natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If, however, the recovery of a production residue without any further processing is a certainty and is economically advantageous to the producer, it can also be ruled out that that residue constitutes a burden which he intends to discard. 46
Om det emellertid är säkert att en restprodukt verkligen kommer att återvinnas utan ytterligare bearbetning och detta är ekonomiskt fördelaktigt för tillverkaren, kan det också uteslutas att denna restprodukt utgör en börda som han avser att göra sig av med. 46
Belgium and probably also Total take the view that the application of the Waste Framework Directive is precluded by the Liability Convention.
Belgien och Total anser emellertid att ramdirektivet om avfall inte kan tillämpas på grund av ansvarighetskonventionen.
Under Article III(4) of that Convention, no claim for compensation for pollution damage may be made against the owner or other persons otherwise than in accordance with the Convention.
Enligt artikel III punkt 4 i ovannämnda konvention får anspråk på ersättning för skada genom förorening göras gällande mot ägaren och andra personer endast enligt denna konvention.
In summary, the answer to the first question must therefore be that heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in Directive 68/414 on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches, cannot as such be treated as waste within the meaning of Article 1 of the Waste Framework Directive.
Sammanfattningsvis bör således den första frågan besvaras på så sätt att tung eldningsolja, som framställts enligt en raffineringsprocess och motsvarar användarens specifikationer och som producenten har avsett att saluföra som bränsle och som nämns i direktiv 68/414 angående sådana strategiska resurser för vilka det föreskrivs en lagerhållningsskyldighet, inte i sig skall anses som avfall i den mening som avses i artikel 1 i ramdirektivet om avfall.
Nevertheless, the Liability Convention is irrelevant to the second question because it does not contain any rules on whether oil products leaked in tanker accidents are waste.
För den andra frågan saknar ansvarighetskonventionen emellertid betydelse redan av det skälet att den inte innehåller några bestämmelser som ger svar på frågan huruvida oljeprodukter som spillts ut vid olyckor med oljetankfartyg utgör avfall.
Instead the Convention must be examined below in the context of the third question because that question concerns responsibility under the law on waste and thus also liability.
Ansvarighetskonventionen skall i stället undersökas i det följande inom ramen för det tredje frågan, eftersom denna avser det ansvar som är knutet till avfall och därmed även skadeståndsansvaret.
C — The second question — Nature of the leaked fuel oil as waste
C — Den andra frågan – Den utspillda tunga eldningsoljans egenskap av avfall
With the second question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether a
Med den andra frågan vill Cour de Cassation få klarhet i huruvida en last tung eldningsolja, som transporteras av ett fartyg och som oavsiktligt spills ut, antingen på
Total also takes the view that the question whether the heavy fuel oil became waste through the leak is manifestly irrelevant to the main proceedings.
Total har upprepat sin åsikt att frågan huruvida den tunga eldningsoljan blivit avfall på grund av att den spillts ut uppenbarligen inte är relevant för målet vid den nationella domstolen.
The case concerns only heavy fuel oil which polluted the coastal areas of Mesquer.
Det rör sig endast om den tunga eldningsolja som har förorenat Mesquers kust.
That part of the question does not therefore need to be answered.
Denna delfråga måste därför inte besvaras.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 ascertained.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-188/07 frågan, ansvaret för uppkomsten av avfall skall fastställas.
That responsibility is generally linked to the fate of the individual elements, in the present case heavy fuel oil, whilst the nature of the other elements as waste is the consequence of the pollution by the heavy fuel oil.
Ansvaret anknyter nämligen till de enskilda substanserna, i förevarande fall den tunga eldningsoljan, medan klassificeringen av de övriga substanserna som avfall är en följd av föroreningen genom den tunga eldningsoljan.
It must therefore be examined whether the heavy fuel oil became waste.
Det skall därför prövas om den tunga eldningsoljan har blivit avfall.
This argument contradicts Total’s submissions on the second part of the question, however.
Detta argument strider emellertid mot Totals argumentation avseende den andra delfrågan.
Total takes the view that the mixture of heavy fuel oil, water and sediment which polluted the coast is to be treated as waste only if there is an obligation to discard the heavy fuel oil.
Total anser där att den blandning av tung eldningsolja, vatten och sediment som förorenade kusten endast skall betraktas som avfall när det föreligger en skyldighet att göra sig av med den tunga eldningsoljan.
Such an obligation — which relates to heavy fuel oil alone at its origin — can only arise, however, if the heavy fuel oil became waste prior to being mixed.
En sådan skyldighet som endast avser tung eldningsolja kan emellertid endast uppkomma om den tunga eldningsoljan blivit avfall redan innan den blandats.
Consequently, the first part of the question is perfectly relevant according to Total’s own submissions and must be answered.
Därför är den första delfrågan relevant enligt Totals argumentation och måste besvaras.
Annex I to Directive 75/442, entitled ’Categories of waste’, refers in heading Q4 to ‘materials spilled, lost or having undergone other mishap, including any materials, equipment, etc., contaminated as a result of the mishap’. This merely indicates that such materials may be waste.
I bilaga 1 till direktiv 75/442, med rubriken ”Avfallskategorier”, upptas i punkt Q 4 ”[m]aterial som spillts ut, förlorats eller utsatts för någon annan olyckshändelse, inklusive material, utrustning o.d. som förorenats på grund av olyckshändelsen”.
However, it is not possible per se to classify as waste hydrocarbons which are spilled by accident and which cause contamination.
Detta utgör ett indicium på att sådant material skall omfattas av tillämpningsområdet för begreppet avfall.
48 As has already been stated in connection with the first question, substances and objects are waste under Article 1(a)(1) of the Waste Framework Directive only if their holder discards, intends to discard or is required to discard them. 49
48 Denna omständighet innebär inte i sig att oavsiktligt utspillda kolväten som har förorsakat en förorening kan klassificeras som avfall. Föremål, ämnen och substanser utgör, såsom redan fastställts inom ramen för den första frågan, nämligen endast avfall enligt artikel 1 a första meningen i ramdirektivet om avfall, om innehavaren avser eller är skyldig att göra sig av med dem. 49
Total also takes a view which I have already held in a similar form, namely that the leaked substance should be considered together with the contaminated substance.
Total företräder för övrigt en uppfattning som jag redan har företrätt i en liknande form, nämligen att det ämne som spillts ut skall betraktas tillsammans med det förorenande ämnet.
47The matter would then hinge on whether the holder discards, intends to discard or is required to discard the mixture.
47Det avgörande skulle då vara om man gör sig av eller avser eller är skyldig att göra sig av med blandningen.
This viewpoint may be reasonable under certain circumstances, in particular where the origin of the elements of a mixture can no longer be clarified.
Denna synvinkel kan vara meningsfull under vissa omständigheter, särskilt när ursprunget av vissa beståndsdelar av en blandning inte längre kan redas ut.
The spillage of heavy fuel oil in a tanker accident does not characterise — without further special indications — either an intention to discard or an obligation to discard.
Utsläpp av tung eldningsolja vid en tankfartygsolycka kännetecknar, i avsaknad av ytterligare särskilda indicier, varken en avsikt eller en skyldighet att göra sig av med tung eldningsolja. Det skall emellertid prövas om innehavaren har gjort sig av med den tunga eldningsoljan genom att den släppts ut.
The examination of the mixture is of no benefit, however, if — as in the context of the third question in the present case — responsibility for the generation of waste is to be
Undersökningen av blandningen är emellertid inte användbar när, såsom i förevarande fall inom ramen för den tredje
48 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 43).
48 — Domen i det ovan i fotnot 27 nämnda målet Van de Walle m.fl., punkt 43.
49 — See above, point 39.
49 — Se ovan punkt 39 och följande punkter.
In this respect, in Van de Walle the Court drew a parallel with the caselaw on production residues.
Domstolen har i domen i målet Van de Walle m.fl. således dragit paralleller till rättspraxis avseende restprodukter.
That case concerned hydrocarbons leaked from a service station’s storage facilities into the surrounding ground.
Det rörde sig därvid om kolväten som hade läckt ut från en bensinstations tank i den omgivande marken.
Its usability is at least uncertain, if not completely ruled out.
Det är åtminstone osäkert, om inte helt uteslutet att den kommer att kunna användas.
Thus the holder of the heavy fuel oil did discard it in the course of transportation, albeit involuntarily.
Innehavaren av den tunga eldningsoljan har således gjort sig av med den vid frakten även om detta har skett oavsiktligt.
The Court pointed out that a product which is not itself wanted for subsequent use and which the holder cannot economically reuse without prior processing must be considered to be a burden which the holder seeks to discard. 50
Domstolen påpekade att en produkt som man inte i sig eftersträvat att framställa med avsikt att använda den senare, och som innehavaren inte kan återanvända utan föregående bearbetning på fördelaktiga ekonomiska villkor, skall betraktas som en börda som innehavaren gör sig av med. 50
The Court also held in Van de Walle that the same classification as ‘waste’ applies to soil contaminated as the result of an accidental spill of hydrocarbons.
Domstolen har i domen i målet Van de Walle m.fl. vidare fastställt att samma klassificering som avfall måste gälla för mark som förorenats till följd av ett oavsiktligt utsläpp av kolväten.
In that case, the hydrocarbons cannot be separated from the land which they have contaminated and cannot be recovered or disposed of unless that land is also subject to the necessary decontamination. 52
I ett sådant fall kan kolvätena nämligen inte separeras från den mark som de har förorenat och de kan endast återvinnas eller bortskaffas om denna mark också är föremål för nödvändiga saneringsåtgärder. 52
It is clear, according to the Court, that accidentally spilled hydrocarbons which cause soil and groundwater contamination are (also) not a product which can be reused without processing.
Det står enligt domstolen klart att oavsiktligt utspillda kolväten som har förorenat mark och grundvatten inte (heller) utgör en produkt som kan återanvändas utan bearbetning.
Their marketing is very uncertain and, even if it were possible, implies preliminary operations that would be uneconomical for their holder.
Även om det antogs att detta vore möjligt, förutsätter denna saluföring att innehavaren först vidtar åtgärder som inte är ekonomiskt fördelaktiga för honom.
Those hydrocarbons are therefore substances which the holder did not intend to produce and which he discards, albeit involuntarily, at the time of distribution. 51
Dessa kolväten utgör således ämnen som innehavaren inte avsåg att producera och som han gör sig av med, måhända oavsiktligt, i samband med saluföringen. 51
The judgment in Van de Walle and Others has been criticised in legal literature,
Domen i målet Van de Walle m.fl. har kritiserats i doktrinen, ofta på grund av dess
50 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 46).
50 — Domen i det ovan i fotnot 27 nämnda målet Van de Walle m.fl., punkt 46.
51 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 47), confirmed by Thames Water Utilities (cited in footnote 19, paragraph 28).
51 — Domen i det ovan i fotnot 27 nämnda målet Van de Walle m.fl., punkt 47, som fastställdes genom domen i det ovan i fotnot 19 nämnda målet Thames Water Utilities, punkt 28.
52 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 52).
52 — Domen i det ovan i fotnot 27 nämnda målet Van de Walle m.fl., punkt 52.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 often because of its practical consequences. 53In addition to arguments which were dis- on waste disposal laid down in the same recital to preclude the application of the law on waste where movable property becomes immovable as a result of being mixed with the ground.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-188/07 fastställts i samma skäl – att nå effektiva och enhetliga regler om bortskaffande av avfall – att utesluta tillämpningen av avfallslagstiftningen, om lös egendom blir avfall när dessa föremål blir fast egendom efter sammanblandning med marken.
Rather, waste must not be excluded from the scope of the law on waste in this way.
Det skall i stället förhindras att avfall undantas från avfallsrätten på detta sätt. 55 praktiska konsekvenser.
54It states that ‘effective and consistent regulations on waste disposal … should be applied to movable property which the owner disposes of or is required to dispose of under the provisions of national law in force …’.
54I detta anges att ”sådana effektiva och enhetliga regler om bortskaffande av avfall … bör gälla för lös egendom som ägaren gör sig av med eller är förpliktad att slutligt omhänderta i enlighet med bestämmelserna i gällande nationell lagstiftning.”
Nevertheless the Council and Parliament are at present considering a proposal for the revision of the Waste Framework Directive, which provides inter alia that the directive does not apply to land (in situ) including unexcavated contaminated soil and buildings permanently connected with land. 56
Likväl diskuterar rådet och parlamentet för närvarande ett förslag till omarbetning av ramdirektivet om avfall, i vilket det bland annat föreskrivs att direktivet inte är tillämpligt på mark (in situ) eller förorenad, icke utgrävd mark och fastigheter som är varaktigt förbundna med marken. 56
However, that recital does not necessarily exclude immovable property from the scope of the Waste Framework Directive.
Detta skäl innebär emellertid inte nödvändigtvis att fast egendom inte omfattas av tillämpningsområdet för ramdirektivet om avfall.
At most it can be inferred that the directive is not aimed at immovable property in principle.
Ur detta följer på sin höjd att direktivet i princip inte avser fast egendom. Det skulle emellertid strida mot det syfte som
In view of the ongoing legislative procedure, the Court should not anticipate the legislature by calling into question its caselaw on this point.
Domstolen bör redan med tanke på den pågående lagstiftningsprocessen inte föregripa lagstiftaren genom att ifrågasätta sin rättspraxis på denna punkt.
It should also be pointed out that Article 2(1)(b)(iv) of the Waste Framework Directive does not exclude oil waste from the
Det skall dessutom påpekas att oljeavfall inte undantas från tillämpningen av ramdirektivet om avfall genom artikel 2.1 b
55 — See also Hamer (cited in footnote 54, p. 482).
55 — Se även Hamer (ovan fotnot 54), s. 482.
56 — Article 2(1)(b) of the common position of the Council on the adoption of a Directive of the European Parliament and of the Council on waste and repealing certain directives, Council document 11406/07 of 20 November 2007, accepted by the Commission, COM(2007) 863 of 9 January 2008.
56 — Artikel 2.1 b i rådets gemensamma ståndpunkt med avseende på antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall och upphävande av vissa direktiv, rådets dokument 11406/07 av den 20 november 2007 som kommissionen har godtagit, KOM(2007) 863 av den 9 januari 2008.
A similar, but conditional restriction is already contained in Article 2(1)(f) of the Commission proposal, COM(2005) 667 of 21 December 2005, OJ 2006 C 70, p. 6.
En liknande emellertid villkorad begränsning fanns redan i artikel 2.2 f i kommissionens förslag KOM (2005) 667 av den 21 december 2005, EUT C 70, 2006, s. 6.
On the other hand, at first reading on 13 February 2007 the European Parliament rejected that restriction, apparently going against the report of the competent committee, OJ 2007 C 287 E p. 136 (141).
Europaparlamentet har däremot vid första behandlingen den 13 februari 2007 tydligen i strid med det behöriga utskottets rapport inte godtagit denna begränsning EUT C 287 E s. 136 (s. 141).
54 — See Billet (cited in footnote 53, p.
54 — Se Billet (ovan fotnot 53), s.
318 et seq.), Riese/Karsten (cited in footnote 53, p.
318 och följande sida, Riese/Karsten (ovan fotnot 53, s.
77), Petersen/Lorenz (cited in footnote 53, p.
77), Petersen/Lorenz (ovan fotnot 53, s.
258) and Schultz (cited in footnote 53, p. 231) and the largely consistent comments made by Anno Oexle, Europäische Zeitschrift für Wirtschaftsrecht 2004, p. 627 (628), and Jens Hamer, Bodenschutz und Umwelthaftungsrecht made in Luxembourg, European Law Reporter, 2004, p. 477 (482).
258) och Schultz (ovan fotnot 53, s.
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for bearing the cost of disposing of waste.
I artikel 15 i ramdirektivet om avfall regleras vem som skall belastas med kostnaden för bortskaffande av avfall.
The reference to that provision shows that the third question is intended to ascertain whether companies in the Total Group have to bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
Av hänvisningen till denna bestämmelse framgår att syftet med den tredje frågan är att få klarlagt huruvida företagen i Totalkoncernen skall belastas med kostnaden för bortskaffandet av den tunga eldningsolja som spillts ut.
Under that provision, waste waters, with the exception of waste in liquid form, are excluded from the scope of the Waste Framework Directive where waste waters are already covered by other legislation.
Enligt denna bestämmelse skall avloppsvatten, med undantag för avfall i flytande form, undantas från tillämpningsområdet för ramdirektivet om avfall, i den utsträckning som avloppsvatten redan omfattas av annan lagstiftning.
Oil waste does not constitute waste waters since it does not result from the use or consumption of water.
Oljeavfall är inte avloppsvatten, eftersom det inte härrör från användning eller konsumtion av vatten.
In so far as it is (still) liquid at all, it is in fact liquid waste.
I den mån som det över huvud taget (fortfarande) är flytande är det snarare fråga om avfall i flytande form.
The relationship between the Waste Framework Directive and the Liability Convention
Förhållandet mellan ramdirektivet om avfall och ansvarighetskonventionen
The answer to the second question must therefore be that heavy fuel oil is to be treated as waste for the purposes of the Waste Framework Directive if it is discharged in a tanker accident and is mixed with water and sediment.
Den andra frågan bör därför besvaras på så sätt att tung eldningsolja skall betraktas som avfall i den mening som avses i ramdirektivet om avfall, när den vid en tankfartygsolycka spills ut och blandas med vatten och sediment.
D — The third question — Responsibility for costs in connection with the leaked heavy fuel oil
D — Den tredje frågan – Kostnadsansvaret för den tunga eldningsolja som spillts ut
Total and Belgium are opposed to the application of Article 15 of the Waste Framework Directive, since responsibility for costs in connection with oil pollution damage at sea is regulated definitively in the Liability Convention and in the Fund Convention.
Total och Belgien har gjort gällande att artikel 15 i ramdirektivet om avfall inte kan tillämpas, eftersom kostnadsansvaret för skada orsakad av förorening genom olja i havsvatten slutligt regleras i ansvarighetskonventionen och i fondkonventionen.
Liability for oil pollution damage is ‘channelled’ to the owner of the ship, whilst claims against others, in particular against a charterer like Total International Ltd, are precluded.
Ansvaret för skada orsakad av förorening genom olja ”kanaliseras” till fartygsägaren, medan anspråk mot andra, särskilt mot en befraktare som Total international Ltd, är uteslutna.
In addition to the limited liability on the part of the owner of the ship, oil pollution damage is covered by an international fund under the Fund Convention up to a total liability sum defined therein.
Utöver fartygsägarens begränsade ansvar täcks skada orsakad av förorening genom olja enligt fondkonventionen upp till ett där fastställt totalbelopp av en internationell fond.
These rules take precedence over the application of Article 15 of the Waste Framework Directive in the present case.
Dessa bestämmelser har i förevarande fall företräde framför en tillämpning av artikel 15 i ramdirektivet om avfall.
The two conventions have been ratified by nearly all the Member States, but not by
De båda konventionerna ratificerades visserligen av nästan alla medlemsstater,
With the third question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether Total, as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier, can be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of the Waste Framework Directive and for the purposes of applying Article 15 of that directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party.
Med den tredje frågan vill Cour de Cassation få klarhet i huruvida Total i egenskap av producent av den tunga eldningsoljan och/eller säljare och befraktare kan anses som producent och/eller innehavare av avfallet i den mening som avses i artikel 1 b och c i ramdirektivet om avfall vid tillämpningen av artikel 15 i nämnda direktiv, trots att produkten transporterades av tredje man när den olycka inträffade genom vilken ämnet omvandlades till avfall.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-188/07 sig till de instrument som ligger till grund för protokollet.
the Community.
däremot inte av gemenskapen.
They do not therefore form part of Community law and thus — contrary to the arguments made by Total at the hearing — are not binding on the Community.
De är därför inte en del av gemenskapsrätten och följaktligen, till skillnad från vad Total anförde vid förhandlingen, inte bindande för gemenskapen.
57The Commission also rightly stated at the hearing that the two conventions are not binding on the Community as customary international law.
57Även kommissionen underströk vid förhandlingen med rätta att de båda konventionerna inte är bindande för gemenskapen som sedvana inom folkrätten.
58 As a result, the Court cannot interpret the conventions in preliminary ruling proceedings.
58Domstolen kan följaktligen inom ramen för ett förhandsförfarande inte tolka dessa konventioner. 59
59It may, however, examine the extent to which, even though those conventions are not binding on the Community, they can preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive.
Den kan emellertid pröva om dessa konventioner, trots att de inte har någon bindande verkan för gemenskapen, skulle kunna utgöra ett hinder mot tillämpningen av artikel 15 i ramdirektivet om avfall.
That decision can be construed as meaning that the Community has permitted the Member States to derogate from Community law in so far as this was necessary for accession to the Supplementary Protocol.
Detta beslut skulle kunna tolkas så, att gemenskapen har tillåtit medlemsstaterna att avvika från gemenskapsrätten, i den mån detta var nödvändigt för att ansluta sig till protokollet om den kompletterande fonden.