the certificates at issue which proved to be forged (paragraphs 303 to 307).
Förstainstansrätten har vidare fastställt att talan inte kan vinna bifall på den tredje grunden avseende ett åsidosättande av artikel 220.2 b i tullkodexen, eftersom klaganden inte har styrkt att de behöriga myndigheterna genom sitt aktiva handlande hade bidragit till att de omtvistade varucertifikat som visat sig vara falska upprättades och godkändes (punkterna 303–307).
Measures of organisation of procedure and measures of inquiry requested
Yrkandet om åtgärder för processledning och bevisupptagning
In this regard, the Court first recalled the investigations conducted by UCLAF in Turkey and held that it had not been established that the Commission had encountered difficulties concerning the administrative assistance agreed upon with the Republic of Turkey which would have justified a reference to the Association Council or the Customs Union Joint Committee (paragraphs 238 to 240).
Förstainstansrätten har i detta avseende inledningsvis erinrat om de utredningar som UCLAF genomförde i Turkiet och fastställt att klaganden inte har styrkt att kommissionen har stött på sådana svårigheter under det administrativa samarbete som överenskommits med Republiken Turkiet som motiverar att ärendet hänskjuts till associeringsrådet eller tullsamarbetskommittén (punkterna 238–240).
The Court then held that neither the Association Agreement, nor the decisions of the Association Council, nor the applicable Community legislation laid down any obligation for specimens of stamps and signatures to be sent from one Contracting Party to another (paragraphs 249 to 257), for importers to be warned of doubts as to the validity of customs transactions effected by those importers under the system of preferential treatment (paragraph 270) or for a specific method of investigation to be adopted by UCLAF (paragraph 284).
Förstainstansrätten fastställde att det varken i associeringsavtalet eller i associeringsrådets beslut eller i de tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelserna föreskrivs att avtalsparterna är skyldiga att sända prov på stämplar och underskrifter till varandra (punkterna 249–257) för att underrätta importörerna vid tvivel angående giltigheten av tulltransaktioner som dessa importörer har genomfört inom ramen för en förmånsbehandling i tullhänseende (punkt 270) eller för att UCLAF skall tillämpa en viss utredningsmetod (punkt 284).
Having found that, in the part of the contested decision dealing with forged certificates, the Commission did not express its
Förstainstansrätten har med avseende på den fjärde delen av den andra grunden som rör avsaknaden av uppenbar vårdslöshet hos
Finally, the Court of First Instance rejected the evidence offered and the measures of inquiry requested by the appellant either as having no purpose or as being neither relevant nor necessary for the purpose of ruling in the case (paragraphs 314 to 333).
Förstainstansrätten har slutligen fastställt att den åberopade bevisningen och klagandens begäran om bevisupptagning antingen är utan föremål eller att den varken är relevant eller nödvändig för att avgöra målet och skall avslås (punkterna 314–333).
C — Proceedings before the Court of Justice and forms of order sought by the parties
C — Förfarandet vid domstolen och parternas yrkanden
By document of 22 June 2007 registered at the Registry of the Court of Justice on 25 June 2007, the Commission lodged a response, in which it claims that the Court should
Kommissionen har i sin svarsinlaga av den 22 juni 2007, vilken registrerades vid domstolens kansli den 25 juni 2007, yrkat att domstolen skall
By application of 13 April 2007 lodged at the Registry of the Court of Justice on 16 April 2007, the appellant brought the present appeal.
Klaganden ingav förevarande överklagande genom en inlaga av den 13 april 2007, vilken registrerades vid domstolens kansli den 16 april 2007.
— dismiss the appeal in its entirety;
— ogilla överklagandet i dess helhet,
— uphold in their entirety the forms of order which the Commission sought at first instance; and
— bifalla de yrkanden som kommissionen framställt i första instans i sin helhet, och
— set aside the judgment of the Court of First Instance of 7 February 2007 in Case T-23/03;
— upphäva förstainstansrättens dom av den 6 februari 2007 i mål T-23/03,
— order the appellant to pay the costs of the proceedings, including the costs of the proceedings at first instance.
— förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna i överklagandet samt rättegångskostnaderna i första instans.
— grant the form of order sought at first instance; in the alternative, refer the case back to the Court of First Instance for a decision on the substance;
— bifalla yrkandena i första instans, eller i andra hand återförvisa målet till förstainstansrätten för avgörande,
By order of 30 July 2007, the President of the Court of Justice found that the submission of a reply was not necessary.
Domstolens ordförande fastställde genom beslut av den 30 juli 2007 att det inte är nödvändigt att inge en replik.
— allow the applications for measures of organisation of procedure made by the appellant by documents of 28 January 2003, 4 August 2003 and 11 August 2003;
— bifalla yrkandena om åtgärder för processledning som klaganden framställt i skrivelser av den 28 januari 2003, den 4 augusti 2003 och den 11 augusti 2003, samt
D — Grounds of the appeal and arguments of the parties
D — Grunder som har åberopats till stöd för överklagandet samt parternas argument
The Commission contends that, in view of the fact that the Court of First Instance concluded that no involvement of the Turkish authorities in forging the certificates at issue has been established, there is no reason to doubt the division of responsibilities between the Turkish and the Community customs authorities.
Enligt kommissionen finns det mot bakgrund av att förstainstansrätten dragit slutsatsen att det inte har styrkts att de turkiska myndigheterna medverkat till förfalskningen av de omtvistade certifikaten inte någon anledning att hysa tvivel angående den uppgiftsfördelning som föreligger mellan de turkiska tullmyndigheterna och gemenskapens tullmyndigheter.