natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court stated, second, that where schools established outside Germany that are essentially nanced by private funds wish to oer education to the children of German residents, the exclusion of those schools’ fees from the benet of the tax relief hinders their freedom to provide services and that, even though the freedom to provide services does not apply to schools established outside Germany which are not essentially nanced from private funds, the tax relief nonetheless may not be refused in respect of those schools’ fees.
Domstolen fann slutligen att det var fråga om en inskränkning av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster att personer enligt lagstiftningen påfördes en strarätts-lig påföljd för att ha bedrivit en verksamhet avseende upptagande av vadhållningsinsatser utan sådan koncession eller sådant polistillstånd som krävdes enligt den nationella lagstiftningen, när dessa personer inte hade kunnat erhålla nämnda koncessioner eller tillstånd till följd av att medlemsstaten, i strid med gemenskapsrätten, hade nekat att bevilja dem dessa.
As has already been noted above, it is the freedom of movement of citizens of the Union which prevents such an exclusion.
Strarättslig lagstiftning faller i princip inom ramen för medlemsstaternas behörighet, men gemenskapsrätten sätter trots detta gränser för denna behörighet.
Accordingly, the Court held that Community law precludes the tax relief from being generally refused in respect of school fees paid to schools in other Member States.
En sådan lagstiftning får inte inskränka de grundläggande friheter som garanteras av gemenskapsrätten.
Finally, such legislation also impedes the freedom of establishment of employees and self-employed persons who have transferred their normal place of residence to, or who work in, Germany and whose children continue to attend a fee-paying school situated in another Member State.
De ovannämnda målen Schwarz och Gootjes-Schwarz och kommissionen mot Tyskland rörde skolavgifter och avgifter i samband med sjukhusvård som hade betalats till en inrättning belägen i en annan medlemsstat. Även dom av den 19 april 2007 i mål C-444/05, Stamatelaki, rörde denna fråga.
They do not enjoy the tax relief, whereas they would enjoy it if their children attended a school situated in Germany.
I de ovannämnda målen Schwarz och Gootjes-Schwarz och kommissionen mot Tyskland var det fråga om det skattemässiga avdrag som tyska skattskyldiga kunde göra för skolavgifter som var kopplade till deras barns skolgång i en i Tyskland belägen privatskola som uppfyllde vissa villkor.
In Stamatelaki, the Court held that the freedom to provide services is impeded by national legislation which excludes all reimbursement by a national social security institution of the costs occasioned by treatment of persons insured with it in private hospitals in another Member State, except those relating to treatment provided to children under 14 years of age.
Denna avdragsrätt gällde emellertid inte för skolavgifter som betalades till skolor belägna i andra medlemsstater. Innan domstolen prövade huruvida denna lagstiftning var förenlig med artikel 49 EG utvidgade den tjänstebegreppet till att omfatta skolor som huvudsakligen nansieras med privata medel.
Such a measure, whose absolute nature (except for the case of children under 14 years of age) is not appropriate to the objective pursued, cannot be justied by the risk of seriously undermining the financial balance of a social security system since measures which are less restrictive and more in keeping with the freedom to provide services could be adopted, such as a prior authorisation scheme which complies with the requirements imposed by Community law and, if appropriate, the determination of scales for reimbursement of the costs of treatment.
Eftersom syftet med dessa inrättningar är att erbjuda en tjänst mot ersättning kunde de åberopa friheten att tillhandahålla tjänster. Eftersom det enligt artikel 50 EG inte ställs något krav på att den som mottar tjänsten skall betala för den, är det inte nödvändigt att dessa inrättningar nansieras av eleverna eller deras föräldrar.
Finally, Case C-341/05 Laval un Partneri (judgment of 18 December 2007) and Case C-438/05 The International Transport Workers’ Federation and The Finnish Seamen’s Union (judgment of 11 December 2007), relating to collective action engaged in by trade union organisations against a provider of services established or wishing to establish itself in another Member State, deserve particularly close attention.
De skolor som inte huvudsakligen nansieras med privata medel, bland annat oentliga skolor, omfattas däremot inte av tjänstebegreppet, eftersom staten endast uppfyller sina sociala, kulturella och utbildningspolitiska uppgifter gentemot sina medborgare genom att upprätta och upprätthålla ett system för oentlig undervisning som i regel nansieras av medel ur den oentliga budgeten och inte av eleverna eller deras föräldrar.
While in The International Transport Workers’ Federation and The Finnish Seamen’s Union a Finnish maritime transport company wished to establish itself in Estonia so as to register one of its vessels there, in order to be more competitive, in Laval un Partneri a Latvian construction company wished to exercise its freedom to provide services in Sweden, in particular by the posting of Latvian workers to one of its Swedish subsidiaries.
Domstolen konstaterade att när skolor som huvudsakligen nansieras med privata medel, vilka är belägna utanför Tyskland, ville erbjuda utbildning för barn till personer som är bosatta i Tyskland, utgjorde den omständigheten att det inte fanns någon rätt till skattemässigt avdrag för dessa skolors avgifter ett hinder för deras frihet att tillhandahålla tjänster.
In both cases, the companies in question had to negotiate with trade unions in relation to the companies’ signing of, and compliance with, the collective agreements applicable to their respective sectors.
Domstolen konstaterade att, även om friheten att tillhandahålla tjänster inte var tillämplig på sådana skolor som inte huvudsakligen nansieras med privata medel, skulle det trots detta föreligga en rätt att göra skattemässiga avdrag för skolavgifterna till sådana skolor.
In the former case, the trade union, aliated to a federation of trade unions based in the United Kingdom, sought application of the Finnish collective agreement to the crew of the vessel which would be ying the Estonian ag.
Medborgarnas fria rörlighet i unionen utgjorde hinder för att inte medge ett sådant avdrag.
In the latter case, the trade union demanded that the Latvian company should, by way of guarantee as to the rate of pay, sign the Swedish collective agreement and apply it to its posted workers.
Domstolen fann därför att gemenskapsrätten utgjorde hinder för att generellt inte medge skattemässiga avdrag för skolavgifter som betalas till skolor belägna i andra medlemsstater.
Since negotiations were unsuccessful in each case, the trade unions exercised their right of collective action, in particular by use of the right to strike, to compel the companies to sign and implement the collective
En sådan lagstiftning utgjorde också ett hinder för etableringsfriheten för arbetstagare eller egenföretagare som hade förlagt sitt hemvist till den aktuella medlemsstaten eller arbetade där, och vars barn fortsatte att gå i en skola i en annan medlemsstat, där
Proceedings agreements.
Utveckling och verksamhet undervisningen var avgiftsbelagd.
Accordingly, the national courts essentially asked the Court whether collective action constitutes a restriction within the meaning of Articles 43 and 49 EC.
Dessa arbetstagare åtnjöt inte det skattemässiga avdraget, men skulle ha gjort detta om deras barn hade fortsatt att gå i en skola som var belägen i Tyskland.
The Court held that, although the right to take collective action must be recognised as a fundamental right that forms an integral part of the general principles of Community law the observance of which the Court ensures, the exercise of that right may nonetheless be subject to certain restrictions.
I domen i det ovannämnda målet Stamatelaki fann domstolen att nationell lagstiftning enligt vilken ett nationellt socialt trygghetsorgan kunde neka att utge ersättning för vårdkostnader i samband med behandling av dess försäkrade vid privata vårdinrättningar i en annan medlemsstat, såvida det inte gällde vård av barn under 14 år, utgjorde ett hinder för friheten att tillhandahålla tjänster.
Furthermore, in accordance with settled case-law, the exercise of fundamental rights does not fall outside the scope of the provisions of the Treaty, and must be reconciled with the requirements relating to rights protected under the Treaty and be in accordance with the principle of proportionality. Accordingly, such collective action initiated by a trade union or a group of trade unions against an undertaking in order to induce that undertaking to enter into an agreement, the terms of which are liable to deter it from exercising the freedom of establishment or freedom to provide services, constitutes a restriction on those freedoms.
Den absoluta utformningen av en sådan åtgärd – med undantag för situationer som gällde barn under 14 år – var inte anpassad efter det mål som eftersträvades och kunde inte motiveras av att det fanns en risk för att den ekonomiska balansen i det sociala trygghetssystemet allvarligt skulle rubbas, eftersom mindre ingripande åtgärder som i högre grad överensstämde med friheten att tillhandahålla tjänster hade kunnat vidtas, till exempel ett system med förhandstillstånd som uppfyller gemenskapsrättens krav och i förekommande fall fastställande av ersättningsnivåer.
The Court held that, by maintaining in force the provisions of this law which, in derogation from the general law, cap the voting rights of any Volkswagen shareholder at 20 % of the share capital, require a majority of more than 80 % of the share capital in order for certain resolutions of the general assembly of shareholders to be passed and confer upon the State and a regional authority the right to appoint two representatives each to the company’s supervisory board, the Federal Republic of Germany had failed to full its obligations under Article 56(1) EC.
I målet Laval var det fråga om ett lettiskt byggföretag som ville utöva sin rätt att fritt tillhandahålla tjänster i Sverige genom att utstationera lettiska arbetstagare till ett av sina svenska dotterbolag.
The Court stated that the fact that the threshold for a majority was set at more than 80 % of the share capital aorded any shareholder holding 20 % of the share capital a blocking minority and enabled both public authorities to procure for themselves the ability to oppose important resolutions on the basis of a lower level of investment than would be required under the general law.
I båda målen var emellertid företagen tvungna att förhandla med fackliga organisationer om att ansluta sig till och följa de kollektivavtal som var tillämpliga i respektive bransch.
Furthermore, by capping voting rights at 20 %, the legislation helped to give those authorities the opportunity to exercise considerable inuence.
I det första målet krävde den fackliga organisationen, som var ansluten till en engelsk sammanslutning av fackföreningar, att det nländska kollektivavtalet skulle tillämpas på personalen på det fartyg som skulle segla under estnisk agg.
Those provisions therefore limited the possibility for other shareholders to participate in the company, to establish or maintain lasting and direct economic links with it and to participate eectively in its management or control.
I det andra målet krävde den fackliga organisationen att det lettiska byggföretaget skulle ansluta sig till det svenska kollektivavtalet och tillämpa detta på sina utstationerade arbetstagare för att dessa skulle erhålla en viss lön.
By diminishing the interest in acquiring a stake in the company’s capital, those measures were liable to deter direct investors from other Member States and thus constituted a restriction on the free movement of capital.
Förhandlingarna bröt samman i båda fallen och de fackliga organisationerna använde sig av rätten att vidta stridsåtgärder, bland annat strejkrätten, för att förmå de aktuella företagen att ansluta sig till och tillämpa kollektivavtalen.
The same was true of the right, enjoyed by the public authorities alone, to appoint two representatives to the supervisory board.
De hänskjutande domstolarna ställde frågan huruvida fackliga stridsåtgärder utgjorde inskränkningar i den mening som avses i artiklarna 43 EG och 49 EG.
By enabling those authorities to participate in a more signicant manner in the activity of the supervisory
Det följer dessutom av fast rättspraxis att utövandet av grundläggande rättigheter inte undgår tillämpningsområdet för bestämmelserna i fördraget, och att de måste utövas i samklang med de krav som följer av de i fördraget skyddade rättigheterna och i överensstämmelse med proportionalitetsprincipen.
Court of Justice board, this measure in fact allowed them to exercise an inuence which exceeded their levels of investment and was greater than their status as shareholders would normally allow.
Domstolen att sådana inskränkningar i princip kan vara motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset, såsom att skydda arbetstagarna i värdstaten mot eventuell social dumpning, under förutsättning att det visas att inskränkningarna är ägnade att säkerställa förverkligandet av det legitima syfte som eftersträvas och att de inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta syfte.
Second, Case C-370/05 Festersen [2007] ECR I-1129 should be noted, in which the Court held that Article 56 EC precludes national legislation from laying down as a condition for acquiring an agricultural property the requirement that the acquirer take up his xed residence on that property for a period of eight years, irrespective of particular circumstances relating to individual characteristics of the agricultural land concerned.
Domstolen slog dessutom fast i domen i det ovannämnda målet Laval un Partneri att nationella bestämmelser enligt vilka hänsyn inte tas till kollektivavtal – oavsett innehållet i dessa avtal – som företag som utstationerar arbetstagare i värdmedlemsstaten redan är bundna av i den medlemsstat där de är etablerade, innebär en diskriminering av dessa företag, eftersom de behandlas på samma sätt som inhemska företag som inte har tecknat något kollektivavtal.
According to the Court, it can be accepted that national legislation containing such a residence requirement seeks to avoid the acquisition of agricultural land for purely speculative reasons and is likely to facilitate the preferential appropriation of that land by persons who wish to farm it.
Tre domar rörande fri rörlighet för kapital förtjänar att nämnas särskilt. Dom av den 23 oktober 2007 i mål C-112/05, kommissionen mot Tyskland, rörde den så kallade Volkswagenlagen.
However, the Court held the residence requirement to be a measure going beyond what is necessary to attain such an objective.
Att fastställa majoritetsgränsen till mer än 80 procent av aktiekapitalet gav varje aktieägare som innehade 20 procent av aktiekapitalet en möjlighet att hindra beslut.
First, it is particularly restrictive in that it limits not only the free movement of capital but also the right of the acquirer to choose his place of residence freely, which is guaranteed by the European Convention on Human Rights and protected under Community law, thereby adversely aecting a fundamental right.
Detta medförde att oentliga aktörer, genom en investering som var mindre än den som krävdes enligt allmänna bolagsrättsliga regler, hade möjlighet att hindra viktiga beslut.
Second, there is nothing to support the conclusion that measures less restrictive than that requirement could not be adopted to achieve the objective sought.
Genom att rösträtten enligt lagen begränsades till 20 procent gavs oentliga aktörer dessutom möjlighet att utöva ett väsentligt inytande.
Such an obligation, particularly when coupled with a condition that residence be maintained for a number of years, therefore goes beyond that which could be regarded as necessary having regard to the public interest objective pursued.
Dessa bestämmelser begränsade således andra aktieägares möjlighet att delta i bolaget, att upprätta eller vidmakthålla varaktiga och direkta ekonomiska relationer och att eektivt medverka i ledningen eller kontrollen av bolaget.
Finally, in Holböck the Court applied Article 57(1) EC which lays down, for restrictions existing on 31 December 1993 that relate to the movement of capital involving direct investment, an exception to the prohibition of restrictions on the movement of capital between Member States and non-member countries.
Dessa bestämmelser minskade intresset av att förvärva aktier i bolaget och kunde därför avskräcka direkta investerare från andra medlemsstater. De utgjorde därför en restriktion för den fria rörligheten för kapital.
The Court noted first of all that the concept of direct investments concerns investments of any kind undertaken by natural or legal persons which serve to establish or maintain lasting and direct links between the persons providing the capital and the undertakings to which that capital is made available in order to carry out an economic activity.
Det förhöll sig på samma sätt beträande rätten att utse två ledamöter i styrelsen, en rätt som endast föreskrevs för oentliga aktörer.
As regards shareholdings in undertakings, the objective of establishing or maintaining lasting economic links presupposes that the shares held by the shareholder enable him to participate eectively in the management of the company or in its control.
Bestämmelsen gav dessa aktörer möjlighet att i större utsträckning delta i styrelsearbetet, vilket gjorde att de kunde utöva ett inytande som översteg storleken på deras investering och som de i egenskap av aktieägare i normala fall inte hade kunnat göra.
The Court then stated that Article 57(1) EC also applies to national measures which restrict payments of dividends deriving from investments.
I dom av den 25 januari 2007 i mål C-370/05, Festersen (REG 2007, s.
Consequently, the Court held that a restriction on capital movements, such as a less favourable tax treatment of foreign-sourced dividends, comes within the scope of Article 57(1) EC, inasmuch as it relates to holdings acquired with a view to establishing or maintaining lasting and direct economic links between the shareholder and the company concerned and which allow the shareholder to participate eectively in the management of the company or in its control.
I-1129), slog domstolen fast att artikel 56 EG utgjorde hinder för att det i nationell lagstiftning föreskrevs som villkor för förvärv av en jordbruksfastighet att förvärvaren skulle bosätta sig på fastigheten under en period av åtta år, oberoende av vilka specika omständigheter som kännetecknade den berörda jordbruksfastigheten.
Article 57(1) EC must therefore be interpreted as meaning that Article 56 EC is without prejudice to the application by a Member State of legislation which existed on 31 December 1993 under which a shareholder in receipt of dividends from a company established in a non-member country, who holds two thirds of the share capital in that company, is taxed at a rate higher than that imposed on a shareholder in receipt of dividends from a resident company.
Enligt domstolen kunde en nationell lagstiftning i vilken det föreskrevs en sådan bosättningsplikt, som syftade till att undvika att jordbruksmark förvärvades endast av spekulationsskäl och som på så sätt främjade att jordbruksmark förvärvades av framför allt personer som avsåg att själva odla den, godtas, eftersom den svarade mot ett mål av allmänintresse i en medlemsstat där jordbruksmark utgör en begränsad naturtillgång. Domstolen ansåg emellertid att bosättningsplikten var
The Court had many opportunities to consider the powers of direct taxation retained by the Member States and the limits on the exercise of those powers.
Utveckling och verksamhet en åtgärd som gick utöver vad som var nödvändigt för att uppnå ett sådant mål.
It ruled on various national fiscal measures concerning, first, the taxation of companies and their shareholders and, second, the taxation of individuals.
Bosättningsplikten innebar därför en inskränkning av en grundläggande rättighet.
Some of these measures were held compatible, and others incompatible, with Community law.
Det fanns inget som tydde på att det skulle vara omöjligt att uppnå det eftersträvade målet med mindre restriktiva åtgärder.
With regard to the taxation of companies, first, a number of national measures were held entirely incompatible with the fundamental freedoms in the Treaty.
I domen i det ovannämnda målet Holböck tillämpade domstolen artikel 57.1 EG, i vilken det föreskrivs ett undantag från förbudet mot restriktioner för kapitalrörelser mellan medlemsstaterna och tredjeland för sådana restriktioner som är i kraft den 31 december 1993 och som gäller direktinvesteringar.
Thus, the Court held in its judgment of 25 October 2007 in Case C-464/05 Geurts and Vogten that, in the absence of valid justication, Article 43 EC precludes inheritance tax legislation of a Member State which excludes from the exemption from that tax available for family undertakings those undertakings which employ in the three years preceding the date of death of the deceased at least ve workers in another Member State, whereas it grants such an exemption where the workers are employed in a region of the first Member State.
Domstolen erinrade först om att begreppet direkta investeringar avser alla slags investeringar som fysiska eller juridiska personer gör och som har till syfte att upprätta varaktiga och direkta relationer mellan den person som tillhandahåller kapitalet och den företagare eller det företag som får tillgång till kapitalet för sin ekonomiska verksamhet.
The Court considered that the condition requiring the employment of workers in the territory of the Member State can be fullled more easily by a company already established there and, consequently, that the legislation in question introduces indirect discrimination between taxpayers on the basis of the place of employment of a certain number of workers in a certain period.
Beträande förvärv av delar i företag gäller att syftet att upprätta eller vidmakthålla varaktiga ekonomiska relationer förutsätter att aktieägarens aktieinnehav gör det möjligt för denne att eektivt medverka i ledningen eller kontrollen av bolaget.
The Court then pointed out that, while such treatment might be justied by reasons relating to the survival of small and medium-sized undertakings and the need to maintain the eectiveness of fiscal supervision, the treatment must also be appropriate for achieving those objectives and not go beyond what is necessary to attain them.
Domstolen preciserade därefter att artikel 57.1 EG även är tillämplig på nationella bestämmelser som begränsar betalningar av utdelning som följer av investeringar.
The Court stated that domestic and foreign family undertakings are in a comparable situation so far as concerns the objective that they should continue to operate and, furthermore, that the eectiveness of fiscal supervision can be maintained by requesting taxpayers to provide the evidence necessary for enjoyment of the tax benet, instead of categorically refusing to grant it to companies not employing at least ve workers in the Member State in question.
Domstolen slog därför fast att en restriktion av kapitalrörelserna i form av en mindre förmånlig skattemässig behandling av utländska utdelningar omfattas av artikel 57.1 EG, eftersom restriktionen hänför sig till andelar som hade förvärvats i syfte att upprätta eller vidmakthålla varaktiga och direkta ekonomiska relationer mellan aktieägaren och det berörda bolaget och att möjliggöra för denne att eektivt medverka i ledningen för eller kontrollen av bolaget.