natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission requested the Portuguese Republic to comply with that reasoned opinion within a time-limit of two months from receipt thereof.
Kommissionen uppmanade därvid Republiken Portugal att följa det motiverade yttrandet inom två månader från det att yttrandet kommit Portugal till handa.
Considering that the Portuguese Republic had still not complied with the judgment in Commission v Portugal, on 7 February 2006 the Commission brought the present action.
Kommissionen ansåg emellertid att Republiken Portugal fortfarande inte hade vidtagit de åtgärder som krävdes för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal.
The alleged failure to fulfil obligations
Huruvida Republiken Portugal har gjort sig skyldig till fördragsbrott
The Commission considers that, since it has not repealed Decree-Law No 48 051, the Portuguese Republic has not taken the measures necessary to ensure compliance with the judgment in Commission v Portugal.
Kommissionen har gjort gällande följande. Republiken Portugal har inte vidtagit de åtgärder som krävs för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal, i och med att förordning nr 48 051 inte har upphävts.
In order to comply with that judgment the Portuguese Government has merely adopted draft law No 56/X. However, the latter has not yet been approved by the parliament and its content does not, in any event, ensure the correct and complete transposition of Directive 89/665.
Den enda åtgärd som den portugisiska regeringen vidtagit för att följa domen har varit att anta lagförslag nr 56/X. Detta lagförslag har emellertid inte antagits av parlamentet, och innehållet i detta lagförslag har under alla omständigheter inte utformats på ett sådant sätt att det kan anses innebära ett korrekt och fullständigt införlivande av direktiv 89/665.
Finally, the Portuguese Republic submits that, in any case, Articles 22 and 271 of its Constitution and the new code of procedure of administrative courts sufficiently ensure compliance with the judgment in Commission v Portugal in so far as they already provide for State liability as a result of damage caused by acts committed by its officials and agents.
Slutligen har Republiken Portugal gjort gällande att artiklarna 22 och 271 i konstitutionen, jämte den nya förvaltningsprocesslagen, i vart fall torde säkerställa att domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal följs i tillräcklig mån. I dessa bestämmelser föreskrivs nämligen redan nu att staten skall ersätta skada som vållas av statliga tjänstemän eller statligt anställda.
In point 1 of the operative part of the judgment in Commission v Portugal, the Court held that, by failing to repeal Decree-Law No 48 051, the Portuguese Republic had failed to fulfil its obligations under Article 1(1) and Article 2(1)(c) of Directive 89/665.
I punkt 1 i domslutet i domen det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal fastställde domstolen att Republiken Portugal hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 1.1 och 2.1 c i direktiv 89/665 genom att inte upphäva förordning nr 48 051.
In the context of the present proceedings for failure to comply with obligations, in order to check whether the Portuguese Republic has adopted the measures necessary to comply with the judgment at issue, it needs to be determined whether Decree-Law No 48 051 has been repealed.
För att pröva om Republiken Portugal har vidtagit de åtgärder som krävs för att följa ovannämnda dom, är det inom ramen för detta fördragsbrottsförfarande viktigt att undersöka huruvida förordning nr 48 051 har upphävts.
In the present case, it is common ground that, on the date of expiry of the period laid down in the reasoned opinion addressed to it on 13 July 2005, the Portuguese Republic had not yet repealed Decree-Law No 48 051.
Det är utrett att Republiken Portugal inte hade upphävt förordning nr 48 051 då fristen i det motiverade yttrandet av den 13 juli 2005 gick ut.
In the light of the above, it must be found that, by failing to adopt the measures necessary to ensure compliance with the judgment in Commission v Portugal, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 228(1) EC.
Domstolen finner således att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 228.1 EG genom att inte vidta de åtgärder som krävs för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal.
That finding cannot be called into question by the argument raised by the Portuguese Republic that constitutional difficulties have prevented it from passing a definitive text repealing Decree-Law No 48 051 and, thus, from complying with the judgment in Commission v Portugal.
Republiken Portugal har emellertid gjort gällande att konstitutionella svårigheter har medfört att någon författningstext om upphävande av förordning nr 48 051 inte har kunnat antas slutligt och att detta har inneburit hinder för att kunna följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal.
According to settled caselaw, a Member State cannot plead provisions, practices or situations prevailing in its domestic legal order to justify the failure to observe obligations arising under Community law (see Commission v Germany, paragraph 38 and the caselaw cited).
En medlemsstat kan nämligen enligt fast rättspraxis inte åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter som föreskrivs i gemenskapsrätten (se domen av den 18 juli 2007 i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland, punkt 38 och där angiven rättspraxis).
Similarly, the argument of the Portuguese Republic that State liability for damage caused by acts committed by its officials and agents is already laid down in other provisions of national law cannot be accepted.
Republiken Portugal kan inte heller vinna framgång med argumentet att det i portugisisk rätt redan finns andra bestämmelser som föreskriver att staten skall ersätta skador som vållas av statliga tjänstemän och statligt anställda.
As the Court held in paragraph 33 of its judgment in Commission v Portugal, that fact has no bearing on the failure to fulfil obligations constituted by maintaining Decree-Law No 48 051 in force in the national legal system.
Såsom domstolen slagit fast i punkt 33 i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal, saknar detta nämligen relevans för fördragsbrottet, vilket består i att förordning nr 48 051 alltjämt är gällande i portugisisk rätt.
The existence of such provisions cannot, therefore, ensure compliance with that judgment.
Att det finns dylika bestämmelser i portugisisk rätt utgör således inte någon garanti för att den nämnda domen kommer att följas.
Consequently, it must be found that, by failing to repeal Decree-Law No 48 051 making the award of damages to persons harmed by a breach of Community law relating to public contracts, or the national laws implementing it, conditional on proof of fault or fraud, the Portuguese Republic has failed to adopt the measures necessary to comply with the judgment in Commission v Portugal and has thereby failed to fulfil its obligations under Article 228(1) EC.
Domstolen fastställer således att Republiken Portugal inte har vidtagit de åtgärder som krävs för att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal och att den medlemsstaten därigenom har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 228.1 EG genom att inte upphäva förordning nr 48 051, vilken kräver att uppsåt eller oaktsamhet har visats för att skadestånd skall medges till personer som lidit skada genom åsidosättande av de gemenskapsrättsliga bestämmelserna om offentlig upphandling eller de nationella bestämmelserna om genomförande av dessa.
The financial penalty
Den ekonomiska sanktionen
On the basis of the method of calculation set out in Communication 96/C 242/07 of 21 August 1996 on applying Article [228] of the EC Treaty (OJ 1996 C 242, p.
Vad gäller storleken på vitet har kommissionen åberopat den beräkningsmetod som föreskrivs i kommissionens meddelande 96/C 242/07 av den 21 augusti 1996 om genomförandet av artikel [228] i EG-fördraget (EGT C 242, s.
6; ‘the Communication of 1996’), and Communication 97/C 63/02 of 28 February 1997 concerning the method of calculating the penalty payments provided for pursuant to Article [228] of the EC Treaty (OJ 1997 C 63, p.
6) (nedan kallat 1996 års meddelande) och kommissionens meddelande 97/C 63/02 av den 28 februari 1997 om metod för beräkning av vite enligt artikel [228] i EG-fördraget (EGT C 63, s. 2) (nedan kallat 1997 års meddelande).
2; ‘the Communication of 1997’), the Commission proposes that the Court impose a penalty payment on the Portuguese Republic of EUR 21 450 per day of delay in complying with the judgment in Commission v Portugal, from the day on which the Court of Justice delivers judgment in the present case until the day on which the breach of obligations is brought to an end.
Kommissionen har härvid yrkat att domstolen skall förelägga Republiken Portugal att, från och med avkunnandet av domen i förevarande mål och till dess att fördragsbrottet har upphört, betala ett löpande vite om 21 450 euro för varje dag som löper utan att Portugal följer domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal.
The Commission considers that the imposing of a penalty payment constitutes the most appropriate sanction for bringing the breach of obligations to an end as quickly as possible.
Kommissionen anser att ett löpande vite är den sanktionsåtgärd som är bäst ägnad att förmå den berörda medlemsstaten att så snabbt som möjligt upphöra med fördragsbrottet.
The amount of that penalty payment is calculated by multiplying a uniform base of EUR 500 by a coefficient of 11 (on a scale of 1 to 20) for the seriousness of the infringement, a coefficient of 1 (on a scale of 1 to 3) for the duration of the
Vitesbeloppet skall beräknas genom att ett basbelopp om 500 euro multipliceras med koefficienten 11 (på en skala mellan 1 och 20) avseende överträdelsens svårighetsgrad, med koefficienten 1 (på en skala mellan 1 och 3) avseende
The Portuguese Republic considers that the amount of the penalty payment suggested by the Commission is manifestly disproportionate in the light of the circumstances of the present case and is not consistent with the Court’s well-established caselaw in the field.
Republiken Portugal har gjort gällande att det av kommissionen yrkade vitesbeloppet är uppenbart oproportionerligt i förhållande till omständigheterna i förevarande mål. Vidare är det yrkade vitesbeloppet inte förenligt med domstolens fasta rättspraxis på detta område.
The objections raised by that Member State concern two aspects of the methods of calculation of the penalty payment in particular.
Portugal har framför allt invänt mot två aspekter av kommissionens beräkningsmetod.
First, the coefficient of 11 for seriousness applied by the Commission is excessive to sanction an alleged partial failure of a Member State to fulfil obligations in the area of public procurement since, in respect of actions for failure to act concerning areas which are more sensitive than the present one, such as public health (Case C-387/97 Commission v Greece [2000] ECR I-5047) or the environment (Case C-278/01 Commission v Spain [2003] ECR I-14141), the Commission suggested coefficients for seriousness of 6 and 4 respectively.
För det första är koefficienten 11 avseende svårighetsgraden för hög för att beivra ett påstått fördragsbrott som består i att en medlemsstat till viss del har brutit mot fördraget när det gäller rättsområdet offentlig upphandling. I fördragsbrottsförfaranden rörande rättsområden som är av större betydelse än offentlig upphandling, såsom bland annat folkhälsan (dom av den 4 juli 2000 i mål C-387/97, kommissionen mot Grekland, REG 2000, s.
Consequently, the coefficient for seriousness fixed by the Court in the present case should not exceed 4.
I-5047) eller miljön (dom av den 25 november 2003 i mål C-278/01, kommissionen mot Spanien, REG 2003, s.
Second, in accordance with point 13.3 of the Commission’s Communication implementing Article 228 of the EC Treaty (SEC(2005) 1658; ‘the Communication of 2005’), the reference period to be used in these circumstances to assess whether the national legislation at issue is compatible with Directive 89/665 must be calculated on an annual basis and not, as proposed by the Commission, on a daily basis.
För det andra anser Portugal att i enlighet med punkt 13.3 i kommissionens meddelande om tillämpning av artikel 228 i EG-fördraget (SEK(2005) 1658) (nedan kallat 2005 års meddelande) skall en ettårig referensperiod tillämpas i förevarande mål vid bedömningen av den portugisiska lagstiftningens överensstämmelse med direktiv 89/665, i stället för det dagligt löpande vite som har yrkats av kommissionen.
COMMISSION v PORTUGAL provided for in point 13.4 of the Communication of 2005, in consideration of which the Court may, in exceptional cases, order the suspension of the penalty payment when a Member State has already adopted the measures necessary to comply with a judgment finding there to be a failure to comply with obligations, but a certain amount of time must inevitably pass before the desired result is achieved.
KOMMISSIONEN MOT PORTUGAL nämligen i enlighet därmed i undantagsfall förordna att det löpande vitet inte skall utgå när en medlemsstat redan har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att följa en dom varigenom fördragsbrott fastställs, men det är oundvikligt att det tar en viss tid innan det eftersträvade resultatet har uppnåtts.
The Portuguese Republic considers that to be the case here.
Republiken Portugal anser att så är fallet i förevarande mål.
Having recognised that the Portuguese Republic has not complied with its judgment in Commission v Portugal, the Court may, pursuant to the third subparagraph of Article 228(2) EC, impose a lump sum or penalty payment on it.
I och med att domstolen har funnit att Republiken Portugal har underlåtit att efterkomma domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal, kan den med tillämpning av artikel 228.2 tredje stycket EG förelägga medlemsstaten att betala ett schablonbelopp eller ett löpande vite.
In that regard, it should be pointed out that it is for the Court to assess in each case, in the light of the circumstances of the case, the financial penalties to be imposed (Case C-304/02 Commission v France, paragraph 86, and Case C-177/04 Commission v France [2006] ECR I-2461, paragraph 58)
Det ankommer på domstolen att i varje mål, med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet, bedöma vilka ekonomiska sanktioner som skall vidtas (dom av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 86, och dom av den 14 mars 2006 i mål C-177/04, kommissionen mot Frankrike, REG 2006, s. I-2461, punkt 58).
In the present case, as pointed out in paragraph 25 of this judgment, the Commission suggests that the Court should impose a penalty payment on the Portuguese Republic.
Som framgår av punkt 25 ovan har kommissionen yrkat att domstolen skall förelägga Republiken Portugal ett löpande vite.
That suggestion is based on the method of calculation which the Commission defined in its Communications of 1996 and 1997.
Yrkandet grundas på den beräkningsmetod som kommissionen lagt fast i 1996 och 1997 års meddelanden.
It should also be made clear that those two communications were replaced by the Communication of 2005 which, pursuant to point 25 thereof, applies to decisions taken by the Commission from 1 January 2006 to refer a matter to the Court of Justice under Article 228 EC.
Dessa båda meddelanden har ersatts av 2005 års meddelande. Enligt punkt 25 i 2005 års meddelande skall meddelandet tillämpas på alla beslut om att väcka talan vid EG-domstolen enligt artikel 228 EG som kommissionen kommer att fatta från och med den 1 januari 2006.
In that regard, it must, first, be pointed out that the Commission’s suggestions cannot bind the Court and merely constitute a useful point of reference (see Commission v Greece, paragraph 80, and Commission v Spain, paragraph 41).
Kommissionens förslag binder inte domstolen och utgör endast ett hjälpmedel (se dom i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland, punkt 80, och i det ovannämnda målet kommissionen mot Spanien, punkt 41).
Similarly, guidelines such as those contained in the communications of the Commission are not binding on the Court but contribute to ensuring that that institution’s actions are transparent, foreseeable and consistent with legal certainty (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 85, and Case C-177/04 Commission v France, paragraph 70).
Även om sådana riktlinjer som de i kommissionens meddelanden inte är bindande för domstolen, bidrar de till att säkerställa insyn, förutsägbarhet och rättssäkerhet vad gäller kommissionens handlande (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 85, och av den 14 mars 2006 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 70).
The Court has also stated that the order imposing a penalty payment and/or a lump sum is intended to place a defaulting Member State under economic pressure which induces it to put an end to the breach established.
Ett föreläggande om att betala ett löpande vite eller ett schablonbelopp syftar till att utöva ekonomiska påtryckningar på den medlemsstat som har underlåtit att följa en dom varigenom fördragsbrott fastställs för att på så sätt förmå medlemsstaten att upphöra med det fastställda fördragsbrottet.
The financial penalties imposed must therefore be decided upon according to the degree of persuasion needed in order for the Member State in question to alter its conduct (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 91, and Case C-177/04 Commission v France, paragraphs 59 and 60).
De ekonomiska sanktioner som vidtas måste därför bestämmas med hänsyn till den övertalning som krävs för att den berörda medlemsstaten skall ändra sitt beteende (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 91, och dom av den 14 mars 2006 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkterna 59 och 60).
It must be found, in the present case, that, during the hearing at the Court on 5 July 2007, the agent of the Portuguese Republic confirmed that Decree-Law No 48 051 was still in force on that date.
Såvitt avser detta mål konstaterar domstolen att Republiken Portugals ombud under förhandlingen vid domstolen den 5 juli 2007 bekräftade att förordning nr 48 051 vid detta datum alltjämt var i kraft.
Given that it must be considered that the failure to fulfil obligations at issue was still apparent when the Court examined the facts, it must be found that, as suggested by the Commission, the order imposing a penalty payment on the Portuguese Republic constitutes a means adapted in order to induce that Member State to take the meas-
Eftersom fördragsbrottet har pågått fram till domstolens prövning av de faktiska omständigheterna, finner domstolen, i enlighet med vad kommissionen har gjort gällande, att ett löpande vite är en lämplig sanktion för att förmå Republiken Portugal att vidta de åtgärder som krävs för att följa domen i det ovannämnda
COMMISSION v PORTUGAL ures necessary to ensure compliance with the judgment in Commission v Portugal (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 31; Case C-177/04 Commission v France, paragraph 21; and Commission v Italy, paragraph 33).
KOMMISSIONEN MOT PORTUGAL målet kommissionen mot Portugal (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 31, dom av den 14 mars 2006 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 21, och domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Italien, punkt 33).
Next, as regards the method of calculation of the amount of such a penalty payment, it is for the Court, in exercising its discretion, to set the penalty payment so that it is appropriate to the circumstances and proportionate both to the breach that has been established and to the ability to pay of the Member State concerned (see, inter alia, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 103, and Case C-177/04 Commission v France, paragraph 61).
Vad gäller beräkningsmetoden för det löpande vitet, får domstolen inom sitt utrymme för skönsmässig bedömning fastställa det löpande vitet så att detta dels är anpassat efter omständigheterna, dels står i proportion till det fastställda fördragsbrottet och den berörda medlemsstatens betalningsförmåga (se bland annat dom av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 103, och dom av den 14 mars 2006 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 61).
In that light, the basic criteria which must be taken into account in order to ensure that penalty payments have coercive force and Community law is applied uniformly and effectively are, in principle, the duration of the infringement, its degree of seriousness and the ability of the Member State to pay.
Med denna utgångspunkt är de grundkriterier som skall beaktas för att säkerställa det löpande vitets karaktär av tvångsmedel i syfte att uppnå en enhetlig och effektiv tillämpning av gemenskapsrätten, i princip, överträdelsens varaktighet, dess svårighetsgrad och den berörda medlemsstatens betalningsförmåga.
In applying those criteria, regard should be had in particular to the effects of failure to comply on private and public interests and to the urgency of inducing the Member State concerned to fulfil its obligations (see, inter alia, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 104, and Case C-177/04 Commission v France, paragraph 62).
Vid tillämpningen av dessa kriterier skall särskilt beaktas de konsekvenser som underlåtenheten att följa domen får för privata och offentliga intressen samt hur brådskande det är att få den berörda medlemsstaten att uppfylla sina skyldigheter (se bland annat dom av den 12 juli 2005 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 104, och dom av den 14 mars 2006 i det ovannämnda målet kommissionen mot Frankrike, punkt 62).
As regards, first, the seriousness of the infringement and, in particular, the consequences of the failure to comply with the judgment in Commission v Portugal on private and public interests, it should be pointed out that, pursuant to the third recital in the preamble to Directive 89/665, the openingup of public procurement to Community competition necessitates a substantial increase in the guarantees of transparency and non-discrimination.
Vad gäller överträdelsens svårighetsgrad och särskilt de konsekvenser som underlåtenheten att följa domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Portugal får för privata och offentliga intressen, gör domstolen följande bedömning. I tredje skälet i direktiv 89/665 anges att då man öppnar det offentliga upphandlingsområdet för konkurrens mellan medlemsstaterna, krävs en väsentligt större garanti för insyn och ickediskriminering.
In order for that openingup to have tangible effects, effective and rapid remedies must be available in the case of infringements of Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
För att detta skall ha påtaglig verkan, måste snabba och effektiva rättsmedel stå till buds i händelse av överträdelse av gemenskapsrättens regler för offentlig upphandling eller av nationell lagstiftning om genomförandet av sådana regler.
To that end, Article 1(1) of that directive requires the Member States to ensure that unlawful decisions taken by the contracting authorities may be reviewed effectively and as rapidly as possible, whereas Article 2(1)(c) thereof emphasis the fact that it is important that national procedures be laid down for awarding damages to persons harmed by such an infringement.
Genom artikel 1.1 i direktivet åläggs medlemsstaterna att garantera att upphandlande myndigheters rättsstridiga beslut skall kunna prövas effektivt och skyndsamt. I artikel 2.1 c i detsamma betonas att det är viktigt att inrätta nationella förfaranden som gör det möjligt att ge ersättning åt en person som skadats av en dylik överträdelse.