natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards Article 6 EU, it should be pointed out that the Treaty of Maastricht inserted into the body of the Treaties the principle that the Union is bound to respect fundamental rights .
Beträffande artikel 6 EU erinrar förstainstansrätten om att Maastrichtfördraget förde in principen att unionen skall respektera de grundläggande rättigheterna i fördragen.
Article 6 EU seeks to guarantee those rights ‘as general principles of Community law’.
Enligt artikel 6 EU skall dessa rättigheter respekteras ”som allmänna principer för gemenskapsrätten”.
Second, the applicant submits specifically that Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure runs directly counter to the caselaw of the Court of Justice and the Court of First Instance, which has recognised the fundamental principle of transparency (Rothmans v Commission, paragraph 150 above, paragraph 55), the principle of the right to information and the right of access to documents as an inseparable part of the democratic principle (Case T-14/98 Hautala v Council [1999] ECR II-2489, paragraphs 82 and 87).
Sökanden har för det andra hävdat att artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning strider direkt mot förstainstansrättens och domstolens rättspraxis om den grundläggande principen om öppenhet (domen i det ovan i punkt 150 nämnda målet Rothmans mot kommissionen, punkt 55), principen om rätt till information och rätten till tillgång till handlingar, såsom en icke avskiljbar del av den demokratiska principen (förstainstansrättens dom av den 19 juli 1999 i mål T-14/98, Hautala mot rådet, REG 1999, s. II-2489, punkterna 82 och 87).
The ECB contests the existence in Community law of a fundamental legal principle which provides for a general right of access to its documents and to those of the Community institutions.
ECB har bestritt att det i gemenskapsrätten finns en grundläggande rättsprincip om en allmän rätt till tillgång till dess handlingar och till gemenskapsinstitutionernas handlingar.
Although arguments based on such a principle have been raised on numerous occasions before the Community judicature, none of the Community Courts has considered it appropriate to examine them.
Sådana argument har framförts vid ett antal tillfällen vid gemenskapsdomstolarna, men varken förstainstansrätten eller EG-domstolen har funnit anledning att pröva något av dem.
The Court went on to consider that the Court of First Instance had rightly held that Article 4(1) of Decision 93/731 had to be interpreted as meaning that the Council was obliged to examine whether it was appropriate to grant partial access to the information not covered by the exceptions and had rightly annulled the contested decision, ‘without its being necessary to consider whether, as the Council and the Spanish Government submit[ted], the Court of First Instance was wrong in basing itself on the existence of a principle of the right to information’ (Council v Hautala, paragraph 31).
Domstolen ansåg därefter att det var med rätta som förstainstansrätten hade funnit att artikel 4.1 i beslut 93/731 skulle tolkas så, att rådet var skyldigt att pröva om det gick att bevilja tillgång till de delar av handlingarna som innehåller uppgifter som inte omfattades av undantagen. Domstolen ansåg också att det var med rätta som förstainstansrätten hade ogiltigförklarat det omtvistade beslutet, utan att det var ”nödvändigt att undersöka huruvida det var felaktigt av förstainstansrätten att stödja sig på förekomsten av en ’princip om rätt till information”” (domen i det ovannämnda målet rådet mot Hautala, punkt 31).
In any event, even supposing that the right of access to the documents held by the Community public authorities, including the ECB, may be regarded as a fundamental right protected by the Community legal order as a general principle of law, the plea of illegality in respect of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure, based on the alleged infringement of such a principle, cannot be upheld.
Invändningen att artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning är rättsstridig på grund av att den utgör ett åsidosättande av en allmän rättsprincip kan i vart fall inte bifallas. Detta gäller även om rätten till tillgång till handlingar hos gemenskapsmyndigheterna, inbegripet ECB, skulle anses vara en grundläggande rättighet, vilken skyddas i gemenskapens rättsordning såsom en allmän rättsprincip.
It should be pointed out that fundamental rights cannot be understood as ‘unfettered prerogatives’ and that it is ‘legitimate that these rights should, if necessary, be subject to certain limits justified by the overall objectives pursued by the Community, on condition that the substance of these rights is left untouched’ (Case 4/73 Nold v Commission [1974] ECR 491, paragraph 14).
Förstainstansrätten erinrar om att de grundläggande rättigheterna inte kan anses vara ”absoluta rättigheter ” och att det i ”gemenskapens rättsordning synes … berättigat att beträffande [sådana] rättigheter ställa upp vissa begränsningar som är motiverade genom målen för det allmänintresse som eftersträvas av gemenskapen, förutsatt att dessa rättigheters väsen inte skadas”.
As regards the right of access to documents, reasons related to the protection of the public interest or a private interest may legitimately restrict that right .
Det är motiverat att begränsa rätten till tillgång till handlingar till skydd för allmänintresset eller till skydd för ett enskilt intresse.
It should thus be pointed out that the code of conduct mentions that access to a document cannot be granted in cases where its disclosure could adversely affect the protection of the public interest from the point of view of ‘monetary stability’.
I uppförandekodexen anges att det inte kan ges tillgång till en handling om ett utlämnande kan skada allmänintresset i form av den ”monetära stabiliteten”.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145. p.
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, s.
43), applicable from 3 December 2001, whose purpose it is to give the fullest possible effect to the right of public access to documents and to lay down the general principles and limits on such access in accordance with Article 255(2) EC, defines a certain number of public and private interests which are safeguarded by means of a body of rules laying down exceptions to the right of access .
43), vilken gäller sedan den 3 december 2001, har till syfte att ge allmänhetens rätt till tillgång till handlingar största möjliga effekt och att fastställa allmänna principer och gränser för denna rätt i enlighet med artikel 255.2 i EG-fördraget. I denna förordning definieras ett antal allmänna och enskilda intressen, vilka garanteras genom ett system med undantag från rätten till tillgång till handlingar.
Article 4(1)(a) of Regulation No 1049/2001 states, in particular, that the institutions are to refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of the public interest as regards ‘the financial, monetary or economic policy of the Community or a Member State’.
I artikel 4.1 a i förordning nr 1049/2001 föreskrivs bland annat att institutionerna inte skall ge tillgång till en handling om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för det allmänna samhällsintresset i fråga om ”gemenskapens eller en medlemsstats finansiella, monetära eller ekonomiska politik”.
In addition, the exceptions to access to documents, laid down in Article 4(1)(a) of Regulation No 1049/2001, are drafted in mandatory terms.
De undantag från tillgång till handlingar som föreskrivs i artikel 4.1 a i förordning nr 1049/2001 är formulerade i tvingande ordalag.
It is also necessary to point out that Article 10(4) of the ESCB Statute provides expressly that the meetings of the Governing Council are to be confidential; also,
I artikel 10.4 i ECBS-stadgan föreskrivs uttryckligen att ECB-rådets sammanträden skall vara hemliga. Det framgår vidare av artikel 110 EG jämförd med artikel 255 EG
Those specific provisions are related to the tasks conferred on the ECB by the EC Treaty, the authors of which clearly intended to ensure that the ECB is in a position to carry out those tasks in conditions of independence (see, to that effect, Case C-11/00 Commission v ECB [2003] ECR I-7147, paragraph 130).
Det är uppenbart att EG-fördragets upphovsmän hade för avsikt att garantera att ECB är i stånd att fullgöra sina uppgifter enligt fördraget på ett oberoende sätt (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 10 juli 2003 i mål C-11/00, kommissionen mot ECB, REG 2003, s. I-7147, punkt 130).
It should be recalled that the ESCB is made up of the ECB and the national central banks and that it is run by the decisionmaking bodies of the ECB, which are the Governing Council and the Executive Board .
ECBS består av ECB och de nationella centralbankerna. ECBS leds av ECB:s beslutande organ, vilka är ECB-rådet och direktionen.
In accordance with Article 105 EC, the basic tasks to be carried out by the ESCB are to define and implement the monetary policy of the Community, to conduct foreign exchange operations, to hold and manage the official foreign reserves of the Member States and to promote the smooth operation of payment systems, the primary objective being to maintain price stability.
Enligt artikel 105 EG är ECBS grundläggande uppgifter följande: Att utforma och genomföra gemenskapens monetära politik, att genomföra valutatransaktioner, att inneha och förvalta medlemsstaternas officiella valutareserver och att främja ett väl fungerande betalningssystem. Huvudmålet är att upprätthålla prisstabilitet.
The ECB makes the regulations and takes the decisions necessary for carrying out the tasks entrusted to the ESCB (Article 110 EC).
ECB utfärdar de förordningar och fattar de beslut som behövs för att fullgöra de uppgifter som har anförtrotts ECBS (artikel 110 EG).
It thus appears that protection of the public interest related to monetary policy in the Community constitutes a legitimate reason for restricting the right of access to documents held by the Community public authorities, viewed as a fundamental right .
Skyddet för gemenskapens monetära politik är ett allmänintresse som utgör ett legitimt skäl att begränsa rätten till tillgång till handlingar som innehas av gemenskapsmyndigheterna, när denna rätt anses vara en grundläggande rättighet.
In the present case, the applicant disputes the legality of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure which provides, in particular, for a 30-year period of
I det föreliggande fallet har sökanden ifrågasatt lagenligheten av artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning. I den bestämmelsen föreskrivs bland annat att de handlingar som
PITSIORLAS v COUNCIL AND ECB confidentiality for documents held in the archives of the Committee of Governors.
PITSIORLAS MOT RÅDET OCH ECB förvaras i arkivet för Centralbankschefernas kommitté skall vara konfidentiella under 30 år.
As stated by the ECB in its written pleadings, those archives contain documents drafted, in some cases, by the Committee of Governors, the Committee of Deputies, the subcommittees and the groups of experts and, in other cases, by the Monetary Committee.
ECB har i sina inlagor uppgett att detta arkiv innehåller handlingar som har upprättats av Centralbankschefernas kommitté, av suppleantkommittén, av underkommittéerna, av expertgrupper och av Monetära kommittén.
It is not disputed that the role both of the Committee of Governors and of the Monetary Committee was specifically related to monetary policy in the Community .
Det är utrett att såväl Centralbankschefernas kommittés verksamhet som Monetära kommitténs verksamhet avsåg gemenskapens monetära politik.
The Monetary Committee was created on the basis of the former Article 105(2) of the EEC Treaty which provided that, ‘[in] order to promote coordination of the policies of Member States in the monetary field to the full extent needed for the functioning of the common market, a Monetary Committee with advisory status is hereby set up’.
Monetära kommittén har sitt ursprung i den tidigare artikel 105.2 i EG-fördraget, i vilken det föreskrevs att ”[f]ör att främja samordningen av medlemsstaternas penningpolitik i den utsträckning som är nödvändig för den inre marknadens funktion upprättas härmed en monetär kommitté med rådgivande ställning”.
The Committee of Governors had, in particular, the tasks of holding ‘consultations concerning the general principles and the broad lines of policy of the Central Banks, in particular as regards credit and the money and foreign exchange markets’ and of ‘exchang[ing] information about the most important measures that fall within the competence of the Central Banks, and [of] examin[ing] those measures’.
Centralbankschefernas kommitté hade bland annat till uppgift att genomföra ”samråd om de allmänna principerna och huvudsakliga handlingslinjerna för centralbankernas politik, särskilt i fråga om kredit-, penning och valutapolitik” och ”utbyta information om huvudåtgärderna i frågor som omfattas av centralbankernas behörighet och att granska dessa åtgärder”.
The tasks of the Committee of Governors were broadened by Decision 90/142, in which it was provided that the Committee could express opinions to individual governments and the Council ‘on policies which might affect the internal and external monetary situation in the Community and, in particular, the functioning of the [EMS]’.
Uppgifterna för Centralbankschefernas kommitté utvidgades genom rådets beslut 90/142, i vilket det föreskrevs att kommittén fick yttra sig till enskilda regeringar och till ministerrådet ”om politiska åtgärder som skulle kunna påverka den interna och externa monetära situationen inom gemenskapen och särskilt [EMS] funktion”.
It should be pointed out that Article 12.2 of the Rules of Procedure of the Committee of Governors stated that ‘all documents drawn up by [that committee] are confidential, unless otherwise decided’.
Förstainstansrätten konstaterar att det i artikel 12.2 arbetsordningen för Centralbankschefernas kommitté föreskrevs att ”samtliga handlingar som upprättas av [kommittén] är konfidentiella, om inte annat beslutas …”.
The Monetary Committee and the Committee of Governors brought their activities to an end on 1 January 1999 and 1 January 1994, respectively, and were replaced by the Economic and Financial Committee and by the EMI.
Monetära kommittén avslutade sin verksamhet den 1 januari 1999 och Centralbankschefernas kommitté avslutade sin verksamhet den 1 januari 1994. De har ersatts av ekonomiska och finansiella kommittén och av EMI.
The documents produced by the former two bodies, possession of which was transferred to the ECB following the dissolution of the EMI, were grouped together, in view of their origin and their nature, in a specific category in the archives .
De handlingar som hade upprättats av de två förstnämnda organen togs över av ECB efter det att EMI:s verksamhet hade upphört. Med hänsyn till deras ursprung och art förvaras dessa handlingar i en särskild del av arkivet.
As is stated in the second recital in the preamble to Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic Community and the European Atomic Energy Community (OJ 1983 L 43, p.
I andra skälet i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 354/83 av den 1 februari 1983 om öppnandet för allmänheten av Europeiska ekonomiska gemenskapens och Europeiska atomenergigemenskapens historiska arkiv (EGT L 43, s. 1; svensk specialutgåva, område 16, volym 1, s.
1), as amended by Council Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ 2003 L 243, p.
63), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1700/2003 av den 22 september 2003 (EUT L 243, s.
1), ‘it is standard practice, both in Member States and in international organisations, to make archives available to the public after a number of years has passed’.
1) uttalas att ”[d]et är allmän praxis, både i medlemsstaterna och i internationella organisationer, att göra arkiv tillgängliga för allmänheten efter ett antal år”.
In the present case, the applicant describes the 30-year period of confidentiality as excessive; he considers it imprecise insofar as the starting point is not expressly laid down in Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure; and, in fine, he maintains that it ‘reduces his right of access to nothing’.
I det föreliggande fallet anser sökanden att den period om 30 år under vilken handlingarna är konfidentiella är för lång och att den är otydligt definierad, eftersom den tidpunkt när perioden börjar löpa inte är uttryckligen bestämd i artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning.
However, it must be pointed out, first, that the 30-year period corresponds exactly to that laid down in Article 1 of Regulation No 354/83, the expiry of which enables, in principle, anyone who has so requested to gain access to the historical archives of the Community institutions.
Förstainstansrätten påpekar för det första att den ovannämnda fristen om 30 år exakt motsvarar den i artikel 1 i förordning nr 354/83 föreskrivna fristen. Efter det att sistnämnda frist har löpt ut har envar i princip rätt till tillgång till gemenskapsinstitutionernas historiska arkiv.
12), the European Investment Bank also set a period of 30 years as the time-limit for opening its historical archives to the public.
12) en frist om 30 år innan bankens historiska arkiv öppnas för allmänheten.
In addition, Article 4(7) of Regulation No 1049/2001 states that the exceptions to the right of access as laid down in Article 4(1) to (3) apply for a maximum period of 30 years.
I artikel 4.7 i förordning nr 1049/2001 stadgas att undantagen från rätten till tillgång till handlingar i punkterna 1–3 i samma artikel får gälla i högst 30 år.
However, the exceptions relating to the protection of privacy (Article 4(1)(b)) or of commercial interests (the first indent of Article 4(2)) and the specific provisions relating to sensitive documents (Article 9) may, if necessary, apply for longer .
För handlingar som omfattas av undantagen gällande privatliv (artikel 4.1 b) eller affärsintressen (artikel 4.2 första strecksatsen) och för känsliga handlingar får undantagen emellertid fortsätta att gälla även efter denna period, om det är nödvändigt.
Furthermore, although it is undoubtedly common ground that Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure does not mention at what point that 30-year period begins, that mere omission cannot, of itself, render the provision contested by the applicant unlawful.
Det är utrett att det i artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning inte nämns någon tidpunkt från och med vilken fristen om 30 år börjar löpa. Detta innebär emellertid inte i sig att bestämmelsen är rättsstridig.
In the light of the specific nature of the archives at issue, which cover, inter alia, the activity of a body formed in 1964, which was not dissolved until 1 January 1994, as well as the constant practice referred to above, it must be considered that the 30-year period of confidentiality laid down in the ECB Rules of Procedure adopted in 1998 had, as its starting point — by necessary implication — the date on which the documents were produced .
Med hänsyn till det särskilda slags arkiv som det är fråga om, i vilket bland annat ingår handlingar från en organisation som bildades år 1964 och som upplöstes först den 1 januari 1994, och ovannämnd allmän praxis, anser förstainstansrätten att den i ECB:s arbetsordning, vilken antogs år 1998, föreskrivna 30-årsperioden, under vilken sekretess skall gälla, underförstått, men med nödvändighet, skall börja löpa från datumet för handlingarnas upprättande.
The date of production is also the date opted for in Regulation No 354/83 as the starting date for the 30-year period of confidentiality laid down therein.
Det är för övrigt detta datum som används i förordning nr 354/83 med avseende på inledningen av den i denna förordning föreskrivna 30-årsperioden under vilken handlingarna skall vara konfidentiella.
Second, it is apparent from the second sentence of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure that the confidentiality rule is not absolute .
Förstainstansrätten konstaterar för det andra att det framgår av artikel 23.3 andra meningen i ECB:s arbetsordning att regeln om sekretess inte är absolut.
That provision is designed to grant the public the right to apply for a reduction of the period of confidentiality, given that there is nothing to prevent rules on the internal organisation of the work of an institution having legal effects vis-à-vis third parties (Netherlands v Council, cited in paragraph 72 above, paragraph 38).
Den ovannämnda bestämmelsen har nämligen till ändamål att ge allmänheten en rätt att ansöka om att den period under vilken handlingar skall vara konfidentiella skall förkortas. Det finns emellertid ingenting som hindrar att bestämmelserna i en institutions interna arbetsordning har rättsverkningar för tredje man (domen i det ovan i punkt 72 nämnda målet Nederländerna mot rådet, punkt 38).
Pursuant to the second sentence of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure, which is intended to be of general application, any person may thus request access to any of the documents held in the archives of the Committee of Governors even before the expiry of a 30-year period.
Envar kan således i enlighet med artikel 23.3 andra meningen i ECB:s arbetsordning, vilken är allmänt tillämplig, ansöka om tillgång till samtliga handlingar i arkivet för Centralbankschefernas kommitté innan 30-årsfristen har löpt ut.
Contrary to the applicant’s allegations concerning lack of judicial protection, the decision of the Governing Council rejecting the application for a reduction of the period of confidentiality is, as in the present case, subject to review by the courts in accordance with the right to effective judicial protection .
I motsats till vad som har påståtts av sökanden är ECB-rådets beslut om avslag på dennes ansökan om att den period under vilken handlingarna är konfidentiella skall förkortas underkastad domstolskontroll, i enlighet med rätten till ett effektivt domstolsskydd.
It is for the court before which the dispute is brought to ascertain whether the Governing Council lawfully exercised the power conferred on it under the second sentence of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure.
Förstainstansrätten skall kontrollera huruvida ECB-rådet lagligen har utövat sin behörighet enligt artikel 23.3 andra meningen i ECB:s arbetsordning.
It follows from all of the foregoing that the plea of illegality in respect of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure based on the alleged infringement ‘of the applicant’s right of access to the documents of the ECB and of the fundamental principle of transparency’ must be rejected.
Av vad som anförts ovan följer att invändningen om rättsstridighet avseende artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning, på grund av att den bestämmelsen påstås innebära ett åsidosättande av ”sökandens rätt till tillgång till handlingar och av den grundläggande principen om öppenhet”, skall ogillas.
— The plea alleging the illegality of Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure on grounds of misuse of powers
— Grunden att artikel 23.3 i ECB:s arbetsordning är rättsstridig på grund av att den bestämmelsen har sin grund i maktmissbruk
In support of his application for annulment, the applicant claims that the ECB misused its powers both objectively and subjectively.
Sökanden har till stöd för sitt yrkande om ogiltigförklaring påstått att ECB har gjort sig skyldig till maktmissbruk, vilket kännetecknas av såväl objektiva som subjektiva omständigheter.