natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since it was in doubt as to the correct interpretation of the Community law applying in this area, the Conseil d'État decided to stay proceedings and refer two questions to the Court for a preliminary ruling.
Conseil d'Etat var osäkert på hur gemenskapsrätten skulle tolkas och beslutade att ställa tolkningsfrågor till domstolen.
By its first question, the national court seeks to ascertain to what extent the medical training required by Article 23(2) of Directive 93/16 may consist of training completed in a third country.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i i vilken mån den medicinska utbildning som krävs enligt artikel 23.2 i direktiv 93/16 kan utgöras av en utbildning som har erhållits i ett tredje land.
Directive 93/16 does not specify either expressly or by implication the extent to which the medical training required by Article 23(2) may comprise training received in a third country.
I direktiv 93/16 anges inte vare sig uttryckligen eller underförstått i vilken mån den medicinska utbildning som krävs enligt artikel 23.2 i direktivet kan innefatta en utbildning som har erhållits i ett tredje land.
That is because for the purposes of the recognition of diplomas under Directive 93/16 the award of a doctor's diploma depends not on where the training has been provided but on whether it complies with the qualitative and quantitative training requirements laid down by Directive 93/16.
Detta beror på an det som enligt den ordning för erkännande av utbildningsbevis som fastställts i direktiv 93/16 är viktigt när det är fråga om att fastställa huruvida ett utbildningsbevis för medicin skall beviljas, inte är att veta var denna utbildning har genomförts, utan om den motsvarar de kvalitativa och kvantitativa krav som uppställs i direktiv 93/16.
Consequently, provided that the competent authority in the Member State awarding the diploma is in a position to validate medical training received in a third country and to conclude on that basis that the training duly complies with the training requirements laid down by Directive 93/16, that training may be taken into account in deciding whether to award a doctor's diploma.
Även om det i direktiv 93/16 föreskrivs en viss harmonisering i såväl kvalitativt som kvantitativt hänseende av den medicinska utbildningen vid alla institutioner i medlemsstaterna som tillhandahåller en sådan
By its second question, the national court seeks to ascertain to what extent the authorities of a host Member State are bound by a certificate, issued in accordance with Article 9(5) of Directive 93/16, which states that the diploma concerned is treated as one of the qualifications or designations set out in Article 3, 5 or 7 of the directive and was awarded following training in accordance with the provisions of Title III thereof.
utbildning, avses emellertid inte i direktivet en sådan fullständig harmonisering att det inte är nödvändigt med någon kontroll av den erhållna utbildningen då byte av institution sker under utbildningen.
Since the aim of the Community system for the recognition of diplomas, certificates and other evidence of medical qualifications, as described in paragraphs 30 to 34 of this judgment, is that qualifications should be given automatic and unconditional recognition, the system would be seriously jeopardised if it were open to Member States at their discretion to question the merits of a decision taken by the competent institution of another Member State to award the diploma.
Under förutsättning att den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdar utbildningsbeviset kan godkänna en medicinsk utbildning som har erhållits i ett tredje land och därmed anse att denna utbildning med giltig verkan uppfyller de utbildningsvillkor som uppställs i direktiv 93/16, kan nämnda utbildning beaktas vid bedömningen av huruvida ett utbildningsbevis i medicin skall utfärdas.
If the diploma does not conform with the designations listed in Article 3, 5 or 7 of Directive 93/16 for the Member State which awarded it, that Member State may issue a certificate stating that the diploma in question was none the less awarded following training in accordance with the requirements of Directive 93/16.
Detta innebär att det inte a priori är uteslutet att den del av den medicinska utbildningen som erhållits i ett tredje land kan uppgå till, såsom i målet vid den nationella domstolen, ungefär 85 procent av den sammanlagda utbildningstid som krävs, om det villkor som nämns i föregående punkt är uppfyllt.
Second, Article 22 of Directive 93/16 allows the host Member State, in the event of justified doubts, to require from the competent institution of the Member State which awarded the diploma confirmation of the authenticity of the diploma, and also confirmation of the fact that the person concerned has fulfilled all the requisite training requirements.
Det utbildningsbevis som är i fråga i målet vid den nationella domstolen är inte ett utbildningsbevis som har erhållits i ett tredje land, utan ett utbildningsbevis som har utfärdats av ett universitet i en medlemsstat enligt de bestämmelser som tillämpas i denna.
The authorities of the host Member State are bound by a certificate, issued in accordance with Article 9(5) of Directive 93/16, which states that the relevant diploma is treated as one of the qualifications or designations set out in Article 3, 5 or 7 of the directive and was awarded following training in accordance with the provisions of Title III thereof.
Ursprungsmedlemsstaten kan, om utbildningsbeviset i fråga inte motsvarar den kompetens eller de benämningar som för den medlemsstaten anges i artikel 3,5 eller 7 i direktiv 93/16, utfärda ett intyg i vilket det anges att utbildningsbeviset i fråga ändå avser en utbildning som uppfyller de krav som uppställs i direktiv 93/16.
In the event of new factors coming to light which give rise to serious doubts as to the authenticity of the diploma submitted to them or as to whether it complies with the applicable rules, it is permissible for them to reopen the matter of verification with the authorities of the Member State awarding the relevant diploma. '
För det andra är det enligt artikel 22 i direktiv 93/16 tillåtet för värdmedlemsstaten att i tveksamma fall kräva av den behöriga institutionen i den medlemsstat som utfärdat utbildningsbeviset att den styrker äktheten av utbildningsbeviset samt intygar att personen i fråga har uppfyllt utbildningsvillkoren.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 June 2002.
I båda dessa fall är myndigheterna i värdmedlemsstaten i princip bundna av ett sådant intyg eller ett sådant intygande.
Artide 23(2) of Council Directive 93/16/EEC is to be interpreted as referring solely to instruction given in, or under the supervision of, a university in a Member State.
Artikel 23.2 i rådets direktiv 93/16/EEG skall tolkas så, att det endast är utbildning som givits vid eller under tillsyn av ett universitet i en medlemsstat som åsyftas.
The authorities of a Member State, asked to recognise a diploma, certificate or other evidence of formal qualifications listed in Articles 3, 5 or 7 of Directive 93/16, are in principle bound by a statement from the competent authorities of the issuing Member State that such a document is a qualification listed in the relevant article and was awarded following training in accordance with the relevant provisions of Title III of that Directive.
Myndigheterna i en medlemsstat, som har att avgöra om ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis som uppräknas i artiklarna 3, 5 eller 7 i direktiv 93/16 skall erkännas, är i princip bundna av ett intyg från den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdat behörighetsbeviset att denna handling utgör ett sådant behörighetsbevis som finns uppräknat i den relevanta artikeln och att det utfärdats efter en utbildning som genomgåtts i enlighet med de relevanta bestämmelserna i avdelning III i detta direktiv.
However, where such a statement - which may be requested only in the circumstances set out in Article 9(5) or 22 of that Directive - is equivocal, they may examine the qualification in order to ascertain its status in the light of the Directive.
När ett sådant intyg, vilket endast får begäras under de omständigheter som anges i artikel 9.5 eller artikel 22 i detta direktiv, emellertid är tvetydigt kan de nationella myndigheterna undersöka behörighetsbeviset för att fastställa dess ställning mot bakgrund av direktivet.
Where a Community national holding a medical qualification which has been awarded in a Member State and is listed in Directive 93/16, but does not attest to training acquired entirely in accordance with Article 23 thereof, applies for authorisation to practise medicine in another Member State, the competent authorities of the latter must take into consideration all the diplomas, certificates, other evidence of formal qualifications and relevant experience of the person concerned, by comparing the knowledge and abilities thereby evidenced with those required by the national rules, and may not refuse authorisation unless they fall short of those requirements and the applicant cannot show that he has acquired the knowledge and abilities not attested to.'
När en gemenskapsmedborgare som innehar ett examensbevis för läkare, vilket har utfärdats i en medlemsstat och finns uppräknat i direktiv 93/16, men vilket inte intygar en sådan utbildning som förvärvats helt i enlighet med artikel 23 i direktivet, ansöker om tillstånd att utöva läkaryrket i en annan medlemsstat, måste den behöriga myndigheten i den senare staten beakta samtliga examensbevis, intyg, andra behörighetsbevis samt relevanta erfarenheter som den berörda personen har genom att jämföra de kunskaper och kvalifikationer som där intygas med dem som krävs enligt den nationella lagstiftningen, och de får inte vägra sökanden tillstånd annat än om dessa krav inte uppfylls och sökanden inte kan bevisa att han har förvärvat de kunskaper och kvalifikationer som inte har intygats.
Preliminary ruling (Social security — Old-age pensions —Recalculation —Recovery of sums paid though not due — Limitation —Law applicable — Detailed procedural rules —Concept) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Social trygghet — Förmåner vid ålderdom — Omräkning —Återkrav av belopp som utbetalats utan grund — Preskription — Tillämplig rätt — Förfarandebestämmelser — Begrepp"
By order of 24 January 2002the Tribunale Ordinario di Roma (Rome District Court) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971, and Regulation (EEC) No 574/72.
Tribunale ordinario di Roma har, genom beslut av den 24 januari 2002, till domstolen ställt tre frågor om tolkningen av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971, och av rådets förordning (EEG) nr 574/72 av den 21 mars 1972.
Those questions were raised in proceedings between Mr Pasquini and the Istituto Nazionale della Previdenza Sociale (National Institute of Social Insurance, 'the INPS'), concerning a decision taken by the INPS requiring Mr Pasquini to repay amounts paid though not due by way of an old-age pension.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Sante Pasquini och Istituto nazionale della previdenza sociale (det nationella institutet för social trygghet, nedan kallat INPS) avseende ett beslut av INPS att återkräva ålderspensionsbelopp som Pasquini uppburit, utan grund.
Mr Pasquini worked in turn in Italy (140 weeks), France (336 weeks) and Luxembourg (1 256 weeks).
Sante Pasquini arbetade i tur och ordning i Italien (140 veckor), Frankrike (336 veckor) och Luxemburg (1 256 veckor).
In response to a request submitted on 5 February 1987 Mr Pasquini obtained from the INPS a retirement pension pro rata as from 1 March 1987.
Efter en begäran som inlämnades den 5 februari 1987 beviljade INPS genom beslut av den 20 oktober 1987 Sante Pasquini en proportionell ålderspension från den 1 mars 1987.
Additions were made to the amount of that pension to bring it up to the level of the minimum pension referred to in Article 8 of Law No 153/69, namely, ITL 397 400 a month, given that at that time Mr Pasquini was receiving neither a French nor a Luxembourg pension.
Detta pensionsbelopp höjdes för att det skulle nå nivån för minimipension enligt artikel 8 i lag nr 153/69, det vill säga 397 400 ITL per månad, eftersom Sante Pasquini vid denna tidpunkt varken uppbar fransk eller luxemburgsk pension.
The payment decision stated that, pursuant to the above-mentioned provision, the pension as supplemented in order to bring it up to the level of the minimum pension would be recalculated, and therefore reduced, if another pension payable by a foreign body were to be awarded.
Av beslutet om utbetalning framkom att pensionen som höjts för att uppnå beloppet för minimipension skulle komma att omräknas och följaktligen sänkas, med tillämpning av ovannämnda bestämmelse, om en annan pension, vilken utbetalas av ett utländskt organ, beviljades.
On 26 July 1988 the INPS notified to Mr Pasquini a second decision recalculating his Italian pension as from 1 March 1987 because of the award to him on that date of a pro rata French pension.
Den 26 juli 1988 meddelade INPS Sante Pasquini ett andra beslut, i vilket fastställdes en omräkning av hans italienska pension med verkan från den 1 mars 1987, med anledning av beviljandet samma dag av en fransk proportionell pension.
That decision reduced the Italian pension to the monthly sum of ITL 259 150.
Genom detta beslut sänktes den italienska pensionen till ett månatligt belopp av 259 150 ITL.
By a third decision adopted on 30 March 2000, the INPS once again recalculated the applicant's Italian pension as from 1 March 1987 and reduced its amount as from 1 July 1988, the date on which his Luxembourg pension began, from ITL 287 750 to ITL 7 500 a month.
I ett tredje beslut av den 30 mars 2000 omräknade INPS återigen den berörda personens italienska pension med verkan från den 1 mars 1987 och sänkte pensionsbeloppet med verkan från den 1 juli 1988, det datum då den luxemburgska pensionen började betalas ut, från 287 750 ITL till 7 500 ITL per månad.
That third decision provided for the recovery of overpayments in the amount of ITL 56 160 950 (EUR 29 005) in respect of the period from 1 March 1987 to 30 April 2000.
I det tredje beslutet föreskrevs att återkraven avseende utbetalningar som skett utan grund uppgick till 56 160 950 ITL (29 005 euro), vilket motsvarade perioden från den 1 mars 1987 till den 30 april 2000.
Those were the circumstances in which the Tribunale Ordinario di Roma decided to stay proceedings and refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Tribunale har vid dessa omständigheter beslutat att vilandeförklara målet och har ställt tolkningsfrågor till domstolen.
Consideration of the questions referred
Tolkningsfrågorna
The rules on limitation or on recovery of sums paid though not due must be sought in the national law of the Member State concerned.
Preskription eller återkrav av belopp som utbetalats utan grund regleras av den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning.
Although national law is applicable to a situation arising from the overpayment of a pension supplement by reason of the authorised maximum income's having been exceeded, it must however be stated that, with regard to a situation concerning a worker who has exercised his right to freedom of movement under the Treaty, it is a requirement of Community law that the detailed procedural rules governing that situation should observe the principles of equivalence and effectiveness.
Även om den nationella rätten är tillämplig i situationer där arbetstagare som har utövat sin rätt till fri rörlighet enligt fördraget har uppburit pensionstillägg som utbetalats utan grund med anledning av att det högsta tillåtna inkomstbeloppet överskridits, krävs, enligt gemenskapsrätten, att de förfarandebestämmelser som skall tillämpas i en sådan situation är förenliga med likvärdighets- och effektivitetsprinciperna.
It must be stated that the principle of equivalence must be applied not only with regard to provisions of national law on limitation of actions and recovery of sums paid though not due, but also to all procedural rules governing the treatment of comparable situations, whether administrative orjudicial. judicial.
Denna likvärdighetsprincip skall inte endast tillämpas avseende nationella bestämmelser om preskription och om återkrav av belopp som utbetalats utan grund, utan även avseende samtliga förfarandebestämmelser för likadana situationer, oavsett om bestämmelserna rör administrativa förfaranden eller domstolsförfaranden.
Provisions making it possible to take into account the good faith of the person concerned must thus be applied in an equivalent manner, whether the person is a former migrant worker who has been a member of social security schemes in more than one Member State or a former worker who has been a member of more than one scheme under domestic law.
Bestämmelser om beaktande av den berörda personens goda tro skall således tillämpas på samma sätt, oavsett om den berörda personen är en före detta migrerande arbetstagare som har betalat avgifter till flera medlemsstaters system för social trygghet eller en före detta arbetstagare som har betalat avgifter till flera interna försäkringssystem.
Nevertheless, it is for the court making the reference to establish whether, in that respect, Mr Pasquini's situation is comparable to that of an Italian pensioner.
Det ankommer emellertid på den nationella domstolen att pröva huruvida Sante Pasquinis situation är jämförbar på denna punkt med en italiensk pensionärs situation.
'Since Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employedpersons, to self-employedpersons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, does no more than ensure coordination of provisions of national legislation in the field of social security, it is national law which is applicable to a situation arising out of the payment of sums not due, made to a person in receipt of more than one pension by virtue of his belonging to social security schemes in various Member States, in theform of a pension supplement where the maximum authorised income is exceeded.
"Eftersom rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare etter deras familjer flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 avden 2 december 1996 endast innebär en samordning av de nationella lagstiftningarna om social trygghet, är det nationell rätt som är tillämplig i en situation som uppstått som en följd av att ett pensionstillskott utbetalats, för vilket grund saknas med anledning av att den maximalt tillåtna inkomsten överskridits, till en person som uppbär flera pensioner på grund av att han är ansluten till system för social trygghet i olika medlemsstater.
The two-year timelimit referred to in Articles 94,95,95a and 95b of Regulation No 1408/71 cannot be applied by analogy to such a situation.
Den tvååriga fristen som anges i artiklarna 94, 95, 95a och 95b iförordning nr 1408/71 i ändrad lydelse kan inte tillämpas analogt i en sådan situation.
Those principles apply to all the procedural rules governing the treatment of situations arising out of the exercise of a Community freedom, whether those rules are administrative orjudicial, judicial,
Enligt den principen får inte de förfarandebestämmelser som tillämpas i situationer som uppstått som en följd av utövandet av en gemenskapsfrihet vara mindre
such as the provisions of national law applicable to the limitation of actions and the recovery of sums paid though not due or those requiring the competent institutions to take account of the good faith of the persons concerned or to carry out proper checks of their situation with regard to pensions. '
Den nationella rätten måste även vara förenlig med den gemenskapsrättsliga effektivitetsprincipen, enligt vilken dessa förfarandebestämmelser inte för göra utövandet av de rättigheter som följer av den på gemenskapsrätten grundade situationen praktiskt taget omöjligt eller alltför svårt
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Directive 1999/94/EC —Failure to communicate implementing measures) (Fifth Chamber)
"Fördragsbrott — införlivandeåtgärder" (femte avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 30 April 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to communicate measures transposing into national law the provisions of Directive 1999/94/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 or, at any rate, by not informing it fully thereof, the French Republic has failed to fulfil its obligations under the Directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 30 april 2002 väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/94/EG av den 13 december 1999, genom att inte underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att införliva direktivet med den nationella rätten eller i vart fall genom att inte till fullo underrätta kommissionen om dessa åtgärder.
Orders the French Republic to pay the costs. '
Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General F.G. Jacobs did not delivered his Opinion.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har har inte avgivit förslag till avgörande.
The Court (Fifth Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Domstolen (femte avdelningen) har, efter att ha hört generaladvokaten, beslutat att avgöra målet utan förslag till avgörande.
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive —Article 26(2) -Special scheme for the taxation of travel agents and tour operators — Taxable amount —Margin — Total amount to be paid by the traveller) (Sixth Chamber)
Förhandsavgörande "Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artikel 26.2 — Särskilda regler för resebyråer och researrangörer — Beskattningsunderlag - Marginal — Det totala belopp som skall betalas av den resande" (sjätte avdelningen)
By decision of 13 March 2001 the Court of Appeal of England & Wales, Civil Division, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 26(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977. The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) har, genom beslut av den 13 mars 2001 ställt två frågor om tolkningen av artikel 26.2 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977. Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
First Choice Holidays organises package holidays by combining various component elements which it buys.
First Choice Holidays arrangerar paketresor genom att sätta samman och köpa in de olika delar som dessa består av.
It leaves travel agents to sell the final product to customers under agency agreements.
Slutprodukten säljs till resenärer genom resebyråer, med vilka First Choice Holidays har tecknat agenturavtal.
The agency agreements between First Choice Holidays and the travel agents contain no provision concerning the price at which the agents may sell the holidays.
De agenturavtal som First Choice Holidays sluter med resebyråerna innehåller inga bestämmelser om det pris till vilket resebyråerna får sälja resorna.
The travel agents are free to sell them at prices below the prices published in First Choice Holidays'brochures.
Resebyråerna kan fritt välja att sälja resorna till priser som är nedsatta i förhållande till de priser som anges i First Choice Holidays resekataloger.
Travel agents routinely grant discounts on holidays without obtaining prior agreement in each case from First Choice Holidays.
Resebyråerna rabatterar rutinmässigt resor utan att detta först godkänns av First Choice Holidays i det enskilda fallet.