natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lastly, the Commission considers that it is unnecessary to examine whether the effect of the national measure at issue is discriminatory against women, since that matter is not related sufficiently closely to the main proceedings.
Kommissionen anser slutligen att det saknas anledning att pröva huruvida den nationella åtgärden i fråga är diskriminerande gentemot kvinnor, eftersom den frågan inte har ett tillräckligt nära samband med tvisten i målet vid den nationella domstolen.
The objective of Directive 97/81 and the framework agreement is, first, to promote parttime work and, secondly, to eliminate discrimination between parttime workers and fulltime workers.
Direktiv 97/81 och ramavtalet har till syfte att främja deltidsarbete och undanröja diskriminering mellan del- och heltidsarbetande.
That twofold objective is clear from the terms of Clause 1 of the framework agreement (see paragraph 5 of this judgment) and from the recitals in the preamble to Directive 97/81.
Dessa två syften framgår av lydelsen i såväl klausul 1 i ramavtalet (se ovan i punkt 5) som skälen i direktiv 97/81.
It can be observed that Recital 5 in the preamble to that directive states that ‘the conclusions of the Essen European Council stressed the need to take measures to promote employment and equal opportunities for women and men, and called for measures with a view to increasing the employment-intensiveness of growth, in particular by a more flexible organisation of work in a way which fulfils both the wishes of employees and the requirements of competition.’
Det ska i det avseendet påpekas att det i skäl 5 i direktivet anges att ”[i] slutsatserna från Europeiska rådet i Essen betonas nödvändigheten av att vidta åtgärder för att främja sysselsättning och lika möjligheter för kvinnor och män, och där uppmanas också till vidtagande av åtgärder för att öka tillväxtens sysselsättningsintensitet, i synnerhet genom en smidigare organisation av arbetet, vilket svarar mot både arbetstagarnas önskemål och konkurrensens krav”.
In addition, according to Recital 11 in the preamble to that directive, the signatories to the framework agreement ‘have demonstrated their desire to establish a general framework for eliminating discrimination against parttime workers and to contribute to developing the potential for parttime work on a basis which is acceptable for employers and workers alike’.
Det framgår vidare av skäl 11 i direktivet att de undertecknande parterna till ramavtalet ”har givit uttryck för sin vilja att utarbeta en allmän ram för att undanröja all diskriminering av deltidsarbetande och att bidra till utvecklingen av arbetstillfällen på deltid på ett sätt som är godtagbart för både arbetsgivarna och de anställda”.
Lastly, according to Recital 18 in the preamble to that direct- ive, ‘the Commission has drafted its proposal for a Directive in compliance with Article 2(2) of the Agreement on social policy [concluded by the Member States of the European Community with the exception of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland (OJ 1992 C 191, p.
Slutligen anges i skäl 18 i nämnda direktiv att ”[k]ommissionen har utarbetat sitt direktivförslag med iakttagande av artikel 2.2 i avtalet om socialpolitik [mellan Europeiska gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (EGT C 191, 1992, s.
91), annexed to the Protocol (No 14) on social policy annexed to the Treaty establishing the European Community] which provides that Directives in the social policy domain “shall avoid imposing administrative, financial and legal constraints in a way which would hold back the creation and development of small and mediumsized undertakings”’.
91), som är fogat till protokoll nr 14 om socialpolitik, som utgör en bilaga till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen], enligt vilken lagstiftningen inom det sociala området ’skall undvika sådana finansiella, administrativa eller andra rättsliga förpliktelser som kan motverka etableringen och utvecklingen av små och medelstora företag’”.
In accordance with the objective of promoting parttime work, Clause 5(1)(a) of the framework agreement provides that Member States are obliged to ‘identify and review obstacles of a legal or administrative nature which may limit the opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them’.
I överensstämmelse med syftet att främja deltidsarbete föreskrivs i klausul 5.1 a i ramavtalet en skyldighet för medlemsstaterna att ”undersöka om det finns några rättsliga eller administrativa hinder som kan begränsa möjligheterna att arbeta deltid, och, om det är lämpligt, undanröja dem”.
Clearly Article 2 of Decree-Law No 61/2000, by requiring undertakings to send to the competent authorities a copy of every parttime employment contract, sets up an administrative obstacle likely to limit the opportunities for parttime work, within the meaning of Clause 5(1)(a) of the framework agreement.
Det ska dock konstateras att artikel 2 i lagdekret nr 61/2000, vari föreskrivs en skyldighet för företag att till behörig myndighet inge en kopia på varje avtal om deltidsanställning de ingår, innebär ett administrativt hinder som kan begränsa möjligheterna att arbeta deltid i den mening som avses i klausul 5.1 a i ramavtalet.
In that connection, it must be observed that there is no indication in the documents submitted by the referring court to the Court of Justice that the signature of fulltime employment contracts is subject to a comparable obligation to give notice.
Det ska i det avseendet understrykas att det inte framgår av någon av de handlingar som den nationella domstolen har gett in till EG-domstolen att ingående av avtal om heltidsanställning är föremål för en liknande anmälningsskyldighet.
The Italian Government’s argument that the obligation to give notice is justified by the need to combat undeclared work and to keep the authorities informed of employers’ practices is unconvincing.
Den italienska regeringen kan inte vinna framgång med sitt argument att anmälningsskyldigheten motiveras av behovet av att bekämpa svartarbete och att hålla myndigheter informerade om arbetsgivarnas vanor.
If the measure at issue in the main proceedings is to be justified by such concerns, that measure must be proportionate to the object- ive to be achieved.
För att sådana problem ska kunna motivera den i målet aktuella åtgärden krävs att den är proportionerlig i förhållande till det eftersträvade målet.
However, as the Advocate General stated in points 46 to 48 of his Opinion, there are other less restrictive measures to enable the Italian Government to achieve the pleaded objectives of combating fraud and undeclared work, areas in which the national authorities have at their disposal surveillance, monitoring and police resources.
Såsom generaladvokaten har påpekat i punkterna 46–48 i sitt förslag till avgörande finns det emellertid andra mindre betungande åtgärder som den italienska regeringen kan vidta för att uppnå de syften som anförts i fråga om bekämpning av bedrägerier och svartarbete, ett område inom vilket de nationella myndigheterna redan har medel att tillgå i form av övervakning, inspektioner och polisiära insatser.
Aside from the financial burden which that administrative formality of notification directly obliges undertakings to bear, it must be observed that Article 2 of Decree-Law No 61/2000 is accompanied by a system of penalties which provides for imposition of a fine of EUR 15 in respect of each employment contract in question and in respect of each day of late notification of the contract, with no ceiling to limit the total amount of the fine.
Förutom att denna administrativa formalitet med anmälan innebär en direkt ekonomisk börda för företagen, ska det beaktas att artikel 2 i lagstiftningsdekret nr 61/2000 är förenad med ett sanktionssystem enligt vilket en administrativ straffavgift på 15 euro ska påföras per berört anställningsavtal och per dags försening med anmälan av avtalet, utan angivande av någon övre gräns för det totala avgiftsbeloppet.
The combination of that administrative formality and that system of penalties acts to discourage employers from making use of parttime work.
Nämnda administrativa formalitet och sanktionssystem i förening medverkar till att avskräcka arbetsgivare från att använda sig av deltidsarbete.
Without it being necessary to rule on interpretation of the principle of equal treatment of men and women, it is accordingly appropriate to reply to the question referred by the Landesgericht Bozen that Clause 5(1)(a) of the framework agreement must be interpreted as precluding national legislation such as that at issue in the main proceedings which requires that copies of parttime employment contracts be sent to the authorities within 30 days of their signature.
Utan att det är nödvändigt att uttala sig om tolkningen av principen om jämlikhet mellan kvinnor och män ska den fråga som Landesgericht Bozen har ställt besvaras enligt följande. Klausul 5.1 a i ramavtalet ska tolkas så, att den utgör hinder för sådana nationella bestämmelser som dem i målet vid den nationella domstolen, vari föreskrivs en skyldighet att inom 30 dagar från dagen för tecknandet av ett avtal om deltidsanställning översända en kopia av kontraktet till behörig myndighet.
Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC annexed to Council Directive 97/81/EC of 15 December 1997 concerning the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC must be interpreted as precluding national legislation such as that at issue in the main proceedings which requires that copies of parttime employment contracts be sent to the authorities within 30 days of their signature.
Klausul 5.1 a i ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, CEEP och EFS, vilket utgör bilaga till rådets direktiv 97/81/EG av den 15 december 1997 om ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, CEEP och EFS ska tolkas så, att den utgör hinder för sådana nationella bestämmelser som dem i målet vid den nationella domstolen, vari föreskrivs en skyldighet att inom 30 dagar efter ingåendet av ett avtal om deltidsanställning översända en kopia av avtalet till behörig myndighet.
Case C-143/07
Mål C-143/07
(Agriculture — Regulation (EEC) No 3665/87 — Article 11 — System of export refunds on agricultural products — Condition for the grant of the refund — Refund paid to the exporter after submission of documents forged by its contracting partner — Goods not exported — Conditions for the application of sanctions)
”Jordbruk — Förordning (EEG) nr 3665/87 — Artikel 11 — Systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter — Villkor för beviljande av bidraget — Bidrag som betalats till exportören efter det att denne företett handlingar som förfalskats av hans avtalspartner — Varan har inte exporterats — Villkor för tillämpning av sanktioner”
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 24 April 2008 . . . . . . . . . . .
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 24 april 2008 . . . . . . . . . .
Agriculture — Common organisation of the markets — Export refunds(Commission Regulation No 3665/87, Art. 11(1))
Jordbruk — Gemensam organisation av marknaden — Exportbidrag(Kommissionens förordning nr 3665/87, artikel 11.1)
SUMMARY — CASE C-143/07
SAMMANFATTNING — MÅL C-143/07
Article 11(1) of Regulation No 3665/87 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Regulation No 2945/94, must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where those goods, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, were not exported.
Artikel 11.1 i förordning nr 3665/87 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter, i dess lydelse enligt förordning nr 2945/94, ska tolkas så, att den i bestämmelsen föreskrivna sanktionen är tillämplig på en exportör som har ansökt om exportbidrag för en vara, när denna vara, till följd av bedrägligt handlande hos exportörens avtalspart, inte har exporterats.
In addition, it is not possible to add a new exception, based in particular on the absence of fault on the part of the exporter, to the exhaustive list contained in that provision.
Det är inte heller möjligt att lägga till ett nytt undantag avseende de fall då exportören inte har agerat felaktigt till den uttömmande listan i nämnda bestämmelse.
The fault or error of a contracting partner is an ordinary commercial risk and cannot be considered to be unforeseeable in the context of commercial transactions.
En avtalsparts vållande eller misstag ingår i den sedvanliga handelsrisken och kan inte anses vara oförutsebara vid handelstransaktioner.
The exporter is fully at liberty to select his trading partners and it is up to him to take the appropriate precautions, either by including the necessary clauses in the contracts which he concludes with them or by effecting appropriate insurance.
Exportören kan fritt välja sina avtalspartners och det ankommer på honom att vidta lämpliga åtgärder, antingen genom att införa de klausuler som krävs i de avtal som han ingått med de sistnämnda eller genom att teckna en särskild försäkring.
Should it prove to be the case that export of the goods on which a refund was granted did not take place, it is obvious that the exporter has requested a refund in excess of that applicable, since, in the absence of actual exportation, no refund is due.
När det visar sig att exporten av den vara för vilken bidrag har beviljats inte har ägt rum, är det nämligen uppenbart att exportören har ansökt om ett bidrag som är större än det som vederbörande hade rätt till, då frånvaron av en faktisk export innebär att rätt till bidrag helt saknas.
(see paras 25, 36, 37, operative part)
(se punkterna 25, 36 och 37 samt domslutet)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decision of 15 February 2007, received at the Court on 13 March 2007, in the proceedings
I mål C-143/07, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Finanzgericht Hamburg (Tyskland) genom beslut av den 15 februari 2007, som inkom till domstolen den 13 mars 2007, i målet meddelar
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden K. Lenaerts samt domarna G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (referent) och J. Malenovský,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher and Z. Maršálková, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom F. Erlbacher och Z. Maršálková, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 11(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products (OJ 1987 L 351, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 11.1 i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (EGT L 351, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 24, s.
1), as amended by Commission Regulation (EC) No 2945/94 of 2 December 1994 (OJ 1994 L 310, p.
216), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2945/94 av den 2 december 1994 (EGT L 310, p. 57; svensk specialutgåva, område 3, volym 63, s.
57) (‘Regulation No 3665/87’).
83) (nedan kallad förordning nr 3665/87).
The reference was made in the course of proceedings between AOB Reuter & Co (‘AOB Reuter’) and Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Principal Customs Office, Hamburg-Jonas; ‘the Hauptzollamt’) concerning the application of sanctions following payment of a refund granted on the basis of documents forged by a third party. Legal framework
Begäran har framställts i ett mål mellan AOB Reuter & Co. (nedan kallad AOB Reuter) och Hauptzollamt Hamburg-Jonas (tullmyndigheten i Hamburg-Jonas) (nedan kallad Hauptzollamt) om tillämpning av sanktioner när bidrag som har beviljats på grundval av handlingar som har förfalskats av tredje man har betalats ut. Tillämpliga bestämmelser
The first, second, third and fifth recitals of the preamble to Regulation No 2945/94 state:
I första–tredje och femte skälen i förordning nr 2945/94 anges följande:
… to ensure the correct functioning of the system of export refunds, sanctions should be applied regardless of the subjective element of fault; … it is nevertheless appropriate to waive the application of sanctions in certain cases notably in cases of an obvious error recognised by the competent authority and to provide for a higher sanction in cases of intent;
För att säkerställa att systemet med exportbidrag fungerar korrekt bör sanktioner tillämpas utan hänsyn till den subjektiva skulden. Det är icke desto mindre lämpligt att avstå från sanktioner i vissa fall, särskilt när det gäller ett uppenbart fel som erkänns av den behöriga myndigheten, men att när det föreligger uppsåt bestämma om en strängare sanktion.
… past experience and irregularities and notably fraud recorded in this context show that this measure is necessary and appropriate, that it will act as an adequate deterrent and that it is to be uniformly applied throughout the Member States’.
Erfarenheten liksom hittills konstaterade fall av oegentligheter och särskilt bedrägeri på detta område visar att denna åtgärd är nödvändig och lämplig, att den kommer att ha tillräckligt avskräckande verkan och att den kommer att tillämpas lika i alla medlemsstater.”
Under Article 4(1) of Regulation No 3665/87:
I artikel 4.1 i förordning nr 3665/87 föreskrivs följande:
‘Without prejudice to the provisions of Articles 5 and 16, the refund shall be paid only upon proof being furnished [that] the products for which the export declaration was accepted have, within 60 days from the date of such acceptance of the export declaration, left the customs territory of the Community in the unaltered state.’
”Utan att det påverkar bestämmelserna i artiklarna 5 och 16 skall bidraget betalas ut först sedan det styrkts att de produkter för vilka en exportdeklaration tagits emot har lämnat gemenskapens tullområde i oförändrat skick inom 60 dagar från den dag då exportdeklarationen togs emot.”
Article 11 of the Regulation provides:
I artikel 11 i nämnda förordning föreskrivs följande:
Where it has been found that an exporter, with a view to the granting of an export refund, has requested a refund in excess of that applicable, the refund due for the relevant exportation shall be the refund applicable to the actual exportation reduced by an amount equivalent to:
Om det konstateras att en exportör i avsikt att få exportbidrag har ansökt om ett bidrag som är större än det som vederbörande har rätt till, skall bidraget för exporten i fråga vara lika med det bidrag som gäller för den faktiska exporten, minskat med ett belopp motsvarande a) hälften av skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som gäller för den faktiska exporten, b) två gånger skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som gäller för den faktiska exporten, om exportören med avsikt har lämnat felaktiga upplysningar.
The refund requested is deemed to be the amount calculated from the information supplied pursuant to Article 3 or Article 25(2).
Det begärda bidraget anses vara det belopp som fås vid en beräkning på grundval av de upplysningar som lämnats enligt artikel 3 eller artikel 25.2.
Where the rate of refund varies according to destination, the differentiated part of the refund requested shall be calculated from the information supplied pursuant to Article 47.
Om bidragssatsen varierar beroende på destination, skall den differentierade delen av det begärda bidraget beräknas på grundval av de uppgifter som lämnats enligt artikel 47.
The sanction referred to under (a) shall not apply:
Den sanktion som avses i a tillämpas inte
— in the case of force majeure,
— vid fall av force majeure,
— in exceptional cases characterised by circumstances beyond the control of the exporter, which occur after the acceptance by the competent authorities of the export declaration or the payment declaration, and provided that he, immediately after he took note of these circumstances but within the time-limit referred to in Article 47(2), notifies the competent authorities, unless the competent authorities have already established that the refund requested was incorrect,
— i undantagsfall där omständigheterna ligger utanför exportörens kontroll och inträffar efter det att myndigheterna har godtagit export- eller betalningsdeklarationen, förutsatt att exportören genast efter att ha fått kännedom om dessa förhållanden, men inom den frist som avses i artikel 47.2, underrättar myndigheterna härom, om inte myndigheterna redan har konstaterat att det begärda bidraget var inkorrekt,
— in cases of obvious error as to the refund requested, recognised by the competent authority,
— när det förekommer ett uppenbart fel beträffande det begärda beloppet som erkänns av den behöriga myndigheten,
Where the reduction referred to under (a) or (b) results in a negative amount, the exporter shall pay that negative amount.
Om minskningen i a eller b leder till ett negativt belopp, skall exportören betala det negativa beloppet.
Where the competent authorities have established that the refund requested was incorrect and the exportation has not been effected and consequently no reduction of refund is possible, the exporter shall pay the amount equivalent to the sanction referred to under (a) or (b). …
Om de behöriga myndigheterna har konstaterat att det begärda beloppet var inkorrekt och att exporten inte har ägt rum och att det därför inte är möjligt att minska bidraget, skall exportören betala ett belopp motsvarande det sanktionsbelopp som avses i a respektive b. …
The sanctions shall be without prejudice to additional sanctions laid down at national level.
Sanktionerna tillämpas utan att detta påverkar tillämpningen av andra sanktioner som fastställs på nationell nivå.
Without prejudice to the obligation to pay any negative amount as referred to in the fourth subparagraph of paragraph 1, where a refund is unduly paid, the beneficiary shall reimburse the amounts unduly received — which includes any sanction applicable pursuant to the first subparagraph of paragraph 1, — plus the interest calculated on the basis of the time elapsing between payment and reimbursement. …’
Utan att det påverkar förpliktelsen att betala ett negativt belopp i enlighet med punkt 1 fjärde stycket, skall mottagaren när det felaktigt utbetalas ett bidrag återbetala det felaktigt mottagna beloppet, inklusive eventuella sanktionsbelopp enligt punkt 1 första stycket, till en ränta som beräknas på grundval av den tid som förflyter mellan utbetalning och återbetalning. …”
Between 18 October and 12 December 1995, AOB Reuter declared a total of 24 consignments of white sugar for export to Malta to the Hauptzollamt Landshut and requested payment of the corresponding export refunds.
Mellan den 18 oktober och den 12 december 1995 deklarerade AOB Reuter sammanlagt 24 exporter av vitsocker till Malta vid tullhuvudkontoret i Landshut och ansökte om utbetalning av exportbidrag härför.
Those refunds, amounting in total to EUR 230 102.37, were granted to it on submission of exit confirmations for the goods.
Efter förevisande av avgångsintyg för varorna beviljades AOB Reuter de sökta bidragen, vilka uppgick till sammanlagt 230 102,27 euro.
AOB Reuter did not itself export the goods, exportation being effected by its Italian business partners using agent undertakings.
AOB Reuter exporterade inte själv sockret, utan detta arbete utfördes av företagets italienska affärspartners som i sin tur anlitade mellanhänder.