natgillin/translations-raw huggingface dataset:
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION and repealing Council Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan (OJ 2002 L 139, p.
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN nr 467/2001 om förbud mot export av vissa varor och tjänster till Afghanistan, skärpning av flygförbudet och förlängning av spärrandet av tillgångar och andra finansiella medel beträffande talibanerna i Afghanistan (EGT L 139, s. 9) (nedan kallad den omtvistade förordningen), som hade väckts av Yassin Abdullah Kadi respektive Al Barakaat.
9, ‘the contested regulation’), in so far as that act relates to them.
Yassin Abdullah Kadi och Al Barakaat hade yrkat att den omtvistade förordningen skulle ogiltigförklaras i de delar som den berör dem.
Under Article 1(1) and (3) of the Charter of the United Nations, signed at San Francisco (United States of America) on 26 June 1945, the purposes of the United Nations are inter alia ‘[t]o maintain international peace and security’ and ‘[t]o achieve international cooperation in solving international problems of an economic, social, cultural, or humanitarian character, and in promoting and encouraging respect for human rights and for fundamental freedoms for all without distinction as to race, sex, language, or religion’.
Enligt artikel 1.1 och 1.3 i Förenta nationernas stadga, som undertecknades i San Francisco (Förenta staterna) den 26 juni 1945, inbegriper Förenta nationernas ändamål att ”upprätthålla internationell fred och säkerhet” och att ”åstadkomma internationell samverkan vid lösande av internationella problem av ekonomisk, social, kulturell eller humanitär art samt vid befordrande och främjande av aktningen för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla utan åtskillnad med avseende på ras, kön, språk eller religion”.
Under Article 24(1) and (2) of the Charter of the United Nations:
Artikel 24.1 och 24.2 i Förenta nationernas stadga har följande lydelse:
In order to ensure prompt and effective action by the United Nations, its Members confer on the Security Council primary responsibility for the maintenance of international peace and security, and agree that in carrying out its duties under this responsibility the Security Council acts on their behalf.
I syfte att trygga ett snabbt och effektivt inskridande från Förenta nationernas [FN:s] sida överlåta medlemmarna på [Förenta nationernas] säkerhetsråd [(nedan kallat säkerhetsrådet)] huvudansvaret för upprätthållande av internationell fred och säkerhet och samtycka till att säkerhetsrådet vid fullgörande av sina ur detta ansvar härrörande förpliktelser handlar å medlemmarnas vägnar.
In discharging these duties the Security Council shall act in accordance with the Purposes and Principles of the United Nations.
Vid fullgörande av dessa förpliktelser skall säkerhetsrådet handla i överensstämmelse med Förenta nationernas ändamål och grundsatser.
The specific powers granted to the
De särskilda befogenheter,
Security Council for the discharge of these duties are laid down in Chapters VI, VII, VIII, and XII.’
DOM AV DEN 3.9.2008 — FÖRENADE MÅLEN C-402/05 P OCH C-415/05 P som tillerkännas säkerhetsrådet för fullgörande av dessa förpliktelser, finnas angivna i kapitlen VI, VII, VIII och XII.”
Article 25 of the Charter of the United Nations provides that ‘[t]he Members of the United Nations agree to accept and carry out the decisions of the Security Council in accordance with the present Charter’.
Enligt artikel 25 i Förenta nationernas stadga samtycker FN:s ”medlemmar till att godtaga och verkställa säkerhetsrådets beslut i överensstämmelse med denna stadga”.
Articles 39, 41 and 48 of the Charter of the United Nations form part of Chapter VII thereof, headed ‘Action with respect to threats to the peace, breaches of the peace, and acts of aggression’.
Artiklarna 39, 41 och 48 i Förenta nationernas stadga ingår i kapitel VII i densamma, vilket har rubriken ”Inskridande i händelse av hot mot freden, fredsbrott och angreppshandlingar”.
In accordance with Article 39 of the Charter of the United Nations:
Artikel 39 i Förenta nationernas stadga har följande lydelse:
‘The Security Council shall determine the existence of any threat to the peace, breach of the peace, or act of aggression and shall make recommendations, or decide what measures shall be taken in accordance with Articles 41 and 42, to maintain or restore international peace and security.’
”Säkerhetsrådet fastställer förefintligheten av hot mot freden, fredsbrott eller angreppshandling och framlägger förslag eller fattar beslut om vilka åtgärder som skola vidtagas i överensstämmelse med artiklarna 41 och 42 i syfte att upprätthålla eller återställa internationell fred och säkerhet.”
Article 41 of the Charter of the United Nations is worded as follows:
Artikel 41 i Förenta nationernas stadga har följande lydelse:
‘The Security Council may decide what measures not involving the use of armed force are to be employed to give effect to its decisions, and it may call upon the Members of the United Nations to apply such measures.
”Säkerhetsrådet äger besluta, vilka åtgärder, icke innebärande bruk av vapenmakt, som skola användas för att giva verkan åt dess beslut, och äger uppfordra Förenta Nationernas medlemmar att vidtaga sådana åtgärder.
These may include complete or partial interruption of economic relations and of rail, sea, air, postal, telegraphic, radio, and other means of communication, and the severance of diplomatic relations.’
Åtgärderna kunna innefatta fullständigt eller partiellt avbrytande av ekonomiska förbindelser, järnvägs-, sjö-, luft-, post-, telegraf- och radioförbindelser samt annan samfärdsel ävensom avbrytande av de diplomatiska förbindelserna.”
The background to the disputes has been set out in paragraphs 10 to 36 of Kadi and in paragraphs 10 to 41 of Yusuf and Al Barakaat.
I punkterna 10–36 i den överklagade domen i Kadimålet respektive i punkterna 10–41 i den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet redogörs det för bakgrunden till respektive tvist.
For the purposes of this judgment it may be summarised as follows.
Bakgrunden till tvisterna kan sammanfattas på följande sätt.
On 15 October 1999 the Security Council adopted Resolution 1267 (1999), in which it, inter alia, condemned the fact that Afghan territory continued to be used for the sheltering and training of terrorists and planning of terrorist acts, reaffirmed its conviction that the suppression of international terrorism was essential for the maintenance of international peace and security and deplored the fact that the Taliban continued to provide safe haven to Usama bin Laden and to allow him and others associated with him to operate a network of terrorist training camps from territory held by the Taliban and to use Afghanistan as a base from which to sponsor international terrorist operations.
Förenta nationernas säkerhetsråd antog den 15 oktober 1999 resolution 1267 (1999). Genom denna resolution fördömde säkerhetsrådet att terrorister fortsätter att tas emot och tränas och att terroristhandlingar förbereds inom afghanskt territorium, upprepade sin övertygelse att kampen mot den internationella terrorismen är av grundläggande betydelse för upprätthållandet av internationell fred och säkerhet och beklagade att talibanerna fortsätter att skydda Usama bin Ladin och att möjliggöra för honom och hans bundsförvanter att organisera ett nätverk av träningsläger för terrorister från det territorium som talibanerna kontrollerar och att använda sig av Afghanistan som bas för att genomföra internationella terroristdåd.
In the second paragraph of the resolution the Security Council demanded that the Taliban should without further delay turn Usama bin Laden over to appropriate authorities in a country where he has been indicted, or to appropriate authorities in a country where he will be arrested and effectively brought to justice.
I punkt 2 i denna resolution krävde säkerhetsrådet att talibanerna genast skulle överlämna Usama bin Ladin, antingen direkt eller indirekt till behöriga myndigheter i en stat där åtal har väckts mot honom, eller till behöriga myndigheter i en stat där han skulle gripas och ställas inför rätta.
In order to ensure compliance with that demand, paragraph 4(b) of Resolution 1267 (1999) provides that all the States must, in particular, ‘freeze funds and other financial resources, including funds derived or generated from property owned or controlled directly or indirectly by the Taliban, or by any undertaking owned or controlled by the Taliban, as designated by the Committee established by paragraph 6 below, and ensure that neither they nor any other funds or financial resources so designated are made available, by their nationals or by any persons within their territory, to or for the benefit of the Taliban or any undertaking owned or controlled, directly or indirectly, by the Taliban, except as may be authorised by the Committee on a case-by-case basis on the grounds of humanitarian need’.
För att säkerställa efterlevnaden av denna skyldighet föreskrevs i punkt 4 b i resolution 1267 (1999) att alla stater i synnerhet skulle ”[f]rysa penningmedel och andra finansiella medel, inklusive dem som härrör från eller alstrats av egendom som ägs av talibanerna, eller direkt eller indirekt kontrolleras av dessa, eller ägs eller kontrolleras av ett företag som ägs eller kontrolleras av talibanerna, såsom dessa angivits av den kommitté som skapats med tillämpning av punkt 6 nedan, och säkerställa att varken dessa eller några andra penningmedel eller andra finansiella medel som angivits på detta sätt, genom deras landsmäns eller varje annan persons som befinner sig på deras territorium försorg, ställs till förfogande eller används till förmån för talibanerna eller ett företag som ägs eller direkt eller indirekt kontrolleras av dessa, förutom om kommittén i det enskilda fallet och av humanitära skäl har beviljat undantag”.
In paragraph 6 of Resolution 1267 (1999), the Security Council decided to establish, in accordance with rule 28 of its provisional rules of procedure, a committee of the Security Council composed of all its members (‘the Sanctions Committee’), responsible in particular for ensuring that the States implement the measures imposed by paragraph 4, designating the funds or other financial resources referred to in paragraph 4 and considering requests for exemptions from the measures imposed by paragraph 4.
Säkerhetsrådet beslutade i punkt 6 i resolutionen att i enlighet med artikel 28 i sin provisoriska arbetsordning upprätta en kommitté vid säkerhetsrådet i vilken samtliga medlemmar i säkerhetsrådet ingår (nedan kallad sanktionskommittén), med uppgift särskilt att säkerställa medlemsstaternas genomförande av åtgärder enligt punkt 4 i resolutionen, att ange vilka penningmedel och andra finansiella medel som omfattas av punkt 4 och att pröva ansökningar om undantag från åtgärder enligt punkt 4.
Taking the view that action by the Community was necessary in order to implement Resolution 1267 (1999), on 15 November 1999 the Council adopted Common Position 1999/727/CFSP concerning restrictive measures against the Taliban (OJ 1999 L 294, p. 1).
Europeiska unionens råd bedömde att det var nödvändigt för Europeiska gemenskapen att agera för att genomföra resolution 1267 (1999) och antog därför, den 15 november 1999, den gemensamma ståndpunkten 1999/727/GUSP om restriktiva åtgärder mot talibanerna (EGT L 294, s. 1).
Article 2 of that Common Position prescribes the freezing of funds and other financial resources held abroad by the Taliban under the conditions set out in Security Council Resolution 1267 (1999).
I artikel 2 i denna gemensamma ståndpunkt anges att penningmedel och andra finansiella medel som talibanerna har utomlands kommer att frysas i enlighet med villkoren i resolutionen.
On 14 February 2000, on the basis of Articles 60 EC and 301 EC, the Council adopted Regulation (EC) No 337/2000 concerning a flight ban and a freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan (OJ 2000 L 43, p. 1).
Rådet antog den 14 februari 2000, med stöd av artiklarna 60 EG och 301 EG, förordning (EG) nr 337/2000 om flygförbud och spärrande av tillgångar och andra finansiella medel beträffande talibanerna i Afghanistan (EGT L 43, s. 1).
On 19 December 2000 the Security Council adopted Resolution 1333 (2000), demanding, inter alia, that the Taliban should comply with Resolution 1267 (1999), and, in particular, that they should cease to provide sanctuary and training for international terrorists and their organisations and turn Usama bin Laden over to appropriate authorities to be brought to justice.
Säkerhetsrådet antog den 19 december 2000 resolution 1333 (2000). I denna resolution krävde säkerhetsrådet i synnerhet att talibanerna skulle efterkomma resolution 1267 (1999), särskilt genom att upphöra att erbjuda internationella terrorister och deras organisationer skydd och träning och genom att överlämna Usama bin Ladin till behöriga myndigheter så att han kan ställas inför rätta.
The Security Council decided, in particular, to strengthen the flight ban and freezing of funds imposed under Resolution 1267 (1999).
Säkerhetsrådet beslutade särskilt att skärpa det flygförbud och den frysning av penningmedel som hade införts genom resolution 1267 (1999).
Accordingly, paragraph 8(c) of Resolution 1333 (2000) provides that the States are, inter alia, ‘[t]o freeze without delay funds and other financial assets of Usama bin Laden and individuals and entities associated with him as designated by the [Sanctions Committee], including those in the Al-Qaeda organisation, and including funds derived or generated from property owned or controlled directly or indirectly by Usama bin Laden and individuals and entities associated with him, and to ensure that neither they nor any other funds or financial resources are made available, by their nationals or by any persons within their territory, directly or indirectly for the benefit of Usama bin Laden, his associates or any entities owned or controlled, directly or indirectly, by Usama bin Laden or individuals and entities associated with him including the Al-Qaeda organisation’.
I artikel 8 c i resolution 1333 (2000) anges i synnerhet att alla stater ”ska frysa alla penningmedel och andra finansiella tillgångar som tillhör Usama bin Ladin och personer och enheter med band till honom, vilka har angetts av [sanktionskommittén], inklusive organisationen al-Qaida, och alla penningmedel som härrör från eller alstrats av egendom som ägs av Usama bin Ladin och personer och enheter med band till honom, eller som kontrolleras direkt eller indirekt av dem, och säkerställa att varken dessa eller några andra penningmedel eller andra finansiella medel, direkt eller indirekt, genom deras landsmäns eller varje annan persons som befinner sig på deras territorium försorg, ställs till förfogande eller används till förmån för Usama bin Ladin, hans bundsförvanter eller någon enhet som tillhör eller kontrolleras av dem, direkt eller indirekt, inklusive organisationen al-Qaida”.
In the same provision, the Security Council instructed the Sanctions Committee to maintain an updated list, based on information provided by the States and regional organisations, of the individuals and entities designated as associated with Usama bin Laden, including those in the Al-Qaeda organisation.
Genom samma bestämmelse gav säkerhetsrådet sanktionskommittén i uppgift att, på grundval av uppgifter som tillhandahålls av stater och regionala organisationer, upprätta och fortgående uppdatera en förteckning över personer och enheter som kommittén anser har band till Usama bin Ladin, inbegripet organisationen al-Qaida.
In paragraph 23 of Resolution 1333 (2000), the Security Council decided that the measures imposed, inter alia, by paragraph 8 were to be established for 12 months and that, at the end of that period, it would decide whether to extend them for a further period on the same conditions.
Säkerhetsrådet beslutade i punkt 23 i resolution 1333 (2000) bland annat att åtgärderna enligt punkt 8 i resolutionen skulle tillämpas i tolv månader, och att säkerhetsrådet vid utgången av denna period skulle besluta huruvida de skulle förlängas på oförändrade villkor under ytterligare en period.
Taking the view that action by the European Community was necessary in order to implement that resolution, on 26 February 2001 the Council adopted Common Position 2001/154/CFSP concerning additional restrictive measures against the Taliban and amending Common Position 96/746/CFSP (OJ 2001 L 57, p. 1).
Rådet bedömde att det var nödvändigt för Europeiska gemenskapen att agera för att genomföra resolutionen och antog därför, den 26 februari 2001, den gemensamma ståndpunkten 2001/154/GUSP om ytterligare restriktiva åtgärder mot talibanerna och ändring av gemensam ståndpunkt 96/746/GUSP (EGT L 57, s. 1).
Article 4 of that common position provides:
I artikel 4 i den gemensamma ståndpunkten 2001/154 föreskrivs följande:
‘Funds and other financial assets of Usama bin Laden and individuals and entities associated with him, as designated by the Sanctions Committee, will be frozen, and funds or other financial resources will not be made available to Usama bin Laden and individuals or entities associated with him as designated by the Sanctions Committee, under the conditions set out in [Resolution 1333 (2000)].’
”Kapital och andra ekonomiska tillgångar som tillhör Usama Bin Laden och med honom associerade individer och organ enligt [sanktionskommittén] skall frysas, och kapital eller andra ekonomiska tillgångar skall inte göras tillgängliga för Usama Bin Laden och med honom associerade individer och organ enligt [sanktionskommittén], på de villkor som föreskrivs i resolution 1333 (2000).”
On 6 March 2001, on the basis of Articles 60 EC and 301 EC, the Council adopted Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan, and repealing Regulation No 337/2000 (OJ 2001 L 67, p. 1).
Rådet antog den 6 mars 2001, med stöd av artiklarna 60 EG och 301 EG, förordning (EG) nr 467/2001 om förbud mot export av vissa varor och tjänster till Afghanistan, skärpning av flygförbudet och förlängning av spärrandet av tillgångar och andra finansiella medel beträffande talibanerna i Afghanistan och om upphävande av förordning nr 337/2000 (EGT L 67, s. 1).
The third recital in the preamble to that regulation states that the measures provided for by Resolution 1333 (2000) ‘fall under the scope of the Treaty and, therefore, notably with a view to avoiding distortion of competition, Community legislation is
Enligt ordalydelsen i skäl 3 i ovannämnda förordning ligger de åtgärder som föreskrivs i resolution 1333 (2000) ”inom fördragets tillämpningsområde, och särskilt i syfte att undvika snedvridning av konkurrensen krävs därför gemenskapslagstift-
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION necessary to implement the relevant decisions of the Security Council as far as the territory of the Community is concerned’.
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN ning för att genomföra säkerhetsrådets relevanta beslut, vad gäller gemenskapens territorium”.
Article 1 of Regulation No 467/2001 defines what is meant by ‘funds’ and ‘freezing of funds’.
I artikel 1 i förordning nr 467/2001 anges vad som avses med ”tillgångar” och ”spärrande av tillgångar”.
Under Article 2 of Regulation No 467/2001:
Artikel 2 i förordning nr 467/2001 har följande lydelse:
All funds and other financial resources belonging to any natural or legal person, entity or body designated by the… Sanctions Committee and listed in Annex I shall be frozen.
Alla tillgångar och andra finansiella medel som tillhör en fysisk eller juridisk person, en enhet eller ett organ som angivits av [sanktionskommittén] och [som] förtecknas i bilaga I skall spärras.
No funds or other financial resources shall be made available, directly or indirectly, to or for the benefit of, persons, entities or bodies designated by the Taliban Sanctions Committee and listed in Annex I.
Inga tillgångar eller andra finansiella medel får direkt eller indirekt ställas till förfogande för eller till förmån för personer, enheter eller organ som angivits av [sanktionskommittén] och [som] förtecknas i bilaga I.
Paragraphs 1 and 2 shall not apply to funds and financial resources for which the Taliban Sanctions Committee has granted an exemption.
Punkterna 1 och 2 skall inte gälla tillgångar och finansiella medel för vilka [sanktionskommittén] medgivit undantag.
Such exemptions shall be obtained through the competent authorities of the Member States listed in Annex II.’
Sådana undantag skall erhållas genom någon av de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som förtecknas i bilaga II.”
Annex I to Regulation No 467/2001 contains the list of persons, entities and bodies affected by the freezing of funds imposed by Article 2.
Bilaga I till förordning nr 467/2001 innehåller en förteckning över de personer, enheter och organ som omfattas av frysningen av penningmedel enligt artikel 2.
Under Article 10(1) of Regulation No 467/2001, the Commission was empowered to amend or supplement Annex I on the basis of determinations made by either the Security Council or the Sanctions Committee.
Enligt artikel 10.1 i förordning nr 467/2001 är Europeiska gemenskapernas kommission behörig att ändra eller komplettera bilaga I på grundval av beslut som fattas av säkerhetsrådet eller av sanktionskommittén.
On 8 March 2001 the Sanctions Committee published a first consolidated list of the entities which and the persons who must be subjected to the freezing of funds pursuant to Security Council Resolutions 1267 (1999) and 1333 (2000) (see the Committee’s press release AFG/131 SC/7028 of 8 March 2001).
Den 8 mars 2001 utfärdade sanktionskommittén en första, samlad förteckning över enheter och personer vars penningmedel ska frysas enligt resolutionerna 1267 (1999) och 1333 (2000) (se kommitténs meddelande AFG/131 SC/7028 av den 8 mars 2001) (nedan kallad den sammanfattande förteckningen).
That list has since been amended and supplemented several times.
Förteckningen har till följd härav ändrats och kompletterats vid flera tillfällen.
The Commission has in consequence adopted various regulations pursuant to Article 10 of Regulation No 467/2001, in which it has amended or supplemented Annex I to that regulation.
Kommissionen har därefter antagit ett antal förordningar med stöd av artikel 10 i förordning nr 467/2001, genom vilka den ändrat eller kompletterat bilaga I till förordning nr 467/2001.
By Commission Regulation (EC) No 2062/2001 of 19 October 2001 amending, for the third time, Regulation No 467/2001 (OJ 2001 L 277, p.
Yassin Abdullah Kadis namn fördes, jämte andra namn, in i förteckningen i bilaga I till förordning nr 467/2001 genom kommissionens förordning (EG) nr 2062/2001 av den 19 oktober 2001 om ändring, för tredje gången, av förordning nr 467/2001 (EGT L 277, s. 25).
By Commission Regulation (EC) No 2199/2001 of 12 November 2001 amending, for the fourth time, Regulation No 467/2001 (OJ 2001 L 295, p.
Al Barakaats namn fördes, jämte andra namn, in i förteckningen i bilaga I till förordning nr 467/2001 genom kommissionens förordning (EG) nr 2199/2001 av den 12 november 2001 om ändring, för fjärde gången, av förordning nr 467/2001 (EGT L 295, s. 16).
On 16 January 2002 the Security Council adopted Resolution 1390 (2002), which lays down the measures to be directed against Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda network and the Taliban and other associated individuals, groups, undertakings and entities.
Säkerhetsrådet antog den 16 januari 2002 resolution 1390 (2002), i vilken det fastställs vilka åtgärder som ska vidtas mot Usama bin Ladin, medlemmarna av organisationen al-Qaida och talibanerna samt mot andra personer, grupper, företag och enheter med band till dessa.