natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reply to that question may be clearly inferred from the caselaw of the Court.
Svaret på denna fråga kan klart utläsas av domstolens rättspraxis.
As the Court emphasised in paragraphs 88 to 97 and 108 of Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia and ERSA, the Italian designations ‘Tocai friulano’ and ‘Tocai italico’ relate to the name of a vine or vine variety and, unlike the Hungarian names ‘Tokaj’ or ‘Tokaji’, those Italian designations are not geographical indications.
Domstolen underströk i punkterna 88–97 och 108 i domen i det ovannämnda målet Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia och ERSA att, till skillnad från den ungerska beteckningen Tokaj, de italienska beteckningarna Tocai friulano och Tocai italico motsvarar namnet på en vinstockssort eller en druvsort, men att de inte utgör geografiska beteckningar.
In paragraph 115 of Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia and ERSA, the Court held that Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement are to be interpreted as meaning that, in a case such as the case then before the referring court, which concerned homonymy between a geographical indication of a third State and a designation including the name of a vine variety used for the description and presentation of certain Community wines made from it, those provisions do not require that that designation may continue to be used in the future notwithstanding the twofold circumstance that it has been used in the past by the producers concerned either in good faith or for at least 10 years prior to 15 April 1994 and that it clearly identifies the State, region or area of origin of the protected wine in such a way as not to mislead the consumer.
I punkt 115 i domen i det ovannämnda målet Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia och ERSA slog domstolen fast att artiklarna 22–24 i TRIPs-avtalet ska tolkas så, att i ett sådant fall som det som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen, vilket rör homonymi mellan en geografisk beteckning i ett tredjeland och en beteckning som anger namnet på en druvsort som används för att beteckna och presentera vissa gemenskapsviner som framställs av denna druvsort, uppställs det i nämnda bestämmelser inte något krav på att denna beteckning får fortsätta att användas, trots att den har använts av vinproducenterna i fråga, antingen i god tro eller i minst tio års tid, före den 15 april 1994, och trots att den klart anger vilket land eller vilken region eller vilket område som det skyddade vinet kommer från så att konsumenterna inte vilseleds.
As regards, in particular, Article 24(6) of the TRIPs Agreement, the Court also held, in paragraph 113 of Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia and ERSA that that provision permits inter alia the Community, as a Member of the WTO, to apply the provisions of that agreement in respect of a geographical indication of any other Member of the WTO with respect to products of the vine for which the relevant indication is identical with the customary name of a grape variety existing in the territory of a Member State as of the date of entry into force of the WTO Agreement.
Beträffande artikel 24.6 i TRIPs-avtalet slog domstolen även fast, i punkt 113 i domen det ovannämnda målet Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia och ERSA, att det bland annat är möjligt för gemenskapen att, i egenskap av WTO-medlem, tillämpa avtalets bestämmelser på en geografisk beteckning för vinprodukter som är hänförlig till en annan WTO-medlem, vilken beteckning är identisk med det vanliga namnet för en druvsort inom ett medlemslands territorium den dag då WTO-avtalet träder i kraft.
The Court concluded in paragraph 114 of that judgment that Article 24(6) of the TRIPs Agreement, like Article 24(4) of that agreement, establishes a right and not an obligation for the Community to grant protection to a Community grape or vine variety, in particular if that variety is the homonym of a geographical indication relating to a wine originating in a third State.
I punkt 114 i samma dom drog domstolen slutsatsen att det i den bestämmelsen, liksom i artikel 24.4 i TRIPs-avtalet, föreskrivs en möjlighet, och inte en skyldighet, för gemenskapen att tillerkänna en druvsort eller en vinstockssort i gemenskapen skydd, särskilt om sorten är homonym med en geografisk beteckning för ett vin med ursprung i ett tredjeland.
It follows that the answer to Question 6 must be that Article 50 of Regulation No 1493/1999 must be interpreted as meaning that, in implementing Articles 23 and 24 of the TRIPs Agreement, and in particular Article 24(6) of that agreement, those provisions do not preclude the adoption of measures such as those laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Av detta följer att den sjätte frågan ska besvaras enligt följande. Artikel 50 i förordning nr 1493/1999 ska tolkas så, att bestämmelserna om homonyma beteckningar i artiklarna 23 och 24 i TRIPs-avtalet, i synnerhet artikel 24.6 i avtalet, inte innebär hinder för antagandet av sådana bestämmelser som föreskrivs i förordning nr 753/2002, vilka har upprepats i förordning nr 1429/2004, och som innebär ett förbud mot att använda ordet Tocai för att beteckna och presentera vissa italienska kvalitetsviner fso efter utgången av övergångsperioden den 31 mars 2007.
In the light of that answer, there is no need to answer Question 7 since that question, concerning the possible direct effect of Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement, is relevant only if Regulation No 753/2002, in so far as it prohibits use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period, is likely to be incompatible with those provisions of the TRIPs Agreement since they require that, in the event of homonymy, each of those names should continue to be used in the future.
Med hänsyn till detta svar finns det inte anledning att besvara den sjunde frågan, eftersom den frågan, som avser spörsmålet huruvida artiklarna 22–24 i TRIPs-avtalet har direkt effekt, endast skulle vara relevant för det fall förordning nr 753/2002, i den del som den förordningen innebär ett förbud mot att använda ordet Tocai för att beteckna och presentera vissa italienska kvalitetsviner fso efter utgången av övergångsperioden den 31 mars 2007, var oförenlig med de nämnda bestämmelserna i TRIPs-avtalet på grund av att dessa bestämmelser– med avseende på homonyma beteckningar – innebär att respektive beteckning kan fortsätta att användas.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella
Case C-319/06
Mål C-319/06
Commission of the European Communities v Grand Duchy of Luxembourg
Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Posting of workers — Freedom to provide services — Directive 96/71/EC — Public policy provisions — Weekly rest days — Obligation to produce documents relating to a posting on demand by the national authorities — Obligation to designate an ad hoc agent residing in Luxembourg to retain all the documents necessary for monitoring purposes)
”Fördragsbrott — Utstationering av arbetstagare — Frihet att tillhandahålla tjänster — Direktiv 96/71/EG — Bestämmelser som rör ordre public — Veckovila — Skyldighet att förete handlingar som rör utstationering så snart nationella myndigheter begär det — Skyldighet att utse ett ad hocombud som är bosatt i Luxemburg och som förvarar alla handlingar som är nödvändiga för tillsynsändamål”
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 13 September 2007 . . . Judgment of the Court (First Chamber), 19 June 2008 . . . . . . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat V. Trstenjak föredraget den 13 sep -tember 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions — Definition
Frihet att tillhandahålla tjänster — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Direktiv 96/71 — Arbets- och anställningsvillkor — Bestämmelser som rör ordre public — Begrepp
(European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(10))
(Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71, artikel 3.10)
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions (European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(10))
Frihet att tillhandahålla tjänster — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Direktiv 96/71 — Arbets- och anställningsvillkor — Bestämmelser som rör ordre public
SUMMARY — CASE C-319/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-319/06
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions
Frihet att tillhandahålla tjänster — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Direktiv 96/71 — Arbets- och anställningsvillkor — Bestämmelser som rör ordre public
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions — Provisions resulting from collective agreements declared to be universally applicable
Frihet att tillhandahålla tjänster — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Direktiv 96/71 — Arbets- och anställningsvillkor — Bestämmelser som rör ordre public — Bestämmelser som följer av kollektivavtal som förklarats ha allmän giltighet
Actions for failure to fulfil obligations — Examination of the merits by the Court — Situation to be taken into consideration — Situation on expiry of the period laid down in the reasoned opinion
Talan om fördragsbrott — Domstolens prövning av huruvida talan är välgrundad — Situation som ska beaktas — Situationen vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet
Freedom to provide services — Restrictions — Posting of workers in the framework of the provision of services — Monitored by the host Member State
Frihet att tillhandahålla tjänster — Restriktioner — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Värdmedlemsstatens tillsyn
Nevertheless, the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 recognises that it is open to Member States, in compliance with the EC Treaty, to apply, in a nondiscriminatory manner, to undertakings which post workers to their territory terms and conditions of employment on matters other than those referred to the first subparagraph of Article 3(1), in the case of public policy provisions.
Enligt artikel 3.10 första strecksatsen i nämnda direktiv har medlemsstaterna dock rätt, med iakttagande av EG-fördraget, att på ett ickediskriminerande sätt ålägga företag som utstationerar arbetstagare på deras territorium att iaktta arbets- och anställningsvillkor som rör andra frågor än de som avses i artikel 3.1 första stycket, i den mån det är fråga om bestämmelser som rör ordre public.
The first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provisions of services provides that Member States are to ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, undertakings established in another Member State which post workers to their territory in the framework of a transnational provision of services, guarantee the posted workers the terms and conditions of employment, covering the matters set out in that article, which are laid down in the Member State in which the work is carried out.
I artikel 3.1 första stycket i direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster föreskrivs att medlemsstaterna, oavsett vilken lag som gäller för anställningsförhållandet, ska se till att företag som är etablerade i en annan medlemsstat, och som utstationerar arbetstagare inom dessa medlemsstaters territorium inom ramen för tillhandahållande av en tjänst över de nationella gränserna, på de områden som avses i nämnda artikel, ska garantera dessa utstationerade arbetstagare de arbets- och anställningsvillkor som är fastställda i den medlemsstat inom vars territorium arbetet utförs.
For that purpose, Article 3(1) sets out an exhaustive list of the matters in respect of which the Member States may give priority to the rules in force in the host Member State.
I detta syfte anges i denna bestämmelse uttömmande på vilka områden medlemsstaterna kan besluta att värdmedlemsstatens regler har företräde.
COMMISSION v LUXEMBOURG of employment or another document deemed analogous thereto under Directive 91/533 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship and, second, to comply with national rules on parttime and fixedterm work, to be mandatory provisions falling under national public policy, fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
KOMMISSIONEN MOT LUXEMBURG att denna har bedömt att det är nödvändigt att föreskriva att de ska gälla för alla personer som befinner sig inom denna medlemsstats territorium och för alla rättsförhållanden inom denna medlemsstat. Undantaget avseende ordre public utgör således en avvikelse från den grundläggande principen om frihet att tillhandahålla tjänster, som ska tolkas restriktivt och vars räckvidd inte kan bestämmas ensidigt av varje medlemsstat.
which has been deemed to be so crucial for the protection of the political, social or economic order in the Member State concerned as to require compliance therewith by all persons present on the national territory of that Member State and all legal relationships within that State. Therefore, the public policy exception is a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services, which must be interpreted strictly and the scope of which cannot be determined unilaterally by the Member States.
företag innebär dels att endast personal som är knuten till företaget genom ett skriftligt anställningsavtal eller annan handling som anses likvärdig enligt direktiv 91/533 om arbetsgivares skyldighet att upplysa arbetstagarna om de regler som är tillämpliga på anställningsavtalet eller anställningsförhållandet får utstationeras, dels att dessa företag är skyldiga att följa nationell lagstiftning om deltidsarbete och tidsbegränsad anställning – utgör tvingande regler som rör grunderna för den nationella rättsordningen.
In the context of Directive 96/71, the first indent of Article 3(10), constitutes a derogation from the principle that the matters with respect to which the host Member State may apply its legislation to those undertakings are set out in an exhaustive list in the first subparagraph of Article 3(1) thereof and must therefore be interpreted strictly.
Artikel 3.10 första strecksatsen i direktiv 96/71 utgör i direktivets sammanhang ett undantag från principen att artikel 3.1 första stycket i direktivet innehåller en uttömmande uppräkning av de områden där värdmedlemsstaten kan göra gällande sin lagstiftning mot företag som utstationerar arbetstagare på dess territorium. Den förstnämnda bestämmelsen ska således tolkas restriktivt.
That provision does not exempt the Member States from complying with their obligations under the EC Treaty and, in particular, those relating to the freedom to provide services.
Denna bestämmelse befriar exempelvis inte medlemsstaterna från sina skyldigheter enligt fördraget, särskilt vad gäller friheten att tillhandahålla tjänster.
Such provisions have the effect of making undertakings which post workers to the host Member State subject to an obligation to which they are already subject in the Member State in which they are established.
Sådana bestämmelser leder nämligen till att företag som utstationerar arbetstagare i värdmedlemsstaten åläggs en skyldighet som de redan har i den medlemsstat där de är etablerade.
Moreover, the aim of Directive 96/71, which is to guarantee compliance with a nucleus of rules for the protection of workers, renders the existence of such an additional obligation all the more redundant since, having regard to the procedures involved, it is likely to dissuade undertakings established in another Member State from exercising their freedom to provide services.
Eftersom syftet med direktiv 96/71 är att se till att en minsta kärna av regler som skyddar arbetstagarna upprätthålls, är det dessutom än mer överflödigt att införa en ytterligare skyldighet av samma slag som dessutom, med hänsyn till de formkrav som den medför, är ägnad att avskräcka företag som är etablerade i andra medlemsstater från att utnyttja sin frihet att tillhandahålla tjänster.
(see paras 25-31, 33)
(se punkterna 25–31 och 33)
A Member State which declares that a national law transposing Directive 96/71 which requires the undertakings concerned, first, to post only staff linked to the undertaking by a written contract
Gemenskapsrätten utgör förvisso inte hinder mot att medlemsstaterna ut -sträcker sina lagstiftningar eller de kollektivavtal som sluts av arbetsmarknadens parter till att omfatta alla personer som utför avlönat arbete, även tillfälligt, oavsett i vilken medlemsstat arbetsgivaren är etablerad. Denna möjlighet får emellertid endast utnyttjas om de berörda arbetstagarna som
Although Community law does not preclude Member States from applying their legislation or collective labour agreements entered into by both sides of industry to any person who is employed, even temporarily, no matter in which Member State the employer is established, nevertheless such a possibility is subject to the condition that the workers concerned, who are temporarily working
En medlemsstat ska anses ha åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 3.10 första strecksatsen i direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster om den förklarar att bestämmelser i nationell lagstiftning om genomförande av direktiv 96/71 – som för berörda
SUMMARY — CASE C-319/06 concerning the posting of workers in the framework of the provisions of services.
SAMMANFATTNING — MÅL C-319/06 public, i den mening som avses i nämnda bestämmelse i direktivet.
in the host Member State, do not already enjoy the same protection, or essentially comparable protection by virtue of obligations to which their employer is already subject in the Member State in which it is established.
tillfälligt utför arbete i värdmedlemsstaten inte har samma skydd eller ett i väsentliga delar jämförbart skydd i enlighet med de skyldigheter som redan åvilar deras arbetsgivare i den medlemsstat där denna är etablerad.
In particular, the freedom to provide services, as one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by overriding requirements relating to the public interest and applicable to all persons and businesses operating in the territory of the State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is established.
Friheten att tillhandahålla tjänster, som är en grundläggande princip i fördraget, kan särskilt endast inskränkas genom regler som grundar sig på tvingande skäl av allmänintresse och som gäller för alla fysiska eller juridiska personer som utövar verksamhet i värdmedlemsstaten, i den mån detta intresse inte skyddas genom de regler vilka den som tillhandahåller tjänsten är underkastad i den medlemsstat där denne är etablerad.
That provision of Directive 96/71 gives the host Member State an opportunity to apply to undertakings posting workers to its territory terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71, provided that they are public policy provisions.
Denna bestämmelse i direktiv 96/71 ger värdmedlemsstaten möjlighet att ålägga företag som utstationerar arbetstagare på dess territorium att iaktta arbets- och anställningsvillkor på andra områden än de som anges i artikel 3.1 första stycket i direktiv 96/71, i den mån det är fråga om bestämmelser som rör ordre public.
That proviso in the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 constitutes an exception to the system put in place by that directive and a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services on which the directive is based and must be interpreted strictly.
Detta förbehåll anges i artikel 3.10 första strecksatsen i direktiv 96/71 och utgör ett undantag från det system som har införts genom direktivet och är ett undantag från den grundläggande principen om frihet att tillhandahålla tjänster, som hela direktivet bygger på. Villkoret måste således tolkas restriktivt.
(see paras 41-44, 60, operative part)
(se punkterna 41–44 och 60 samt domslutet)
A Member State, which imposes on undertakings posting staff on its territory the requirement relating to the automatic adjustment of wages other than minimum wages to reflect changes in the cost of living, in so far as it has not shown to the required legal standard that that national law is a public policy provision within the meaning of the directive, fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71
En medlemsstat som ålägger företag som utstationerar arbetstagare på dess territorium att tillämpa automatisk anpassning av annan lön än minimilön till levnadsomkostnadernas utveckling ska anses ha åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 3.10 första strecksatsen i direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster, om denna inte bevisar att denna nationella åtgärd ingår bland de bestämmelser som rör ordre
Thus, while the Member States are still, in principle, free to determine the requirements of public policy in the light of their national needs, the notion of public policy in the Community context, particularly when it is cited as justification for a derogation from the fundamental principle of the freedom to provide services, must be interpreted strictly, so that its scope cannot be determined unilaterally by each Member State without any control by the European Community institutions.
Även om det i huvudsak står medlemsstaterna fritt att bestämma vad som utgör krav med hänsyn till ordre public enligt vad som är nödvändigt för landet, ska detta begrepp, vad gäller gemenskapsrätten och i synnerhet när det används för att motivera ett undantag från den grundläggande principen om frihet att tillhandahålla tjänster, tolkas restriktivt, så att dess räckvidd inte kan bestämmas ensidigt av varje medlemsstat utan kontroll från Europeiska gemenskapens institutioners sida.
It follows that public policy may be relied on only if there is a genuine and sufficiently serious threat to a fundamental interest of society.
Således kan undantaget för ordre public med framgång åberopas enbart då det föreligger ett verkligt och tillräckligt allvarligt hot som påverkar ett grundläggande samhällsintresse.
The reasons which may be invoked by a Member State in order to justify a dero-
De skäl som en medlemsstat kan åberopa som grund