natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the fourth recital in the preamble to the First Code, its objective was to introduce a scheme under which specific aid could be granted to the steel industry in limited cases, the application to the steel industry of general and regional aid schemes remaining subject to review by the Commission pursuant to Article 67 CS and Art -icles 87 EC and 88 EC. 13
I enlighet med fjärde skälet i detta första regelverk var dess syfte att införa ett system som tillät att särskilt stöd beviljades till stålindustrin i ett begränsat antal angivna fall, eftersom allmänna och regionala stödordningars tillämpning på stålindustrin dock fortfarande var underkastade kommissionens kontroll på grundval av artikel 67 KS samt artiklarna 87 EG och 88 EG. 13
14 — Commission Decision No 2320/81/ECSC of 7 August 1981 establishing Community rules for aids to the steel industry (OJ 1981 L 228, p.
14 — Kommissionens beslut nr 2320/81/EKSG av den 7 augusti 1981 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin (EGT L 228, s.
14), as amended by Commission Decision No 1018/85/ECSC of 19 April 1985 (OJ 1985 L 110, p.
14), i dess lydelse enligt kommissionens beslut nr 1018/85/EKSG av den 19 april 1985 (EGT L 110, s.
5, ‘the Second Code’).
5) (nedan kallat andra regelverket).
15 — See Article 1(1) of the Second Code.
15 — Se artikel 1.1 i andra regelverket.
12 — Commission Decision 257/80/ECSC of 1 February 1980 establishing Community rules for specific aids to the steel industry (OJ 1980 L 29, p.
12 — Kommissionens beslut nr 257/80/EKSG av den 1 februari 1980 om gemenskapsregler för särskilt stöd till stålindustrin (EGT L 29, s.
5, ‘the First Code’).
5) (nedan kallat första regelverket).
16 — Commission Decision No 3484/85/ECSC of 27 November 1985 establishing Community rules for aid to the steel industry (OJ 1985 L 340, p.
16 — Kommissionens beslut nr 3484/85/EKSG av den 27 november 1985 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin (EGT L 340, s. 1) (nedan kallat tredje regelverket).
13 — See also Article 1 of the First Code.
13 — Se även artikel 1 i första regelverket.
COMMISSION v SALZGITTER whatsoever may be deemed Community aid and therefore compatible with the orderly functioning of the common market only if it satisfies the provisions of Articles 2 to 5’. 17
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER medel … oavsett form betraktas som gemenskapsstöd och därmed förenligt med en väl fungerande gemensam marknad endast om det uppfyller kraven i artiklarna 2–5[ 17]”.
Commission is to determine whether those transfers involve aid elements and, if so, is to examine whether they are compatible with the common market under the provisions of Articles 2 to 5 of the Third Code.
stålföretag. Kommissionen skall avgöra om dessa åtgärder innefattar stödinslag och i förekommande fall bedöma huruvida de är förenliga med bestämmelserna i artiklarna 2–5 i detta tredje regelverk.
Article 6(1) of that code reads as follows:
Artikel 6.1 i ovannämnda regelverk har följande lydelse:
On the expiry of the Third Code on 31 December 1988, the Fourth and then the Fifth Steel Aid Codes entered into force. 18
När ovannämnda tredje regelverk den 31 december 1988 upphörde att gälla, trädde fjärde och därefter femte regelverket för stöd till stålindustrin i kraft. 18
It shall likewise be informed of plans to grant aid to the steel industry under schemes on which it has already taken a decision under the EEC Treaty …’
Det föreskrivs i dessa regelverk identiska handläggningsregler vad avser anmälan av de finansiella stödåtgärder som medlemsstaterna avser att vidta till förmån för företag inom stålindustrin.
They lay down identical procedural rules with regard to the notification of financial operations which the Member States intend to carry out for the benefit of steel undertakings.
Kommissionen skall även hållas underrättad om planer på att bevilja stöd till stålindustrin enligt program som kommissionen redan har fattat beslut om enligt EEG-fördraget …”
The steel aid code applicable when the Commission initiated proceedings was the sixth and last in the series.
Det regelverk för stöd till stålindustrin som var tillämpligt när kommissionen inledde förfarandet är det sjätte och det sista i raden av regelverk.
It was established by Commission Decision No 2496/96/ECSC.
Det infördes genom kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG 19.
19That code applied from 1 January 1997 to 22 July 2002.
Nämnda regelverk var tillämpligt från och med den 1 januari 1997 till och med den 22 juli 2002.
Under Article 6(2) of the Third Code, the Commission is also to be informed of any plans for transfers of State resources by Member States, regional or local authorities or other bodies to steel undertakings in the form of acquisitions of shareholdings or provisions of capital or similar financing. The
Enligt artikel 6.2 i tredje regelverket skall kommissionen likaså underrättas om medlemsstaters eller regionala eller lokala myndigheters eller andra organs alla planer på finansiella åtgärder (som exempelvis aktieköp, kapitaltillskott eller liknande åtgärder) genom att för detta ändamål använda statliga medel till förmån för
18 — Commission Decision No 322/89/ECSC of 1 February 1989 establishing Community rules for aid to the steel industry (OJ 1989 L 38, p.
18 — Kommissionens beslut nr 322/89/EKSG av den 1 februari 1989 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin (EGT L 38, s.
8, ‘the Fourth Code’) and Commission Decision No 3855/91/ECSC of 27 November 1991 establishing Community rules for aid to the steel industry (OJ 1991 L 362, p.
8) (nedan kallat fjärde regelverket) och kommissionens beslut nr 3855/91/EKSG av den 27 november 1991 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin (EGT L 362, s.
57, ‘the Fifth Code’).
57) (nedan kallat femte regelverket).
19 — Commission Decision No 2496/96/ECSC of 18 December 1996 establishing Community rules for State aid to the steel industry (OJ 1996 L 338, p.
19 — Kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG av den 18 december 1996 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin (EGT L 338, s.
42, ‘the Sixth Code’).
42) (nedan kallat sjätte regelverket).
Article 1 of the Sixth Code, which bears the heading ‘[p]rinciples’, provides as follows: compatibility with the common market.
I artikel 1 i sjätte regelverket, med rubriken ”Principer”, anges följande: på att överföra statliga medel till stålindustriföretag anmälas till kommissionen, som skall avgöra om de är förenliga med den gemensamma marknaden.
Under the first subparagraph of Article 6(4) of the Sixth Code, the planned measures may be put into effect only with the approval of and subject to any conditions laid down by the Commission.
Enligt artikel 6.4 första stycket i sjätte regelverket får de planerade åtgärderna endast vidtas med kommissionens godkännande och på de villkor som kommissionen anger.
Aid to the steel industry, whether specific or non-specific, financed by Member States or their regional or local authorities or through State resources in any form whatsoever may be deemed Community aid and therefore compatible with the orderly functioning of the common market only if it satisfies the provisions of Articles 2 to 5. [ 20]
Stöd till stålindustrin, vare sig det är selektivt eller generellt, som finansierats av medlemsstaterna eller deras regionala eller lokala myndigheter eller genom statliga medel får oavsett form betraktas som gemenskapsstöd och därmed förenligt med en väl fungerande gemensam marknad endast om det uppfyller kraven i artiklarna 2 till 5[ 20].
Aid falling within the terms of this Decision may be granted only after the procedures laid down in Article 6 have been followed and shall not be payable after 22 July 2002.’
Stöd som omfattas av bestämmelserna i detta beslut får beviljas endast efter det att de förfaranden som föreskrivs i artikel 6 har tillämpats och får inte betalas ut efter den 22 juli 2002.”
Article 6(5) of the Sixth Code provides that if, after a preliminary investigation, the Commission considers that a financial measure may represent State aid or doubts whether a certain aid is compatible with the provisions of the Code, it is to inform the Member State concerned and give notice to the interested parties and other Member States to submit their comments.
I artikel 6.5 i sjätte regelverket föreskrivs att om kommissionen efter en inledande undersökning anser att en viss finansiell åtgärd kan utgöra statligt stöd eller betvivlar att stödet är förenligt med bestämmelserna i regelverket, skall den underrätta de berörda medlemsstaterna och uppmana berörda parter och övriga medlemsstater att inkomma med synpunkter.
If, after having received the comments and after having given the Member State concerned the opportunity to respond, the Commission finds that the measure in question is an aid incompatible with the provisions of the Code, it is to take a decision not later than three months after receiving the information needed to assess the proposed measure.
Om kommissionen efter att ha mottagit synpunkterna och efter att ha gett den berörda medlemsstaten tillfälle att yttra sig över dem, finner att åtgärden i fråga är ett stöd som är oförenligt med bestämmelserna i regelverket, skall den fatta ett beslut högst tre månader efter det att den har mottagit den information som krävs för att den skall kunna bedöma det ifrågavarande stödet.
Article 88 of the Treaty is to apply in the event of a Member State’s failing to comply with that decision.
Om en medlemsstat inte följer ett sådant beslut skall bestämmelserna i artikel 88 EG tillämpas.
Under Article 6 of that code, entitled ‘[p]rocedure’, any plans to grant aid of the types referred to in Articles 2 to 5 of that code and any plans for transfers of State resources to steel undertakings must be notified to the Commission, which is to determine their
Enligt artikel 6 i ovannämnda regelverk, med rubriken ”Förfarande”, skall alla planer att bevilja stöd av de slag som avses i artiklarna 2–5 i samma regelverk och alla planer
20 — Articles 2 to 5 of that code set out the conditions governing the grant of aid for research and development, aid for environmental protection, aid for closures of steel plants and aid provided for under general regional aid schemes to undertakings located in Greece, respectively.
20 — I artiklarna 2–5 i detta regelverk anges respektive villkor för att bevilja stöd till forskning och utveckling, stöd till miljöskyddsåtgärder, stöd till nedläggning av stålverk samt regionalt stöd enligt allmänna stödordningar till förmån för företag i Grekland.
Since the expiry of the ECSC Treaty on 23 July 2002, the assessment of aid granted to both coal undertakings and steel undertakings has fallen within the scope of the EC Treaty.
Efter det att EKSG-fördraget upphörde att gälla den 23 juli 2002 omfattas bedömningen av stöd som beviljas kol- och stålföretag av bestämmelserna i EG-fördraget.
II — Facts giving rise to the dispute and steel sector.
II — Bakgrund till tvisten som för
Salzgitter is a steel undertaking which falls within the scope of the ECSC Treaty. 21
Salzgitter är ett stålföretag omfattas av tillämpningsområdet EKSG-fördraget. 21
A — The tax measures established by the ZRFG
A — De skattebestämmelser som föreskrevs i ZRFG och avsättningar till obeskattade reserver för investeringar som gjorts i de företagsanläggningar som var belägna i Zonenrandgebiet.
In Germany, the ZRFG was adopted on 5 August 1971.
I Tyskland 5 augusti 1971.
That law was approved, along with subsequent amendments to it, by the Commission, following assessment of the measures provided for it in the light of Art -icles 87 EC and 88 EC.
Denna lag godkändes, liksom senare ändringar av denna, av kommissionen efter det att den undersökt de bestämmelser som föreskrevs i lagen mot bakgrund av artiklarna 87 EG och 88 EG.
22 That law applied to all sectors of the economy.
22 Ovannämnda lag var tillämplig på alla ekonomiska områden.
It was therefore a general scheme of aid not specific to the coal
ZRFG upphörde att gälla år 1995.
21 — In accordance with Article 80 CS, undertakings which fall within the competence of the Community are those which are engaged in production in the coal or the steel industry.
21 — Enligt artikel 80 KS är de företag som omfattas av gemenskapens behörighet sådana företag som bedriver produktionsverksamhet inom kol- och stålsektorn.
In this case, Salzgitter manufactures products listed in Annex I to the ECSC Treaty.
I förevarande mål tillverkar Salzgitter sådana produkter som avses i bilaga I till EKSG-fördraget.
Paragraph 3 of the ZRFG applied without distinction to all sectors of activity, all types of investments in real or moveable property, and to all undertakings regardless of size, sector of activity or seat.
3 § ZRFG var tillämplig utan åtskillnad på alla branscher, på alla slags investeringar, oavsett om det var fråga om lös eller fast egendom, och på alla företag, oavsett företagets storlek eller verksamhet eller var det hade sitt säte.
None the less, a necessary condition for benefiting from the measures provided for in Paragraph 3 of the ZRFG was that the establishments in which the investments were made must be situated in the Zonenrandgebiet.
Ett nödvändigt villkor för att kunna dra fördel av de åtgärder som föreskrevs i denna bestämmelse var dock att de anläggningar i vilka investeringarna gjordes var belägna i Zonenrandgebiet.
In accordance with Articles 2 and 3 of the contested decision, the Commission ordered the Federal Republic of Germany to recover that aid from Salzgitter.
Enligt artiklarna 2 och 3 i beslutet förpliktade kommissionen Förbundsrepubliken Tyskland att återkräva det ovannämnda stödet från Salzgitter.
III — Procedure before the Court of First Instance and the judgment under appeal
III — Förfarandet vid förstainstansrätten och den överklagade domen
After having observed from a reading of the annual accounts of Preussag Stahl AG, one of the companies of the current Salzgitter group, that the company had been subsidised repeatedly between 1986 and 1995 on the basis of Paragraph 3 of the ZRFG, by letter dated 3 March 1999, the Commission informed the Federal Republic of Germany of its decision to initiate the procedure under Article 6(5) of the Sixth Code in respect of the subsidies authorised and granted by Germany to Salzgitter. 23
Efter att i Preussag Stahl AG:s årsredovisningar ha upptäckt att bolaget i fråga – ett av bolagen i den nuvarande koncernen Salzgitter – under åren 1986–1995 hade beviljats flera stöd på grundval av 3 § ZFRG, underrättade kommissionen, genom skrivelse av den 3 mars 1999, Förbundsrepubliken Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 6.5 i sjätte regelverket avseende det stöd som denna medlemsstat hade beviljat och utbetalat till Salzgitter. 23
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 21 September 2000, Salzgitter brought an action for the annulment of the contested decision.
Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 21 september 2000 väckte Salzgitter talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet.
By order of 29 March 2001 of the President of the Fourth Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance, 24the Federal Republic of Germany was granted leave to intervene in support of the form of order sought by Salzgitter.
Genom beslut av den 29 mars 2001 av ordföranden på förstainstansrättens fjärde avdelning i utökad sammansättning 24tilläts Förbundsrepubliken Tyskland att intervenera till stöd för Salzgitters yrkanden.
On 28 June 2000, the Commission adopted the contested decision on the basis of Article 4(c) CS and the Sixth Code.
Den 28 juni 2000 antog kommissionen det omtvistade beslutet på grundval av artikel 4 c KS och sjätte regelverket.
In support of its application, the recipient undertaking relied on eight pleas in law.
Till stöd för sin talan om ogiltigförklaring åberopade det stödmottagande företaget åtta grunder.
The Court of First Instance examined the first, second, third and seventh pleas before partially annulling the contested decision.
Förstainstansrätten prövade den första, den andra, den tredje och den sjunde grunden innan den delvis ogiltigförklarade det omtvistade beslutet.
By its first plea, Salzgitter accused the Commission of having wrongly found the
Som första grund kritiserade Salzgitter kommissionen för att den felaktigt hade
In Article 1 of the contested decision, the Commission found that the aid granted to Salzgitter, pursuant to Paragraph 3 of the ZRFG, in the form of special depreciation allowances and taxfree reserves in respect of eligible bases of DEM 484 million and DEM 367 million respectively, constituted State aid which was incompatible with the common market.
Kommissionen fastslog i artikel 1 i beslutet att det stöd som i enlighet med 3 § ZRFG hade beviljats Salzgitter i form av extraordinära avskrivningar och skattefria reserver för ett bidragsberättigande underlag till ett belopp av 484 miljoner DEM respektive 367 miljoner DEM utgjorde statligt stöd som var oförenligt med den gemensamma marknaden.
COMMISSION v SALZGITTER special depreciation allowances and taxfree reserves provided for in Paragraph 3 of the ZRFG to be State aid.
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER betecknat de extraordinära avskrivningarna och avsättningarna till obeskattade reserver, vilka föreskrevs i 3 § ZRFG, som statligt stöd.
The Court of First Instance rejected that plea on the ground that the aid at issue was indeed State aid within the meaning of Article 4(c) CS.
Förstainstansrätten fann att talan inte kunde bifallas på denna grund, utan ansåg att det ifrågavarande stödet faktiskt utgjorde statligt stöd, i den mening som avses i artikel 4 c KS.
In paragraph 117 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held that the Commission was entitled to find that Article 4(c) CS applied and that Article 67 CS did not, and, in paragraph 118 of the judgment under appeal, it rejected the second plea.
Förstainstansrätten fann i punkt 117 i den överklagade domen att det var korrekt av kommissionen att i det omtvistade beslutet anse att artikel 4 c KS var tillämplig, och inte artikel 67 KS. I punkt 118 i den överklagade domen fann förstainstansrätten att talan inte kunde bifallas på den andra grunden.
By its third plea, Salzgitter accused the Commission of not considering on its own initiative, under Article 95 CS, whether the aid at issue could be declared compatible with the common market.
Som tredje grund kritiserade Salzgitter kommissionen för att den inte, i den mening som avses i artikel 95 KS, ex officio hade undersökt huruvida det ifrågavarande stödet kunde anses vara förenligt med den gemensamma marknaden.
The Court of First Instance rejected that plea, on the ground, set out in paragraphs 136 to 147 of the judgment under appeal that the Commission had not committed a manifest error of assessment when examining whether Article 95 CS was applicable.
Förstainstansrätten fann att talan inte kunde bifallas på denna grund och ansåg, i punkterna 136–147 i den överklagade domen, att kommissionen inte hade gjort en uppenbart oriktig bedömning när den undersökt huruvida artikel 95 KS var tillämplig.
By its second plea, Salzgitter accused the Commission of having committed an error in the interpretation of Article 4(c) CS and Article 67 CS and, in particular, in the assessment of their scope.
Som andra grund kritiserade Salzgitter kommissionen för att den gjort en felaktig tolkning av artiklarna 4 c KS och 67 KS och särskilt en felaktig bedömning av deras tillämpningsområde.
The Court of First Instance rejected that plea for the reasons set out in paragraphs 103 to 118 of the judgment under appeal.
Förstainstansrätten ansåg att talan inte kunde bifallas på denna grund med den motivering som angavs i punkterna 103–118 i den överklagade domen.
After having defined the scope of each of those provisions, on the basis of the caselaw of the Court of Justice, the Court of First Instance pointed out that Article 4(c) CS and Article 67 CS cover two distinct areas, with the latter not covering State aid.
Sedan förstainstansrätten på grundval av domstolens rättspraxis påpekat räckvidden av var och en av dessa två bestämmelser erinrade den om att artiklarna 4 c KS och 67 KS avser två olika områden, eftersom artikel 67 KS inte rör statligt stöd.
By its fourth and fifth pleas, Salzgitter accused the Commission of having committed errors of assessment in the classification of certain investment plans.
Som fjärde och femte grund kritiserade Salzgitter kommissionen för att den gjort en felaktig bedömning vad beträffar hur vissa investeringsprojekt betecknades.
In the sixth plea, Salzgitter submitted that the Commission had also committed an error of assessment in the definition of the decisive discount rate.
Som sjätte grund hävdade Salzgitter att kommissionen likaså gjort en felaktig bedömning vid fastställandet av den avgörande diskonteringsräntan.
The Court of First Instance did not examine those pleas.
Förstainstansrätten prövade inte dessa grunder.
By its seventh plea, Salzgitter considered that the Commission had breached the principle of legal certainty by ordering the Federal Republic of Germany to recover the
Som sjunde grund ansåg Salzgitter att kommissionen hade åsidosatt rättssäkerhetsprincipen genom att förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att återkräva det stöd som fastställts vara oförenligt med den
In paragraphs 112 to 115 of the judgment under appeal, the Court of First Instance then stated that the uncertainties surrounding the developments in the Commission’s decisionmaking practice did not change that fact.
Förstainstansrätten påpekade därefter, i punkterna 112–115 i den överklagade domen, att den ovisshet som utvecklingen av kommissionens beslutspraxis är förenad med inte ändrade detta förhållande.
It points out, in particular, in paragraph 115 of the judgment under appeal, that, although, from the Second Code onwards, the codes refer to ‘all aids to the steel industry, whether specific or non-specific’, that clarification merely serves to restore to Article 4(c) CS its original scope, since that article does not draw any distinction between the types of aid covered by the prohibition in it.
Förstainstansrätten angav i punkt 115 i den överklagade domen särskilt att regelverken från och med andra regelverket visserligen avser stöd till stålindustrin, vare sig det är selektivt eller generellt, men denna precisering har endast till syfte att återge artikel 4 c KS dess ursprungliga innebörd, eftersom det i denna artikel inte görs någon distinktion mellan de olika typer av stöd som omfattas av förbudet i artikeln.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P characterised by the following elements of uncertainty and lack of clarity, which are attributable to the Commission:
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P
— the implicit nature of the partial — and, therefore, insufficiently clear — withdrawal of the nonobjection in the Commission’s decision of 4 August 1971 “Commission’s 1971 decision”;
… kännetecknades … av följande inslag av ovisshet och brist på klarhet, vilka berodde på kommissionen:
— ambiguity as to the scope of the partial withdrawal of the aforementioned nonobjection regarding the question whether the subsequent application of Paragraph 3 of the ZRFG had to be notified as “plans” for the purposes of Article 6 of the Third … Code’.
— Det underförstådda – och följaktligen inte tillräckligt klara – upphävandet av delar av kommissionens beslut [av den 4 augusti 1971; nedan kallat kommissionens beslut från år 1971] att inte göra några invändningar.
aid declared incompatible with the common market.
gemensamma marknaden.
First of all, in paragraph 161 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held that the lack of a limitation period or the failure by the Federal Republic of Germany to give prior notification of the aid measures in question did not exclude a breach, by the Commission, of the principle of legal certainty.
Förstainstansrätten fann, i punkt 161 i den överklagade domen, för det första att det inte kunde uteslutas att kommissionen hade åsidosatt rättssäkerhetsprincipen, varken av det skälet att det inte uppställts någon preskriptionstid eller av det förhållandet att det ifrågavarande stödet inte anmälts på förhand.