natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the SCVPH states that, given the uncertainties concerning the assessment of risk to the consumer and the fact that studies appear to demonstrate a very high potential for reproduction by Listeria monocytogenes in foodstuffs, it is possible that limit values below 100 cfu/g should be applied to foodstuffs where such reproduction can take place.
Vetenskapskommittén har vidare konstaterat att på grund av osäkerheten avseende hur riskerna för konsumenterna skall bedömas och den omständigheten att forskningen tycks visa att listeria monocytogenes har mycket stora reproduktionsmöjligheter i livsmedel, är det möjligt att gränsvärden som är lägre än 100 cfu/g måste tillämpas för livsmedel i vilka sådan reproduktion kan ske.
In that regard, the SCVPH indicates that it is even possible that, for products which have been treated by certain methods, it might be necessary to require that Listeria monocytogenes cannot be detected in 25 g at the time of production.
Vetenskapskommittén har i detta avseende angett att det till och med är möjligt att det för produkter som givits viss typ av behandling är nödvändigt att kräva att någon förekomst av listeria monocytogenes inte skall kunna spåras i 25 gram vid produktionstillfället.
It therefore appears, from the available data, that the current state of scientific research does not
Den kan förorsaka diverse infektioner, men listerios angriper i huvudsak livmodern hos gravida kvinnor, det centrala nervsystemet och blodomloppet.
In that regard, national legislation seeking to ensure that the pathogen cannot be detected in 25 g of fish product, simply because, for certain products, even low concentrations of Listeria monocytogenes may constitute a risk to the health of particularly susceptible consumers, must be considered compatible with the requirements of the Treaty (see, to that effect, Melkunie, cited above, paragraph 18, and Case C-17/93 Van der Veldt [1994], paragraph 17).
Det framgår således att tillgängliga fakta, såsom den vetenskapliga forskningen ser ut för närvarande, inte gör det möjligt att med säkerhet fastställa den exakta halt patogena partiklar av listeria monocytogenes som, om den överskrids, medför att en fiskprodukt utgör en fara för människors hälsa. Det ankommer således på medlemsstaterna, eftersom någon harmonisering av området inte har skett, att med beaktande av de krav som följer av den fria rörligheten för varor fastställa på vilken nivå de vill säkerställa skyddet för människors liv och hälsa.
'Neither Council Directive 91/493/EEC of 22 July 1991 laying down the health conditions for the production and the placing on the market of fishery products and Commission Décision 94/356/EC of 20 May 1994 laying down detailed rules for the application of Council Directive 91/493/EEC as regards own health checks on fishery products nor Articles 28 EC and 30 EC preclude the application of national legislation laying down zero tolerance for the presence of Listeria monocytogenes in fish products which have not been chemically preserved'
Av nämnda yttrande framgår också att även om spridningen av listerios är relativt begränsad hos människan — mellan två och femton fall per miljon invånare - tycks dödligheten ligga på mellan 20 och 40 procent och så högt som på 75 procent för personer med nedsatt immunförsvar. Vetenskapskommittén drog därför slutsatsen att listerios utgör ett ovanligt men allvarligt hot mot folkhälsan, särskilt vad gäller de högriskgrupper som angetts i föregående punkt.
Advocate General L.A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 13 December 2001.
Även om den slutsats som anges i vetenskapskommitténs rapport, såsom kommissionen har angett, är att "mot bakgrund av tillgängliga epidemilogiska fakta verkar det som om förekomsten av [listeria] monocytogenes i livsmedel medför en mycket liten risk för samtliga befolkningsgrupper när halten [listeria]
Case C-455/00 Commission of the European Communities ν Italian Republic
Domstolen har beslutat följande dom:
(Failure by a Member State to fulfil its obligations —Article 9(3) of Directive 90/270/EEC — Protection of workers' eyes and eyesight — Special corrective appliances appropriate for the work concerned — Incomplete transposition) (Sixth Chamber)
"Varken rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter, kommissionens beslut 94/356/EG av den 20 maj 1994 om tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv 91/493/EEG vad avser egna hälsokontroller av fiskeriprodukter etter artiklarna 28 EG och 30 EG utgör hinder för tillämpning av nationetta bestämmelser, enligt vaka en nolltolerans skall gälla avseende förekomst av listeria monocytogenes i fiskprodukter som inte har konserverats på kemisk väg."
By an application lodged at the Court Registry on 13 December 2000, the Commission of the European Communities brought an action under the second paragraph of Article 226 EC for a declaration that:
Generaladvokaten L.A. Geelhoed har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 13 december 2001.
— obligations under the first paragraph of Article 226 EC.
Han föreslog att domstolen skulle svara på följande sätt:
by failing to ensure regular eye and eyesight tests for all workers who use display screen equipment for the purposes of Article 2(c) of Council Directive 90/270/EEC of 29 May 1990 on the minimum safety and health requirements for work with display screen equipment (fifth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC);
Den nuvarande tillämpningen av rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter hindrar inte tillämpningen av nationella bestämmelser enligt vilka det för fìskprodukter som inte har konserverats på kemisk väg (särskilt rökt lax) föreskrivs en nolltolerans ifråga om förorening av livsmedel med Listeria monocytogenes.
Since it took the view that Article 9(1), (2) and (3) of Directive 90/270 had not been correctly transposed into Italian law, the Commission initiated the procedure for failure to fulfil
"Fördragsbrott —Artikel 9.3 i direktiv 901270IEEG — Skydd av arbetstagarnas ögon och syn — Speciella synkorrigerande hjälpmedel som är lämpliga för arbetet — Ofullständigt införlivande" (sjätte avdelningen)
By the plea it maintained, the Commission alleges that the Italian Republic has infringed Article 9(3) of Directive 90/270 by failing to
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 13 december 2000, med stöd av artikel 226 andra stycket EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 9.1—9.3 i rådets direktiv 90/270/EEG av den 29 maj 1990 om minimikrav för säkerhet och hälsa i arbete vid bildskärm (femte särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), genom att
opthalmological test, show this to be necessary, and if normal corrective appliances cannot be used.
kommissionen genom sin replik domstolen om att den frånföll två grunder samt återkallade sitt yrkande i motsvarande utsträckning.
establish the circumstances in which special corrective appliances are to be provided for workers as required by the task they are performing.
inte garantera periodiska syn- och ögonundersökningar för arbetstagare som använder bildskärm i den mening som avses i artikel 2 c i nämnda direktiv, inte garantera en ytterligare synundersökning hos ögonläkare om resultaten av den periodiska undersökningen visar att det är nödvändigt,
It is necessary to assess whether Italian law in force at the time when the period laid down in the reasoned opinion expired met the requirements of the Directive.
inte fastställa på vilka villkor berörda arbetstagare skall tillhandahållas speciella synkorrigerande hjälpmedel som är lämpliga för arbetet.
It is clear from that assessment that the provisions of PD No 547/55 and Decree Law No 626/94, on which the Italian Government relied, do not state in a sufficiently clear and precise manner that workers must be provided with special corrective appliances appropriate for the work concerned if the results of the eye or eyesight test or, where necessary, the
Det skall prövas huruvida den italienska lagstiftning som gällde vid utgången av den frist som fastställts i det motiverade yttrandet uppfyllde direktivets krav.
It is true that Article 55(5) of Decree Law No 626/94 provides that expenditure in respect of providing special corrective appliances appropriate for the work concerned is to be borne by the employer, but that provision merely transposes Article 9(4) of Directive 90/270 into Italian law.
Kommissionen ansåg att artikel 9.1—9.3 i direktiv 90/270 inte hade införlivats på ett korrekt sätt med italiensk rätt och inledde därför ett fördragsbrottsförfarande enligt artikel 226 första stycket EG.
It is not by itself sufficient to implement Article 9(3) of the Directive because it does not state, as required by Article 9(3), that workers must be provided with special corrective appliances appropriate for the work concerned if the results of the eye or eyesight test, or of the opthalmological test, show this to be necessary
Av denna prövning framgår att det inte i de bestämmelser i presidentdekret nr 547/55 och i lagdekret nr 626/94, som den italienska regeringen har åberopat, på ett tillräckligt klart och precist sätt föreskrivs att arbetstagarna skall få speciella synkorrigerande hjälpmedel som är lämpliga för arbetet, om resultaten av en ögonoch synundersökning eller, då det är nödvändigt, en undersökning av ögonläkare visar att det är nödvändigt och om synkorrigerande hjälpmedel för vanligt bruk inte kan användas.
Declares that, by failing to specify the circumstances in which the workers concerned are to be provided with special corrective appliances appropriate f or the work concerned, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 9(3) of Council Directive 90/270/EEC of 29 May 1990 on the minimum safety and health requirements f or work with display screen equipment (fifth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC);
Republiken Italien har i sitt svaromål informerat domstolen om att artikel 55.3 och 55.4 i lagdekret nr 626/94 har ersatts av en ny artikel 55.3, 55.3a, 55.3b och 55.4, genom lag nr 422 av den 29 december 2000 om bestämmelser för fullgörandet av de skyldigheter som följer av Italiens tillhörighet till Europeiska gemenskaperna — gemenskapslag 2000.
Orders the Italian Republic to pay the costs.'
Efter att ha granskat dessa nationella införlivandebestämmelser underrättade
Case C-82/01 Ρ Aéroports de Paris ν Commission of the European Communities and Alpha Flight Services SAS Competition
inte fastställa på vilka villkor berörda arbetstagare skall tillhandahållas speciella synkorrigerande hjälpmedel som är lampuga för arbetet
(Appeal — Competition —Air transport Airport management — Discriminatory fees) (Sixth Chamber)
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 21 mars 2002.
ADP is responsible for the running of Orly and Roissy-Charles-de-Gaulle (hereinafter "Roissy-CDG") airports.
Han föreslog att domstolen skulle bifalla talan och
Facts giving rise to the dispute in the main proceedings
3) förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.
It was during that period that ACS, a subsidiary of Trust House Forte, which later became THF, whose successor in title is Alpha Flight Services (hereinafter "AFS"), began to provide aircraft catering services at Orly airport.
"Överklagande—Konkurrens—Lufttransporter—Flygplatsledning—Missbruk av dominerande ställning — Diskriminerande avgifter" (sjätte avdelningen) kommissionens beslut 98/513/EG av den 11 juni 1998 om ett förfarande enligt artikel 86 i fördraget (IV/35.613 - Alpha Flight Services/Aéroports de Paris) (nedan kallat det omtvistade beslutet.)
The applicant, ADP, is a public corporation governed by French law and enjoying financial independence which, pursuant to Article L. 251-2 of the French Civil Aviation Code, is "responsible for the planning, administration and development of all the civil air installations which are centred in the Paris region and which seek to facilitate the arrival and departure of aircraft, to control traffic and to load, unload and groundhandle passengers, goods and mail carried by air, and also of all associated installations".
Aéroports de Paris (nedan kallat ADP) har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 17 februari 2001, med stöd av artikel 49 i EG-stadgan för domstolen överklagat dom meddelad den 12 december 2000 av förstainstansrätten i mål T-128/98, Aéroports de Paris mot kommissionen (nedan kallad den överklagade domen) vari förstainstansrätten ogillade talan om ogiltigförklaring av
The financial terms required by ADP provided only for the periodic payment of
Av den överklagade domen framgår följande:
In its tender, AFS proposed an average fee of [...]% of turnover (varying from [...]%); it also proposed to erect a new building and to purchase CIWL's buildings for [...] French francs (FRF).
"1 byggnader skulle förvärvas för [...] franska franc (FRF).
On [...], ADP granted OAT a 25-year concession, [...] and relating to licences to supply catering services at Orly airport and to occupy premises within the airport perimeter.
ADP och AFS undertecknade den 21 maj 1992 ett affärsavtal, med en löptid på 25 år, med retroaktiv giltighet räknat från den 1 februari 1990, genom vilket AFS fick tillstånd att svara för cateringservicen till flygplanen på Orlyflygplatsen.
OAT was thus authorised to occupy an area of [...] and to build the necessary installations there at its own expense.
AFS fick även rätt att nyttja byggnader på flygplatsens område och [...]s mark samt att där på egen bekostnad konstruera de anläggningar som var nödvändiga för AFS' verksamhet.
Article 26 of the concession agreement, on the financial conditions, provided for separate remuneration for each of the two licences, as follows:
Sökanden, [ADP], är ett franskt statligt företag som är oberoende i ekonomiskt avseende.
On 21 May 1992, ADP and AFS signed a 25-year concession agreement, taking effect retroactively on 1 February 1990, under which AFS was authorised to provide airline catering services at Orly airport and to occupy a range of buildings within the perimeter of the airport and an area of [...], and to build on it at its own expense the installations necessary for its activities.
Detta företag har enligt artikel L.251-2 i code de 1'aviation civile français (lagen om franskt civilflyg) 'till uppgift att organisera, driva och utveckla alla de anläggningar för civil luftfart som har sitt säte i Parisregionen och som har till uppgift att underlätta luftfartygs ankomster och avgångar, kontrollera flygtrafiken, svara för embarkering, debarkering och befordran till lands av resenärer, varor och post som har befordrats i luften samt alla andra anläggningar i anslutning till sådana anläggningar'.
According to Article 23 of the agreement, the fee payable by AFS was determined as follows:
Enligt artikel 23 i avtalet bestäms den avgift som AFS skall betala enligt följande:
(i) no State fee (redevance domaniale) was charged; second, in exchange for a licence to operate, the beneficiary undertook to pay ADP a commercial fee consisting of:
ADP sköter driften av flygplatserna Orly och Roissy-Charles-de-Gaulle (nedan kallad Roissy-CDG).
[...]% of total turnover achieved through its business with Compagnie Nationale Air France and the subsidiaries of the Air France group, Air Charter, Air Inter (OAT services provided to subsidiaries or sub-subsidiaries of Servair, the holders of a commercial operating licence from ADP, being excluded from the turnover); a commercial fee was calculated as a proportion of turnover (total annual turnover achieved by AFS, excluding the turnover corresponding to the supply of kosher dishes from Rungis (outside the airport perimeter) to companies providing air catering services at ADP airports.
En omsättningsbaserad avgift beräknas i förhållande till omsättningen [AFS totala årliga omsättning förutom den omsättning som motsvarar tillhandahållandet av koschermaträtter från Rungis (utanför flygplatsområdet) till de företag som svarar för cateringservicen på ADP:s flygramper.
The turnover on the services provided in the premises at Rungis and supplied directly to any other customer situated on ADP's airports, whether airlines or not, remained subject to the fee);
Omsättningen för de tjänster som tillhandahålls från anläggningarna i Rungis och levereras direkt till andra kunder som är etablerade vid ADP:s flygramper, antingen det rör sig om flygbolag eller inte, är däremot avgiftsbelagd].
[...]% of total turnover resulting from business with any other airline.
Slutligen betalade leverantören inledningsvis en engångssumma [... ] till ADP utöver årsavgiften.
At the end of 1992, following the arrival of OAT on the market and a dispute between ADP and AFS concerning the remuneration payable by the latter, AFS's fee was reduced to [...]%.
ADP valde AFS efter ett anbudsförfarande under år 1998, eftersom det företaget var den enda cateringleverantör på Orlyflygplatsen, förutom Air France, som uteslutande bedrev egenhantering.
On [...], a new groundhandler, Orly Air Traiteur (hereinafter "OAT"), began to provide airline catering services at Orly airport.
[...], startade ett nytt tjänsteföretag, Orly Air traiteur (nedan kallat OAT) cateringverksamhet på Orlyflygplatsen.
OAT is a subsidiary of Groupe Air France, whose majority stake is held through its subsidiary Servair, which also provides groundhandling services at
OAT är ett dotterbolag, som är majoritetsägt av Air France-gruppen genom dess dotterbolag Servair som också tillhandahåller marktjänster på Roissy-CDG.
On 29 December 1993, AFS informed ADP that it considered that the rate of its fee and the rates applied to the turnover of its competitors at Orly airport were not
AFS föreslog i sitt anbud en genomsnittsavgift om [...] procent (alternativt [...] procent) baserad på företaget AFS:s omsättning samt att en ny byggnad skulle uppföras och att CIWL:s
On 7 August 1998, ADP brought an action for annulment of the contested decision before the Court of First Instance.
ADP vägrade att göra detta med hänvisning till att den sänkning av procentsatsen som AFS tidigare erhållit hade medfört att den omsättningsbaserade avgiften var lika stor för alla leverantörer om hyrorna beaktades.
ADP refused on the ground that the reduction of the rate previously obtained by AFS meant that the fees of the various concessionaires, allowing for the land charges, were equivalent.
OAT fick även rätt att nyttja [...]$ mark och där på egen bekostnad uppföra nödvändiga anläggningar. I artikel 26 i affärsavtalet, vilken avser finansiella villkor, föreskrivs olika ersättning för de två tillstånden enligt följande:
On 22 June 1995, AFS lodged a formal complaint with the Commission about ADP on the ground that the latter was imposing discriminatory fees on airline catering firms, contrary to Article 86 of the EC Treaty (now Article 82 EC).
- för det första åtar sig OAT att för nyttjanderätten av markområdet betala en årlig hyra i förhållande till den yta som tas i anspråk [...],
By the contested judgment, the Court of First Instance rejected ADP's various pleas in law alleging, first, procedural irregularity; second, breach of the rights of defence; third, failure to comply with the obligation to state reasons; fourth, infringement of Article 86 of the EC Treaty; fifth, infringement of Article 90(2) of the EC Treaty (now Article 86(2) EC); sixth, infringement of Article 222 of the EC Treaty (now Article 295 EC) and seventh, misuse of powers.
AFS lämnade den 22 juni 1995, till kommissionen, ett formellt klagomål mot ADP med motiveringen att ADP i strid med artikel 86 i EG-fördraget (nu artikel 82 EG) tagit ut diskriminerande avgifter från leverantörerna av cateringservice till flygplanen.
— primarily: set aside the contested judgment; allowing ADP's claim at first instance, annul the contested decision.
ii) En procentsats på [... ] procent på omsättningen från alla andra flygbolag.
On 1 February 1996, the Commission sent ADP a request for information pursuant to Article 11 of Regulation No 17 of the Council of 6 February 1962: First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (Official Journal, English Special Edition 1962, p.
Kommissionen begärde den 1 februari 1996, i enlighet med artikel 11 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 (EGT 1962, 13, s. 204; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s.
87) in order to obtain details of the identity of the groundhandling firms licensed by ADP to operate at Orly and Roissy-CDG airports and the fees imposed on such firms.
8), att ADP skulle inkomma med upplysningar om dels vilka leverantörer av marktjänster som ADP gett tillstånd att bedriva verksamhet på Orly- och Roissy-CDG-flygplatserna, dels storleken på den avgift som hade begärts av dessa.
It is apparent, in particular, from ADP's reply that the categories of handling services subject to a fee based on turnover included catering, aircraft cleaning and cargo services.
Det framgår särskilt av ADP:s svar att de olika kategorier av service för vilka det har betalats en omsättningsbaserad avgift är catering, rengöring av flygplanen samt frakt.
The Commission submits that the appeal is inadmissible in its entirety on the ground that ADP refers on several occasions to documents which, whilst annexed to the application lodged before the Court of First Instance, were not annexed to the appeal.
I slutet av år 1992, och som en följd av OAT:s ankomst på marknaden samt av motsättningar mellan ADP och AFS vad avser den ersättning som AFS skulle betala, sänktes den avgift som AFS skulle betala och den kom att fastställas till [...] procent.
The Commission sent ADP a statement of objections dated 4 December 1996, under Article 86 of the Treaty, in which it stated that the bases of the commercial fees applied by ADP differed according to the identity of the licensed undertakings, without those differences being objectively justified.
Kommissionen tillställde den 4 december 1996 ADP ett meddelande om invändningar i enlighet med artikel 86 i fördraget, i vilket kommissionen gjorde gällande att de omsättningsbaserade avgifter som ADP tillämpat grundade sig på olika underlag beroende på vilket företag det rörde sig om, trots att dessa skillnader inte var objektivt motiverade.
In accordance with Article 7(1) of Regulation No 99/63/EEC of the Commission of 25 July 1963 on the hearings provided for in Article 19(1) and (2) of Council Regulation No 17 (Official Journal, English Special Edition 1963, p.
I enlighet med artikel 7.1 i kommissionens förordning nr 99/63/EEG av den 25 juli 1963 om sådana förhör som avses i artikel 19.1 och 19.2 i rådets förordning nr 17 (EGT 1963, 127, s. 2268; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s.
47), ADP was given the opportunity to put forward oral argument at a hearing on 16 April 1997.
32) har ADP fått tillfälle att muntligen framföra sina synpunkter vid en förhandling den 16 april 1997.
annexes referred to therein' and paragraph (4) of which provides that '[t]o every pleading there shall be annexed a file containing the documents relied on in support of it, together with a schedule listing them'.
Kommissionen fattade den 11 juni 1998 [det omtvistade beslutet] ..."
However, nowhere do the Rules of Procedure provide that failure to comply with the requirements of Article 37(1) and (4) thereof renders the appeal inadmissible.
Det föreskrivs emellertid inte någonstans i rättegångsreglerna att överklagandet skall avvisas om villkoren i artikel 37.1 och 37.4 inte är uppfyllda.