natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The dispute in the main proceedings and the question submitted for preliminary ruling
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
Mr Kolpak, who is a Slovak national, entered in March 1997 into a fixed-term employment contract expiring on 30 June 2000 and subsequently, in February 2000, entered into a new fixed-term contract expiring on 30 June 2003 for the post of goalkeeper in the German handball team TSV Östringen eV Handball, a club which plays in the German Second Division.
Maros Kolpak, som är slovakisk medborgare, ingick i mars 1997 ett tidsbegränsat anställningsavtal, vilket gällde fram till den 30 juni 2000, och därefter, i februari 2000, ytterligare ett tidsbegränsat avtal som gäller fram till den 30 juni 2003, för en tjänst som målvakt i den tyska division 2-klubben TSV Östringen eV Handbali.
Mr Kolpak receives a monthly salary.
Han erhåller månadslön.
He is resident in Germany and holds a valid residence permit.
Han är bosatt i Tyskland och innehar ett giltigt uppehållstillstånd.
The DHB, which organises league and cup matches at federal level, issued to him, under Rule 15 of the Spielordnung (federal regulations governing competitive games) (the SpO'), a player's licence marked with the letter A on the ground of his Slovak nationality.
DHB, som arrangerar mästerskapstävlingar och cupspel på nationell nivå, utfärdade med hänvisning till 15 § i tävlingsbestämmelserna för hans räkning en spelarlicens försedd med bokstaven "A" på grund av hans slovakiska medborgarskap.
Mr Kolpak, who had requested that he be issued with a player's licence which did not feature the specific reference to nationals of non-member countries, brought an action before the Landgericht (Regional Court) Dortmund (Germany) challenging that decision of the Deutscher Handballbund eV (the German Handball Federation) (the DHB').
Maros Kolpak, som hade begärt att få en spelarlicens i vilken det utländska medborgarskapet inte angavs, väckte talan vid Landgericht Dortmund (Tyskland), genom vilken han motsatte sig Deutscher Handballbund eV:s beslut (det tyska handbollsförbundet, nedan kallat DHB).
He argued that the Slovak Republic is one of the non-member countries nationals of which are entitled to participate without restriction in competitions under the same conditions as German and Community players by reason of the prohibition of discrimination resulting from the combined provisions of the EC Treaty and the Association Agreement with Slovakia.
Han gjorde gällande att Republiken Slovakien hör till de tredje länder vars medborgare med stöd av det diskrimineringsförbud som följer av EG-fördraget jämfört med associeringsavtalel mellan gemenskapen och Slovakien har rätt att utan begränsningar delta i alla matcher på samma sätt som tyska spelare och spelare frän gemenskapen.
The Landgericht ordered the DHB to issue Mr Kolpak with a player's licence not marked with an A on the ground that, under Rule 15 of the SpO, Mr Kolpak was not to be treated in the same way as a player who was a national of a non-member country.
Landgericht förelade DHB att tilldela Maros Kolpak en spelarlicens utan bokstaven "A" och anförde till stöd härför att Maros Kolpak enligt 15 § i tävlingsbestämmelserna inte skall behandlas som en spelare som är medborgare i ett tredje land. DHB överklagade denna dom vid Oberlandesgericht Hamm.
In those circumstances, the Oberlandesgericht Hamm has decided to stay the proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Under dessa omständigheter har Oberlandesgericht Hamm beslutat att förklara målet vilande och att ställa en tolkningsfråga till domstolen.
The question submitted for preliminary ruling
Tolkningsfrågan
By its question the Oberlandesgericht Hamm is asking, essentially, whether the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia is to be construed as precluding the application to a professional sportsman who is a Slovak national and is lawfully employed by a club established in a Member State of a rule drawn up by a sports federation in that State under which clubs are authorised, during league or cup matches, to field only a limited number of players from non-member countries that are not parties to the Agreement on the European Economic Area (the EEA').
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien utgör hinder för ett idrottsförbund, vad avser en professionell idrottsman som är slovakisk medborgare och som är lagligen anställd av ett idrottsförbund i en medlemsstat, att tillämpa en bestämmelse enligt vilken klubbar vid mästerskapstävlingar och cupspel endast får sätta in ett begränsat antal spelare frän tredje länder som inte är part i avtalet om det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES).
The direct effect of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia
Direkt effekt avseende artikei 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien
It should be noted at the outset that, in paragraph 30 of its judgment in Case C-162/00 Pokrzeptowicz-Meyer [2002], the Court has already recognised the first indent of Article 37(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Poland, of the other part.
Inledningsvis skall det erinras om att domstolen redan i punkt 30 i domen av den 29 januari 2002 i mål C-162/00, Pokrzeptowicz-Meyer har konstaterat en direkt effekt hos artikel 37.1 första strecksatsen i Europaavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Polen, å andra sidan.
It is to be observed, first, that the wording of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and that of the first indent of Article 37(1) of the Association Agreement with Poland is identical.
Det kan först konstateras att ordalydelsen i artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien och ordalydelsen i artikel 37.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Polen är identiska.
Second, those two Association Agreements do not differ in regard to their objectives or the context in which they were adopted.
För det andra är del ingen skillnad mellan associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien och associeringsavtalet mellan gemenskapen och Polen beträffande det syfte och det sammanhang i vilket de antagits.
In those circumstances, the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia must be recognised as having direct effect, with the result that Slovak nationals who invoke it are entitled to rely on it before national courts of the host Member State.
Med hänsyn till ovanstående skall artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien tillerkännas direkt effekt, vilket innebär att de slovakiska medborgare som omfattas av bestämmelsen i fråga har rätt att åberopa den inför de nationella domstolarna i värdmedlemsstaten.
The question whether the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia applies to a rule laid down by a sports federation
Huruvida artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien är tillämplig på bestämmelser antagna av ett idrottsförbund
It should be observed that, in regard to Article 48(2) of the Treaty, it follows from paragraph 87 of the Court's judgment in Case C-415/93 Bosman [1995] that the prohibition of discrimination laid down in that provision applies to rules laid down by sporting associations which determine the conditions under which professional sportsmen can engage in gainful employment.
Det skall erinras om att det av punkt 87 i dom av den 15 december 1995 i mål C-415/93, Bosman, framgår att diskrimineringsförbudet i artikel 48.2 i fördraget är tillämpligt på de regler som utfärdats av idrottsförbund i vilka villkoren för professionella idrottsmäns utövande av förvärvsarbete slås fast.
The interpretation of Article 48(2) of the Treaty adopted by the Court in Bosman and referred to in paragraphs 31 and 32 of the present judgment may be transposed to the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia.
Den tolkning av artikel 48.2 i fördraget som domstolen har gjort i domen i det ovannämnda målet Bosman och i punkterna 31 och 32 i denna dom, är överförbara på artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien.
The scope of the principle of non-discrimination set out in the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia
Räckxidden av icke-diskrimineringsprincipen i artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien
A sports rule such as that in issue in the main proceedings relates to working conditions within the meaning of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia inasmuch as it directly affects participation in league and cup matches of a Slovak professional player who is already lawfully employed under the national provisions of the host Member State.
En idrottsbestämmelse som den i målet vid den nationella domstolen rör anställningsvillkor i den mening som avses i artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien, eftersom den har en direkt inverkan på deltagandet i mästerskapstävlingar och cupspel för en professionell slovakisk idrottsman som redan är lagligen anställd i enlighet med de nationella bestämmelserna i mottagarlandet.
The interpretation of Article 48(2) of the Treaty applied by the Court in Bosman and set out in paragraph 48 of the present judgment can be transposed to the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia.
Tolkningen av artikel 48.2 i fördraget, som domstolen har gjort i domen i det ovannämnda målet Bosman och i punkt 48 i denna dom, är överförbar på artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien.
Thus, the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia precludes any application to Mr Kolpak of a rule such as that laid down in Rule 15(l)(b) and 15(2) of the SpO in so far as that rule gives rise to a situation in which Mr Kolpak, in his capacity as a Slovak national, although
Artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskapen och Slovakien utgör med andra ord hinder för tillämpningen av en sådan bestämmelse som den i 15 § punkterna 1 b och 2 i
lawfully employed in a Member State, has, in principle, merely a limited opportunity, in comparison with players who are nationals of Member States or of EEA Member States, to participate in certain matches, that is to say, league and cup matches of the German federal or regional leagues, which constitute, moreover, the essential purpose of his activity as a professional player.
tävlingsbestämmelserna på Maros Kolpak. eftersom den innebär att Maros Kolpak, i egenskap av slovakisk medborgare, även om han är lagligen anställd i en medlemsstat, i princip endast har begränsade möjligheter, i jämförelse med spelare som är gemenskapsmedborgare eller medborgare i stater som är medlemmar i EES, att delta i vissa tävlingar, det vill säga mästerskapstävlingar och cupspel i bundesligan och i regionalligorna, vilka för övrigt utgör hans huvudsakliga sysselsättning i egenskap av professionell spelare.
The discrimination arising in the present case from Rule 15(l)(b) and 15(2) of the SpO cannot be regarded as justified on exclusively sporting grounds inasmuch as it follows from those rules that, during matches organised by the DHB, clubs are free to field an unlimited number of nationals of EEA Member States.
Den diskriminering som i förevarande mål skapas av 15 § punkterna 1 b och 2 i tävlingsbestämmelserna kan inte anses motiverad av rent idrottsliga hänsyn, eftersom dessa bestämmelser innebär att klubbarna i matcher som arrangeras av DHB får använda ett obegränsat antal spelare som kommer från stater som är medlemmar i EES.
'The first indent of Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, signed in Luxembourg on 4 October 1993 and approved on behalf of the Communities by Decision 94/909/ECSC, EEC, Euratom of the Council and the Commission of 19 December 1994, must be construed as precluding the application to a professional sportsman of Slovak nationality, who is lawfully employed by a club established in a Member State, of a rule drawn up by a sports federation in that State under which clubs are authorised to field, during league or cup matches, only a limited number of players from non-member countries that are not parties to the Agreement on the European Economic Area.'
"Artikel 38.1 första strecksatsen i Europaavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Slovakien, å andra sidan, som har slutits i Bryssel den 4 oktober 1993 och godkänts på gemenskapens vägnar genom rådets och kommissionens beslut 94/909/EKSG, EG, Euratom av den 19 december 1994, utgör hinder för tillämpningen på en professionell idrottsman med slovakiskt medborgarskap, som är lagligen anställd av en i en medlemsstat etablerad klubb, av en bestämmelse antagen av ett idmttsförbund i samma stat, enligt vilken klubbar vid mästerskapstävlingar och cupspel endast får sätta in ett begränsat antal spelare från tredje länder som inte är parter i avtalet om det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet."
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 11 July 2002.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 11 juli 2002.
She proposed that the Court should answer as follows:
Hon föreslog att domstolen skulle svara enligt följande:
'Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, which is directly applicable, precludes the application to a Slovak national, as in this case, of a rule adopted by a sports federation under which clubs may field in league and cup matches only a limited number of players who come from non-member countries outside the European Economic Area (EEA).'
Artikel 38.1 i Europaavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Slovakien, å andra sidan, artikeln som är direkt tillämplig, utgör hinder för att på en professionell idrottsman som är slovakisk medborgare tillämpa ett idrottsförbunds bestämmelse, enligt vilken idrottsföreningar vid mästerskapstävlingar och cupspel endast får sätta in ett visst antal spelare som kommer från tredje länder utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).
Preliminary ruling (Brussels Convention — Article 21 — Lis pendens — Set-off) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Brysselkonventionen — Artikel 21 — Litispendens — Kvittning" (femte avdelningen)
By order of 22 February 2001 the Oberster Gerichtshof (Austrian Supreme Court) referred for a preliminary ruling under the Protocol of 3 June 1971 on the interpretation by the Court of Justice of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters (the Protocol'), three questions on the interpretation of Article 21 of the abovementioned Convention of 27 September 1968.
Oberster Gerichtshof har, genom beslut av den 22 februari 2001, i enlighet med protokollet av den 3 juni 1971 om domstolens tolkning av konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (nedan kallat protokollet), ställt tre frågor angående tolkningen av artikel 21 i den ovannämnda konventionen av den 27 september 1968.
The dispute in the main proceedings and the questions referred for preliminary ruling
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Gantner manufactures and markets carrier pigeon clocks.
Gantner tillverkar och saluför ur avsedda för brevduvor.
In the course of its commercial relations with Basch, it supplied Basch with its goods for resale in the Netherlands.
Inom ramen för sina affärsförbindelser med Basch levererade Gantner sina varor till detta bolag för återförsäljning i Nederländerna.
Taking the view that Basch had not paid the price of the goods delivered and invoiced up to June 1999, Gantner terminated their commercial relations.
Gantner, som ansåg att Basch inte hade erlagt betalning för varor som levererats och fakturerats fram till juni månad 1999, valde att avsluta sina affärsförbindelser med Basch.
By document of 7 September 1999, notified to Gantner on 2 December 1999, Basch brought an action before the Arrondissementsrechtbank (District Court) Dordrecht (Netherlands) in which it sought an order requiring Gantner to pay to it NLG 5 555 143.60 (EUR 2 520 814.26), primarily in respect of damages.
Genom ansökan om stämning av den 7 september 1999, som delgavs Gantner den 2 december 1999, väckte Basch talan vid Arrondissementsrechtbank Dordrecht (Nederländerna) och yrkade att Gantner skulle förpliktas att till Basch utge skadestånd med ett belopp på 5 555 143,60 NLG (2 520 814,26 euro).
Basch argued that, as Gantner had terminated a contractual relationship which had lasted more than 40 years, the period of notice ought to have been longer.
Basch gjorde gällande att Gantner borde ha iakttagit en längre uppsägningstid, med hänsyn till att det hade sagt upp ett avtalsförhållande som varat i mer än fyrtio år.
In the proceedings before the Arrondissementsrechtbank Dordrecht, Gantner did not plead a counterclaim in its defence against Basch.
Gantner gjorde inte gällande någon genfördran mot Basch i målet vid Arrondissementsrechtbank Dordrecht.
By document of 22 September 1999, notified to Basch on 21 December 1999, Gantner brought an action before the Landesgericht (Regional Court) Feldkirch (Austria) for an order requiring Basch to pay to it ATS 11 523 703.30 (EUR 837 460.18), corresponding to the sales price of the goods delivered to Basch up to 1999 which remained unpaid.
Genom ansökan om stämning av den 22 september 1999, som delgavs Basch den 21 december 1999, väckte Gantner talan vid Landesgericht Feldkirch (Österrike) och yrkade att Basch skulle förpliktas att till Gantner utge ett belopp på 11 523 703,30 ATS (837 460,18 euro), motsvarande köpeskillingen för de varor som levererats till Basch fram till år 1999 och som ännu inte hade betalats.
Basch argued that the claim should be dismissed.
Basch yrkade att denna talan skulle ogillas.
It contended that the portion of Gantner's claim that it considered to be justified, that is to say, EUR 170 852.34, was extinguished by the extra-judicial set-off that it had effected in the Netherlands.
Basch gjorde därvid gällande att den del av Gantners fordran som Basch hade vitsordat, 170 852,34 euro, hade upphört att gälla genom den kvittning Basch hade gjort utom rätta i Nederländerna.
In regard to the balance of Gantner's claim (EUR 666 607.84), Basch argued that if, contrary to all probability, that claim was upheld, it would in any event be set off by the balance of its own claim for damages, which was the subject-matter of the dispute pending before the Arrondissementsrechtbank Dordrecht.
Basch anförde vidare att återstoden av det av Gantner yrkade beloppet (666 607,84 euro) - om det mot all förmodan skulle anses grundat — under alla omständigheter skulle kunna kvittas mot Baschs skadeståndsfordran, vilken var föremål för målet vid Arrondissementsrechtbank Dordrecht.
Furthermore, Basch asked the Landesgericht to stay proceedings on the ground of lis pendens under Article 21, or on the ground that the proceedings constituted related actions within the meaning of Article 22 of the Convention.
Dessutom yrkade Basch att Landesgericht skulle förklara målet vilande på grund av litispendens, enligt artikel 21 i konventionen, eller på grund av målsamband, enligt artikel 22 i konventionen.
It did, however, decide to stay its decision on the defence plea raised by Basch alleging set-off against the debt that it sought to recover before the Arrondissementsrechtbank Dordrecht.
Landesgericht beslutade emellertid att förklara målet vilande såvitt avsåg Baschs invändning beträffande kvittning av den fordran som avsågs med dess talan vid Arrondissementsrechtbank Dordrecht.
Basch appealed to the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Innsbruck (Austria) against the Landesgericht's decision not to stay the proceedings in their entirety.
Basch överklagade Landesgerichts beslut att inte vilandeförklara målet i sin helhet till Oberlandesgericht Innsbruck (Österrike).
Taking the view that the defence plea alleging extra-judicial set-off effected by Basch in the Netherlands was capable of giving rise to lis pendens in regard to the two actions, the Oberlandesgericht set aside the first-instance decision in so far as it dismissed Basch's application for a stay on the basis of Article 21 of the Convention.
Oberlandesgericht, som ansåg att Baschs invändning om sin i Nederländerna gjorda utomrättsliga kvittning eventuellt innebar att det förelåg en litispendenssituation i fråga om de två målen, upphävde det i första instans meddelade beslutet att ogilla Baschs med stöd av artikel 21 i konventionen framställda yrkande om vilandeförklaring.
On the other hand, the Oberlandesgericht upheld the dismissal of Basch's application for a stay of proceedings on the basis of Article 22 of the Convention, which thus became final.
Oberlandesgericht fastställde däremot beslutet att ogilla Baschs med stöd av artikel 22 i konventionen framställda yrkande om vilandeförklaring. Härigenom har beslutet vunnit laga kraft.
The Oberster Gerichtshof decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Oberster Gerichtshof har därför beslutat att vilandeförklara målet och att hänskjuta tolkningsfrågor till EG-domstolen.
The first two questions
De två första tolkningsfrågorna
By its first two questions, which it is appropriate to examine together, the national court seeks to ascertain, essentially, whether Article 21 of the Convention must be construed as meaning that, in order to determine whether two claims brought between the same parties before the courts of different Contracting States have the same subject-matter, account must be taken not only of the claims of the respective applicants but also of the grounds of defence raised by a defendant.
Den hänskjutande domstolen har ställt de två första tolkningsfrågorna, vilka bör handläggas gemensamt, för att få klarhet i huruvida artikel 21 i konventionen skall tolkas så, att det vid prövningen av huruvida talan i två olika mål, i vilka parterna är desamma men som väckts vid domstolar i olika konventionsstater, rör samma sak endast skall tas hänsyn till de olika kärandenas respektive yrkanden men inte till en svarandes grunder för bestridande härav.
According to the Court, Article 21 of the Convention adopts a simple method to determine, at the outset of proceedings, which of the courts seised will ultimately hear and determine the dispute.
Enligt domstolen har genom artikel 21 i konventionen ett enkelt system inrättats för att i inledningen av en rättegång fastställa vilken av de domstolar vid vilka talan har väckts som slutligt kommer att avgöra tvisten.
The court second seised is required, of its own motion, to stay its proceedings until the jurisdiction of the court first seised is established.
Varje domstol utom den vid vilken talan först väckts skall självmant låta målet vila till dess att det har prövats huruvida den domstol vid vilken talan först väckts är behörig.
Once that has been established, it must decline jurisdiction in favour of the court first seised.
Så snart detta är fastställt skall övriga domstolar avvisa talan till förmån för den domstol vid vilken talan först väcktes.