natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(a) Is Article 81(1) EC to be interpreted as meaning that an exclusive supply contract under a brand name, such as that in the present case, in so far as it provides that the servicestation operator must sell motorvehicle and other fuels supplied by the exclusive supplier at the retail price fixed by the supplier, is in theory caught by the prohibition of restriction of competition because it fixes sale prices, taking account of its economic significance and in particular of the risks assumed by the servicestation operator and its contribution to the costs connected with the supply of goods under the contract or of the sales promotion of those goods, given the following relevant points:
2) a) Ska artikel 81.1 EG tolkas så, att ett sådant inköpsavtal medförande en rätt att använda leverantörens varumärke som det nu aktuella, i den mån det innebär att bensinstationsbolaget är skyldigt att endast sälja leverantörens drivmedel och bränslen till de konsumentpriser som leverantören har fastställt, i princip omfattas av konkurrensbegränsningsförbudet på grund av att försäljningspriset fastställs i avtalet, med beaktande av avtalets ekonomiska innebörd och i synnerhet av att bensinstationsinnehavaren står de risker som och bidrar till de kostnader som hänför sig till leveransen av de varor som utgör avtalets föremål och till marknadsföringen av dem, och mot bakgrund av följande relevanta omständigheter: i) Bensinstationsinnehavaren åtar sig att endast sälja smörjmedel och andra liknande produkter för fordonsmotorer, samt drivmedel och bränslen från leverantören i enlighet med de konsumentpriser och de villkor och försäljnings- och driftsmetoder som leverantören har fastställt för en period på tio år med möjlighet till förlängning med perioder om fem år i
(ii) The servicestation operator assumes the risk associated with the motorvehicle and other fuels as soon as they are received from the supplier in the storage tanks, including the risk of discrepancies in volume.
ii) Bensinstationsinnehavaren står risken för drivmedlen och bränslena, inklusive risken för volymskillnader, från den tidpunkt då leverantören har levererat dem i förvaringscisterner på bensinstationen.
From the moment of receipt the operator assumes the obligation to keep the products in the conditions necessary to ensure that they undergo no loss or deterioration and is liable, where applicable, to the supplier and to third parties for any loss, contamination or adulteration which may affect the products and for any damage arising as a result thereof.
Från denna tidpunkt är innehavaren skyldig att förvara produkterna under de förhållanden som krävs för att undvika att de går förlorade eller skadas, och har ansvar gentemot leverantören och utomstående för all förlust, förorening eller uppblandning som produkterna kan utsättas för samt för den skada som de kan ge upphov till.
(iii) The servicestation operator is required to pay the supplier the cost of the motorvehicle and other fuels nine days after the date of their delivery to the service station, on presentation on the date of the first supply of a bank guarantee for the total price of the supply, equivalent to 15 days.
iii) Bensinstationsinnehavaren ska betala leverantören för drivmedlen och bränslena inom nio dagar från leverans. När den första leveransen sker ska innehavaren även överlämna en bankgaranti på totalpriset för leveransen, motsvarande 15 dagar.
If it should fail to pay, apart from the possibility that the supplier might enforce the guarantee presented by the servicestation operator, the latter would be required to pay for supplies before they were delivered to the service station.
Om en leverans inte betalas inom utsatt frist innebär detta inte endast att leverantören kan kräva betalning av bankgarantin, utan även att bensinstationsinnehavaren blir förpliktad att betala för varorna innan de levereras till bensinstationen.
Payment is made by the servicestation operator to the supplier by deducting from the retail price fixed by the distributor, including VAT, the amount of “commission” due to the servicestation operator, plus the corresponding VAT.
Det belopp som bensinstationsinnehavaren ska erlägga till leverantören fastställs genom att bensinstationsinnehavarens provision jämte mervärdesskatt dras av från det av leverantören fastställda konsumentpriset, inklusive mervärdesskatt.
The fuel supplied is sold on average in a period of much less than the nine days provided for payment by the applicant (respondent in these proceedings) to the defendant (appellant in these proceedings).
En leveransvolym bränsle återförsäljs i genomsnitt på avsevärt kortare tid än de nio dagar som föreskrivs för bensinstationsinnehavarens betalning för en leverans till leverantören.
The distributor debits or credits the service station monthly, depending on the upward or downward variation in the prices fixed for the fuel delivered.
Leverantören debiterar eller krediterar bensinstationsinnehavaren varje månad för variationerna i de priser som fastställts för levererat bränsle, beroende på om priset höjts eller sänkts.
(iv) The operator of the service station guarantees and is responsible for those customers who have signed up for the use of the credit
iv) Bensinstationsinnehavaren går i borgen och ansvarar för de kunder som har tillgång till det kreditkort som skapats av den bolagskoncern som
CEPSA card created and managed by the group of companies to which the supplier belongs, charges the sales made by means of the card one month after they are made, finances a small part of the cost of customers’ use of the fuel distributor’s loyalty card and assumes the risk of non-payment by those customers who have been allowed direct credit.
CEPSA leverantören tillhör och som förvaltas av samma koncern, erhåller betalning för den försäljning som gjorts med hjälp av detta kreditkort påföljande månad, står för en liten del av kostnaden för kundernas användning av leverantörens lojalitetskort och står risken för utebliven betalning från kunder som direkt har beviljats kredit.
The supplier of the petroleum products bears the costs of installing and maintaining its brand image in the service station, and also transfers the fuel-tanks and pumps which the operator of the service station may not use, without the supplier’s authorisation in writing, to sell products not supplied by that supplier, and which are valued precisely at the amount of the bank guarantee that the servicestation operator has presented in favour of the supplier?
v) Det bolag som levererar petroleumprodukterna står för kostnaderna för att etablera och underhålla sin varumärkesimage på bensinstationen, och upplåter även cisterner och bränslepumpar som bensinstationsinnehavaren inte utan skriftligt tillstånd från leverantören får använda för produkter från andra leverantörer och vilkas värde exakt motsvarar beloppet på den bankgaranti som bensinstationsbolaget har låtit utställa till förmån för leverantören.
(b) If so, on a proper construction of Regulation [No 1984/83], and in particular of Articles 10 to 13 thereof, do those provisions catch within their scope a contract of that kind with the result that the prohibition laid down in Article 81(1) EC is not applicable if the contract satisfies the requirements for exemption contained in those articles of the regulation?
b) Om artikel 81.1 EG ska tolkas på det sätt som anges i fråga 2.a, ska då [förordning nr 1984/83], och särskilt artiklarna 10–13 i denna förordning, tolkas på så sätt att de omfattar avtal av detta slag, vilket innebär att förbudet i artikel 81.1 EG inte är tillämpligt om avtalet uppfyller villkoren för undantag i dessa bestämmelser?
(c) In that case, is Article 11 of that regulation to be construed as meaning that, if the contract at issue imposes more than one restriction on competition, and, moreover, if it stipulates no competition by providing for exclusive supply by one supplying undertaking, sale prices are fixed by the supplier?
c) Ska artikel 11 i samma förordning i sådant fall tolkas så, att det i avtalet finns mer än en konkurrensbegränsning, eftersom det, utöver att leverantören har exklusiv leveransrätt, innebär att denne fastställer försäljningspriserna?
Does the authorisation given by the [supplier] to the servicestation [operator] to lower its sale price without affecting [that supplier’s] receipts, which took place in November 2001, make it possible to regard the contract as valid?’
Medför [leverantörens] tillstånd i november år 2001 till [bensinstationsinnehavaren] att sänka försäljningspriset utan att [den nämnda leverantörens] inkomster skulle minska att avtalet kan betraktas som giltigt?”
By its reference for a preliminary ruling, the referring court submits two questions to the Court, each one of those questions being subdivided into several parts, which envisage different hypotheses according to how the contract at issue in the main proceedings is categorised.
Den hänskjutande domstolen har i sin begäran om förhandsavgörande ställt två frågor till domstolen. Dessa frågor är båda indelade i delfrågor i vilka olika situationer avses beroende på hur det omtvistade avtalet kvalificeras.
The first question is submitted in the event that that contract is to be categorised as an agency contract, whilst the second question is based on the premiss that that contract is concluded between two autonomous undertakings.
Den första frågan avser den situationen att avtalet skulle kvalificeras som ett agentavtal, medan den andra frågan avser den situationen att avtalet skulle anses slutet mellan två självständiga företag.
The referring court essentially asks whether the prohibition laid down in Article 81(1) EC and, possibly, the block exemption established by Regulation No 1984/83 are applicable in the light of the facts of the case in the main proceedings.
Den hänskjutande domstolen undrar huruvida förbudet i artikel 81.1 EG och, eventuellt, gruppundantaget i förordning nr 1984/83 är tillämpliga mot bakgrund av de faktiska omständigheterna i det nu aktuella nationella målet.
However, by its Questions 1(a) and 2(a), that court does not seek to obtain from the Court of Justice an interpretation of the concept of agreements between undertakings within the meaning of Article 81(1) EC in order to be able to assess, subsequently, whether the contract at issue in the main proceedings falls within the scope of that provision, but requests the Court to carry out that assessment itself.
Den hänskjutande domstolen har emellertid inte ställt frågorna 1 a) och 2 a) i avsikt att EG-domstolen ska tolka begreppet avtal mellan företag i den mening som avses i den nämnda bestämmelsen för att därefter kunna bedöma huruvida det omtvistade avtalet omfattas av den bestämmelsens tillämpningsområde, utan har bett EG-domstolen att själv göra denna bedömning.
It must be recalled that under Article 234 EC, which is based on a clear separation of functions between national courts and tribunals and the Court of Justice, the latter is empowered to rule on the interpretation or validity of Community provisions only on the basis of the facts which the national court or tribunal puts before it, and that it is, however, for the national court or tribunal to apply the rules of Community law to a specific case.
Det ska erinras om att enligt artikel 234 EG, som grundar sig på en tydlig funktionsfördelning mellan de nationella domstolarna och EG-domstolen, är domstolen endast behörig att uttala sig om tolkningen eller giltigheten av en gemenskapsrättsakt på grundval av de uppgifter som den nationella domstolen har lämnat. Det ankommer däremot på den sistnämnda domstolen att tillämpa de gemenskapsrättsliga reglerna på ett enskilt fall.
It is apparent from the order for reference that the request for interpretation submitted to the Court is based on the claims of the parties to the main proceedings, the merits of which have not yet been established by the national court.
Det framgår emellertid av beslutet om hänskjutande att begäran om tolkning som framställts till domstolen grundas på påståenden från parterna i målet vid den nationella domstolen, och att denna domstol inte har kontrollerat huruvida dessa är riktiga.
Similarly, in their written and oral submissions made to the Court, the parties to the main proceedings expressed significant disagreement as to the facts of the dispute before the referring court.
Parterna i målet vid den nationella domstolen har dessutom i sina skriftliga och muntliga yttranden till domstolen gett uttryck för en betydande oenighet om de faktiska omständigheterna i nämnda mål.
In this respect, it must also be recalled that, within the framework of proceedings under Article 234 EC, the Court cannot resolve a dispute concerning the facts.
Domstolen erinrar i detta hänseende om att den inte kan lösa en tvist avseende faktiska omständigheter inom ramen för det förfarande som avses i artikel 234 EG.
However, it is for the Court to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it (see, inter alia, Case C-98/06 Freeport [2007] ECR I-8319, paragraph 31).
Det ankommer emellertid på domstolen att ge den hänskjutande domstolen ett användbart svar, så att den kan avgöra det mål som är anhängigt vid den (se bland annat dom av den 11 oktober 2007 i mål C-98/06, Freeport, REG 2007, s. I-8319, punkt 31).
Since the categorisation of the contract at issue in the main proceedings in the light of the rules on competition is essential for the purpose of deciding the case before the referring court, it is for the Court to recall, first, the criteria relevant for such a categorisation (Questions 1(a) and 2(a)).
Då kvalifikationen av det omtvistade avtalet, mot bakgrund av konkurrensreglerna, är avgörande för lösningen av tvisten vid den hänskjutande domstolen, ankommer det på domstolen att erinra om för det första de relevanta villkoren för en sådan kvalifikation [frågorna 1 a och 2 a].
Second, it is necessary to analyse whether the block exemption is capable of applying to that contract, in the light of the contract’s clauses relating to the duration of its performance (Questions 1(b) and (c) and Question 2(b)) and the fixing of the retail price (Question 2(c)).
Det är för det andra nödvändigt att bedöma huruvida gruppundantaget är tillämpligt på det nämnda avtalet, med hänsyn till klausuler i avtalet avseende dess löptid [frågorna 1 b, 1 c och 2 b] och fastställande av konsumentpriset [fråga 2 c].
Third, the question arises as to possible nullity of the contract pursuant to Article 81(2) EC (Question 1(d)).
Det är för det tredje fråga om huruvida avtalet är ogiltigt enligt artikel 81.2 EG [fråga 1 d].
The existence of an agreement between undertakings within the meaning of Article 81(1) EC
Förekomsten av ett avtal mellan företag i den mening som avses i artikel 81.1 EG
By its Questions 1(a) and 2(a), the referring court asks whether Article 81(1) EC must be interpreted as applying to an exclusive supply contract for petroleum products having the characteristics of that at issue in the main proceedings, first, in the event that that contract is regarded as having been concluded between two independent undertakings, by reason of the fact that the retail price of those products is fixed by the supplier, and, second, in the event that that contract is to be regarded as a genuine agency contract, by reason of the fact that it provides for an exclusive supply clause.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågorna 1 a och 2 a för att få klarhet i huruvida artikel 81.1 EG ska tolkas så, att den bestämmelsen är tillämplig på ett exklusivt inköpsavtal avseende petroleumprodukter med samma kännetecken som det omtvistade avtalet, för det första, för det fall detta avtal skulle anses ha ingåtts mellan två oberoende företag, med anledning av att konsumentpriset för de nämnda produkterna fastställs av leverantören, och, för det andra, för det fall detta avtal skulle anses utgöra ett äkta agentavtal, med anledning av att det innehåller en klausul om exklusiv leveransrätt.
In that case, just as in the case which has given rise to the present reference for a preliminary ruling, the contractual relationship between servicestation operators and their supplier, namely CEPSA, was at issue.
I-11987, nedan kallad domen i målet CEEES. I det målet, liksom i det som har föranlett förevarande begäran om förhandsavgörande, var det fråga om avtalsförhållanden mellan bensinstationsinnehavare och deras leverantör, nämligen CEPSA.
According to the actual wording of the order for reference, the contract at issue in the main proceedings is identical to those which were the subject of the referred question examined by the Court in CEEES.
Enligt själva lydelsen i beslutet om hänskjutande är det omtvistade avtalet identiskt med de avtal som var föremål för den tolkningsfråga som domstolen prövade i domen i målet CEEES.
The Court held, at paragraph 38 of CEEES, that vertical agreements such as the agreements between CEPSA and servicestation operators were covered by Article 85 of the Treaty only where the operator is regarded as an independent economic operator and there is, consequently, an agreement between two undertakings.
Domstolen fann i punkt 38 i domen i målet CEEES att vertikala avtal, såsom avtalen mellan CEPSA och bensinstationsinnehavarna, emellertid endast omfattades av artikel 85 i fördraget om bensinstationsinnehavaren anses utgöra en oberoende ekonomisk aktör och det följaktligen finns ett avtal mellan två företag.
The decisive factor for the purposes of determining whether a servicestation operator is an independent economic operator is to be found in the agreement concluded with the principal and, in particular, in the clauses of that agreement, implied or express, relating to the assumption of the financial and commercial risks linked to sales of goods to third parties.
Den avgörande faktorn för att fastställa om en bensinstationsinnehavare är en oberoende ekonomisk aktör är emellertid det avtal som slutits med huvudmannen, och särskilt de underförstådda eller uttryckliga klausuler i detta avtal som rör fördelningen av finansiella och affärsmässiga risker i samband med försäljningen av varor till tredje man.
The question of risk must be analysed on a case-by-case basis, taking account of the real economic situation rather than the legal categorisation of the contractual relationship in national law (CEEES, paragraph 46).
Frågan beträffande fördelning av risken ska bedömas i varje enskilt fall och med beaktande av den ekonomiska verkligheten snarare än avtalsförhållandets rättsliga kvalificering i nationell rätt (domen i målet CEEES, punkt 46).
The Court also set out the criteria to enable the national court to assess, in the light of the factual circumstances of the case before it, the actual allocation of the financial and commercial risks between the servicestation operators and the fuel supplier.
Domstolen har även preciserat de kriterier som möjliggör för den nationella domstolen att, i ljuset av de faktiska omständigheterna i det mål som den har att avgöra, uppskatta den faktiska fördelningen av de finansiella och affärsmässiga riskerna mellan bensinstationsinnehavare och leverantörer av bränsle.
As regards, first, the risks linked to the sale of the goods, the servicestation operator is presumed to bear them when he takes possession of the goods, at the time he receives them from the supplier, when he assumes directly or indirectly the costs linked to the distribution of the goods, particularly the transport costs, when he maintains stocks at his own expense, when he assumes responsibility for any damage caused to the goods, such as loss or deterioration, and for damage caused by the goods sold to third parties, or when he bears the financial risk linked to the goods in the event that he is required to pay the supplier the amount corresponding to the quantity of fuel delivered instead of that actually sold (see CEEES, paragraphs 51 to 58).
Med avseende på, för det första, de risker som är förenade med försäljningen av varor, är det troligt att bensinstationsinnehavaren presumeras stå dessa risker när bensinstationsinnehavaren övertar äganderätten till varorna, från den tidpunkt då denne mottar dem från leverantören, när bensinstationsinnehavaren direkt eller indirekt står för kostnaderna för distribution av varorna, bland annat transportkostnaderna, när bensinstationsinnehavaren håller lager på egen bekostnad, när bensinstationsinnehavaren ansvarar för eventuella skador på varorna, såsom att de går förlorade eller försämras, samt för skada orsakad av varor som sålts till tredje man, eller när bensinstationsinnehavaren står den finansiella risken för varorna för det fall denne är skyldig att till leverantören erlägga det belopp som motsvarar den mängd bränsle som har levererats i stället för den som faktiskt har sålts (se domen i målet CEEES, punkterna 51–58).
Second, as regards the risks linked to investments specific to the market, namely those required to enable the servicestation operator to negotiate or conclude contracts with third parties, it is necessary to establish whether that operator makes investments in premises or equipment, such as a fuel tank, or in advertising campaigns.
När det för det andra gäller de risker som är förenade med investeringar som är typiska för denna marknad, nämligen de som är nödvändiga för att en bensinstationsinnehavare ska kunna förhandla eller sluta avtal med tredje man, måste det kontrolleras om bensinstationsinnehavaren investerar i lokaler eller utrustning, såsom bränsletankar eller säljfrämjande åtgärder.
If so, such risks are transferred to the operator (CEEES, paragraphs 51 and 59).
Om så är fallet övergår de nämnda riskerna på bensinstationsinnehavaren (domen i målet CEEES, punkterna 51 och 59).
It must, however, be pointed out that the fact that the operator bears only a negligible share of the risks does not render Article 81 EC applicable (see, to that effect, CEEES, paragraph 61), since such an operator does not become an independent economic operator when selling fuel to third parties.
Domstolen påpekar emellertid att den omständigheten att bensinstationsinnehavaren enbart bär en obetydlig del av risken inte innebär att artikel 81 EG är tillämplig (se, för ett liknande resonemang, domen i målet CEEES, punkt 61), eftersom en sådan bensinstationsinnehavare inte utgör en oberoende ekonomisk aktör vid försäljning av bränsle till tredje man.
In that case, the relationship between the operator and the supplier is identical to that between an agent and his principal.
Förhållandet mellan innehavaren och leverantören är i detta fall identiskt med det mellan en agent och dennes huvudman.
It also follows from paragraphs 62 and 63 of CEEES that, even in the case of an agency contract, only the obligations imposed on the intermediary concerning the
Det framgår dessutom av punkterna 62 och 63 i domen i målet CEEES att det, även avseende agentavtal, endast är de förpliktelser som mellanhanden har vid försäljning
By contrast, exclusivity and non-competition clauses which concern the relationship between the agent and the principal as independent economic operators are capable of infringing the competition rules in so far as they entail locking up the market concerned.
Exklusivitetsklausuler och konkurrensklausuler som avser förhållandet mellan agenten och huvudmannen i deras egenskaper av oberoende ekonomiska aktörer kan däremot innebära en överträdelse av konkurrensreglerna i den mån de leder till en avskärmning av den relevanta marknaden.
The prohibition laid down in Article 81(1) EC is therefore applicable to those clauses.
Förbudet i artikel 81.1 EG är således tillämpligt på de nämnda klausulerna.