natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from the foregoing developments in the case-law that recourse to the publicpolicy clause must be regarded as being possible in exceptional cases where the guarantees laid down in the legislation of the State of origin and in the Convention itself have been insufficient to protect the defendant from a manifest breach of his right to defend himself before the court of origin, as recognised by the ECHR.
Den hänskjutande domstolen undrar emellertid om det, med hänsyn till ordalydelsen i artikel II i protokollet, är möjligt för domstolen i den stat där domen görs gällande att med avseende på artikel 27.1 i konventionen ta hänsyn till ett åsidosättande av detta slag.
Consequently, Article II of the Protocol cannot be construed as precluding the court of the State in which enforcement is sought from being entitled to take account, in relation to public policy, as referred to in Article 27, point 1, of the Convention, of the fact that, in an action for damages based on an offence, the court of the State of origin refused to hear the defence of the accused person, who was being prosecuted for an intentional offence, solely on the ground that that person was not present at the hearing.
Enligt denna bestämmelse finns rätten att låta sig försvaras, utan att behöva inställa sig personligen vid brottmålsdomstolen i en konventionsstat, för en person som varken har hemvist eller är medborgare i denna konventionsstat emellertid endast under förutsättning att personen i fråga är åtalad för ett icke uppsåtligt brott.
However, it follows from a line of case-law developed by the Court that observance of the right to a fair hearing is, in all proceedings initiated against a person which are liable to culminate in a measure adversely affecting that person, a fundamental principle of Community law which must be guaranteed even in the absence of any rules governing the proceedings in question.
Denna begränsning har tolkats på så sätt att konventionen uppenbarligen syftar till att från rätten att försvaras, utan att behöva inställa sig personligen, undanta personer som är åtalade för brott som är så allvarliga att de motiverar ett undantag.
The answer to the second question must therefore be that the court of the State in which enforcement is sought can, with respect to a defendant domiciled in that State and prosecuted for an intentional offence, take account, in relation to the publicpolicy clause in Article 27, point 1, of the Convention, of the fact that the court of the State of origin refused to allow that person to have his defence presented unless he appeared in person.
Den andra frågan skall alltså besvaras enligt följande. Domstolen i den stat där domen görs gällande kan med avseende på bestämmelsen om grunderna för rättsordningen (ordre public) i artikel 27.1 i konventionen, i förhållande till en tilltalad som är bosatt på den sistnämnda statens territorium och åtalad för ett uppsåtligt brott, ta hänsyn till den omständigheten att domstolen i ursprungsstaten har vägrat den tilltalade rätten att låta sig försvaras utan att inställa sig personligen.
'Article 27, point 1, of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters, as amended by the Convention of 9 October 1978 on the Accession of the Kingdom of Denmark, Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and by the Convention of 25 October 1982 on the Accession of the Hellenic Republic, must be interpreted as follows:
"Artikel 27.1 i konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område, i dess lydelse enligt konventionen av den 9 oktober 1978 om KonungariketDanmarks, Irlandsoch Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands tillträde och enligt konventionen av den 25 oktober 1982 om Republiken Greklands tillträde, skall tolkas på följande sätt:
(1) The court of the State in which enforcement is sought cannot, with respect to a defendant domiciled in that State, take account, for the purposes of the publicpolicy clause in Article 27, point 1, ofthat Convention, of the fact, without more, that the court of the State of origin based its jurisdiction on the nationality of the victim of an offence.
1) Domstolen i den stat där domen görs gällande kan inte, med avseende på bestämmel sen om grunderna för rättsordningen (ordre public) i artikel 27.1 i nämnda konvention, i förhållande tiü en tilltalad som har hemvist på sistnämnda stats territorium, ta hänsyn enbart tiü den omständigheten att domstolen i ursprungsstaten har grundat sin behörighet på brottsoffrets medborgarskap.
(2) The court of the State in which enforcement is sought can, with respect to a defendant domiciled in that State and prosecuted for an intentional offence, take account, in relation to the publicpolicy clause in Article 27, point 1, ofthat Convention, of the fact that the court of the State of origin refused to allow that person to have his defence presented unless he appeared in person.'
Generaladvokaten A Saggio har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 23 september 1999.
Advocate General A Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 23 September 1999.
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Preliminary ruling (Common Customs Tariff— Tariff headings — Classification in the combined nomenclature - Regidation (EC) No 1509/97 — Rectangidar wood blocks used in the construction of window frames) (First Chamber) statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff.
Finanzgericht München har genom beslut av den 24 juni 1998, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG) ställt en fråga om giltigheten av kommissionens förordning (EG) nr 1509/97 av den 30 juli 1997 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen.
Chapter 44 of the CN covers 'Wood and articles of wood; wood charcoal'.
Kapitel 44 KN omfattar "Trä och varor av trä; träkol".
By order of 24 June 1998, the Finanzgericht München (Finance Court, Munich) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) a question on the validity of Commission Regulation (EC) No 1509/97 of 30 July 1997 concerning the classification of certain goods in the combined nomenclature.
Holz Geenen överklagade dessa tulltaxeupplysningar. Oberfinanzdirektion avslog Holz Geenens överklagande genom beslut av den 16 oktober 1997 efter det att kommissionen, med stöd av artikel 9 i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan och av artiklarna Ha och 12a.7 i rådets förordning (EEG) nr 574/72 av den 21 mars 1972 hade antagit förordning nr 1509/97.
Subheading 4418 90 of the CN is subdivided into 4418 90 10 'Glue-laminated timber' and 4418 90 90 'Other'.
Undernummer 4418 90 KN är indelat i undernummer 4418 90 10, som omfattar ■Limträ", och undernummer 4418 90 90, som omfattar "Annan".
Heading 4421 of the CN, the last in Chapter 44, is for the residual category 'Other articles of wood' and subheading 4421 90 99 is for the most residual of all, namely 'Other — other — other'.
I tulltaxenummer 4421 KN, som är det sista tulltaxenumret i kapitel 44, behandlas den resterande kategorin "Andra varor av trä", och undernummer 4421 90 99 avser den sista av de resterande kategorierna, nämligen "Andra — andra — andra".
annex is that 'Classification is determined by the provisions of General Rules 1 and 6 for the interpretation of the combined nomenclature and by the wording of CN codes 4418, 4418 90 and 4418 90 10.
I punkt 2 i bilagan till förordning nr 1509/97 har kommissionen klassificerat varubeskrivningen "Kantat virke för tillverkning av fönsterkarmar.
The goods are generally imported in lengths of 76 to 300 cm and used in the construction of window frames.
85 χ 72 mm (bredd χ höjd)" enligt undernummer 4418 90 10 KN, vilket motsvarar den klassificering som Oberfinanzdirektion gjorde i sina
It submits that Regulation No 1509/97 is unlawful in so far as it contains a classification which deviates from the International Convention on the Harmonised Commodity Description and Coding System ('the HS'), done at Brussels on 14 June 1983 and approved on behalf of the Community by Council Decision 87/369/EEC of 7 April 1987 ('the Convention').
systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallat HS), som antogs i Bryssel den 14 juni 1983 och som godkändes i gemenskapens namn genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987.
The Finanzgericht München decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Finanzgericht München har beslutat att förklara målet vilande och att i en begäran om förhandsavgörande ställa en följande fråga till domstolen:
'Is Commission Regulation (EC) No 1509/97 of 30 July 1997 concerning the classification of certain goods in the combined nomenclature (OJ 1997 L 204, p.
"Är kommissionens förordning (EG) nr 1509/97 av den 30 juli 1997 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (EGT L 204, s.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 8 July 1999.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför första avdelningen den 8 juli 1999.
30 March 2000
30 mars 2000 arbetstagare
Determination of the legislation applicable — Scope of
Bestämmande av tillämplig lagstiftning
Preliminary ruling (Social security for migrant workers the E101 Certificate) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande 'Social trygghet för migrerande Räckvidden av blankett E 101* (femte avdelningen) systemet för social trygghet för anställda, vilken utvidgade detta system till att omfatta scenartister.
Kingdom where they normally work and are subject to the British social security system as selfemployed persons.
Tribunal du travail de Bruxelles har, genom beslut av den 21 april 1997, ställt tre frågor om tolkningen av artikel 14a.
They were engaged by the TRM to perform in Belgium between 1992 and 1995. The engagements of each of the artists lasted for less than three months in total, save in the case of one of them, whose contracts covered a period of four months and six days.
1 a och 14c i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 och av artiklarna Ha och 12a.7 i rådets förordning (EEG) nr 574/72 av den 21 mars 1972.
By order of 21 April 1997, the Tribunal du Travail de Bruxelles (Brussels Labour Court) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 14a(l)(a) and Article 14c of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 and of Articles 11a and 12a(7) of Council Regulation (EEC) No 574/72 of 21 March 1972.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Barry Banks, åtta andra operasångare samt en dirigent, med stöd av ytterligare tre artister (nedan kallade Barry Banks m.fl.) och Théâtre Royal de la Monnaie de Bruxelles (nedan kallad TRM) angående de avgifter som TRM har dragit av från deras honorar i enlighet med det belgiska systemet för social trygghet för anställda.
Those questions were raised in proceedings between, on the one hand, Mr Banks, eight other opera singers and a conductor, supported by three other artists and, on the other, the Théâtre Royal de la Monnaie de Bruxelles ('the TRM') concerning contributions which the latter deducted from the artists' fees under the general system of Belgian social security for employed persons.
Under kontraktens löptid eller under förfarandet vid den nationella domstolen uppvisade Barry Banks m.fl. var sin blankett E 101, som hade utfärdats av det brittiska socialministeriet i enlighet med artikel Ila i förordning nr 574/72. Dessa blanketter intygade att de var egenföretagare, att de skulle utöva en verksamhet som egenföretagare under den period som de hade anlitats av TRM och att de skulle fortsätta att omfattas av brittisk socialförsäkringslagstiftning under denna period i enlighet med artikel 14a.1 a i förordning nr 1408/71.
Mr Banks and others are performing artists of British nationality.
Barry Banks m.fl. är scenartister och brittiska medborgare.
They reside in the United
De anlitades av TRM för att uppträda i Belgien mellan åren 1992 och 1995.
The TRM withheld from their fees contributions due by reason of their being subject to the general system of social security for employed persons.
Barry Banks m.fl. har gjort gällande att de fortsatte att omfattas av endast den brittiska lagstiftningen i enlighet med artikel 14a.
That deduction was made pursuant to Article 3(2) of the Royal Decree of 28 November 1969, in implementation of the Law of 27 June 1969 amending the Decree-Law of 28 December 1944 on social security for persons subject to the scheme for employed persons, which extended the scheme to performing artists.
1 a i förordning nr 1408/71, eftersom de hade utfört arbete på belgiskt territorium under en period som var kortare än tolv månader och i normala fall utförde arbete i egenskap av egenföretagare i Förenade kungariket. De har vidare hävdat att TRM och l'Office national de sécurité sociale belge (det nationella organet för social trygghet, nedan kallat ONSS) var skyldiga att beakta
The contracts of Mr Banks and others expressly provided that this deduction would be made.
Detta skedde med stöd av artikel 3.2 i den kungliga kungörelsen av den 28 november 1969, vilken antagits med stöd av lag av den 27 juni 1969 om ändring av förordningen av den 28 december 1944 om systemet för social trygghet för arbetstagare som omfattas av
the Irish and United Kingdom Governments and the Commission must be upheld.
blanketterna E 101, som hade utfärdats av det brittiska socialministeriet.
In the course of their engagement or during the proceedings before the national court, Mr Banks and others each produced an E 101 certificate, issued by the United Kingdom Department of Social Security in accordance with Article 1 la of Regulation No 574/72, certifying that they were self-employed, that they would be selfemployed during their engagement with the TRM, and that, during that period, they remained subject to United Kingdom social security legislation in accordance with Article 14a(l)(a) of Regulation No 1408/71.
Tribunal du travail de Bruxelles har under dessa omständigheter beslutat att vilandeförklara målet och ställa tolkningsfrågor till domstolen.
That interpretation arises, first, from the wording of Article 14a(l)(a) of Regulation No 1408/71.
Den tolkning av artikel 14a. 1 a i förordning 1408/71 som framgår ovan bekräftas för det andra av de omständigheter under vilka denna bestämmelse antogs.
The word "work' ordinarily has a general meaning designating without distinction performance of work in either an employed or a selfemployed capacity.
Bestämmelsen infördes nämligen i denna förordning genom förordning nr 1390/81, som utvidgade förordning nr 1408/71 till att omfatta egenföretagare och deras familjer.
It is true that, according to its heading, Article 14a of Regulation No 1408/71 applies to persons other than mariners who are self-employed.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga för att få klarhet i huruvida begreppet "arbete", i artikel 14a.
However, it cannot be inferred from this that the work referred to in Article 14a(l)(a) is necessarily of a selfemployed nature.
1 a i förordning nr 1408/71 avser alla arbetsprestationer, oberoende av om arbetet utförs av anställda eller av egenföretagare.
In that article, the expression 'self-employed' refers to the activity normally pursued by the person concerned in the territory of one or more Member States, and not the occasional performance of work by him outside that State or those States.
För det fall att denna bestämmelse endast avser arbete som utförs av egenföretagare, vill denna domstol få klarhet i huruvida det ifrågavarande arbetets art skall fastställas med hänsyn till lagstiftningen om social trygghet i den medlemsstat där verksamheten som egenföretagare normalt utövas eller med hänsyn till motsvarande lagstiftning i den medlemsstat där arbetet utförs.
Mr Banks and others challenged their being made subject to the Belgian social security scheme for employed persons, and brought an action before the Tribunal du Travail de Bruxelles for reimbursement by the TRM of the amount of the contributions paid, together with interest at the statutory rate.
Den tolkning av begreppet "arbete" som sökandena i målet vid den nationella domstolen, den irländska och den brittiska regeringen och kommissionen har gjort gällande skall godtas.
They argued that since, while normally working as selfemployed persons in the United Kingdom, they performed work in Belgian territory for a duration of less than 12 months, they remained, in accordance with Article 14a(l)(a) of Regulation No 1408/71, subject to United Kingdom legislation only.
Tillämpningen av artikel 14a. 1 a i förordning nr 1408/71 förutsätter att den person som bedriver verksamhet i egenskap av egenföretagare inom en medlemsstat utför "arbete" inom en annan medlemsstats territorium, det vill säga ett visst bestämt uppdrag med förutbestämd omfattning och varaktighet, vilket kan bevisas genom uppvisande av en avtalsförbindelse.
They further argued that the TRM and the Office National de Sécurité Sociale Belge (the national social security institution, hereinafter 'the ONSS') were obliged to recognise the E 101 certificates issued by the United Kingdom Department of Social Security.
Den första frågan skall följaktligen besvaras så, att begreppet "arbete" i artikel 14a. 1 a i förordning nr 1408/71 avser alla arbetsprestationer, oberoende av om arbetet utförs av anställda eller av egenföretagare.
In those circumstances, the Tribunal du Travail de Bruxelles decided to stay proceedings and refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Med beaktande av svaret på den första frågan, saknas anledning att besvara den andra frågan.
The above interpretation of Article 14a(l)(a) of Regulation No 1408/71 is, moreover, confirmed by the circumstances in which that provision was adopted.
Denna tolkning framgår för det första av lydelsen av artikel 14a.l a i förordning nr 1408/71.
It was inserted in that regulation by Regulation No 1390/81, which extended Regulation No 1408/71 to selfemployed persons and members of their families.
Begreppet "arbete" har nämligen vanligtvis en allmän betydelse som utan åtskillnad betecknar arbete som utförs av anställda och av egenföretagare. Artikel 14a.
By its first question, the national court is essentially asking whether the term *work' in Article 14a(l)(a) of Regulation No 1408/71 covers any performance of work, whether as an employed or selfemployed person.
Artikel 14a i förordning nr 1408/71 skall visserligen enligt sin rubrik tillämpas på andra egenföretagare än sjömän. Av detta följer emellertid inte att det arbete som avses i artikel 14a.
If that provision were to refer only to work as a selfemployed person, the national court is uncertain whether determination of the nature of the work concerned is a matter for the social security legislation of the Member State in which the person is normally selfemployed or for the corresponding legislation of the Member State in which the work is done.
1 a nödvändigtvis utgör arbete som utförs av egenföretagare.
The interpretation of the term "work' put forward by the plaintiffs in the main proceedings,
Begreppet "egenföretagare" i denna artikel betecknar nämligen den verksamhet som personen i fråga normalt utövar inom en eller flera medlemsstaters territorium, och inte
In the second part of its third question, the national court asks whether an E 101 certificate, issued in accordance with Article 11a of Regulation No 574/72, may have retroactive effect where it relates to a period which has wholly or partially elapsed at the time of its issue.
En blankett E 101, som har utfärdats i enlighet med artikel Ha i förordning nr 574/72, är bindande för den behöriga institutionen i den medlemsstat dit egenföretagaren beger sig för att utföra ett arbete, så länge som denna blankett inte har återkallats eller ogiltigförklarats.
The answer to the first question must therefore be that the term \vork' in Article 14a(l)(a) of Regulation No 1408/71 covers any performance of work, whether in an employed or selfemployed capacity.
Genom att utfärda blankett E 101 i enlighet med artikel Ila, förklarar den behöriga institutionen dessutom endast att den berörda egenföretagaren fortsätter att omfattas av lagstiftningen i denna medlemsstat under hela den period under vilken egenföretagaren utför ett arbete inom en annan medlemsstats territorium.
It should first be noted that Article 11a of Regulation No 574/72 does not impose any timelimit for the issue of the certificate referred to therein.
En sådan förklaring kan emellertid även utfärdas under denna period eller till och med efter denna period, även om det är att föredra att blanketten utfärdas innan perioden i fråga börjar.
Having regard to the reply given to the first question, there is therefore no need to reply to the second question.
Under dessa omständigheter finns det ingenting som hindrar att blankett E 101, i förekommande fall, har retroaktiv verkan.
Moreover, when issuing the E 101 certificate pursuant to Article 11a, the competent institution of a Member State does no more than stale that the selfemployed person concerned remains subject to the legislation of that Member State throughout a given period in the course of which he carries out a work assignment in the territory of another Member State.
Eftersom blankett E 101 är bindande för den behöriga institutionen, finns det dessutom ingenting som rättfärdigar att den person som har anlitat denna egenföretagare inte rättar sig efter blanketten.
Although it should preferably be made before the beginning of the period concerned, such a statement may also be made during that period or indeed after its expiry.
Om samma person tvivlar på att blanketten är giltig, skall han emellertid informera institutionen i fråga.
In the first part of the third question, the national court is essentially asking whether the E 101 certificate, issued in accordance with Articles 11a and 12a(7) of Regulation No 574/72, binds both the competent institution of the Member State in which the work assignment is carried out and the person who calls upon the services of selfemployed persons holding that certificate. In the event of an affirmative answer, the national court enquires as to the duration of the binding effect of that certificate.
I den administrativa kommissionens beslut nr 126 av den 17 oktober 1985 om tillämpningen av artikel 14.1 a, 14a.l a, 14b.l och 14b.2 i förordning nr 1408/71 föreskrivs att den institution som avses i artikel 11 och Ila i förordning nr 574/72 skall utfärda ett intyg om tillämplig lagstiftning (blankett E 101), även om en begäran om dessa görs först när den berörda arbetstagaren redan har påbörjat arbetet inom en annan stat än den behöriga staten.
There is therefore nothing to prevent the E 101 certificate from producing retroactive effects, according to the circumstances.
Det tredje frågans första del skall följaktligen besvaras så, att en blankett E 101, som har utfärdats i enlighet med artikel Ha i förordning nr 574/72, är bindande både för den behöriga institutionen i den medlemsstat dit egenföretagaren beger sig för att utföra ett arbete och för den person som har anlitat denna egenföretagare, så länge som blanketten i fråga inte har återkallats eller ogiltigförklarats.
So long as it has not been withdrawn or declared invalid, an E 101 certificate, issued in accordance with Article 11a of Regulation No 574/72, is binding on the competent institution of the Member State to which the selfemployed person goes in order to carry out a work assignment.
Den hänskjutande domstolen vill med den tredje frågans andra del få klarhet i huruvida en blankett E 101, som har utfärdats i enlighet med artikel Ila i förordning nr 574/72, kan ha retroaktiv verkan om den period som blanketten avser helt eller delvis har löpt ut vid den tidpunkt då blanketten utfärdas.