natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It held that the Board of Appeal was able legitimately to hold that the subsequent circumstances enabled conclusions to be drawn on the situation as it was on the date of L & D’s filing of the application for registration. 28
I detta avseende underkände förstainstansrätten, i punkterna 80–84 i den överklagade domen, det argument som anförts i syfte att ifrågasätta värdet av denna bevisning på grund av att den hänförde sig till en period efter det att L & D hade ingett sin registreringsansökan. Förstainstansrätten fann att överklagandenämnden med rätta hade ansett att senare omständigheter gjorde det möjligt att dra slutsatser angående den situation som rådde den dag då L & D ingav sin registreringsansökan. 28
It held, in this connection, first, that the caselaw relied on by L & D did not concern the assessment of whether a registered mark which has already acquired distinctive character is well known and, secondly, that the Board of Appeal took into account not only general indications, but also the prolonged use of the ARBRE MAGIQUE mark. 29
I punkt 85 i den överklagade domen underkände även förstainstansrätten L & D:s argument att det var fel av överklagandenämnden att slå fast att det äldre varumärket hade en speciell särskiljningsförmåga i Italien enbart på grundval av allmänna uppgifter om reklam och försäljning. I detta avseende angav förstainstansrätten, för det första, att den rättspraxis som L & D åberopat inte rörde bedömningen av huruvida ett registrerat varumärke som redan förvärvat särskiljningsförmåga är välkänt och, för det andra, att överklagandenämnden hade beaktat inte bara allmänna uppgifter, utan även att varumärket ARBRE MAGIQUE hade använts under lång tid. 29
Finally, the Court, in paragraph 86 of the judgment under appeal, rejected L & D’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to rely on the fact that the earlier mark had had protection in an essentially identical form since 1954, thereby placing the date of the application for registration of the mark on the same footing as the date of actual use of the CAR-FRESHNER mark. The Court found in that regard that, even though the contested decision states that the CAR-FRESHNER mark has been registered since 1954, the Board of Appeal, as regards prolonged use, relied on the established use in Italy of the ARBRE MAGIQUE mark. I - 5768
Slutligen underkände förstainstansrätten i punkt 86 i den överklagade domen L & D:s argument att överklagandenämnden felaktigt hade stött sig på att det äldre varumärket åtnjöt skydd i en form som i huvudsak varit identisk sedan år 1954 och att den därvid hade likställt datumet för registreringsansökan med datumet för den faktiska användningen av varumärket CAR-FRESHNER. I detta avseende angav förstainstansrätten att överklagandenämnden, även om den i det omtvistade beslutet hade konstaterat att varumärket CAR-FRESHENER var registrerat sedan år 1954, vad gäller den långvariga användningen hade stött sig på den fastställda användningen i Italien av varumärket ARBRE MAGIQUE. I - 5768
The Court then held, in paragraphs 89 to 96 of the judgment under appeal, that the goods designated by the ARBRE MAGIQUE mark and by the Aire Limpio mark, as well as those marks themselves, are similar.
Därefter konstaterade förstainstansrätten, i punkterna 89–96 i den överklagade domen, att de varor som avsågs med varumärket ARBRE MAGIQUE och varumärket Aire Limpio var av liknande slag och även att dessa varumärken liknade varandra.
So far as the similarity of the marks is concerned, it pointed out that, visually, the graphic element in the Aire Limpio mark has a clearly dominant character in the overall impression given by the sign and noticeably prevails over the word element.
När det gäller varumärkeslikheten angav förstainstansrätten att det i visuellt hänseende var uppenbart att den grafiska beståndsdelen i varumärket Aire Limpio var dominerande i det helhetsintryck som kännetecknet gav och att den märkbart överskuggade ordelementet.
Contrary to L & D’s assertions, the overall impression given by the design is not that of a comical character, but actually that of an image resembling a fir tree. The graphic representation corresponding to a fir tree therefore appears, visually, as the dom -inant element in the overall impression given by the mark in respect of which registration is sought. Conceptually, the signs in question are both associated with the silhouette of a fir tree. In view of the impression given and the fact that the expression ‘aire limpio’ has no particular meaning for the Italian public, their conceptual similarity must be confirmed. 33
I motsats till vad L & D hävdade var det helhetsintryck som den grafiska utformningen gav inte en komisk figur, utan en bild som liknade en gran. Den grafiska återgivningen som motsvarade en gran framstod således i visuellt hänseende som den dominerande beståndsdelen i det helhetsintryck som det sökta varumärket gav. I begreppsmässigt hänseende var kännetecknen i fråga båda förknippade med silhuetten av en gran. Med hänsyn till det intryck som de gav och till att uttrycket ”aire limpio” inte hade någon särskild betydelse för allmänheten i Italien, skulle de anses lika i begreppsmässigt hänseende. 33
As regards the likelihood of confusion, the Court, in paragraphs 100 to 102 of the judgment under appeal, considered that the average consumer, which comprises the relevant public, will have a tendency to trust mainly the image of the mark applied to those goods, namely the silhouette of a fir tree.
När det gäller risken för förväxling ansåg förstainstansrätten, i punkterna 100–102 i den överklagade domen, att genomsnittskonsumenten, som utgör omsättningskretsen, skulle ha en tendens att huvudsakligen förlita sig på den bild av varumärket som satts på varorna, det vill säga silhuetten av en gran.
Consequently, in view of, first, the similarity of the goods in question and the visual and conceptual similarity of the marks in question and, secondly, the fact that the earlier mark has a particularly distinctive character in Italy, the Board of Appeal did not err in finding that there was a likelihood of confusion.
Med hänsyn till dels likheten mellan de aktuella varuslagen och den visuella och begreppsmässiga likheten mellan varumärkena i fråga, dels det förhållandet att det äldre varumärket hade en speciell särskiljningsförmåga i Italien, fann förstainstansrätten att överklagandenämnden inte hade begått något fel när den slog fast att det förelåg en risk för förväxling.
The Court then, in paragraph 104 of the judgment under appeal, rejected the appellant’s argument to the effect that the earlier mark has a weak distinctive character owing to the fact that the silhouette of the fir tree is descriptive of the goods in question, stating that the earlier mark is not the mere representation of a fir tree but is
Förstainstansrätten underkände därefter, i punkt 104 i den överklagade domen, klagandens argument att det äldre varumärket hade en låg särskiljningsförmåga på grund av att granens silhuett var beskrivande för de berörda varorna och konstaterade därvid att det äldre varumärket inte bara utgjorde en verklighetstrogen bild av
As regards the guidelines of the United Kingdom Patent Office, which the appellant claims confirm the descriptive character of the silhouette of the fir tree for the goods concerned, the Court held that they were of no relevance because of the autonomous nature of the Community trade mark regime.
De riktlinjer som utarbetats av patentverket i Förenade kungariket, vilka enligt klaganden bekräftade att granens silhuett är beskrivande för de aktuella varorna, var enligt förstainstansrätten irrelevanta, eftersom gemenskapsordningen för varumärken är ett självständigt system.
The Court also rejected L & D’s arguments intended to show that the earlier mark should not have been registered because, first, it was made up only of the shape of the product which is marketed under that mark and, secondly, the shape of the earlier mark, namely the silhouette of a fir tree, was necessary to obtain the technical result sought by the product. In this connection, the Court observed in paragraph 105 of the judgment under appeal that the appellant could not, in any event, in opposition proceedings, rely on an absolute ground for refusal precluding valid registration of a sign by a national office or by OHIM. 36
Klagandens argument, vilka syftade till att visa att ansökan om registrering av det äldre varumärket borde ha avslagits, eftersom det endast bestod av formen på den vara som säljs under varumärket och eftersom det äldre varumärkets form, nämligen silhuetten av en gran, krävdes för att uppnå det eftersträvade tekniska resultatet med varan, lämnades utan avseende av förstainstansrätten. Förstainstansrätten uppgav i detta avseende, i punkt 105 i den överklagade domen, att en sökande i ett invändningsförfarande i vilket fall som helst inte kan åberopa att ett absolut registreringshinder innebär ett hinder för en nationell myndighet eller harmoniseringsbyrån att med giltig verkan registrera ett kännetecken.
As regards the second plea, alleging infringement of Article 73 of Regulation No 40/94, that was rejected in paragraphs 113 to 118 of the judgment under appeal.
Den andra grunden, rörande ett åsidosättande av artikel 73 i förordning nr 40/94, underkändes i punkterna 113–118 i den överklagade domen.
The Court held that the contested decision showed in a clear and unequivocal manner the reasoning of the Board of Appeal and that it was apparent from that decision that the appellant had had an opportunity to present its comments on all the factors on which the decision was based and on the use, by the Board of Appeal, of the evidence relating to the use of the earlier marks.
Förstainstansrätten ansåg att det klart och tydligt framgick av det omtvistade beslutet hur överklagandenämnden hade resonerat och att det av beslutet framgick att klaganden haft tillfälle att yttra sig över samtliga omständigheter som låg till grund för nämnda beslut och över den bedömning av bevisningen rörande användningen av de äldre varumärkena som överklagandenämnden gjorde inom ramen för sin prövning.
IV — Procedure before the Court of Justice and the forms of order sought
IV – Förfarandet vid domstolen och parternas yrkanden
In its appeal, L & D claims that the Court should: — set aside the judgment under appeal in its entirety;
L & D har i sitt överklagande yrkat att domstolen ska — upphäva förstainstansrättens dom i dess helhet,
L & D v OHIM — annul points 1 and 3 of the operative part of the contested decision, in so far as that decision, first, annuls in part the Opposition Division’s decision and refuses to register the Aire Limpio mark for goods in Classes 3 and 5 and, secondly, orders each of the parties to bear its own costs in connection with the opposition and appeal proceedings; and
L & D MOT HARMONISERINGSBYRÅN — ogiltigförklara punkterna 1 och 3 i det omtvistade beslutet, i den del detta innebär dels att invändningsenhetens beslut delvis upphävs och att ansökan om registrering av varumärket Aire Limpio för varor i klasserna 3 och 5 avslås, dels att var och en av parterna ska bära de kostnader som de har haft i förfarandena vid invändningsenheten och vid överklagandenämnden,
OHIM and Sämann contend that the Court should dismiss the appeal and order the appellant to pay the costs.
Harmoniseringsbyrån och Sämann har yrkat att domstolen ska ogilla överklagandet och förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna.
V — The appeal
V – Prövning av överklagandet
As a preliminary point, OHIM and Sämann argue that the appeal is inadmissible, claiming that the pleas raised by L & D seek a review of the assessment of the facts made by the Court of First Instance. In addition, Sämann claims, the appeal identically reproduces the grounds of the action against the contested decision. 40
Harmoniseringsbyrån och Sämann har inledningsvis gjort gällande att överklagandet inte kan tas upp till sakprövning och har därvid anfört att de grunder som L & D åberopat syftar till att åstadkomma en prövning av förstainstansrättens bedömning av de faktiska omständigheterna. Enligt Sämann anges dessutom i överklagandet exakt samma skäl som dem som låg till grund för talan mot det omtvistade beslutet. 40
First of all, it is clear from Article 225 EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice that an appeal lies on points of law only and that the appraisal of the facts thus does not constitute, save where they have been distorted, a
Det ska härvid inledningsvis erinras om att det följer av artiklarna 225 EG och 58 första stycket i domstolens stadga att ett överklagande är begränsat till rättsfrågor. Bedömningen av de faktiska omständigheterna och bevisningen utgör därför inte
JUDGMENT OF 17. 7.
DOM AV DEN 17.7.2008 — MÅL C-488/06 P
However, it must be stated that, in the present case, the appeal brought by L & D does not seek only to challenge findings of a factual nature made by the Court of First Instance but seeks, at least in part, a declaration of errors of law in the judgment under appeal. 42
Det ska emellertid konstateras att L & D:s överklagande inte enbart syftar till att ifrågasätta förstainstansrättens konstateranden avseende de faktiska omständigheterna utan, åtminstone delvis, till att få fastställt att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning i den överklagade domen. 42
Secondly, the plea of inadmissibility alleging that the appeal identically reproduces the grounds of the action brought before the Court of First Instance, a plea which, moreover, Sämann has not further clarified, must also be rejected.
Likaså ogillar domstolen Sämanns invändning om rättegångshinder, vilken bygger på att skälen för överklagandet är identiska med dem som låg till grund för talan vid förstainstansrätten, vilken talan Sämann inte heller har preciserat närmare.
It is evident from the Court’s caselaw that, provided that the appellant challenges the interpretation or application of Community law by the Court of First Instance, as L & D does in its appeal, the points of law examined at first instance may be discussed again in the course of an appeal (see, inter alia, Case C-496/99 P Commission v CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, paragraph 50). 44
Det framgår nämligen av domstolens rättspraxis att när en klagande har ifrågasatt förstainstansrättens tolkning eller tillämpning av gemenskapsrätten, såsom L & D gjort i sitt överklagande, kan de rättsfrågor som prövats av förstainstansrätten på nytt tas upp till diskussion i målet om överklagande (se bland annat dom av den 29 april 2004 i mål C-496/99 P, kommissionen mot CAS Succhi di Frutta, REG 2004, s. I-3801, punkt 50). 44
Accordingly, the appeal must be declared admissible.
Överklagandet kan följaktligen upptas till sakprövning.
L & D v OHIM B — Substance
L & D MOT HARMONISERINGSBYRÅN B – Prövning i sak
In support of its appeal, L & D advances two pleas in law, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. 1.
Till stöd för sitt överklagande har L & D anfört två grunder avseende ett åsidosättande av artiklarna 8.1 b respektive 73 i förordning nr 40/94. 1.
The first plea, alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94
Den första grunden avseende ett åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 40/94
The first plea is divided into three branches based on the absence, respectively, of distinctiveness of mark No 91 991, of similarities between that mark and the Aire Limpio mark and of a likelihood of confusion between those two marks.
Denna grund består av tre delgrunder, vilka bygger på att varumärke nr 91 991 saknar särskiljningsförmåga, att nämnda varumärke och varumärket Aire Limpio inte liknar varandra och att det inte finns någon risk för förväxling mellan dessa båda varumärken.
(a) The first branch of the first plea
a) Den första grundens första del
L & D’s arguments, in the context of the first branch of its first plea, essentially hinge on four complaints concerning: — the inference of the particularly distinctive character of mark No 91 991 from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark;
Inom ramen för den första grundens första del har L & D anfört fyra anmärkningar, vilka rör följande omständigheter: — Fastställandet av att varumärke nr 91 991 har speciell särskiljningsförmåga på grundval av uppgifter rörande varumärket ARBRE MAGIQUE.
— the descriptive character of mark No 91 991;
— Den beskrivande karaktären hos varumärke nr 91 991.
— the existence of absolute grounds for refusal of mark No 91 991; and
— Förekomsten av absoluta registreringshinder med avseende på varumärke 91 991.
— the insufficiency of the evidence to establish the particularly distinctive character of the ARBRE MAGIQUE mark.
— Otillräcklig bevisning för att det ska kunna fastställas att varumärket ARBRE MAGIQUE har speciell särskiljningsförmåga.
(i) The inference of the particularly distinctive character of mark No 91 991 from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark
i) Fastställandet av att varumärke nr 91 991 har speciell särskiljningsförmåga på grundval av uppgifter rörande varumärket ARBRE MAGIQUE
By its first complaint, L & D submits that the Court of First Instance was wrong to infer the particularly distinctive character of mark No 91 991 exclusively from data relating to the ARBRE MAGIQUE mark. In this connection, it casts doubt, inter alia, on whether it is actually possible to make such an inference in circumstances such as those of the present case. 49
Genom sin första anmärkning har L & D gjort gällande att det var fel av förstainstansrätten att fastställa att varumärke nr 91 991 hade speciell särskiljningsförmåga enbart på grundval av uppgifter rörande varumärket ARBRE MAGIQUE. L & D har i detta sammanhang bland annat ifrågasatt om det över huvud taget är möjligt att dra en sådan slutsats under sådana omständigheter som de förevarande. 49
As the Court of First Instance recalled in paragraph 73 of the judgment under appeal, the Court of Justice has already held that the acquisition of the distinctive character of a mark may also be as a result of its use as part of another registered trade mark.
Såsom förstainstansrätten erinrade om i punkt 73 i den överklagade domen har domstolen redan slagit fast att ett varumärkes särskiljningsförmåga även kan förvärvas genom att det har använts som en del av ett annat registrerat varumärke.
It is sufficient that, in consequence of such use, the relevant class of persons actually perceives the product or service, designated by the mark, as originating from a given undertaking (see, to that effect, Nestlé, paragraphs 30 and 32).
Det räcker att omsättningskretsen, som en följd av detta bruk, faktiskt uppfattar den vara eller tjänst som de äldre varumärkena omfattar som härrörande från ett visst företag (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Nestlé, punkterna 30 och 32).
Although the facts in Nestlé differed from those in the present case, that does not necessarily mean, contrary to what L & D submits, that that finding of general application does not apply also to a factual and procedural context such as that at issue in the present case. I - 5774
Detta betyder likväl inte, till skillnad från vad L & D har gjort gällande, att detta allmängiltiga konstaterande inte är tillämpligt också under sådana faktiska och processrättsliga omständigheter som dem som är för handen i förevarande mål. I - 5774
In particular, the fact that Nestlé concerned the acquisition of distinctive character by a mark which it was sought to register, whereas the present case concerns establishing whether an earlier mark has a particularly distinctive character in order to ascertain whether there is a likelihood of confusion within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, does not, as the Advocate General pointed out in point 51 of her Opinion, justify any difference of approach.
Den omständigheten att domen i det ovannämnda målet Nestlé rörde förvärv av särskiljningsförmåga avseende ett varumärke för vilket en registreringsansökan ingetts, medan det i förevarande fall ska fastställas huruvida ett äldre varumärke har speciell särskiljningsförmåga i syfte att avgöra om det föreligger en risk för förväxling i den mening som avses i artikel 8.1 b i förordning nr 40/94, kan inte motivera ett annat tillvägagångssätt, vilket generaladvokaten påpekade i punkt 51 i sitt förslag till avgörande.
The Court of First Instance was, consequently, justified in observing in paragraph 75 of the judgment under appeal that, if mark No 91 991 could be regarded as part of the ARBRE MAGIQUE mark, it was possible to establish the particularly distinctive character of the former on the basis of evidence relating to the use and wellknown nature of the latter.
Det var således korrekt av förstainstansrätten att, i punkt 75 i den överklagade domen, påpeka att det, för det fall varumärke nr 91 991 kunde anses utgöra en del av varumärket ARBRE MAGIQUE, var möjligt att fastställa att det förstnämnda varumärket hade speciell särskiljningsförmåga på grundval av bevisning rörande användningen av det sistnämnda varumärket och rörande frågan huruvida detta var välkänt.
In so far as L & D seeks, by this complaint, to cast doubt upon the finding, in paragraph 76 of the judgment under appeal, that mark No 91 991 constitutes part of the ARBRE MAGIQUE mark, since the representation of the silhouette of the fir tree plays a significant or even predominant role in the ARBRE MAGIQUE mark and corresponds to the sign of mark No 91 991, it must be observed that the Court made an assessment of a factual nature in this respect. 54
I den mån L & D genom förevarande anmärkning har avsett att ifrågasätta förstainstansrättens konstaterande, i punkt 76 i den överklagade domen, att varumärke nr 91 991 utgör en del av varumärket ARBRE MAGIQUE, eftersom bilden på granens silhuett fyller en betydelsefull eller till och med dominerande funktion i varumärket ARBRE MAGIQUE och överensstämmer med kännetecknet i varumärket ARBRE MAGIQUE, påpekar domstolen att förstainstansrätten i detta avseende gjorde en bedömning av de faktiska omständigheterna. 54
As pointed out in paragraph 40 of this judgment, an appeal lies on points of law only and the assessment of the facts does not constitute, save where they have been distorted, a point subject to review by the Court of Justice.
Såsom det har erinrats om ovan i punkt 40 är ett överklagande begränsat till rättsfrågor. Bedömningen av de faktiska omständigheterna och bevisningen utgör därför inte – utom i det fall då uppgifter som underställts förstainstansrätten har missuppfattats – en rättsfråga som i sig är underställd domstolens kontroll i ett mål om överklagande.
Furthermore, inasmuch as L & D further submits that the assessment of the Court of First Instance, according to which the silhouette of a fir tree plays a predominant role in the ARBRE MAGIQUE mark, diverges from the caselaw of the Court of Justice, it need only be stated that, contrary to what the appellant asserts, that caselaw does not in any way show that, in the case of mixed trade marks comprising both graphic and word elements, the word elements must systematically be regarded as dominant. I - 5775
I den mån L & D dessutom har gjort gällande att förstainstansrättens uppfattning, att granens silhuett har en dominerande funktion i varumärket ARBRE MAGIQUE, avviker från domstolens rättspraxis, räcker det att konstatera att det – till skillnad från vad klaganden har hävdat – inte på något vis framgår av denna rättspraxis att ordelementen, när det gäller sammansatta varumärken som både innehåller grafiska beståndsdelar och ordelement, alltid ska anses dominerande. I - 5775
It follows from the foregoing that this complaint must be rejected as in part inadmissible and in part unfounded.
Av det ovan anförda följer att förevarande anmärkning delvis ska avvisas. I den del som den kan prövas i sak kan den inte leda till bifall för överklagandet.
(ii) The descriptive character of mark No 91 991
ii) Den beskrivande karaktären hos varumärke nr 91 991.