natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the Portuguese Government, the imposition of civil liability on the Administration would appear, within the framework of Directive 89/665, to be an instrument of public procurement policy.
Enligt den portugisiska regeringen framstår åläggandet av ett civilrättsligt skadeståndsansvar, inom ramen för direktiv 89/665, som ett instrument i den offentliga upphandlingspolitiken.
However, that instrument should not be considered to be of overriding importance with regard to that policy.
Det instrumentet bör dock inte ses som avgörande för denna politik.
The objective of public procurement policy is primarily to guarantee the legality of the procedures for the award of public tenders.
Syftet med den offentliga upphandlingspolitiken är i första hand att garantera att förfarandena för tilldelning av offentliga kontrakt är lagenliga.
The possibility to impose liability on the Administration should be considered as a secondary instrument to safeguard the interests of victims.
Möjligheten att ålägga förvaltningen ett skadeståndsansvar bör ses som ett sekundärt instrument för att skydda de skadelidandes intressen.
Moreover, Portugal considers that it is doubtful whether the infringement has had any impact on general and individual interests as the Portuguese courts have recognised, in their settled caselaw, that there is a presumption of fault in relation to the illegal acts of the Administration, thereby facilitating the grant of damages to injured individuals in perfect conformity with the requirements of Directive 89/665.
Portugal anser vidare att det är tveksamt om överträdelsen har haft någon inverkan på allmänna och enskilda intressen eftersom de portugisiska domstolarna i sin fasta rättspraxis har erkänt att det föreligger ett antagande om fel i fråga om rättsstridiga handlanden från förvaltningens sida, som helt i linje med kraven i direktiv 89/665 gör det lättare att bevilja enskilda skadelidande ersättning.
Moreover, Portugal considers, in accordance with paragraph 13.3 of the 2005 Communication which replaced Communications 96/C 242/07 and 97/C 63/02, that the appropriate reference time-frame in the present case for assessing compliance with Directive 89/665 should be annual and not daily as proposed by the Commission.
Portugal anser vidare, med hänvisning till punkt 13.3 i 2005 års meddelande, som ersatte meddelande 96/C 242/07 och 97/C 63/02, att det lämpliga tidsintervallet för att bedöma efterlevnaden av direktiv 89/665 i förevarande mål bör vara årligen och inte dagligen, som kommissionen har föreslagit.
Portugal claims that the present case is not similar to other cases which were decided by the Court pursuant to Article 228 EC as the present case does not concern the incorrect application of Community law but rather the alleged incorrect transposition of a
Portugal har förklarat att förevarande mål skiljer sig från andra mål som domstolen avgjort enligt artikel 228 EG, eftersom det inte gäller en felaktig tillämpning av gemenskapsrätten, utan snarare ett påstående om att ett direktiv införlivats på fel sätt. Portugal
In addition, Portugal considers that in accordance with paragraph 13.4 of the 2005 Communication, the penalty in the present case should be suspended.
Portugal anser dessutom att vitet i förevarande mål bör skjutas upp i enlighet med punkt 13.4 i 2005 års meddelande.
By its adoption of
Genom att anta förslaget till lag nr 56/X, har Portugal
COMMISSION v PORTUGAL proposed Law No 56/X, Portugal has ensured that all the necessary steps to comply with the judgment of the Court in Case C-275/03 have been taken.
KOMMISSIONEN MOT PORTUGAL säkerställt att alla nödvändiga åtgärder har vidtagits för att följa domstolens dom i mål C-275/03.
It is merely necessary that a certain time period elapses for the text of the law to be adopted.
Det krävs bara att någon tid förflyter för att lagtexten skall antas.
that is appropriate to the circumstances and proportionate both to the breach that has been found and to the ability to pay of the Member State concerned.
B — Bedömning mässiga befogenhet skall domstolen fastställa standardbeloppet eller vitesbeloppet så att det är anpassat till omständigheterna och proportionellt, både i förhållande till den konstaterade underlåtenheten och den berörda medlemsstatens betalningsförmåga.
In that regard, the Commission’s proposals with regard to financial penalties do not bind the Court and merely constitute a useful point of reference.
I det avseendet är kommissionens förslag angående ekonomiska sanktioner inte bindande för domstolen, utan en användbar utgångspunkt.
20Moreover, the Commission’s communications in relation to Article 228 EC are not binding on the Court but serve to ensure the transparency, predictability and legal certainty of that institution’s actions. 21
20Kommissionens meddelanden angående artikel 228 EG är inte bindande för domstolen, utan tjänar till att säkerställa insyn, förutsebarhet och rättssäkerhet vad gäller kommissionens handlande. 21
In the event that the Court should find that the Portuguese Republic has not complied with its judgment in Case C-275/03, the Court may, under the third subparagraph of Article 228(2) EC, impose on that Member State a lump sum and/or penalty payment. 18
Om domstolen skulle finna att Republiken Portugal inte har följt domen i mål C-275/03, kan den, enligt artikel 228.2 tredje stycket, förelägga staten att betala ett standardbelopp eller ett vite. 18
In the present case, the Commission in its application based its proposal on the financial penalties to be imposed on Portugal, inter alia, on its Communications 96/C 242/07 and 97/C 63/02.
I förevarande mål baserade kommissionen sitt förslag avseende de ekonomiska sanktioner som skulle åläggas Portugal bland annat på sina meddelanden 96/C 242/07 och 97/C 63/02.
It should be noted that on 7 February 2006, the date when the application in the current proceedings was lodged before the Court, those communications were no longer in force and had been replaced by the 2005 Communication with effect from 1 January 2006. 22
Det bör noteras att den 7 februari 2006, den dag då ansökan i förevarande förfarande inkom till domstolen, var dessa meddelanden inte längre gällande utan hade ersatts av 2005 års meddelande som trädde i kraft den 1 januari 2006. 22
I consider that in the context of the present proceedings it would be appropriate for the Court to use, inter alia, the more
Jag anser att det i förevarande mål är lämpligt att domstolen, bland annat,
According to its settled caselaw, it is for the Court to assess in each case, in the light of the circumstances of the case, the financial penalties to be imposed.
Enligt domstolens fasta rättspraxis ankommer det på denna att, med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet, bedöma vilka ekonomiska sanktioner som skall vidtas.
19 The fixing of a sanction pursuant to Article 228 EC thus lies within the exclusive remit of the Court.
19Domstolen är alltså exklusivt behörig att fastställa en sanktion enligt artikel 228 EG.
20 — See Case C-387/97 Commission v Greece [2000] ECR I-5047, paragraph 89.
20 — Dom av den 4 juli 2000 i mål C-387/97, kommissionen mot Grekland (REG 2000, s. I-5047), punkt 89.
18 — See Case C-304/02 Commission v France [2005] ECR I-6263, in particular paragraphs 80 to 82.
18 — Dom av den 12 juli 2005 i mål C-304/02, kommissionen mot Frankrike (REG 2005, s. I-6263), särskilt punkterna 80–82.
21 — See Commission v Greece, cited in footnote 20, paragraph 87.22 — See paragraph 25 of the 2005 Communication.
21 — Domen i målet kommissionen mot Grekland (ovan fotnot 20), punkt 87.
19 — Commission v France, cited in footnote 18, paragraph 86.
19 — Domen i målet kommissionen mot Frankrike (ovan fotnot 18), punkt 86.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 the Court establishing a breach of Community law pursuant to Article 226 EC.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MAZÀK — MÅL C-70/06 lens domar om fastställelse av brott mot gemenskapsrätten enligt artikel 226 EG.
recent 2005 Communication, together with the submissions of the parties, as a useful point of reference for establishing whether a financial sanction should be imposed in the present case, and if so, the amount of that sanction.
använder det senare meddelandet av år 2005, tillsammans med parternas yttranden, som utgångspunkt för att fastställa om en ekonomisk sanktion bör föreläggas i förevarande mål, och om så är fallet, sanktionens belopp.
In reaching this finding, I consider that the reference by the Commission to its earlier communications did not hinder Portugal in defending its interests in the course of the current proceedings and that the principles of transparency, predictability and legal certainty have been observed.
När jag drar den slutsatsen anser jag inte att kommissionens hänvisning till sina tidigare meddelanden hindrade Portugal från att tillvarata sina intressen under förevarande förfarande och att principerna om insyn, förutsebarhet och rättssäkerhet har iakttagits.
Portugal itself, in its written pleadings, highlighted the fact that the 2005 Communication had replaced the Commission’s earlier communications and indeed, as can be seen from Portugal’s pleadings, that Member State specifically relied on paragraphs 13.3 and 13.4 of the 2005 Communication.
Portugal har för egen del i sitt skriftliga yttrande påpekat att 2005 års meddelande ersatt kommissionens tidigare meddelanden och medlemsstaten åberopade, vilket framgår av Portugals argumentation, faktiskt särskilt punkterna 13.3 och 13.4 i 2005 års meddelande.
In my opinion, Portugal was fully aware of the contents of the 2005 Communication and that it could be used as a point of reference in relation to the imposition of financial sanctions by the Court.
Enligt min uppfattning var Portugal fullt medveten om innehållet i 2005 års meddelande och att det kunde användas som utgångspunkt för domstolens föreläggande av ekonomiska sanktioner.
In concrete terms, the procedure laid down in Article 228(2) EC is aimed at inducing a defaulting Member State to comply with a judgment establishing a failure to fulfil obligations, thereby ensuring that Community law is in fact applied by that State.
På det konkreta planet syftar förfarandet i artikel 228.2 EG till att förmå en felande medlemsstat att följa en dom där det fastställs att den underlåtit att fullgöra sin skyldigheter, och att därmed säkerställa att gemenskapsrätten faktiskt tillämpas av den staten.
The sanctions provided for by that provision, namely a lump sum and a penalty payment, are both intended to achieve this objective.
De sanktioner som anges i bestämmelsen, nämligen ett standardbelopp och en vitesbetalning, syftar båda till att uppnå detta syfte.
The purpose of imposing a penalty payment and/or a lump sum is to place a Member State under economic pressure which induces it to put an end to the infringement that has been established.
Syftet med att förelägga vite och/eller ett standardbelopp är att utöva ekonomiska påtryckningar på medlemsstaten för att förmå den att upphöra med det fastställda fördragsbrottet.
The financial penalties imposed must therefore be decided on according to the degree of persuasion needed for the Member State in question to alter its conduct. 23
De ekonomiska sanktioner som vidtas måste därför bestämmas med hänsyn till den övertalning som krävs för att den berörda medlemsstaten skall ändra sitt beteende. 23
In Case C-304/02 Commission v France, the Court stated that while the imposition of a penalty payment seems particularly suited to inducing a Member State to put an end as soon as possible to a breach of obligations which, in the absence of such a measure, would tend to persist, the imposition of a lump sum is based more on assessment of
I domen i mål C-304/02, kommissionen mot Frankrike, konstaterade domstolen att medan ett vitesföreläggande kan vara särskilt lämpligt för att förmå en medlemsstat att snarast upphöra med ett fördragsbrott som, i avsaknad av en sådan åtgärd, skulle tendera att bestå, baserar sig ett föreläggande att betala ett engångsbelopp snarare på bedömningen av de konsekvenser den berörda
23 — Case C-177/04 Commission v France [2006] ECR I-2461, paragraphs 59 and 60.
23 — Dom av den 14 mars 2006 i mål C-177/04, kommissionen mot Frankrike (REG 2006, s. I-2461), punkterna 59 och 60.
In my view, in order to apply the enforcement procedure provided by Article 228 EC in a consequent manner, that procedure must be understood as a tool for fully realising the objective of Article 226 EC proceedings, which is to bring infringements of Community law to an end, and at the same time as a means of dissuading Member States from failing to comply with the judgments of
För att förfarandet för verkställighet i artikel 228 EG skall tillämpas på ett konsekvent sätt anser jag att det skall ses som ett redskap för att till fullo genomföra syftena med förfarandet i artikel 226 EG, nämligen att bringa överträdelser av gemenskapsrätten att upphöra och samtidigt avhålla medlemsstater från att underlåta att följa domsto-
COMMISSION v PORTUGAL the effects on public and private interests of the failure of the Member State concerned to comply with its obligations, in particular where the breach has persisted for a long period since the judgment which initially established it. 24
KOMMISSIONEN MOT PORTUGAL medlemsstatens underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter har för privata och offentliga intressen, särskilt när fördragsbrottet har pågått under en lång tid efter avkunnandet av den dom i vilken fördragsbrottet ursprungligen fastställdes. 24
As regards the amount of the penalty payment, the basic criteria which must be taken into account in order to ensure that such payments have coercive force and Community law is applied uniformly and effectively are, in principle, the duration of the infringement, its degree of seriousness and the ability of the Member State to pay.
Beträffande vitesbeloppet är de grundkriterier som skall beaktas för att säkerställa vitets tvingande karaktär i syfte att uppnå en enhetlig och effektiv tillämpning av gemenskapsrätten, i princip, överträdelsens varaktighet, dess svårighetsgrad och den berörda medlemsstatens betalningsförmåga.
In applying those criteria, regard should be had in particular to the effects of failure to comply on private and public interests and to the urgency of getting the Member State concerned to fulfil its obligations. 25
Vid tillämpningen av dessa kriterier skall särskild hänsyn tas till de konsekvenser som underlåtenheten att följa domen har för privata och offentliga intressen samt till hur brådskande det är att få den berörda medlemsstaten att uppfylla sina skyldigheter. 25
The Commission submits that the coefficient for duration of the infringement should be fixed at 1 in the present proceedings.
Kommissionen har förklarat att koefficienten för överträdelsens varaktighet bör fastställas till 1 i förevarande förfarande.
As can be seen from the Commission’s pleadings, that coefficient was calculated by reference, inter alia, to the date when the Commission decided to initiate the present proceedings, that is 12 October 2005.
Som framgår av kommissionens yttranden beräknades den koefficienten med utgångspunkt från bland annat den dag då kommissionen beslutade att inleda förevarande förfarande, det vill säga den 12 oktober 2005.
In my view, the proposal of the Commission in relation to duration is flawed.
Jag anser inte att kommissionens förslag i fråga om varaktigheten är godtagbart.
Aside from the fact that the Commission did not actually bring the present proceedings until 7 February 2006, the Court in Case C-177/04 Commission v France stated that the duration of an infringement pursuant to Article 228 EC must be assessed by reference to the time when the Court assesses the facts, not the
Förutom att kommissionen faktiskt inte väckte förevarande talan förrän den 7 februari 2006, förklarade domstolen i domen i mål C-177/04, kommissionen mot Frankrike, att varaktigheten av en överträdelse enligt artikel 228 EG skall bedömas med utgångspunkt från den tidpunkt då domstolen bedömer de faktiska
I consider in the light of the circumstances of the case that the imposition of a penalty payment is a suitable means to induce or persuade Portugal to alter its conduct and to comply with its obligations pursuant to Articles 1(1) and 2(1)(c) of Directive 89/665.
Mot bakgrund av omständigheterna i förevarande mål anser jag att föreläggandet av ett vite är ett lämpligt sätt att förmå eller övertala Portugal att ändra sitt agerande och fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 1.1 och 2.1 c i direktiv 89/665.
In my view, there is sufficient evidence in the present proceedings to suggest that there is a real danger that the infringement in question will persist unless a penalty payment is imposed on Portugal.
Jag anser att det i förevarande förfarande är tillräckligt styrkt att det föreligger en verklig risk för att den berörda överträdelsen skall kvarstå om inte Portugal föreläggs ett vite.
In that regard, at the oral hearing on 5 July 2007 it was evident that the Portuguese Republic had not taken the necessary action to comply with the judgment in Case C-275/03, despite its repeated earlier statements that such action was imminent.
I det avseendet framkom det vid förhandlingen den 5 juli 2007 att Republiken Portugal inte hade vidtagit de åtgärder som krävdes för att följa domen i mål C-275/03, trots upprepade uttalanden tidigare om att sådana åtgärder var omedelbart förestående.
24 — See paragraph 81.
25 — Domen i målet kommissionen mot Grekland (ovan fotnot 20), punkt 92.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-70/06 time at which the case is brought before it by the Commission. 26
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MAZÀK — MÅL C-70/06 omständigheterna, inte den tidpunkt då kommissionen väckte talan. 26
In those circumstances, I consider that a coefficient of 2 appears appropriate to take account of the duration of the infringement.
Under dessa omständigheter anser jag att koefficienten 2 framstår som lämplig för överträdelsens varaktighet.
As regards the seriousness of the infringement, I do not consider that the Commission’s proposal of a coefficient of 11, on a scale of 1 to 20, for seriousness is correct.
I fråga om överträdelsens svårighetsgrad anser jag inte att kommissionens förslag på koefficienten 11, på en skala från 1 till 20, i fråga om svårighetsgrad är lämpligt.
In my view, that coefficient is clearly excessive in the light of the circumstances of the present case and the previous caselaw of the Court.
Jag anser att det är uppenbart att den koefficienten är för hög, mot bakgrund av omständigheterna i förevarande mål och tidigare rättspraxis från domstolen.
In the present case, compliance with the judgment in Case C-275/03 only required the adoption by Portugal of measures of transposition into national law of Articles 1(1) and 2(1)(c) of Directive 89/665 and, in particular, the repeal of Decree-Law No 48051.
För att följa domen i mål C-275/03 krävdes i förevarande mål endast att Portugal skulle vidta åtgärder för att införliva artiklarna 1.1 och 2.1 c i direktiv 89/665 med den nationella rättsordningen, och i synnerhet att lagdekret nr 48051 upphävdes.
It is clear that the failure by Portugal to definitely adopt the necessary legislative measures to comply with the judgment in Case C-275/03, which was handed down on 14 October 2004, has persisted for a substantial period of time.
Portugals underlåtenhet att slutgiltigt vidta de lagstiftningsåtgärder som krävs för att följa domen i mål C-275/03, som meddelades den 14 oktober 2004, har uppenbarligen pågått en avsevärd tid.
On the date of the oral hearing in the present case nearly three years had elapsed since the judgment in Case C-275/03 was delivered. 27
Vid tidpunkten för den muntliga förhandlingen i förevarande mål hade närmare tre år förflutit sedan dom meddelades i mål C-275/03. 27
With regard to that caselaw, the Portuguese Government in my view correctly pointed out that a lower coefficient for seriousness in cases involving for example a threat to public health, damage to the environment and the depletion of fishing stocks was applied by the Court.
I fråga om denna rättspraxis har den portugisiska regeringen enligt min uppfattning korrekt påpekat att en lägre koefficient för svårighetsgrad har tillämpats av domstolen i mål som gällt bland annat hot mot folkhälsan, skador på miljön och utarmning av fiskebestånd.
28I consider that the coefficient of 4 suggested by the Portuguese Government is thus more appropriate in the present case.
28Jag anser således att koefficienten fyra som föreslagits av den portugisiska regeringen är lämpligare i förevarande mål.
In my view, the date of the Court’s assessment of the facts is an unidentifiable date which is not known by the parties.
Som jag ser det är tidpunkten för domstolens bedömning av de faktiska omständigheterna ett icke identifierbart datum som parterna inte känner till.
I consider therefore that for the purposes of imposing a penalty payment pursuant to Article 228 EC, the duration of the infringement must be assessed by reference to the date of the hearing in a case, or in the event that a hearing is not held, the date of the close of the written procedure.
Med avseende på fastställelsen av ett vite enligt artikel 228 EG anser jag därför att överträdelsens varaktighet skall bedömas med utgångspunkt från dagen för förhandlingen i målet, eller om förhandling inte hålls, den dag det skriftliga förfarandet avslutas.
27 — See by analogy Case C-177/04 Commission v France, cited in footnote 23, paragraphs 73 and 74.
27 — Se, analogt, domen i mål C-177/04, kommissionen mot Frankrike (ovan fotnot 23), punkterna 73 och 74.
In that case the Court considered that a coefficient of 3 for duration should be applied where a failure to adopt measures of transposition into national law had persisted for nearly four years.
I det målet fann domstolen att koefficienten 3 skulle tillämpas för överträdelsens varaktighet när underlåtenheten att vidta åtgärder för införlivande kvarstått i närmare fyra år.
28 — In that regard, Portugal noted that in Commission v Greece (cited in footnote 20), the Commission proposed a coefficient of 6 for seriousness concerning a failure to fulfil obligations which threatened public health and where no action had been taken to execute the previous judgment.
28 — I det avseendet har Portugal påpekat att kommissionen i målet kommissionen mot Grekland (ovan fotnot 20), föreslog koefficienten 6 för svårighetsgrad i fråga om ett fördragsbrott som utgjorde en fara för människors hälsa och skadade miljön och inga åtgärder vidtagits för att följa den tidigare domen.
While in Commission v Spain (cited in footnote 16), a coefficient of 4 for seriousness was proposed by the Commission in relation to a failure to transpose a directive on the quality of bathing waters and thus concerned the protection of the environment and public health.
I domen i målet kommissionen mot Spanien (ovan fotnot 16), föreslog kommissionen koefficienten 4 avseende svårighetsgraden i fråga om en underlåtenhet att införliva ett direktiv om kvaliteten på badvatten, som alltså gällde skyddet för miljö och folkhälsa.
In addition, in Case C-304/02 Commission v France (cited in footnote 18), which concerned the common fisheries policy, a coefficient of 10 for seriousness was proposed.
Dessutom föreslogs i mål C-304/02, kommissionen mot Frankrike (ovan fotnot 18), som gällde den gemensamma fiskepolitiken, koefficienten10 för svårighetsgrad.
COMMISSION v PORTUGAL distorted.
KOMMISSIONEN MOT PORTUGAL inte snedvrids.
30 Moreover, contrary to Portugal’s arguments, 31I consider that the possibility
30Jag anser vidare, i motsats till Portugal, 31att möjligheten för privata