natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must, however, be pointed out that, where the conditions required under Article 5(1)(b) of Directive 89/104 to prevent the use of a sign identical with, or similar to, a registered mark are met, a comparative advertisement in which that sign is used cannot satisfy the condition, laid down in Article 3a(1)(d) of Directive 84/450, under which comparative advertising is permitted.
Domstolen påpekar emellertid att när villkoren i artikel 5.1 b i direktiv 89/104 för att förhindra användningen av ett kännetecken som är identiskt med eller liknar ett registrerat varumärke är uppfyllda, är det uteslutet att den jämförande reklam i vilken detta kännetecken används anses uppfylla det krav för att sådan reklam ska anses vara tillåten som uppställs i artikel 3a.1 d i direktiv 84/450.
First, in the case of similarity between the mark and the sign and between the goods or services, the likelihood of confusion constitutes the specific condition for protection.
När varumärket och kännetecknet liknar varandra och varorna eller tjänsterna är av liknande slag, utgör nämligen risken för förväxling en särskild förutsättning för varumärkesskydd.
Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is thus designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, there exists a likelihood of confusion on the part of the public (Case C-120/04 Medion [2005] ECR I-8551, paragraphs 24 and 25).
Artikel 5.1 b i direktiv 89/104 ska således endast tillämpas om det på grund av att de varumärken som avses är identiska eller liknar varandra och de varor eller tjänster som avses är identiska eller av liknande slag föreligger en risk för förväxling hos allmänheten (dom av den 6 oktober 2005 i mål C-120/04, Medion, REG 2005, s. I-8551, punkterna 24 och 25).
In the light of recitals 13 to 15 of Directive 97/55, the same interpretation must be given to the term ‘confusion’ used in both Article 5(1)(b) of Directive 89/104 and Article 3a(1)(d) of Directive 84/450.
Mot bakgrund av skälen 13–15 i direktiv 97/55 ska begreppet förväxling, som återfinns i såväl artikel 5.1 b i direktiv 89/104 som artikel 3a.1 d i direktiv 84/450, tolkas på samma sätt.
Thus, in the case where an advertiser uses, in a comparative advertisement, a sign identical with, or similar to, a competitor’s mark, the competitor either does not establish the existence of a likelihood of confusion and, consequently, is not entitled to prevent the use of that sign on the basis of Article 5(1)(b) of Directive 89/104, or he establishes the existence of a likelihood of confusion and, consequently, the advertiser cannot challenge such prevention under Article 3a(1) of Directive 84/450, since the advertisement at issue does not satisfy all the conditions laid down in that provision.
När en annonsör i jämförande reklam använder ett kännetecken som är identiskt med eller liknar en konkurrents varumärke, och konkurrenten inte visar att det föreligger risk för förväxling, har den senare följaktligen inte rätt att förhindra användningen av detta kännetecken på grundval av artikel 5.1 b i direktiv 89/104. Om konkurrenten däremot lyckas visa att det föreligger risk för förväxling, kan annonsören inte med framgång invända mot ett sådant hinder med tillämpning av artikel 3a.1 i direktiv 84/450, då reklamen i fråga inte uppfyller samtliga villkor som uppställs i denna bestämmelse.
As a preliminary point, Article 5(1) and (2) of Directive 89/104/EEC and Article 3a(1) of Directive 84/450 must be interpreted as meaning that the proprietor of a registered trade mark is not entitled to prevent the use by a third party of a sign identical with, or similar to, his mark, in a comparative advertisement which satisfies all the conditions, laid down in Article 3a(1) of Directive 84/450, under which comparative advertising is permitted.
Domstolen svarar således inledningsvis att artikel 5.1 och 5.2 i direktiv 89/104 och artikel 3a.1 i direktiv 84/450 ska tolkas på så sätt att innehavaren av ett registrerat varumärke inte har rätt att förhindra tredje man att, i jämförande reklam som uppfyller samtliga de krav som uppställs i artikel 3a.1 för att sådan reklam ska anses vara tillåten, använda ett kännetecken som är identiskt med eller liknar nämnda varumärke.
However, where the conditions required in Article 5(1)(b) of Directive 89/104 to prevent the use of a sign identical with, or similar to, a registered trade mark are met, a comparative advertisement in which that sign is used cannot satisfy the condition, laid down in Article 3a(1)(d) of Directive 84/450, under which comparative advertising is permitted.
När villkoren i artikel 5.1 b i direktiv 89/104 för att förhindra användningen av ett kännetecken som är identiskt med eller liknar ett registrerat varumärke emellertid är uppfyllda, är det uteslutet att den jämförande reklam i vilken detta kännetecken används anses uppfylla det krav för att sådan reklam ska anses vara tillåten som uppställs i artikel 3a.1 d i direktiv 84/450.
The first question, concerning the interpretation of Article 5(1) of Directive 89/104
Den första frågan avseende tolkningen av artikel 5.1 i direktiv 89/104
It is established, in the case in the main proceedings, that H3G did not use the bubbles trade marks as registered by O2 and O2 (UK), but a sign similar to those marks.
Det står klart, i målet vid den nationella domstolen, att H3G inte har använt varumärkena med bubblor, såsom O2 och O2 (UK) låtit registrera dem, utan ett kännetecken som liknar dessa varumärken.
Article 5(1)(a) of Directive 89/104 applies only in the case of the use of a sign which is identical with the trade mark in relation to goods or services which are identical with those for which the trade mark is registered.
Artikel 5.1 a i direktiv 89/104 är emellertid endast tillämplig när det är fråga om användning av ett kännetecken som är identiskt med varumärket med avseende på de varor eller tjänster som är identiska med dem för vilka varumärket är registrerat.
Since that provision is not applicable in the case in the main proceedings it does not need to be interpreted.
Domstolen kommer inte att tolka denna bestämmelse, eftersom den inte är tillämplig i målet vid den nationella domstolen.
Consequently, the first question must be understood as meaning that the referring court seeks to ascertain whether Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is to be interpreted to the effect that the proprietor of a registered trade mark is entitled to prevent the use by a third party, in a comparative advertisement, of a sign similar to that mark in relation to goods or services identical with, or similar to, those for which that mark was registered, where such use does not give rise to a likelihood of confusion on the part of the public.
Den första frågan ska således förstås så att den hänskjutande domstolen har sökt klarhet i huruvida artikel 5.1 b i direktiv 89/104 ska tolkas på så sätt att innehavaren av ett registrerat varumärke har rätt att förhindra tredje man att i jämförande reklam använda ett kännetecken som liknar detta varumärke för varor eller tjänster som är identiska med eller av liknande slag som de varor eller tjänster för vilka nämnda varumärke är registrerat, när denna användning inte medför någon risk för förväxling hos allmänheten.
As is apparent from the Court’s caselaw (Arsenal Football Club; C-245/02 Anheuser-Busch [2004] ECR I-10989; Medion; Adam Opel; and Céline), the proprietor of a registered mark may prevent the use of a sign by a third party which is identical with, or similar to, his mark under Article 5(1)(b) of Directive 89/104 only if the following four conditions are satisfied:
Såsom följer av domstolens rättspraxis (domen i det ovannämnda målet Arsenal Football Club, dom av den 16 november 2004 i mål C-245/02, Anheuser-Busch, REG 2004, s. I-10989, samt domarna i de ovannämnda målen Medion, Adam Opel och Céline) får innehavaren av ett registrerat varumärke enligt artikel 5.1 b i direktiv 89/104 endast förhindra tredje man att använda ett kännetecken som är identiskt med eller liknar varumärket, om följande fyra villkor är uppfyllda:
— that use must be in the course of trade;
— Kännetecknet används i näringsverksamhet.
— it must be without the consent of the proprietor of the mark;
— Kännetecknet används utan tillstånd från innehavaren av varumärket.
— it must be in respect of goods or services which are identical with, or similar to, those for which the mark is registered, and
— Kännetecknet används med avseende på varor eller tjänster som är identiska med eller av liknande slag som dem för vilka varumärket är registrerat.
— it must affect or be liable to affect the essential function of the trade mark, which is to guarantee to consumers the origin of the goods or services, by reason of a likelihood of confusion on the part of the public.
— Användningen skadar eller kan skada varumärkets grundläggande funktion, som är att garantera varans eller tjänstens ursprung för konsumenterna, på grund av risken för förväxling hos allmänheten.
As regards more particularly the fourth condition, first, as pointed out in paragraph 47 above, Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, there exists a likelihood of confusion on the part of the public.
Vad särskilt beträffar det fjärde villkoret ska, vilket det erinrats om i punkt 47 i förevarande dom, artikel 5.1 b i direktiv 89/104 endast tillämpas om det på grund av att de varumärken som avses är identiska eller liknar varandra och de varor eller tjänster som avses är identiska eller av liknande slag föreligger en risk för förväxling hos allmänheten.
Second, it is settled caselaw that the risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion within the meaning of that provision (see, inter alia, Case C-342/97 Lloyd Schuhfabrik Meyer [1999] ECR I-3819, paragraph 17, and Medion, paragraph 26).
Vidare följer det av fast rättspraxis att det föreligger risk för förväxling i den mening som avses i denna bestämmelse om det finns risk för att allmänheten kan tro att varorna eller tjänsterna i fråga kommer från samma företag eller i förekommande fall från företag med ekonomiska band (se, bland annat, dom av den 22 juni 1999 i mål C-342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, REG 1999, s. I-3819, punkt 17, och domen i det ovannämnda målet Medion, punkt 26).
Thus, use of a sign which is identical with, or similar to, the trade mark which gives rise to a likelihood of confusion on the part of the public affects or is liable to affect the essential function of the mark.
Användning av ett kännetecken som är identiskt med eller liknar varumärket vilket medför risk för förväxling hos allmänheten skadar således eller kan således skada varumärkets grundläggande funktion.
It is clear that, in the case in the main proceedings, H3G used the sign similar to the bubbles trade marks in the course of a commercial activity with a view to gain and not as a private matter.
Det är utrett i målet vid den nationella domstolen att H3G har använt det kännetecken som liknar varumärkena med bubblor i näringsverksamhet som syftar till att ge ekonomisk vinst och som inte är av privat natur.
The mark was therefore being used in the course of trade (see, by analogy, Céline, paragraph 17).
Kännetecknet har följaktligen använts i näringsverksamhet (se, analogt, domen i det ovannämnda målet Céline, punkt 17).
It is also clear that H3G used that sign without the consent of O2 and O2 (UK), the proprietors of the bubbles trade marks.
Det är även utrett att H3G har använt nämnda kännetecken utan tillstånd från O2 och O2 (UK), som är innehavare av varumärkena med bubblor.
Furthermore, that sign was used for services identical with those for which those marks are registered.
Dessutom är det fråga om användning som avser tjänster som är identiska med dem för vilka nämnda varumärken är registrerade.
By contrast, in accordance with the the referring court’s own findings, the use by H3G, in the advertisement in question, of bubble images similar to the bubbles trade marks did not give rise to a likelihood of confusion on the part of consumers.
Däremot ska det påpekas att, enligt de slutsatser som den hänskjutande domstolen dragit, H3G:s användning av bilder av bubblor som liknar varumärkena med bubblor i den omtvistade reklamen inte medför risk för förväxling hos konsumenterna.
The advertisement, as a whole, was not misleading and, in particular, did not suggest that there was any form of commercial link between O2 and O2 (UK) on the one hand, and H3G, on the other.
Den omtvistade reklamen var som helhet betraktad inte vilseledande och framför allt antyddes det inte i reklamen att det förelåg någon affärsmässig koppling mellan O2 och O2 (UK), å ena sidan, och H3G, å andra sidan.
In that regard, contrary to the submission of O2 and O2 (UK), the referring court was right to limit its analysis to the context in which the sign similar to the bubbles trade marks was used by H3G, for the purpose of assessing the existence of a likelihood of confusion.
Den hänskjutande domstolen gjorde således härvid rätt, i motsats till vad O2 och O2 (UK) har påstått, när den vid bedömningen av om det förelåg risk för förväxling begränsade denna bedömning till att avse det sammanhang i vilket H3G använde det kännetecken som liknar varumärkena med bubblor.
It is true that the notion of likelihood of confusion is the same in Articles 4(1)(b) and 5(1)(b) of Directive 89/104 (see, to that effect, Case C-425/98 Marca Mode [2000] ECR I-4861, paragraphs 25 to 28).
Begreppet risk för förväxling är visserligen detsamma i artiklarna 4.1 b och 5.1 b i direktiv 89/104 (se, för ett liknande resonemang, dom av den 22 juni 2000 i mål C-425/98, Marca Mode, REG 2000, s. I-4861, punkterna 25–28).
Article 4(1)(b) of Directive 89/104, however, concerns the application for registration of a mark.
Artikel 4.1 b i direktiv 89/104 avser emellertid en ansökan om registrering av ett varumärke.
Once a mark has been registered its proprietor has the right to use it as he sees fit so that, for the purposes of assessing whether the application for registration falls within the ground for refusal laid down in that provision, it is necessary to ascertain whether there is a likelihood of confusion with the opponent’s earlier mark in all the circumstances in which the mark applied for might be used if it were to be registered.
När ett varumärke är registrerat har varumärkesinnehavaren rätt att använda det efter eget skön, och det ska därför vid bedömningen av om det föreligger hinder för registreringen av varumärket enligt denna bestämmelse prövas huruvida det föreligger risk för förväxling med den invändande partens äldre varumärke med beaktande av alla de sammanhang i vilka det sökta varumärket, om det registrerades, skulle kunna komma att användas.
By contrast, in the case provided for in Article 5(1)(b) of Directive 89/104, the thirdparty user of a sign identical with, or similar to, a registered mark does not assert any trade mark rights over that sign but is using it on an ad hoc basis.
I det fall som avses i artikel 5.1 b i direktiv 89/104 gör tredje man som använder ett kännetecken som är identiskt med eller liknar det registrerade varumärket däremot inte gällande några varumärkesrättigheter med avseende på nämnda kännetecken, utan använder det endast vid ett särskilt tillfälle.
In those circumstances, in order to assess whether the proprietor of the registered mark is entitled to oppose that specific use, the assessment must be limited to the circumstances characterising that use, without there being any need to investigate whether another use of the same sign in different circumstances would also be likely to give rise to a likelihood of confusion.
Under dessa förhållanden ska, vid bedömningen av huruvida innehavaren av det registrerade varumärket med framgång kan invända mot denna särskilda användning, endast de omständigheter beaktas som kännetecknar nämnda användning, och det saknas anledning att undersöka huruvida även annan användning av samma kännetecken som skett under andra omständigheter skulle kunna ge upphov till risk för förväxling.
Thus, the fourth condition required before the proprietor of a registered mark is authorised to prevent the use of a sign similar to his trade mark for goods and services identical with, or similar to, those for which that mark is registered is not satisfied in the case in the main proceedings.
Det fjärde villkor som ska vara uppfyllt för att innehavaren av ett registrerat varumärke ska ha rätt att förhindra användningen av ett kännetecken som liknar detta varumärke med avseende på varor eller tjänster som är identiska med eller av liknande slag som de varor eller tjänster för vilka nämnda varumärke är registrerat är således inte uppfyllt i målet vid den nationella domstolen.
The second and third questions, concerning the interpretation of Article 3a(1) of Directive 84/450
Den andra och den tredje frågan avseende tolkningen av artikel 3a.1 i direktiv 84/450
By its second and third questions, the referring court asks whether Article 3a(1) of Directive 84/450 must be interpreted as meaning that a comparative advertisement in which the advertiser uses the trade mark of a competitor or a sign similar to that mark is permitted only if that use is indispensable in order to make a comparison
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra och den tredje frågan för att få klarhet i huruvida artikel 3a.1 i direktiv 84/450 ska tolkas så, att jämförande reklam i vilken annonsören använder en konkurrents varumärke eller ett kännetecken som liknar detta varumärke endast är tillåten om denna användning är absolut nödvändig för att kunna göra en jämförelse av annonsörens varor eller tjänster och
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) between the advertiser’s goods or services and those of the competitor and, as the case may be, whether the use of a sign similar to the competitor’s mark may be regarded as indispensable.
O2 HOLDINGS OCH O2 (UK) konkurrentens varor eller tjänster, och i förekommande fall huruvida användningen av ett kännetecken som liknar konkurrentens varumärke kan anses vara absolut nödvändig.
However, the referring court has requested the interpretation of that provision only in the event that the Court answers the first question referred in the affirmative.
Den hänskjutande domstolen har emellertid endast begärt att domstolen ska uttala sig om tolkningen av denna bestämmelse för det fall domstolen besvarar den första frågan jakande.
Therefore, there is no need to examine the second and third questions referred.
Den andra och den tredje frågan ska följaktligen inte prövas.
Joined Cases C-23/07 and C-24/07
Förenade målen C-23/07 och C-24/07
(Agriculture — Regulations (EC) Nos 1493/1999, 753/2002 and 1429/2004 — Common organisation of the market in wine — Labelling of wines — Use of vine variety designations or synonyms thereof — Geographical indication ‘Tokaj’ for wines originating in Hungary — Possible use of vine variety designation ‘Tocai friulano’ or ‘Tocai italico’ in addition to the geographical indication of certain wines originating in Italy — Prohibited after a 13-year transitional period expiring on 31 March 2007 — Validity — Legal basis — Article 34 EC — Principle of nondiscrimination — Principles of international law on treaties — Accession of Hungary to the European Union — Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement)
”Jordbruk — Förordningarna (EG) nr 1493/1999, 753/2002 och 1429/2004 — Gemensam organisation av marknaden för vin — Märkning av viner — Användning av namn för olika druvsorter eller synonymer till dessa — Den geografiska beteckningen Tokaj för viner med ursprung i Ungern — Möjligheten att använda druvsortsbeteckningen Tocai friulano eller Tocai italico som tillägg till den geografiska beteckningen för vissa viner med ursprung i Italien — Saknas efter övergångsperiod om tretton år som gick ut den 31 mars 2007 — Giltighet — Rättslig grund — Artikel 34 EG — Ickediskrimineringsprincipen — Folkrättsliga principer om traktater — Ungerns anslutning till Europeiska unionen — Artiklarna 22 — 24 i TRIPs-avtalet”
Order of the Court (Second Chamber), 12 June 2008
Domstolens beslut (andra avdelningen) av den 12 juni 2008
SUMMARY — JOINED CASES C-23/07 AND C-24/07
SAMMANFATTNING — FÖRENADE MÅLEN C-23/07 OCH C-24/07
Accession of new Member States to the Communities — Hungary — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
Nya medlemsstaters anslutning till gemenskapen — Ungern — Gemensam organisation av marknaden — Vin — Beskrivning och presentation av vin
(Act of Accession 2003, Art. 2; Commission Regulations Nos 753/2002 and 1429/2004)
(2003 års anslutningsakt, artikel 2; kommissionens förordningar nr 753/2002 och nr 1429/2004)
Agriculture — Common organisation of the markets — Wine — Description and presentation of wines
Jordbruk — Gemensam organisation av marknaden — Vin — Beskrivning och presentation av vin
(Council Regulation No 1493/1999, Art. 53; Commission Regulation No 753/2002)
(Rådets förordning nr 1493/1999, artikel 53; kommissionens förordning nr 753/2002)
(Art. 34(2), second subpara., EC; Commission Regulation No 753/2002, Art. 19)
(Artikel 34.2 andra stycket EG; kommissionens förordning nr 753/2002, artikel 19)
(Commission Regulation No 753/2002, Art. 19(2))
(Kommissionens förordning nr 753/2002, artikel 19.2)
(TRIPS Agreement, Arts 23 and 24; Council Regulation No 1493/1999, Art. 50; Commission Regulation No 753/2002)
(TRIPs-avtalet, artiklarna 23 och 24; rådets förordning nr 1493/1999, artikel 50; kommissionens förordning nr 753/2002)
produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period — a prohibition first laid down in the EC-Hungary Agreement on wines — they form an integral part of the acquis communautaire as it stood on 1 May 2004 and, after being reproduced in Regulation No 1429/2004, amending Regulation No 753/2002, they have continued to apply after that date.
kvalitetsviner framställda inom specificerade regioner i Italien efter utgången av övergångsperioden den 31 mars 2007 (ett förbud som har sin grund i avtalet mellan EG och Ungern om vin) i gemenskapens regelverk, såsom detta såg ut den 1 maj 2004.
The Act concerning the conditions of accession to the European Union of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded is to be interpreted as meaning that, in accordance with Article 2 of that act, in so far as the provisions laid down in Regulation No 753/2002 laying down certain rules for applying Regulation No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines,
Dessa bestämmelser har upprepats i kommissionens förordning nr 1429/2004 om ändring av förordning nr 753/2002, och är alltjämt tillämpliga efter det datumet.
(see paras 60, 68, 71, operative part 1)
(se punkterna 60, 68 och 71 samt punkt 1 i domslutet)
of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region (‘psr’), after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
specificerade regioner (kvalitetsviner fso) i Italien efter utgången av övergångsperioden den 31 mars 2007, vilka har upprepats i förordning nr 1429/2004.