natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Polish Government, by contrast, takes the view that Directive 96/71 does not justify making the award of a contract subject to the service provider’s paying posted workers wages above the minimum rate mentioned in Article 3(1)(c) of that directive.
Den polska regeringen däremot anser att direktiv 96/71 inte kan motivera att det för tilldelning av kontrakt krävs att tjänsteleverantören skall betala de utstationerade arbetstagarna en lön som ligger över den miniminivå som härrör från artikel 3.1 c i direktivet.
That government points out that it is evident from the order for reference that the levels of remuneration laid down in the collective agreements in force at the place where the services are performed are significantly higher than the minimum defined in the AEntG.
Av begäran om förhandsavgörande framgår att de lönenivåer som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls är avsevärt högre än den minimilönenivå som fastställs i AEntG.
The Belgian Government considers that such a restriction may be justified, first where the workers do not enjoy a comparable level of protection under the law of the Member State where their employer is established, so that the application of the national rules of the host State confers a genuine benefit on them, significantly adding to their social protection, and secondly where the application of those rules is proportionate to the public interest objective pursued.
Den belgiska regeringen anser att ett sådant hinder kan vara motiverat, dels när arbetstagarna inte åtnjuter jämförbart skydd enligt lagstiftningen i den stat där företaget är etablerat, så att tillämpningen av värdstatens nationella bestämmelser medför en verklig fördel som avsevärt bidrar till deras sociala skydd, dels när tillämpningen av dessa bestämmelser står i proportion till det mål av allmänintresse som eftersträvas.
According to that government, it is for the court of reference to make that assessment, taking
Enligt den belgiska regeringen ankommer det på den hänskjutande domstolen att göra en konkret
In the alternative, the Polish Government maintains that the measure at issue in the main proceedings infringes Article 49 EC.
Den polska regeringen har i andra hand gjort gällande att den bestämmelse som avses i målet vid den nationella domstolen strider mot artikel 49 EG.
According to that government, it constitutes an unjustified obstacle to the freedom to provide services.
Enligt den polska regeringen utgör åtgärden ett omotiverat hinder för friheten att tillhandahålla tjänster.
It shares the view of the court of reference that the purpose of the Landesvergabegesetz is to shield German building undertakings from competition from other Member States, thereby de facto achieving an economic purpose which,
Denna regering instämmer i den hänskjutande domstolens åsikt att bestämmelserna i delstatslagen syftar till att skydda de tyska byggföretagen från konkurrens från andra
RÜFFERT industry or profession concerned and within the territorial scope of such agreements.
RÜFFERT säga avtal som skall följas av alla inom den aktuella sektorn eller det aktuella arbetet och inom det aktuella geografiska området.
according to the caselaw of the Court, cannot justify a restriction on a fundamental freedom.
medlemsstater och har således, de facto, ett ekonomiskt syfte, vilket enligt domstolens rättspraxis inte kan motivera en begränsning av en grundläggande frihet.
According to the Polish Government, such provisions go beyond what is necessary to combat unfair competition, that objective being adequately attained by the setting of a minimum rate of pay in the AEntG.
Bestämmelser av detta slag går utöver vad som är nödvändigt för att bekämpa illojal konkurrens, emedan detta syfte uppfylls tillräckligt väl genom den minimilönenivå som anges i AEntG.
For that reason, the Commission considers that, in so far as the Landesvergabegesetz requires compliance with a level of remuneration laid down in a collective agreement that has not been declared to be universally applicable, that law must be considered incompatible with Directive 96/71.
Kommissionen anser därför att eftersom det i delstatslagen föreskrivs att en lönenivå som fastställs i ett kollektivavtal som inte har förklarats ha allmän giltighet skall tillämpas, bör denna lag anses vara oförenlig med direktiv 96/71.
It would thus fall outside the scope of the guarantees that Community law provides with regard to the minimum remuneration of posted workers and which are harmonised by that directive.
Den omfattas inte av den ram av garantier avseende minimilönen för utstationerade arbetstagare som harmoniserats genom direktivet och som fastställs i gemenskapslagstiftningen.
The Commission of the European Communities considers that the dispute in the main proceedings falls within the scope of Directive 96/71 and that the question referred for a preliminary ruling should therefore be examined first and foremost in the light of that directive.
Europeiska gemenskapernas kommission anser att målet vid den nationella domstolen omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 96/71 och att tolkningsfrågan därför bör prövas framför allt mot bakgrund av direktivet.
It states that the aim of that directive is to strike a balance between the freedom to provide services and the protection of posted workers.
Kommissionen anser att direktivet i fråga syftar till att skapa jämvikt mellan friheten att tillhandahålla tjänster och skyddet för utstationerade arbetstagare.
In order to achieve that objective, the Community legislature established, in Article 3 of Directive 96/71, a detailed framework with which the Member States must comply.
För att uppnå detta har gemenskapslagstiftaren i artikel 3 i direktiv 96/71 fastställt en detaljerad ram som medlemsstaterna skall respektera.
The Commission adds that the Law of a Land which has the purpose of imposing more demanding terms and conditions of employment solely for posted workers employed in the framework of public contracts, in other words in only one area of economic life, cannot in any event serve an overriding public interest within the meaning of Article 49 EC nor be an appropriate way of pursuing such an interest.
Kommissionen anser vidare att en delstatslag som syftar till att införa strängare arbets- och anställningsvillkor endast för utstationerade arbetstagare som är anställda inom ramen för ett offentligt kontrakt, det vill säga i ett segment av ekonomin, i alla händelser inte kan anses uppfylla ett mål av allmänintresse i den mening som avses i artikel 49 EG och inte heller kan eftersträva ett sådant intresse.
Since the Federal Republic of Germany has a system for declaring collective agreements to be of universal application, according to the Commission only the first subparagraph of Article 3(8) of the directive is relevant.
Eftersom Förbundsrepubliken Tyskland har ett system för att förklara att kollektivavtal har allmän giltighet, är endast artikel 3.8 första stycket i direktivet relevant.
Under that provision, read in conjunction with the second indent of Article 3(1) of the directive, minimum wages should be set for workers posted to Germany only under collective agreements that have been declared to be of universal application, in other words agreements that must be complied with by all undertakings in the
Enligt denna bestämmelse jämförd med artikel 3.1 andra strecksatsen i direktivet skall minimilöner för arbetstagare utstationerade i Tyskland fastställas endast genom kollektivavtal som förklarats ha allmän giltighet, det vill
At the hearing, the French Government essentially endorsed the position held by the Commission by maintaining that Article 49 EC and Directive 96/71 do not
Vid den muntliga förhandlingen antog den franska regeringen i huvudsak samma ståndpunkt som kommissionen, genom att anse att artikel 49 EG och direktiv 96/71 inte
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 tutes, in my view, a contract performance condition.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-346/06 dighet, utgör emellertid enligt min åsikt ett villkor för utförande av kontraktet.
16 prevent a Member State from applying to posted workers the minimum wage laid down in a national or local collective agreement, but on condition that the agreement in question has been declared to be universally applicable to undertakings in the industry or territory concerned.
16 hindrar att en medlemsstat tillämpar den minimilön som fastställs i ett nationellt eller lokalt kollektivavtal på utstationerade arbetstagare, förutsatt att avtalet i fråga har förklarats ha allmän giltighet på företagen inom sektorn eller det geografiska området i fråga.
I note, however, that Article 23 of the directive in question is not without interest in the present case because it expresses the notion that the performance of the work following the award of a public contract must comply with the employment protection provisions and the working conditions in force in the place where the work is to be carried out.
Det bör emellertid påpekas att artikel 23 i detta direktiv inte helt saknar intresse i det förevarande målet, eftersom det där anges att utförandet av kontraktet efter upphandlingen skall ske i överensstämmelse med de bestämmelser om anställningsskydd och arbetsvillkor som är i kraft på den plats där arbetet skall utföras.
In the light of these observations, it should first be noted that, in order to provide a useful reply to the court which has referred to it a question for a preliminary ruling, the Court may be required to take into consideration rules of Community law to which the national court did not refer in its question. 15
Med avseende på dessa synpunkter bör det erinras om att domstolen, för att kunna ge den domstol som har begärt ett förhandsavgörande ett användbart svar, kan behöva ta hänsyn till gemenskapsrättsliga normer som den nationella domstolen inte har hänvisat till i sin begäran. 15
I shall not, however, go further in interpreting Directive 93/37, because that directive is of no assistance with regard to the central issue raised by the question from the court of reference, namely determination of the employment conditions which may, in compliance with Community law, be imposed for the performance of a public contract in a situation where workers are posted in the framework of the provision of services.
Jag skall emellertid inte gå längre än så i tolkningen av direktiv 93/37, eftersom det inte bidrar till en lösning av den grundläggande frågan i förevarande begäran om förhandsavgörande, som gäller vilka krav på arbetsvillkor som kan åläggas i överensstämmelse med gemenskapsrätten när arbetstagare utstationerats för att tillhandahålla tjänster inom ramen för utförandet av ett offentligt kontrakt.
With regard first to Directive 93/37, I have indicated above that that directive does not regulate the performance of public contracts.
När det för det första gäller direktiv 93/37 har jag redan påpekat att detta direktiv inte reglerade utförandet av offentliga kontrakt.
The undertaking that contractors must make under Paragraphs 3(1) and 4(1) of the Landesvergabegesetz to pay their employees at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where the services in question are performed and to impose the same obligation on their subcontractors consti-
Det åtagande som anbudsgivare måste uppfylla enligt 3 § första stycket och 4 § första stycket i delstatslagen, att betala sina anställda minst den lön som föreskrivs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna i fråga tillhandahålls samt att ålägga sina underentreprenörer samma skyl-
16 — See in this respect the interpretative communication of the Commission on the Community law applicable to public procurement and the possibilities for integrating social considerations into public procurement, which states that ‘contract conditions are obligations which must be accepted by the successful tenderer and which relate to the performance of the contract’ and by means of which tenderers ‘undertake, when submitting their bids, to meet such conditions if the contract is awarded to them’ (p. 17).
15 — Se, bland annat, dom av den 12 oktober 2004 i mål C-60/03, Wolff & Müller (REG 2004, s. I-9553), punkt 24. 16 — Se kommissionens tolkningsmeddelande om gemenskapslagstiftning med tillämpning på offentlig upphandling och om möjligheterna att ta sociala hänsyn vid offentlig upphandling, där det anges att ”[u]tförarvillkoret är en förpliktelse som den som tilldelas kontraktet måste acceptera och som är kopplat till hur kontraktet skall utföras” och genom vilket ”anbudsgivarna när de lämnar sitt anbud åtar sig att uppfylla detta krav i den händelse de får kontraktet” (s. 17).
In order to be compatible with Article 49 EC, such contract conditions must comply with the principle of nondiscrimination on grounds of nationality and with the principle of transparency, as we shall see below.
För att vara förenligt med artikel 49 EG bör ett sådant utförarvillkor, som vi kommer att se längre ned, respektera principen om icke-diskriminering på grund av nationalitet och principen om insyn.
Turning now to Directive 96/71, I am of the opinion that the facts in the dispute in the main proceedings, as described in the order for reference, must be held to fall within the scope of that directive, since they correspond to the situation described in Article 1(3)(a) of that directive.
När det gäller direktiv 96/71 anser jag att omständigheterna i målet vid den nationella domstolen, såsom de beskrivs i begäran om förhandsavgörande, bör anses omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, eftersom de motsvarar det fall som anges i artikel 1.3 a i direktivet.
Nevertheless, in so far as the Law lays down conditions for the performance of works contracts — in this instance the payment of a minimum wage — which must be applied to the workers employed by the contractor and/or by any subcontractor, including workers posted in the framework of the provision of services, which is the case in the main proceedings, it is necessary to examine the Law in the light of secondary Community law on the posting of workers in the framework of the provision of services.
Eftersom det i delstatslagen fastställs tvingande villkor för utförandet av entreprenadkontrakt, till exempel rörande utbetalning av minimilöner, som skall tillämpas på entreprenörens eller en eventuell underentreprenörs anställda, inbegripet arbetstagare som är utstationerade i samband med tillhandahållande av tjänster, såsom är fallet i målet vid den nationella domstolen, skall lagen i fråga emellertid prövas mot bakgrund av de gemenskapsrättsliga normerna för utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster.
To be more precise, we have here a case in which an undertaking established in a Member State, namely PKZ established in Poland, has posted Polish workers, for its account and under its direction, on the territory of another Member State, in the event the Federal Republic of Germany, in the framework of a subcontracting contract concluded between the undertaking making the posting and the party for whom the services are intended, operating in the latter Member State, that is to say the defendant in the main proceedings.
I det förevarande målet är fallet det att ett företag etablerat i en medlemsstat, det vill säga bolaget PKZ, som är etablerat i Polen, har utstationerat polska arbetstagare för egen räkning och under egen ledning på en annan medlemsstats territorium, i förevarande fall Förbundsrepubliken Tyskland, inom ramen för ett underentreprenadkontrakt mellan det utstationerande företaget och mottagaren av tjänsterna, vilken bedriver verksamhet i denna medlemsstat, det vill säga motparten i målet vid den nationella domstolen.
Moreover, it is common ground that the facts in the dispute in the main proceedings occurred after the expiry of the period for Member States to transpose Directive 96/71, that is to say after 16 December 1999.
Omständigheterna i målet vid den nationella domstolen inträffade efter det att den tidsfrist inom vilken medlemsstaterna skulle införliva direktiv 96/71 hade löpt ut, det vill säga efter den 16 december 1999.
I shall therefore begin by examining whether Directive 96/71 must be interpreted as precluding national legislation, such as the Landesvergabegesetz, which requires contractors and, indirectly, their subcontractors to pay workers posted in the framework of the performance of a public contract at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed, on pain of penalties that may go as far as the termination of the works contract, where the collective agreement to which the legislation in question refers is not declared to be universally applicable within the meaning of the first subparagraph of Article 3(8) of that directive.
Jag skall därför först behandla frågan huruvida direktiv 96/71 skall tolkas så, att det utgör hinder för en sådan nationell lagstiftning som delstatslagen, som ålägger entreprenörer och indirekt deras underentreprenörer att, vid äventyr av sanktionsåtgärder som till och med kan innebära uppsägning av entreprenadkontraktet, betala arbetstagare som utstationerats i samband med utförandet av ett offentligt kontrakt minst den lön som föreskrivs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den plats där tjänsterna tillhandahålls, när det kollektivavtal som avses i lagstiftningen i fråga inte har förklarats ha allmän giltighet i den mening som avses i artikel 3.8 första stycket i detta direktiv.
A — The interpretation of Directive 96/71
A — Tolkningen av direktiv 96/71
Since its judgment in Seco and Desquenne & Giral, 17 the Court has taken the view that, as a general rule, Community law does not preclude Member States from applying their legislation, or collective labour agreements entered into by both sides of industry, to any person who is employed, even temporarily, within their territory, no matter in which country the employer is established, just as Community law does not prohibit Member States from enforcing those rules by appropriate means. 18 This caselaw of the Court is reiterated in the 12th recital in the preamble to Directive 96/71. 66.
I sin dom av den 3 februari 1982, i de förenade målen Seco och Desque- nne & Giral, 17 slog domstolen fast att gemenskapsrätten i princip inte utgör något hinder för att medlemsstaterna utvidgar sin lagstiftning eller de kollektivavtal som ingåtts av arbetsmarknadens parter till att omfatta alla personer som utför ett avlönat arbete, även om detta bara är tillfälligt, på deras territorium oavsett i vilket land arbetsgivaren är etablerad och att den inte heller utgör något hinder för att medlemsstaterna med lämpliga medel säkerställer att dessa bestämmelser iakttas. 18 Denna rättspraxis återges i skäl 12 i direktiv 96/71. 66.
In my opinion, Directive 96/71 cannot be interpreted as precluding a measure such as that at issue in the main proceedings.
Enligt min åsikt kan direktiv 96/71 inte tolkas så, att det utgör hinder för att tillämpa en bestämmelse av det slag som avses i målet vid den nationella domstolen.
In order to be convinced of this view, it is necessary to describe the system established by this directive.
Detta framgår tydligt av beskrivningen nedan av det system som inrättats genom direktivet.
I shall then examine, in the light of the system described in that way, the arrangements under German law for determining minimum rates of pay in the construction industry.
Jag skall nedan även, mot bakgrund av det beskrivna systemet, granska den ordning som enligt tysk rätt gäller för att bestämma minimilönenivåerna i byggsektorn.
The first contribution of this directive is to make mandatory what until then had been only an option for Member States.
Ett av direktivets viktigaste bidrag var att något som dittills endast utgjort en möjlighet för medlemsstaterna omvandlades till en skyldighet.
The directive thus requires the Member States to apply to undertakings established in another Member State which post workers to their territory in the framework of the transnational provision of services a number of national rules setting terms and conditions of employment covering certain matters.
Genom direktivet åläggs medlemsstaterna således skyldigheten att inom vissa områden tillämpa ett antal nationella bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor på företag som är etablerade i en annan medlemsstat men som i samband med tillhandahållande av tjänster över gränserna utstationerar arbetstagare på de förstnämnda medlemsstaternas territorium.
As I have already indicated above, Directive 96/71 is designed to coordinate the laws of the Member States in order to lay down a nucleus of mandatory rules for minimum protection to be observed in the host country by employers who post workers to perform temporary work in the territory of a Member State where the services are provided.
Som jag redan har angett syftar direktiv 96/71 till att samordna medlemsstaternas lagstiftning så att det kan fastställas en kärna av tvingande regler för minimiskydd, vilka skall följas i värdlandet av de arbetsgivare som utstationerar arbetstagare för tillfälligt arbete på den medlemsstats territorium där tjänsterna tillhandahålls.
Another contribution of Directive 96/71 is to give substance to the ‘nucleus’ of protect- ive rules, the application of which the Community legislature wished to guarantee for the benefit of posted workers.
Ett annat bidrag var att det i direktiv 96/71 fastställdes en ”hård kärna” av skyddsbestämmelser vars tillämpning gemenskapslagstiftaren ville säkerställa till förmån för utstationerade arbetstagare.
17 — Joined Cases 62/81 and 63/81 [1982] ECR 223.18 — Paragraph 14.
17 — Dom av den 3 februari 1982 i de förenade målen 62/81 och 63/81, Seco och Desquenne & Giral (REG 1982, s. 223; svensk specialutgåva, volym 6, s. 299). 68.
Hence, Article 3(1) of the directive lays down the national rules establishing terms and conditions of employment which cannot be denied to posted workers in the Member State in which the service is performed.
I artikel 3.1 i direktivet anges således de nationella bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor som utstationerade arbetstagare inte kan nekas att åtnjuta i den medlemsstat där tjänsten tillhandahålls.
These mandatory terms of employment include minimum rates of pay, whether set by law, regulation or administrative provision or, in the case of building work, by collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable within the meaning of Article 3(8) of the directive.
Bland dessa tvingande bestämmelser om arbetsvillkor återfinns bestämmelserna om minimilön, oavsett om de fastställs i lagar och andra författningar eller, när det gäller verksamheten inom byggsektorn, genom kollektivavtal eller skiljedomar som har förklarats ha allmän giltighet i den mening som avses i artikel 3.8 i direktivet.
As the Court has recently indicated, the directive establishes ‘a list of national rules that a Member State must apply to undertakings established abroad which post workers on that Member State’s territory in the framework of the provision of transnational services’.
Som domstolen nyligen konstatera- de upprättas genom direktivet i fråga ”en förteckning över de nationella bestämmelser som en medlemsstat skall tillämpa på företag som är etablerade i en annan medlemsstat, vilka i samband med tillhandahållande av tjänster över gränserna utstationerar arbetstagare inom dess territorium”.
19 In that sense, they are mandatory protective rules.
19 Det rör sig således om tvingande skyddsbestämmelser.
This category of terms of employment has special features by comparison with the other matters mentioned in Article 3(1) of Directive 96/71, such as maximum work periods and minimum rest periods, health, safety and hygiene at work, and the minimum length of paid annual holidays.
Denna kategori arbetsvillkor uppvisar vissa särdrag jämfört med de övriga områden som anges i artikel 3.1 i direktiv 96/71, såsom längsta arbetstid och kortaste vilotid, säkerhet, hälsa och hygien på arbetsplatsen, samt minsta antal betalda semesterdagar per år.