natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-403/99 Italian Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Mål C-403/99 Republiken Italien mot Europeiska gemenskapernas kommission Jordbruk
(Common agricultural policy —Agrimonetary system for the euro — Transitional measures for the introduction of the euro)
"Gemensam jordbrukspolitik — Agromonetär ordning för euron införandet av euron" (femte avdelningen)
(Fifth Chamber) the one which corresponds to the purpose of that provision.
euro till nationella valutaenheter eller de växelkurser som gäller den 1 juli 1999.
Accordingly, first, the principle of the protection of legitimate expectations required the Commission to grant, in respect of direct aid for which the operative event occurred on 1 January 1999, the increase provided for in Article 6 of Regulation No 2813/98.
Kommissionen var följaktligen, å ena sidan, enligt principen om skydd för berättigade förväntningar skyldig att när det gällde direktstöd för vilket den avgörande händelsen inträffade den 1 januari 1999 bevilja den ökning som föreskrivs i artikel 6 i förordning nr 2813/98.
Second, the Commission could not, without infringing Regulations Nos 2799/98 and 2800/98, grant that increase in respect of direct aid for which the operative event occurred on a later date.
Â andra sidan kunde kommissionen inte utan att åsidosätta bestämmelserna i förordningarna nr 2799/98 och 2800/98 bevilja denna ökning när det gällde direktstöd för vilket den avgörande händelsen inträffade vid en senare tidpunkt.
According to a general principle of interpretation, a provision must be interpreted, as far as possible, in such a way as not to detract from its validity.
Enligt en allmän tolkningsprincip skall en bestämmelse såvitt det är möjligt tolkas så att bestämmelsens giltighet inte ifrågasätts.
The Italian Government submits that the contested regulation infringes Article 6 of Regulation No 2813/98, which laid down a general rule applicable to all direct aid affected by the freezing of agricultural conversion rates, regardless of when the operative event giving entitlement to receipt of the aid occurred.
Den italienska regeringen har hävdat att den ifrågasatta förordningen strider mot artikel 6 i förordning nr 2813/98.
That rule is clear and unequivocal, and therefore an interpretation based on an allegedly different intention on the part of the Community legislature cannot be held to prevail over the proper meaning of the terms employed.
I denna fastställdes en allmän regel som skall tillämpas på allt direktstöd som berörs av frysningen av jordbruksomräkningskurserna, oberoende av tidpunkten för den avgörande händelse som medförde rätt att uppbära stöd.
Findings of the Court
— Domstolens bedömning
The wording of Article 6 of Regulation No 2813/98 does raise difficulties of interpretation.
Av vad ovan anförts följer, till skillnad från vad den italienska regeringen har hävdat, att artikel 6 i förordning nr 2813/98 inte kan tolkas så, att den utgör en allmän bestämmelse som är tillämplig på allt direktstöd för vilket den avgörande händelsen inträffat år 1999 och som således är tillämplig på den situation som regleras av den ifrågasatta förordningen.
It follows that, contrary to the Italian Government's contention, Article 6 of Regulation No 2813/98 cannot be interpreted as constituting a general rule that is applicable to all direct aid for which the operative event occurred in 1999 and therefore applicable also to the situation governed by the contested regulation.
Det kan konstateras att ordalydelsen av artikel 6 i förordning nr 2813/98 ger upphov till tolkningssvårigheter.
In those circumstances, it must be borne in mind that, according to settled case-law, where a provision of Community law is open to several interpretations, preference must be given to that interpretation which ensures that the provision retains its effectiveness (see in particular Case C-434/97 Commission ν France).
Under dessa förhållanden skall det erinras om att enligt fast rättspraxis skall, när en gemenskapsbestämmelse kan tolkas på flera sätt, företräde ges för den tolkning som är ägnad att säkerställa bestämmelsens ändamålsenliga verkan (se bland annat dom av den 24 februari 2000 i mål C-434/97, kommissionen mot Frankrike).
In this case, being merely a measure for the implementation of Regulations Nos 2799/98, 2800/98 and 2813/98 and of Regulation No 2808/98, as amended by Commission Regulation (EC) No 1410/1999'of 29 June 1999, the contested regulation contains an adequate statement of reasons as regards calculation of the maximum amount of the compensatory aid in that it refers to the various provisions of those regulations which laid down the detailed rules for that calculation.
I förevarande fall är den ifrågasatta förordningen — såsom endast tillämpningsföreskrifter för förordningarna nr 2799/98, 2800/98 och 2813/98 samt förordning nr 2808/98, i dess ändrade lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1410/1999 av den 29 juni 1999 - när det gäller beräkningen av maximibeloppet för kompensationsstödet tillräckligt motiverad genom hänvisningen till olika bestämmelser i dessa förordningar med föreskrifter för denna beräkning.
It follows that the interpretation advocated by the Commission, whereby Article 6 of Regulation No 2813/98 constitutes an exceptional rule applicable only to direct aid for which the operative event occurred on 1 January 1999, is
Av detta följer att den av kommissionen föreslagna tolkningen, att artikel 6 i förordning nr 2813/98 utgör en undantagsregel som endast är tillämplig på direktstöd för vilket den avgörande händelsen inträffade den 1 januari 1999, är den som överensstämmer med syftet med denna bestämmelse.
By its second plea in law, the Italian Government alleges that the Commission infringed the principle of non-discrimination embodied in Article 34 EC.
Genom den andra grunden har den italienska regeringen lagt kommissionen till last att den har åsidosatt icke-diskrimineringsprincipen i artikel 34 EG.
In contrast to the choice made by it when adopting the contested regulation, the
Eftersom denna tolkning av artikel 6 i förordning nr 2813/98 inte strider mot dess ordalydelse, skall den godtas om den är förenlig med det regelverk i vilket denna bestämmelse ingår.
It considers that different treatment of direct aid for which the operative event occurred on 1 January 1999 to be unjustifiable.
januari 1999 är enligt den italienska regeringen inte berättigad.
The Italian Government's second plea is, in essence, that the treatment which the
Genom den andra grunden har den italienska regeringen i huvudsak lagt kommissionen till last att den i förordning nr 755/1999 behandlade direktstöd för vilket den avgörande händelsen inträffade den 1 januari 1999 annorlunda än det sätt på vilket den i den ifrågasatta förordningen
It follows that the contested regulation does not infringe the principle of non-discrimination embodied in Article 34 EC.
Av detta följer att icke-diskrimineringsprincipen i artikel 34 EG inte åsidosätts genom den ifrågasatta förordningen.
Orders the Italian Republic to pay the costs.
Republiken Italien förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.*
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 8 Mav 2001.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 8 maj 2001.
He proposed that the Court dismiss the action brought by the Italian Government and order the Italian Government to pay the costs.
Han föreslog att domstolen skulle ogilla Republiken Italiens talan och förplikta denna stat att ersätta rättegångskostnaderna.
Preliminary ruling (Protection of pregnant women — Directive 92/85/EEC — Article 10— Direct effect and scope employment)
Förhandsavgörande "Skydd för gravida kvinnor — Direktiv 92/851 EEG — Uppsägning — Avtal om visstidsanställning" (femte avdelningen)
— Dismissal — Fixed-term contract of (Fifth Chamber)
Detta avtal, vari inte heller angavs något datum då det skulle löpa ut, löpte ut den 2 maj 1999.
Page 28
domstolen och
However, on 12 May 1999, Mrs Jiménez Melgar received a letter from the Municipality, which was worded as follows:
Den 12 maj 1999 erhöll Maria Luisa Jiménez Melgar dock en skrivelse från kommunen med följande lydelse:
By order of 10 November 1999, the Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Social Court, Algeciras) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 10 of Council Directive 92/85/EEC of 19 October 1992 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding.
Maria Luisa Jiménez Melgar anställdes av kommunen i juni 1998 med arbetsuppgiften att 20 timmar i veckan tjänstgöra som hemvårdsbiträde hos pensionärer utan familj. Avtalet, vars giltighetstid inledningsvis var tre månader, förlängdes vid två tillfällen till och med den 2 december 1998.
'We hereby inform you that, in accordance with your contract, the contraa will cease on 2 June 1999.
"Ert avtal löper i enlighet med vad som stipuleras däri ut den 2 juni 1999.
Nevertheless, during the statutory period of notice for termination, you will be informed of any possibility of extension or renewal thereof, and you should go to your personnel department, before 2 June 1999, in order, if appropriate, to sign the appropriate extension or renewal or else to arrange the payment due to you for termination of the abovementioned employment contract...'.
Under den lagstadgade uppsägningstiden av Ert avtal kommer Ni emellertid att underrättas om eventuella möjligheter att förlänga eller förnya avtalet, och Ni skall bege Er till personalavdelningen före den 2 juni 1999 för att i förekommande fall underteckna avtal om förlängning eller förnyelse av avtalet eller för att erhålla det belopp som Ni har rätt till på grund av att Ert anställningsavtal löper ut..."
The four questions have been raised in proceedings between Maria Luisa Jiménez Melgar and her former employer, the Ayuntamiento de Los Barrios (Municipality of Los Barrios, hereinafter the Municipality'), following the non-renewal of her fixed-term employment contract.
Den 3 december 1998 träffade kommunen och Maria Luisa Jiménez Melgar ett nytt avtal om visstidsanställning på deltid. Arbetsuppgifterna avsåg hemhjälp och tillsyn av barn i skolåldern i familjer med ekonomiska svårigheter, under skollovet december 1998/januari 1999.
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Denna skrivelse hade samma lydelse som de skrivelser som tidigare hade tillställts Maria Luisa Jiménez Melgar för att underrätta henne om att de tre tidigare avtalen skulle löpa ut.
In June 1998, Mrs Jiménez Melgar was engaged by the Municipality as an employee, working 20 hours a week, as home-help for retired persons without families.
Under tiden hade kommunen underrättats om att Maria Luisa Jiménez Melgar var gravid.
The contract, which was initially concluded for a period of three months, was renewed twice, until 2 December 1998.
Det framgår inte av handlingarna i målet exakt vilket datum detta skedde. Barnet föddes den 16 september 1999.
A new fixed-term parttime contract was concluded between the Municipality and Mrs Jiménez Melgar on 3 December 1998, her new task being to help with housework and the care of children of school age in school holidays during December 1998/January 1999 in families experiencing financial difficulties.
Eftersom Maria Luisa Jiménez Melgars anställningsavtal löpte ut den 2 juni 1999 upphörde anställningsförhållandet mellan henne och kommunen detta datum.
A third fixed-term parttime contraa was concluded on 3 February 1999, the work involving the care of children and home-help for children having difficulties in reaching school during the academic year 1998/1999. That contract, which did not specify an expiry date either, came to an end on 2 May 1999.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida det förhållandet att medlemsstaterna enligt artikel 10 punkt 1 i direktiv 92/85 får göra undantag från förbudet mot uppsägning av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar om uppsägningen sker av skäl "som inte sammanhänger med deras tillstånd och som enligt nationell lagstiftning eller praxis utgör tillräcklig grund", innebär att medlemsstaterna är skyldiga att särskilt ange på vilka grunder sådana arbetstagare får sägas upp.
On 7 June 1999, a meeting took place with Mrs Jiménez Melgar in order to continue her employment relationship by the signature of a fifth parttime contract to provide holiday cover for staff in the home-help categories.
Den 7 juni 1999 ägde ett möte rum mellan Maria Luisa Jiménez Melgar och kommunen i syfte att fortsätta anställningsförhållandet genom att sluta ett femte avtal om deltidsanställning som semestervikarie för anställda hemvårdsbiträden.
That contraa was to take effea on 3 June.
Avtalet skulle gälla från den 3 juni.
However, Mrs Jiménez Melgar refused to sign it and on the day after that meeting she addressed a complaint to the Municipality in which she contended that her previous contraa with the Munidpality had not expired since she had been dismissed in a discriminatory way, in breach of her fundamental rights.
Maria Luisa Jiménez Melgar vägrade dock att skriva under avtalet, och dagen efter mötet hävdade hon i en klagoskrivelse till kommunen att hennes tidigare avtal med denna inte hade löpt ut, eftersom hon hade sagts upp på ett sätt som var diskriminerande och stred mot hennes grundläggande rättigheter.
Consequently, in her view, it was not a question of signing a new contract but simply of reinstating her in her employment.
Man skulle alltså enligt hennes mening inte sluta något nytt avtal, utan endast återge henne hennes tjänst.
Those were the drcumstances in which Mrs Jiménez Melgar brought proceedings against the Munidpality before the Juzgado de lo Social Único de Algedras.
Under dessa omständigheter väckte Maria Luisa Jiménez Melgar talan mot kommunen vid Juzgado de lo Social Único de Algeciras.
On 3 May 1999, Mrs Jiménez Melgar signed a fourth fixed-term parttime contract, to act as 'home-help for large families experiencing difficulties in the schooling of their children of pre-school age and in relation to transport to public education facilities in their locality, during the school year 1998/1999'.
Det framgår klart av ordalydelsen i artikel 10.1 i direktiv 92/85 att medlemsstaterna inte är skyldiga att upprätta en särskild förteckning över grunder för uppsägning som undantagsvis kan godtas beträffande arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar.
On the basis of those considerations, the Juzgado de lo Sodai Único de Algedras decided to stay the proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Mot bakgrund av ovanstående har Juzgado de lo Social Único de Algeciras beslutat att vilandeförklara målet och hänskjuta tolkningsfrågor till domstolen.
By its first question, the national court asks whether Article 10 of Directive 92/85 can have a direct effect and is to be interpreted to the effect that, in the absence of transposition measures taken by a Member State within the period laid down by that directive, it confers on individuals rights on which they may rely before a national court against the authorities of that State.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 10 i direktiv 92/85 innebär ett förbud för arbetsgivaren att vägra att förnya avtal om visstidsanställning av en gravid arbetstagare.
In that regard, it must be concluded that Directive 92/85 makes no distinction, as regards the scope of the prohibition of dismissal of pregnant workers, workers who have recently given birth or workers who are breastfeeding, according to the duration of the employment relationship in question.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 10 i direktiv 92/85 kan ha direkt effekt och skall tolkas så, att den ger enskilda rättigheter som de kan åberopa inför en nationell domstol gentemot myndigheterna i en medlemsstat om inga åtgärder för införlivande har vidtagits av denna stat inom den tidsfrist som föreskrivs i detta direktiv.
If the Community legislature had intended to exclude fixed-term contracts, which represent a significant proportion of employment relationships, from the scope of that directive it would have made express provision to that effect (judgment of 4 October 2001 in Case C-109/00 Tele Danmark).
Domstolen konstaterar att bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 92/85 medför precisa skyldigheter för medlemsstaterna, bland annat i egenskap av arbetsgivare, och inte lämnar något
It is therefore clear that the prohibition of dismissal laid down in Article 10 of Directive 92/85 applies to both fixed-term employment contracts and to those concluded for an indefinite period.
I detta hänseende konstaterar domstolen att det i direktiv 92/85 inte görs någon åtskillnad beroende på det ifrågavarande anställningsförhållandets varaktighet vad gäller räckvidden av förbudet mot uppsägning av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar.
It must therefore be concluded that the provisions of Article 10 of Directive 92/85 impose on Member States, in particular in their capadty of employer, precise obligations which afford them no margin of disaetion in their performance.
Det är således uppenbart att uppsägningsförbudet i artikel 10 i direktiv 92/85 är tillämpligt på såväl avtal om visstidsanställning som avtal om tillsvidareanställning.
It is also clear that non-renewal of a fixed-term employment contract, when it comes to the end of its stipulated term, cannot be regarded as a dismissal; as such, non-renewal is not contrary to Article 10 of Directive 92/85.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 10 punkt 1 i direktiv 92/85 skall tolkas så, att medlemsstaterna genom att det i denna artikel stadgas att uppsägning av en arbetstagare som är gravid, nyligen har fött barn eller ammar i undantagsfall kan ske "i tillämpliga fall, när den behöriga myndigheten har lämnat sitt medgivande", åläggs en skyldighet att föreskriva att en nationell myndighet skall agera och, efter att ha fastställt att det föreligger ett undantagsfall i vilket det är motiverat att säga upp en sådan arbetstagare, ge sitt förhandsmedgivande till arbetsgivarens beslut i detta hänseende.
By its second question, the national court asks essentially whether, in allowing derogations from the prohibition of dismissal of pregnant workers, workers who have recently given birth or workers who are breastfeeding in cases 'not connected with their condition which are permitted under national legislation and/or practice', Article 10(1) of Directive 92/85 requires the Member States to spedfy the reasons for the dismissal of such workers.
Domstolen anser att det i artikel 10 punkt 1 i direktiv 92/85 i själva verket endast har beaktats den eventuella förekomsten i vissa medlemsstaters rättsordning av förfaranden för förhandsmedgivande som krävs för uppsägning av en arbetstagare som är gravid, nyligen har fött barn eller ammar. Om det inte finns något sådant förfarande i en medlemsstat innebär den nämnda bestämmelsen inte en skyldighet för denna stat att införa det.
However, as both the Advocate General, in point 50 of his Opinion, and the Commission point out, in certain circumstances, non-renewal of a fixed-term contract could be viewed as a refusal of employment.
Som såväl generaladvokaten — i punkt 50 i sitt förslag till avgörande — som kommissionen har noterat kan underlåtenhet att förnya ett avtal om visstidsanställning dock under vissa omständigheter anses innebära en vägran att anställa en viss person.
It is settled case-law that a refusal to employ a female worker, who is otherwise judged capable of performing the work concerned, based on her state of pregnancy constitutes direct discrimination on grounds of sex, contrary to Articles 2(1) and 3(1) of Directive 76/207 {Dekker, paragraph 12, and Mahlburg, paragraph 20).
Det följer av fast rättspraxis att vägran att anställa en arbetstagare på grund av hennes graviditet, trots att hon har bedömts vara förmögen att utföra arbetsuppgifterna i fråga, utgör sådan direkt diskriminering på grund av kön som strider mot artiklarna 2.1 och 3.1 i direktiv 76/207 (se de ovannämnda domarna i målen Dekker, punkt 12, och Mahlburg, punkt 20).
It is for the national court to determine whether the non-renewal of an employment contract following a succession of fixed-term contracts was in fact motivated by the worker's state of pregnancy.
Det ankommer på den nationella domstolen att utreda huruvida underlåtenheten att förnya ett anställningsavtal, när detta ingår i en serie på varandra följande avtal om visstidsanställning, i själva verket beror på arbetstagarens graviditet.
The fourth question
Domstolen har beslutat följande dom:
It is clear from the wording ofthat provision that Directive 92/85 does not impose on the Member States any obligation to draw up a specific list of the reasons for dismissal which, by exception, would be allowed in the case of pregnant workers, workers who have recently given birth and workers who are breastfeeding. Nevertheless, that direttive, which lays down minimum provisions, does not in any way prevent the Member States from providing for higher protection for those workers, by laying down specific grounds on which such workers may be dismissed.
"1) Artikel 10 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn etter ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) har direkt effekt och skatt tolkas så, att den ger enskilda rättigheter som de kan åberopa inför en nationett domstol gentemot myndigheterna i en medlemsstat om denna stat inte har vidtagit åtgärder för införlivande inom den tidsfrist som föreskrivs i detta direktiv.
By its fourth question, the national court asks whether, in providing that the dismissal of a pregnant worker, of a worker who has recently given birth or of a worker who is breastfeeding
Det förhållandet att medlemsstaterna enligt artikel 10 punkt 1 i direktiv 92/85 får göra undantag från förbudet mot uppsägning av arbetstagare som är gruvida, nyligen har fött barn etter ammar om uppsägningen sker av skäl 'som inte sammanhänger med deras tittstånd och som enligt nationell lagstiftning etter praxis utgör tillräcklig grund' innebär inte att medlemsstaterna är skyldiga att särskilt ange på vilka grunder sådana arbetstagare får sägas upp.
All that Article 10(1) of Directive 92/85 does is to take account of the possible existence, in the legal systems of some Member States, of prior consent procedures, to which the dismissal of pregnant workers, workers who have recently given birth or workers who are breastfeeding would be subject.
Uppsägningsförbudet i artikel 10 i direktiv 92/85 är visserligen tillämpligt på såväl avtal om visstidsanställning som avtal om tillsvidareanställning men underlåtenhet att förnya ett sådant avtal när det löpt ut som planerat kan inte anses vara en uppsägning som är förbjuden enligt denna bestämmelse.
If such a procedure does not exist in a Member State, that provision does not require it to introduce one.
Såvida underlåtenhet att förnya ett avtal om visstidsanställning beror på arbetstagarens graviditet utgör den dock sådan direkt diskriminering på grund av kön som strider mot artiklarna 2.1 och 3.1 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång titt anställning yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor.