natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, since barely half of the Member States’ legal systems provide for the possibility — which moreover is subject to very strict conditions — of obtaining compensation for damage resulting from certain lawful acts of public authorities, the Council contests the statement, appearing in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, according to which a general principle common to the Member States exists that enables the liability of the Community to be put in issue even in the absence of unlawful conduct on the part of its institutions.
Rådet har för det första bestritt påståendet i punkt 160 i domen i FIAMM-målet och i punkt 153 i domen i Fedonmålet att det föreligger en allmän princip som är gemensam för medlemsstaterna enligt vilken gemenskapen kan bli skadeståndsskyldig, oberoende av något rättsstridigt handlande från dess organ. Det är enbart i knappt hälften av medlemsstaternas rättsordningar som det finns en möjlighet att erhålla ersättning för en skada som är följden av vissa lagenliga handlingar av myndigheterna och denna möjlighet föreligger endast under mycket stränga förutsättningar.
Even assuming that such a principle can be established, the Court of First Instance was in any event wrong in its view that it is capable of applying in a situation such as that here since, in particular:
För det fall det skulle finnas en sådan princip, anser rådet i vart fall att förstainstansrättens uppfattning att den kunde tillämpas i ett fall som det förevarande var felaktig. Rådet har anfört följande skäl till stöd för sin ståndpunkt:
— liability for legislative omission would limit both the freedom of choice inherent in the Commission’s right of initiative and the legislature’s discretion, calling into question the separation of powers and institutional balance intended by the Treaty;
— Skadeståndsskyldighet för underlåtenhet att vidta normgivningsåtgärder skulle inkräkta på det fria val som utgör en del av kommissionens initiativrätt och på lagstiftarens utrymme för skönsmässig bedömning. Den skulle innebära att maktfördelningen och den institutionella jämvikten enligt fördraget åsidosattes.
— the lack of proportionality between Community liability for an unlawful legislative measure, which is subject to very strict conditions as regards the unlawfulness of the conduct, and liability for a lawful legislative omission, which would require only special and unusual damage and therefore be more easily brought into play, betrays an inconsistency;
Gemenskapens skadeståndsansvar för lagenlig underlåtenhet att vidta normgivningsåtgärder skulle enligt klagandena endast vara underkastat kravet att det inträffat en särskild och onormal skada och skulle således vara underkastat mindre stränga förutsättningar. Dessa former av skadeståndsansvar skulle således inte stå i proportion till varandra, vilket är ologiskt.
— the position thus adopted by the Court of First Instance conflicts with the reasoning followed by it in concluding that it is not possible to rely on WTO rules in an action for compensation founded on unlawful Community conduct, in particular with the need not to deprive the Community organs of the scope for manoeuvre enjoyed by the organs of the Community’s trading partners.
— Förstainstansrättens inställning i denna fråga strider mot det resonemang den använde för att nå slutsatsen att det inte är möjligt att åberopa WTO-reglerna vid en skadeståndstalan som är grundad på gemenskapens rättsstridiga handlande, särskilt mot behovet av att inte frånta gemenskapsorganen den handlingsfrihet som motsvarande organ hos deras handelspartners åtnjuter.
Second, the judgments under appeal wrongly concluded that there was damage that was certain, since FIAMM and Fedon had not proved the existence, extent or the precise amount of such damage.
För det andra fann förstainstansrätten i de överklagade domarna att det förelåg en säker skada. FIAMM och Fedon har emellertid inte styrkt att det föreligger någon skada, omfattningen av skadan eller vilket exakt belopp den uppgår till.
Third, with regard to the causal link, the Court of First Instance failed to observe the requirement that the damage must be a sufficiently direct consequence of the conduct of the institution concerned.
Beträffande orsakssambandet har rådet anfört att förstainstansrätten bortsåg från kravet att skadan ska vara en tillräckligt direkt följd av den berörda institutionens handlande.
The Commission too submits that the Court of First Instance rightly concluded in the judgments under appeal that there was no unusual damage.
Kommissionen anser också att förstainstansrätten gjorde en riktig bedömning när den fann att det inte förelåg någon onormal skada.
In order for damage to be usual, it is in particular not necessary for the risk of it occurring to be inherent in the sector in which the business operates.
För att en skada ska anses som normal krävs det inte att risken för att skadan ska inträffa naturligt förekommer i den bransch i vilken den ekonomiska aktören är verksam.
Involvement in international trade is, whatever the product market concerned, accompanied by the risk that an importing country will adopt decisions affecting trade for the most diverse reasons.
Deltagandet i internationell handel är förknippat med risken att ett importland av olika anledningar antar beslut som påverkar handeln, oberoende av vilken produktmarknad det är fråga om.
While thus concluding that the second plea in the appeals should be dismissed, the Commission submits however, like the Council, that the Court of First Instance made various errors of law as regards the question of Community liability in the absence of unlawful conduct on the part of its institutions.
Även om kommissionen således anser att överklagandena inte kan bifallas på den andra grunden har den, i likhet med rådet, hävdat att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning på flera punkter beträffande frågan om gemenskapens skadeståndsansvar oberoende av något rättsstridigt handlande från dess organ.
Since the operative parts of the judgments under appeal are nevertheless justified, it asks the Court of Justice to substitute various grounds in this regard.
Eftersom domsluten i de överklagade domarna trots detta är riktiga, har kommissionen endast yrkat att domstolen ska fastställa att domskälen är felaktiga på dessa punkter.
First, so far as concerns the affirmation as to the very existence of the principle of such liability, the Court of First Instance could not, according to the Commission, make so significant an innovation on the basis of merely the vague reasoning contained in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
Kommissionen anser för det första, beträffande påståendet om förekomsten av en princip om ett sådant skadeståndsansvar, att förstainstansrätten inte kunde införa en sådan betydande nyhet med stöd av den vaga motiveringen i punkt 159 i domen i FIAMM-målet och i punkt 152 i domen i Fedonmålet.
Furthermore, by setting out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment the conditions to which liability is subject, the Court of First Instance implicitly but necessarily held that this principle applies in the type of situation covered by the present case, without establishing, however, whether such a conclusion is justified in the light of principles common to the legal systems of the Member States.
I punkt 160 i domen i FIAMM-målet och i punkt 153 i domen i Fedonmålet angav förstainstansrätten förutsättningarna för en sådan skadeståndsskyldighet. Förstainstansrätten fann därmed underförstått, men med nödvändighet att principen om ett sådant skadeståndsansvar är tillämplig i det slags fall som omfattas av förevarande mål, utan att kontrollera huruvida en sådan slutsats var motiverad med hänsyn till de principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar.
In particular, the Court of First Instance did not focus its examination on instances of liability of the public authorities resulting from legislative activity, referring on the contrary, in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment, in the most general manner to the possibility of obtaining compensation from the perpetrator of damage in the absence of fault on his part.
Förstainstansrätten inriktade inte sin prövning på de fall av skadeståndsansvar för myndigheter som kan uppstå genom den lagstiftande verksamheten, utan gjorde i stället, i punkt 159 i domen i FIAMM-målet och i punkt 152 i domen i Fedonmålet, en mycket allmän hänvisning till möjligheten att få ersättning av skadevållaren när det inte föreligger något vållande från dennes sida.
However, examination of the 25 legal orders of the Member States indicates that, in contrast to cases such as expropriation in the public interest or compensation paid by the State for damage caused by dangerous activity on its part or on account of a specific relationship between it and the victim, which are irrelevant here, any obligation to pay compensation as a result of a lawful State act reflecting a broad discretion, on account for example of considerations of solidarity or fairness, is unknown to the law of a large number of Member States.
En granskning av rättsordningarna i 25 medlemsstater visar att, till skillnad från de fall som avser expropriation i det allmännas intresse eller ersättning från staten för skador som har orsakats av farlig verksamhet som den bedrivit eller på grund av att staten står i ett särskilt förhållande till den skadelidande, vilka saknar relevans i detta sammanhang, är skyldigheten att, på grund av exempelvis solidaritets- eller skälighetshänsyn, utge skadestånd till följd av en lagenlig handling från statens sida, som vidtagits inom ramen för ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning, okänd i ett stort antal medlemsstaters rätt.
Furthermore, the principle specific to French law cannot be transferred to the Community legal order.
Den enbart i fransk rätt förekommande principen kan dessutom inte överföras till gemenskapens rättsordning.
While the basis of that principle is the fact that, in France, judicial review by the Conseil d’État (Council of State) of the constitutionality of laws is precluded, Community law provides for review of the legality of measures of the legislature by reference to the Treaty and fundamental principles and for the possibility of the liability of the Community to be put in issue if those higherranking norms are infringed.
Grunden för denna princip i Frankrike är att Conseil d’État inte kan pröva huruvida lagar är förenliga med konstitutionen. I gemenskapens rättsordning föreskrivs emellertid en legalitetskontroll avseende huruvida lagstiftarens handlande är förenligt med fördraget och de grundläggande principerna samt en möjlighet att göra gällande att gemenskapen har ådragit sig skadeståndsansvar om den åsidosätter dessa överordnade normer.
Second, the Commission submits that, in concluding in the judgments under appeal that there was real and certain damage, the Court of First Instance in particular distorted the Commission’s arguments, failed to verify specifically that the damage was real and certain and infringed the principles for determining who has the burden of proof.
Kommissionen anser för det andra att förstainstansrätten missförstod sin egen argumentation när den fann att det förelåg en faktisk och säker skada. Förstainstansrätten underlät även att konkret pröva huruvida skadan var faktisk och säker och åsidosatte principerna om bevisbördans fördelning.
Third, the Commission contends, for reasons analogous to those set out by the Council, that the Court of First Instance erred in the legal characterisation of the facts in concluding that the condition relating to the causal link was met in the case in point.
Kommissionen anser för det tredje, av skäl som motsvarar rådets, att förstainstansrätten gjorde ett misstag beträffande den rättsliga kvalificeringen av de faktiska omständigheterna när den fann att förutsättningen avseende ett orsakssamband var uppfylld.
The Kingdom of Spain also contends that the second plea in the appeals should be dismissed.
Även Konungariket Spanien anser att överklagandena inte kan bifallas på den andra grunden.
As practice shows, there is nothing unforeseeable or exceptional in the imposition of retaliatory measures within the framework of the WTO, including in sectors other than those concerned by a dispute.
Enligt Konungariket Spanien är det inte oförutsebart eller exceptionellt att det vidtas motåtgärder inom WTO-systemet, inbegripet på andra områden än de områden på vilka det råder konflikt.
By the cross-appeal which it has brought in Case C-120/06 P and in its statement in intervention in Case C-121/06 P, the Kingdom of Spain further requests that the judgments under appeal be set aside in so far as the Court of First Instance held that Community law includes, by way of a general principle common to the Member States, a system of liability for lawful acts.
Konungariket Spanien har i sitt anslutningsöverklagande i mål C-120/06 P och i sin interventionsinlaga i mål C-121/06 P yrkat att de överklagade domarna ska upphävas i de delar som förstainstansrätten funnit att gemenskapsrätten, såsom en allmän princip som är gemensam för medlemsstaterna, omfattar en ordning för skadeståndsansvar för lagenliga handlingar.
Moreover, in conferring upon that principle a scope as wide as that resulting from the conditions set out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, the Court of First Instance failed to have regard to the finding which it itself made in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
Förstainstansrätten bortsåg från sitt eget konstaterande i punkt 159 i domen i FIAMM-målet och i punkt 152 i domen i Fedonmålet när den gav denna princip ett så omfattande tillämpningsområde som framgår av de förutsättningar som anges i punkt 160 i domen i FIAMM-målet och i punkt 153 i domen i Fedonmålet.
Acceptance of the possibility of Community liability for a legislative omission although no rule obliging the Community to act can be invoked by the person harmed disregards the principle of reciprocity which the Court of First Instance relied on in rejecting the possibility of liability for unlawful conduct.
Att medge att gemenskapen kan bli skadeståndsskyldig på grund av underlåtenhet att vidta normgivningsåtgärder, trots att det inte finns någon regel enligt vilken kommissionen är skyldig att handla som kan åberopas av den skadelidande, innebär dessutom ett åsidosättande av den princip om ömsesidighet som förstainstansrätten lyft fram för att avfärda möjligheten till skadeståndsansvar på grund av rättsstridigt handlande.
In its observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain, Fedon contends that the Court of First Instance was right in holding that a principle of liability for lawful conduct of the Community institutions has been laid down and delimited by settled caselaw, as the Court of Justice noted in Dorsch Consult v Council and Commission.
Fedon har i sitt yttrande i anledning av Konungariket Spaniens interventionsinlaga gjort gällande att förstainstansrätten gjorde en riktig bedömning när den ansåg att principen om skadeståndsskyldighet för gemenskapsorganen på grund av lagenligt handlande hade slagits fast och avgränsats i fast rättspraxis, såsom domstolen enligt Fedon erinrat om i domen i det ovannämnda målet Dorsch Consult mot rådet och kommissionen.
Since the second paragraph of Article 288 EC is intended to safeguard the fundamental principle of a State based on the rule of law that protects individuals and, in particular, their rights to property and pursuit of an economic activity, it must, having regard to the liberal orientation of the Community legal system, be interpreted in such a way as to favour the most liberal principles characterising the legal systems of the Member States.
Enligt Fedon syftar artikel 288 andra stycket EG till att garantera den grundläggande rättsstatsprincipen som skyddar enskilda, i synnerhet deras äganderätt och rätt till ekonomiska initiativ. Med hänsyn till den liberala inriktning som gemenskapens rättsordning har ska den bestämmelsen tolkas så, att det ges företräde åt de principer i medlemsstaternas rättsordningar som är mest liberala.
In addition, in a Union composed of 25 Member States this
I en union som består av 25 medlemsstater bör denna bestämmelse ges en flexibel tolkning, med risk för att
In the case in point, the legal systems of the new Member States should nevertheless not be taken into account, since the relevant enlargement occurred after the material time.
I det föreliggande fallet ska det inte tas hänsyn till rättsordningarna i de nya medlemsstaterna, eftersom utvidgningen ägde rum efter tidpunkten för de faktiska omständigheterna i målet.
Fedon further submits that the objection put forward by the Kingdom of Spain relating in particular to the fact that the conduct complained of consists of an omission is inadmissible as it was not raised at first instance.
Konungariket Spaniens argument att det aktuella handlandet skulle bestå i en underlåtenhet ska avvisas, eftersom det inte anförts i första instans.
In any event, the Community can incur liability for both omissions and acts of the institutions.
Gemenskapen kan i vart fall ådra sig skadeståndsansvar såväl på grund av institutionernas underlåtenhet som på grund av institutionernas handlingar.
Without bringing a cross-appeal, the Commission asks the Court to retain the operative parts of the judgments under appeal but to substitute grounds to the same effect.
Kommissionen har, utan att inge något anslutningsöverklagande, yrkat att domstolen ska fastställa domslutet i de överklagade domarna, men fastställa att domskälen är felaktiga i dessa hänseenden.
Since the grounds of challenge as so formulated dispute the very existence or very applicability of the liability regime which the judgments under appeal applied, they should be considered first.
Genom denna grund bestrids att den form av skadeståndsansvar som tillämpats i de överklagade domarna föreligger eller att den formen av skadeståndsansvar skulle vara tillämplig. Den ska därför prövas först.
Indeed, if the error of law pleaded were proved, there would no longer be any need to rule on the second plea in the main appeals, concerning the unusual nature of
Om det visar sig att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning på denna punkt, finns det inte längre anledning att pröva den andra grund som
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION the damage incurred, or on the other two pleas in the cross-appeals, respectively concerning the lack of certainty of the damage and the lack of a causal link, as the liability regime to which those three conditions are supposed to relate would not exist or not be applicable.
FIAMM M.FL. MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN åberopats till stöd för huvudöverklagandena, vilken rör frågan om huruvida det föreligger en onormal skada, eller de ytterligare två grunder som åberopats till stöd för anslutningsöverklagandena, genom vilka det görs gällande att det inte föreligger någon säker skada och att det inte föreligger något orsakssamband, eftersom den form av skadeståndsansvar som dessa tre förutsättningar hänför sig till då inte existerar eller inte är tillämplig.
The first plea in the crossappeals and the claims seeking the substitution of grounds, according to which a regime of no-fault liability, as established by the judgments under appeal, does not exist
Den första grunden för anslutningsöverklagandena avseende att det inte föreligger något rent strikt ansvar såsom förstainstansrätten funnit i de överklagade domarna och yrkandena om att det ska fastställas att domskälen är felaktiga i denna del.
It should be pointed out first of all that, in accordance with the settled caselaw noted in paragraph 106 of the present judgment, the second paragraph of Article 288 EC means that the noncontractual liability of the Community and the exercise of the right to compensation for damage suffered depend on the satisfaction of a number of conditions, relating to the unlawfulness of the conduct of which the institutions are accused, the fact of damage and the existence of a causal link between that conduct and the damage complained of.
Enligt den fasta rättspraxis som det erinrats om i punkt 106 i förevarande dom framgår det av artikel 288 andra stycket EG att gemenskapens utomobligatoriska skadeståndsansvar och rätten till ersättning för skada förutsätter att ett antal villkor är uppfyllda, nämligen att det handlande som läggs institutionen till last är rättsstridigt, att det verkligen föreligger en skada och att det finns ett orsakssamband mellan handlandet och den åberopade skadan.
The Court has also repeatedly pointed out that that liability cannot be regarded as having been incurred without satisfaction of all the conditions to which the duty to make good any damage, as defined in the second paragraph of Article 288 EC, is thus subject (Oleifici Mediterranei v EEC, paragraph 17).
Domstolen har vid upprepade tillfällen erinrat om att gemenskapen endast kan bli skadeståndsansvarig om samtliga förutsättningar för skadeståndsskyldighet enligt artikel 288 andra stycket EG är uppfyllda (domen i det ovannämnda målet Oleifici Mediterranei mot EEG, punkt 17).
The Court has accordingly held that, where the Community courts find that there is no act or omission by an institution of an unlawful nature, so that the first condition for noncontractual Community liability under the second paragraph of Article 288 EC is not satisfied, they may dismiss the application in its entirety without it being necessary for them to examine the other preconditions for such liability, namely the fact of damage and the existence of a causal link between the conduct of the
Domstolen har därför funnit att när institutionens handlande eller påstådda underlåtenhet inte är rättsstridigt, vilket innebär att den första förutsättningen för gemenskapens utomobligatoriska skadeståndsansvar enligt artikel 288 andra stycket EG inte är uppfylld, får gemenskapsdomstolen ogilla talan i dess helhet utan att det är nödvändigt att pröva de andra förutsättningarna för skadeståndsansvar, det vill säga att det verkligen föreligger en skada och att det finns ett orsakssamband mellan insti-
The Court’s caselaw enshrining, in accordance with the second paragraph of Article 288 EC, both the existence of the regime governing the noncontractual liability of the Community for the unlawful conduct of its institutions and the conditions for the regime’s application is thus firmly established.
Domstolens rättspraxis om förekomsten av ett utomobligatoriskt skadeståndsansvar för gemenskapen enligt artikel 288 andra stycket EG på grund av institutionernas rättsstridiga handlande och förutsättningarna för att detta skadeståndsansvar ska vara tillämpligt är således fast etablerad.
By contrast, that is not so in the case of a regime governing noncontractual Community liability in the absence of such unlawful conduct.
Detta är emellertid inte fallet beträffande gemenskapens utomobligatoriska skadeståndsansvar oberoende av något rättsstridigt handlande.
Contrary to what the Court of First Instance stated in the judgments under appeal, it cannot, first of all, be deduced from the caselaw prior to those judgments that the Court of Justice has established the principle of such a regime.
I motsats till vad förstainstansrätten påstått i de överklagade domarna kan det inte av den rättspraxis som föregått dessa domar dras slutsatsen att domstolen har slagit fast att en sådan form av skadeståndsansvar föreligger.