natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The rest period of at least one hour prescribed in Chapter VII 48 point 4(d) would not in fact require any cooperation on the part of the authorities of such a third country since, as mentioned in paragraph 45 above, Article 2(2)(h) of Directive 91/628 defines ‘rest period’ as ‘a continuous period in the course of a journey during which animals are not being moved by a means of transport’.
Den vila på minst en timme som föreskrivs i punkt 48.4 d kräver inget samarbete från myndigheterna i detta tredjeland, eftersom, såsom anförts ovan i punkt 46, viloperioden enligt artikel 2.2 h i direktiv 91/628 definieras som ”en sammanhängande tidsrymd under förflyttningen under vilken djuren inte befordras i ett transportmedel”.
This implies that giving the animals a rest period does not involve unloading.
Detta innebär att det förhållandet att djuren ges en viloperiod inte medför att de måste avlastas.
It follows that in classifying the period of transport of animals on vehicles loaded onto a ferry as neutral when the conditions mentioned in paragraphs 39 to 41 above are met, there is no risk that if the transport of such animals continues immediately by land it could continue for several days without a break, since that subsequent transport can continue unconditionally only for 14 hours,
Följden härav är att eftersom tiden för den transport av djur som skett på fordon som lastats på en färja neutraliseras då de ovan i punkterna 39–41 angivna villkoren är uppfyllda, finns det ingen risk för att transporten av sådana djur, om den omedelbart fortsätter landvägen, oavbrutet kan förlängas under flera dagar, eftersom den senare transporten kan ske utan begränsningar enbart
I therefore propose that the Court reply to the third question that in the case of
Jag föreslår därför att domstolen skall besvara den tredje frågan så, att vid en
It is clear from the logical order of the two points raised by the referring court that the main purpose of its question is to ascertain whether the transporter’s general conduct complies with the directive — and not merely with the specific provision that is the subject of its first question — general conduct consisting not only of what was presented by way of a programme in the pretyped statement on the route plan but also (a) the subsequent signature of the route plan by which the transporter claims to have confirmed at the end of the journey that the animals really had been given the care specified in the plan at the prescribed times and in the prescribed manner and (b) an affidavit to the same effect which, according to a statement on page 3 of the order for reference, was submitted by the person in charge of the transport and was considered by the Zollamt Salzburg, Erstattungen, to be irrelevant.
Detta beteende består inte endast av vad den med skrivmaskin tidigare gjorda anteckningen på färdplanen innehåller såsom plan. Det består även a) av en senare underskrift på denna, genom vilken transportören vid avslutad transport har intygat att han i samband med varje föreskrivet tillfälle och på föreskrivet sätt faktiskt har ombesörjt den omvårdnad av djuren som anges i färdplanen och b) av en försäkran under ed med samma innebörd, som enligt vad som anges på sidan 3 i beslutet om hänskjutande har avgetts av den som genomfört transporten och som Zollamt Salzburg, Erstattungen har ansett vara utan betydelse.
D — The fourth question
D – Den fjärde frågan
To reply properly to that question, understood in the terms indicated in the preceding paragraph, it is necessary to interpret Article 5A point 2(d)(ii) of Dir -ective 91/628, in the light of the second indent of that provision, and of Article 5A point 2(d)(ii) of that directive.
För att besvara denna fråga på ett tillfredsställande sätt, om den förstås på det sätt som anges i föregående punkt, finns det anledning att tolka artikel 5 A.2 d ii i direktiv 91/628 mot bakgrund av andra strecksatsen under d ii i denna artikel och vad som sägs under f i artikel 5 A.2 d ii i detta direktiv.
Article 5A point 2(d)(ii) of Direct- ive 91/628 establishes that the transporter must ensure that the staff in charge of the transport ‘state in the route plan the times and places at which the animals transported have been fed and watered during the journey’
I artikel 5 A.2 d ii i direktiv 91/628 stadgas att transportören skall se till att den personal som genomför transporten ”under hela transporten i färdplanen anger de tider och platser då de transporterade djuren har utfodrats och vattnats”. I artikel 5 A.2 d i
By the fourth question, the referring court asks, on the one hand, whether ‘the first indent of Article 5A point 2(d)(ii) of Dir -ective 91/628 [is] to be understood as meaning that the staff in charge of the transport are required to state in the route plan the times at which the animals transported were fed and watered during the ferry journey’ and, on the other, whether ‘a pretyped statement’ indicating that during the ferry journey, ‘animals are fed and watered in the evenings and mornings, at midday, and in the evenings and mornings’ does not meet the requirements of Directive 91/628, with the effect in law ‘that the failure to state the measures actually taken to care for the animals leads to a loss of the right to an export refund in so far as the proof required cannot be provided by any other means’.
Den hänskjutande domstolen vill med den fjärde frågan att domstolen skall klargöra dels huruvida ”artikel 5 A.2 d ii första strecksatsen [skall] förstås på det sättet, att den personal som genomför transporten måste ange i färdplanen när de transporterade djuren utfodras och vattnas under båttransporten”, dels huruvida ”en på förhand med skrivmaskin gjord anteckning” enligt vilken djuren ”[u]tfodras och vattnas under båttransporten kväll, morgon, middag, kväll, morgon” inte uppfyller kraven enligt direktiv 91/628, vilket har den rättsliga följden ”att rätten till exportbidrag går förlorad när angivelserna saknas, såvida inte annan tillräcklig bevisning läggs fram”.
SCHWANINGER and Article 5A point 2(d)(i) provides that the original copy of the route plan must be ‘duly drawn up and completed by the appropriate persons at the appropriate time’. 13
SCHWANINGER första strecksatsen föreskrivs att originalet till färdplanen ”[skall vara] riktigt och rätt ifyllt av rätt personer”. 13
The applicant in the main proceedings, in its written observations submitted to the Court, made the most of the distinction in the provision in question between ‘drawing up’ and ‘completing’ and the fact that it spe -cifies that both these formalities, and therefore each of them, must be completed at the ‘appropriate time’.
Klaganden i målet vid den nationella domstolen har i sitt skriftliga yttrande till domstolen framhållit skillnaden som i den ifrågavarande bestämmelsen görs mellan ”sammanställning” och ”slutförande” (har i den svenska versionen översatts med ”ifyllt” – Övers.anm.) och den omständigheten att dessa två formaliteter och således var och en av dessa enligt bestämmelsen skall ha utförts vid ”lämpligt tillfälle” (har i den svenska versionen inte översatts ordagrant, det får anses ingå i ”riktigt och rätt” – Övers.anm.).
with the repetition of the expressions ‘in the evenings and mornings’ that it contained, could legitimately be understood not as a general statement but as referring to various identifiable times in the actual journey to be made which, as the documents show, lasted 41 and a half hours and therefore specifically covered ‘the evening and morning, midday’ and another ‘evening’ and ‘morning’, and (b) the programme set out in the route plan was so specific as to render a detailed account of its execution unnecessary and cause the end of the journey to be the ‘appropriate’ time to complete the statement to be included in the route plan by appending the final signature.
gjorda färdplanen. Argumenten för detta är: a) preciseringen att åtgärderna skall utföras ”kväll, morgon, middag, kväll, morgon”, och upprepningen av uttrycken ”kväll, morgon” kan med fog uppfattas som en angivelse som inte är generisk, utan som hänvisar till olika och daterbara tillfällen under den konkreta transporten som skall utföras och som, såsom framgår av handlingarna i målet, har varat 41,5 timmar och som således förutom ”kväll, morgon, middag” exakt även har omfattat ”kväll” och ”morgon” och b) det noggranna program som bestämts i färdplanen kan medföra att det inte är nödvändigt att stycke för stycke ange att den skall följas och att det tillfälle när transporten avslutas är ”lämpligt” som tillfälle för att med en slutlig underskrift fullborda det intyg som skall inbegripas i färdplanen.
It is clearly because it holds the view set out in the preceding two paragraphs that the applicant in the main proceedings does not invoke in its observations the possible probative value of the affidavit which point 3 in the order for reference states that it produced in vain, ex post, before the Zollamt Salzburg, Erstattungen.
Det är uppenbarligen på grund av att klaganden har gjort gällande den i de föregående två punkterna angivna uppfattningen som han i sitt yttrande i målet vid den nationella domstolen inte hänvisar till det bevisvärde som en avgiven försäkran under ed kan ha och som, enligt vad som sägs i punkt 3 i beslutet om hänskjutande, förgäves har framlagts i efterhand vid Zollamt Salzburg, Erstattungen.
Having noted, as already stated, in point 5.2 of the order for reference that by signing the route plan at the end of the journey the transporter had confirmed that the animals really had been given the requisite care at the prearranged times, the applicant in the main proceedings claims to infer that, while the pretyped indication in the route plan of the times when the animals were to be fed and watered represented the required ‘drawing up’, the subsequent signature represented the required ‘completion’. It meant, clearly, that the completion effected by the signature met the requirement laid down in the provision in question by means of the connection between the signature and the pretyped route plan.
Sedan klaganden i målet vid den nationella domstolen erinrat om vad som redan anförts i punkt 5.2 i beslutet om hänskjutande, nämligen att transportören efter avslutad transport hade undertecknat färdplanen och därigenom hade bekräftat att han faktiskt hade gett djuren omvårdnad vid vart och ett av de tillfällen som planerats tidigare, har han hävdat att slutsatsen därav är att medan den i förväg med skrivmaskin gjorda anteckningen på färdplanen av de tillfällen vid vilka djuren skulle utfodras och vattnas motsvarar den begärda sammanställningen, motsvarar det därpå följande undertecknandet det begärda slutförandet.
The reason being that (a) the specification that the operations in question were to be carried out ‘in the evenings and mornings, at midday, and in the evenings and mornings’,
Klaganden vid den nationella domstolen har uppenbarligen gjort gällande att slutförandet genom undertecknandet uppfyller kravet enligt den ifrågavarande bestämmelsen genom det samband som föreligger mellan detta undertecknande och den i förväg med skrivmaskin
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-207/06
MENGOZZI — MÅL C-207/06 kan anses vara lämpliga för att ange de klockslag då utfodring och bevattning har skett.
Community legislature, the essential element that the transporter must furnish is actual evidence that ‘the animals’ needs for food and water [have been met] during the journey’.
de transporterade djuren under transporten” iakttas som enligt gemenskapslagstiftaren utgör den väsentliga uppgiften som transportören skall lämna.
If however, as indicated in paragraph 55 above, Article 5A point 2(d)(ii) of Direct- ive 91/628 and the second indent of that provision are considered in conjunction with Article 5A point 2(f), it cannot be inferred from the fact that the way in which the applicant claims that it complied with point 2(d)(ii) did not correspond exactly with the terms of that provision — as, according to the order for reference (in point 3), the Zollamt Salzburg did infer — that the animals had not been fed or watered for 46 hours and that the exporter had therefore forfeited the right to the export refund.
Även om, såsom anförts ovan i punkt 55, beaktande av artikel 5 A.2 d ii i direktiv 91/628 och andra strecksatsen under d skall kompletteras med bestämmelsen i artikel 5 A.2 f i samma direktiv, kan, av den omständigheten att tillvägagångssätten inte överensstämmer, dock inte den slutsatsen dras – som enligt beslutet om hänskjutande (punkt 3 i detta) Zollamt Salzburg, Erstattungen har gjort – att djuren inte har utfodrats och vattnats under 46 timmar och att exportören således skall förlora rätten till exportbidrag.
To infer from the failure to comply exactly with Article 5A point 2(d)(ii) of Directive 91/628 the absolute value attributed to that provision by the Zollamt Salzburg, Erstattungen, would also conflict with the approach of assessing all the elements of fact in the particular case, including the elements supplied by the exporter, which the Court of Justice held in Viamex Agrar Handel and ZVK 14to be the approach that should be followed in interpreting and applying the reference made by Article 1 and Article 5(3) of Regulation No 615/98 to Directive 91/628.
Att av ett punktvis åsidosättande av artikel 5 A.2 d ii i direktiv 91/628 komma fram till det absoluta värde som Zollamt Salzburg, Erstattungen har gett denna bestämmelse, strider för övrigt mot vad som framgår av det synsätt som domstolen förespråkat i domen i målen Viamex Agrar och Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) 14, för att förstå syftet med och tillämpningen av den hänvisning som görs i artiklarna 1 och 5.3 i förordning nr 615/98 till direktiv 91/628.
Article 5A point 2(f) of Directive 91/628, which must naturally be borne in mind in the context of a systematic interpretation of the whole of point 2, provides that Member States shall ensure that the transporter ‘demonstrates … that steps have been taken to meet the animals’ needs for food and water during the journey, even where the route plan is changed’.
I samma artikel 5 A.2 f ii i ifrågavarande direktiv 91/628, som naturligtvis skall beaktas inom ramen för en systematisk tolkning av hela punkt 2, stadgas att ”transportören… visar att åtgärder har vidtagits för att kunna utfodra och vattna djuren under transporten även om färdplanen ändras”.
In the national proceedings which led to the request for that ruling, the question had been raised as to the validity of that reference, as being contrary to the principles of legal certainty and proportionality, in view of the fact that both provisions (a) make the payment of export refunds for live bovine animals subject to compliance, during the transport of the animals to the first place of unloading in the third country of final des -tination, with the provisions of that directive, and (b) were understood to preclude such refunds in the event of any infringement of even one of those provisions.
I de nationella förfaranden som hade lett till begäran om dessa uttalanden, ställdes frågan huruvida, i strid med principerna om rättssäkerhet och proportionalitet, denna hänvisning är giltig med tanke på att båda bestämmelserna a) för betalningen av exportbidrag för levande nötkreatur uppställer villkoret att bestämmelserna i detta direktiv skall iakttas vid transporten av djuren till den första avlastningsplatsen i det tredjeland som är slutdestination och b) har uppfattats så att dessa bidrag är uteslutna även om endast en av dessa bestämmelser har åsidosatts.
14 — Joined Cases C-37/06 and C-58/06 Viamex Agrar Handel and ZVK [2008] ECR I-69.
14 — Dom av den 17 januari 2008 i de förenade målen C-37/06 och C-58/06 (REG 2008, s. I-69).
By that provision, the Community legislature indicated unequivocally that it did not wish to attribute absolute value to the manner in which it is demonstrated, in accordance with Article 5A point 2(d)(ii) of Directive 91/628, that the animals have been regularly fed and watered.
Gemenskapslagstiftaren har härigenom klart visat att han inte vill ge något absolut värde åt den bevisning som föreskrivs enligt artikel 5 A.2 d ii i direktiv 91/628 för att visa att utfodring och bevattning har skett regelbundet.
(1) to interpret provisions of the direct- ive, designed to be taken together and in conjunction with the whole body of the act in which they are contained, by attributing differing degrees of importance to each of those provisions and to the reference made to them by Regulation No 615/98, depending on whether the direct objective of the provision is to achieve the principal aim of the directive or whether the provision has a purely instrumental function with respect to that aim, and
1) att tolka bestämmelser i direktivet, som är avsedda att komplettera varandra och att inordnas i hela den rättsakt i vilken de ingår, och därmed ge var och en av dem och hänvisningen till dem i förordning nr 615/98 olika betydelse, beroende på om dess direkta syfte är att säkerställa att det huvudsakliga syftet med direktivet uppnås eller att den i förhållande till detta endast skall ha en funktionell uppgift, och
The Court replied to the questions referred to it by pointing out, first, that ‘the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is to ensure … compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals during transport’ 15; it concluded that the reference in question cannot be held to be invalid since it cannot be interpreted as covering all the provisions of Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principal objective pursued by that directive.
Domstolen besvarade de frågor som hade ställts till den genom att först och främst påpeka att ”den allmänna hänvisningen i förordning nr 615/98 till direktiv 91/628 avser att säkerställa att relevanta bestämmelser i det nämnda direktivet avseende levande djurs välbefinnande och särskilt skyddet av djur vid transport iakttas”. 15Domstolen drog härav slutsatsen att det inte kunde fastställas att den ifrågavarande hänvisningen är ogiltig, eftersom den inte kan tolkas så att den avser samtliga bestämmelser i direktiv 91/628, särskilt de bestämmelser som saknar samband med direktivets huvudsakliga syfte.
16Then, after recalling the character traditionally attributed to the principle of proportionality as a principle according to which ‘when there is a choice between several appropriate measures, recourse must be had to the least onerous and the disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued’, 17 it ruled that the national authorities must apply the relevant provisions of Regulation No 615/98 in a manner that is consistent with that principle. 18
16 Efter det att domstolen därefter hänvisat till att proportionalitetsprincipen traditionellt getts karaktären av en princip, enligt vilken ”man när det finns flera lämpliga åtgärder att välja mellan skall använda sig av den åtgärd som är den minst betungande och att vållade olägenheter inte får vara orimliga i förhållande till de eftersträvade målen” 17slog fast att de behöriga nationella myndigheterna skall iaktta denna princip vid tillämpningen av bestämmelserna i förordning nr 615/98 18.
(2) to apply the provisions of the directive by choosing, from several ways of doing so, the way that ensures that any disadvantages that may be caused are not disproportionate to the objective which is pursued of protecting the health of the animals.
2) att tillämpa dess bestämmelser och, bland flera sätt att göra detta, välja det sätt som säkerställer att de olägenheter som eventuellt förorsakas inte är orimliga i förhållande till det eftersträvade syftet att skydda djurens hälsa.
The approach which the Court indicates that the national courts should follow in interpreting and applying the provisions which link the system of refunds with the protection of health of bovine animals during transport is clear.
Det synsätt som de nationella domstolarna enligt domstolen bör följa vid tolkningen och tillämpningen av de bestämmelser som förenar systemet för bidrag med systemet för skydd av nötkreaturs hälsa vid transport av dem är uppenbart.
It is based on the following two criteria:
Det grundas på följande två kriterier:
There is no doubt that the propositions contained in paragraphs 6264 above represent the criteria which, as the Court specified in the judgment referred to in paragraphs 63-66 above, must be followed.
Det råder inget tvivel om att det som föreslagits ovan i punkterna 62–64 motsvarar de kriterier som enligt domstolen, genom den dom som angetts ovan i punkterna 63–66, skall följas.
In the light of the normative data referred to above and the considerations as to their interpretation suggested by an analysis of the features of the present case and the criteria indicated in the judgment of the Court of Justice referred to in paragraphs 63-66 above, I suggest that the Court reply as follows to the questions referred by the Unabhängiger Finanzsenat for a preliminary ruling:
Mot bakgrund av ovannämnda bestämmelser och vad som efter en bedömning av kännetecknen i förevarande fall föreslagits för tolkningen av dem samt de kriterier som angetts i domstolens dom (se ovan punkterna 63–66), föreslår jag att domstolen skall besvara frågorna från Unabhängiger Finanzsenat på följande sätt:
SCHWANINGER at which the animals transported were fed and watered as an essential condition for obtaining an export refund.
SCHWANINGER slag på färdplanen då de transporterade djuren har utfodrats och vattnats som en väsentlig förutsättning för att erhålla exportbidrag.
It is for the national court to determine whether the elements produced by the exporter in this connection suffice, taking into consideration, if necessary, elements outside the route plan such as an affidavit submitted after the end of the journey.
Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma huruvida de åtgärder som exportören i detta avseende har vidtagit är tillräckliga och i förekommande fall även ta hänsyn till andra omständigheter utanför färdplanen, såsom en försäkran som avgetts under ed efter det att transporten avslutats.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen (Austria), made by decision of 4 May 2006, received at the Court on 8 May 2006, in the proceedings
I mål C-207/06, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen (Österrike) genom beslut av den 4 maj 2006, som inkom till domstolen den 8 maj 2006, i målet
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 22 March 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
SCHWANINGER generaladvokat: P. Mengozzi, justitiesekreterare: handläggaren B. Fülöp, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 22 mars 2007, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— the Austrian Government, by H. Dossi, acting as Agent,
— Österrikes regering, genom H. Dossi, i egenskap av ombud,
— the Greek Government, by I. Chalkias, acting as Agent,
— Greklands regering, genom I. Chalkias, i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by J. Schieferer and F. Erlbacher, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 February 2008,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom J. Schieferer och F. Erlbacher, båda i egenskap av ombud, och efter att den 28 februari 2008 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 1 of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport (OJ 1998 L 82, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 615/98 av den 18 mars 1998 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag när det gäller levande nötkreaturs välbefinnande vid transport (EGT L 82, s.