natgillin/translations-raw huggingface dataset:
One special report was submi4 ed to Parliament in 2007.
En särskild rapport lades fram för parlamentet under 2007.
It involves case 3453/2005/GG in which the Ombudsman criticised the Commission for not dealing with a complaint concerning the European Working Time Directive.
Den avser ärende 3453/2005/GG i vilket ombudsmannen kritiserade kommissionen för att ha underlåtit att behandla ett klagomål om EU:s arbetstidsdirektiv.
DECISIONS CLOSING CASESIN2007
BESLUTSOM AVSLUTADE ÄRENDEN UNDER2007
Decisions closing cases are normally published on the Ombudsman’s website (h4 p://www.ombudsman.europa.eu) in English and, if di� erent, the language of the complainant.
Beslut som innebär attettärende avslutas offentliggörs normalt på ombudsmannens webbplats (http://www.ombudsman.europa.eu) på engelska och på den klagandes språk, om detta inte är engelska.
Chapter 3 contains summaries of 50 decisions closing inquiries.
Kapitel 3 innehåller sammanfattningar av 50 beslut om attavsluta en undersökning.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 348 decisions closing inquiries in 2007, as well as the di� erent reasons for closure.
Sammanfattningarna återspeglar det stora urvalet av ämnen och gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan när det gäller de sammanlagt 348 beslut under 2007 som avslutade undersökningar liksom de olika skälen för attavsluta undersökningarna.
They are indexed by case number, by subject ma4 er in terms of the field of Community competence involved, and by the type of maladministration alleged by the complainant.
De är ordnade efter ärendenummer, ämne – det vill säga vilket område av gemenskapens behörighet som berörs – och typ av påstått administrativt missförhållande enligt den klagande.
The rest of this section of Chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
I återstoden av detta avsnitt av kapitel 2 analyseras de viktigaste resultaten när det gäller rättsliga frågor och faktiska omständigheter i besluten.
It is organised in terms of a thematic classification of the main subject ma4 er of inquiries, constructed around five main categories:
Avsnitt et är indelat efter undersökningarnas huvudsakliga ämnesområde och är uppbyggt kring följande fem huvudkategorier:
!Openness (including access to documents and information) and data protection;
Öppenhet (inklusive tillgång till handlingar och information) och dataskydd.
!The European Commission as guardian of the Treaty;
Europeiska kommissionens uppgift som fördragets väktare.
!Tenders, contracts and grants;
Upphandling, kontrakt och bidrag.
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
Det bör noteras att kategorierna ovan överlappar varandra i väsentlig grad.
For example, issues of openness and public access are o en raised in complaints concerning recruitment or the Commission’s role as guardian of the Treaty.
Frågor om öppenhet och allmänhetens tillgång till handlingar tas till exempel ofta upp i klagomål som rör rekrytering eller kommissionens roll som fördragets väktare.
Openness, public access and the protection of personal data
Öppenhet, allmänhetens tillgång till handlingar och skydd av personuppgifter er
A high proportion (28%) of the allegations investigated in 2007 concerned lack of openness.
En stor andel (28 procent) av klagomålen bakom de undersökningar som genomfördes 2007 rör påstådd brist på öppenhet.
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible”, while Article 255 of the EC Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council, and Commission documents.
I artikel 1 i fördraget om Europeiska unionen anges attbesluten i unionen ska fattas ”så öppet (...) som möjligt”, och i artikel 255 i EG-fördraget föreskrivs en rätt attfå tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar.
This right is governed by Regulation 1049/200110.
Denna rätt regleras av förordning nr 1049/200110.
Following owninitiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999, many other Community institutions and bodies have also adopted rules on access to documents.
Många andra av gemenskapens institutioner och organ har också antagit
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, EGT 2001 L 145, s. 43.
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty, or by complaining to the Ombudsman.
Enligt förordning nr 1049/2001 kan de som ansökt om tillgång till handlingar och fått avslag välja mellan två olika åtgärder: de kan antingen väcka talan i domstol mot institutionen enligt artikel 230 i EG-fördraget eller inge klagomål till ombudsmannen.
During 2007, the Ombudsman closed inquiries into eleven complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, eight of which were against the Commission, two against OLAF and one against the Council.
Under 2007 avslutade ombudsmannen undersökningar avseende elva klagomål som rörde tillämpningen av förordning nr 1049/2001, varav åtta avsåg kommissionen, två avsåg OLAF och ett avsåg rådet.
One inquiry was closed into a complaint against the European Investment Bank concerning access to documents under its own rules.
En undersökning avslutades som ett klagomål mot Europeiska investeringsbanken rörande tillgång till handlingar enligt dess egna regler.
Summaries of eight of the above cases are included in Chapter 3.
Sammanfattningar av åtta av de ovannämnda ärendena finns i kapitel 3.
In case 3697/2006/PB, the Ombudsman found that the requirement to give “detailed reasons” for extending the deadline for reply to a confirmatory application under Regulation 1049/2001 was not met by a mere reference to the need to consult other Commission services.
I ärende 3697/2006/PB fann ombudsmannen att kraven attange ”utförliga skäl” för attförlänga tidsfristen för svar på en bekräftande ansökan enligt förordning 1049/2001 inte uppfylldes genom en hänvisning till behovet av att rådfråga andra kommissionsavdelningar.
He further stated that the Commission should organise its administrative services so as to ensure that applications for access are registered no later than the first working day following receipt.
Vidare påpekade han attkommissionen borde organisera dess administrativa avdelningar för attse till att ansökningarna om tillgång registreras senast den första arbetsdagen efter mottagandet. agandet.
In case 668/2007/MHZ, the Ombudsman criticised the Commission for a delay of over eight months in publishing its annual report on the operation of Regulation 1049/2001 in 2005.
I ärende 668/2007/MHZ kritiserade ombudsmannen kommissionen för att publiceringen av dess årsrapport om hur förordning 1049/2001 fungerade under 2005 fördröjts med mer än åtta månader.
The Ombudsman pointed out that the publication of reports is a key mechanism of accountability to, and communication with, European citizens.
Ombudsmannen påpekade attpubliceringen av rapporter är avgörande när det gäller ansvaret gentemot och kommunikationen med de europeiska medborgarna.
The Ombudsman dealt with three cases concerning exceptions to public access.
Ombudsmannen hanterade tre ärenden som rörde undantag från allmänhetens rätt att få tillgång till handlingar.
In case 1844/2005/GG, the Ombudsman expressed the view that a general reference to the perceived risks of disclosure for the internal decision-making process would not be su cient to justify applying the second subparagraph of Article 4(3) of Regulation 1049/200111.
I ärende 1844/2005/GG uttryckte ombudsmannen åsikten att en allmän hänvisning till de upplevda riskerna med utlämnande för det interna beslutsförfarandet inte var tillräckligt stora för att motivera en tillämpning av det andra stycket i artikel 4.3 i förordning 1049/200111.
Although the Commission had put forward arguments related to the specific document, the Ombudsman considered, a er inspecting the document, that the Commission had not established that disclosure would seriously undermine the Commission’s decision-making process.
Trots att kommissionen presenterat argument som rörde den specifika handlingen ansåg ombudsmannen, efter attha undersökt handlingen, attkommissionen inte hade fastställt attutlämnandet allvarligt skulle undergräva kommissionens beslutsförfarande.
In case 3269/2005/TN, the Ombudsman took the view that Article 4(1)(b) of the Regulation (privacy and integrity of the individual) did not justify the Commission’s decision to blank out the names of industry lobbyists from a document.
I ärende 3269/2005/TN ansåg ombudsmannen inte att artikel 4.1 b i förordningen (den enskildes privatliv och integritet) motiverade kommissionens beslut att utelämna namnen på industrilobbyister från en handling.
In reaching this view, the Ombudsman relied on the Background Paper on Public access to Documents and Data Protection published by the European Data Protection Supervisor, whom the Ombudsman also consulted on this ma4 er.
För att komma fram till denna slutsats använde sig ombudsmannen av Europeiska datatillsynsmannens bakgrundsdokument om allmänhetens tillgång till handlingar och dataskydd. Ombudsmannen rådfrågade även Europeiska datatillsynsmannen om ärendet. Vidare betonade ombudsmannen behovet av insyn i lobbyverksamhet i ärende 2740/2006/TN.
In case 948/2006/BU, the Ombudsman recognised that the European Investment Bank’s dual role, as both a banking institution and a Community body, is reflected in the provisions of its rules on public access to documents concerning the professional obligation of banking secrecy.
I ärende 948/2006/BU medgav ombudsmannen att Europeiska investeringsbankens dubbla roll som bankinstitution och gemenskapsorgan återspeglas i dess regler om allmänhetens tillgång till handlingar när det gäller kravet på banksekretess.
The Ombudsman also noted that the EIB is bound by Regulation 1367/200612, which applies the Aarhus Convention to the Community institutions and bodies.
Ombudsmannen noterade även att EIB regleras av förordning 1367/200612, om tillämpning av Århuskonventionen på gemenskapens institutioner och organ.
However, that Regulation was not in force when the complainant’s request for access was made.
Förordningen hade emellertid inte trätt i kraft när den klagandes begäran om tillgång ingavs.
”Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even a er the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decision-making process, unless there is an overriding public interest in disclosure.”
“Tillgång till en handling som innehåller yttranden för internt bruk och som är en del av överläggningar och inledande samråd inom den berörda institutionen skall vägras även efter det att beslutet fattats, om utlämnande av handlingen allvarligt skulle undergräva institutionens beslutsförfarande, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet.”
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Ma4 ers to Community institutions and bodies, OJ 2006 L 264, p. 13.
Europaparlamentets och rådets förordning nr 1367/2006 av den 6 september 2006 om tillämpning av bestämmelserna i Århuskonventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ, EUT 2006 L 264, s. 13.
The application of Regulation 1049/2001 to electronic databases presents technical as well as legal problems.
Tillämpningen av förordning 1049/2001 på elektroniska databaser medför såväl tekniska som rättsliga problem.
In case 1693/2005/PB, the Commission argued that accounting information supplied to it by Member States did not constitute a document or documents, since the reports containing the information had been loaded onto a database and no longer existed as such.
I ärende 1693/2005/PB hävdade kommissionen attkontoinformation som den erhållit från medlemsstaterna inte utgjorde en handling eller handlingar eftersom rapporterna med informationen hade överförts till en databas och inte längre fanns i något annat format.
The Commission’s approach in such cases was to treat the outputs of routine retrieval operations as documents.
Kommissionens förhållningssätt i sådana ärenden var att behandla rutinmässiga hämtningar som handlingar.
The information requested by the complainant, however, would require complex new programming, it said.
Kommissionen hävdade emellertid att det för attfå fram den information som den klagande sökte skulle krävas komplicerad ny programmering.
Although considering the Commission’s approach to be unsatisfactory, the Ombudsman did not pursue the ma4 er since the legal issues were new and complex and could be examined by the Community legislator, from a general perspective, in the context of the announced reform of Regulation 1049/2001.
Även om ombudsmannen betraktade kommissionens förhållningssätt som otillfredsställande drev han inte ärendet vidare eftersom de rättsliga problemen var nya och komplicerade och kunde undersökas av gemenskapslagstiftaren ur ett allmänt perspektiv inom ramen för den aviserade reformen av förordning 1049/2001.
In case 2370/2005/OV, the European Medicines Agency (EMEA) agreed to provide information in response to three questions raised by the complainant.
I ärende 2370/2005/OV gick Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA) med på att tillhandahålla information som svar på tre frågor som den klagande ställt.
Two decisions were made on complaints which raised, among other things, issues concerning the complainants’ data protection rights.
Två beslut fattades om klagomål som bland annat rörde frågor om den klagandes rätttill dataskydd.
Case 452/2005/BU concerned unauthorised disclosure of the names of candidates for a post of head of a Commission Representation.
Ärende 452/2005/BU rörde otillåten spridning av namnen på sökande till tjänsten som chef för en av kommissionens representationer.
The European Data Protection Supervisor provided the Ombudsman with information about his own inquiries into the ma4 er.
Europeiska datatillsynsmannen försåg ombudsmannen med information om hans egna undersökningar av ärendet.
In its opinion to the Ombudsman, the Commission stated that it was unable to identify the source of the leak because it could not establish which persons had access to the personal data concerned.
I sitt yttrande till ombudsmannen uppgav kommissionen attden inte kunnat identifiera läckan eftersom den inte kunde fastställa vilka personer som hade tillgång till de aktuella personuppgifterna.
The Ombudsman made a critical remark, saying that this was incompatible with the Commission’s obligations under Regulation 45/200113.
Ombudsmannen avgav en kritisk anmärkning där han påpekade att detta stred mot kommissionens skyldigheter enligt förordning 45/200113.
Case 183/2006/MF concerned Europol’s reply to the complainant’s request to know what information it held about her.
Ärende 183/2006/MF gällde Europols svar på den klagandes begäran om attfå veta vilken information myndigheten hade om henne.
The Ombudsman’s decision leopen the general question of the relationship between the Appeals Commi4 ee established under the Europol Convention and his own role under Article 195 of the EC Treaty.
Genom ombudsmannens beslut lämnades den allmänna frågan om förhållandet mellan överklagandekommittén enligt Europolkonventionen och hans egen roll enligt artikel 195 i EG-fördraget öppen.
In the specific case, the complainant did not provide concrete information to support her allegation against Europol’s decision.
I det specifika ärendet tillhandahöll den klagande ingen konkret information som stödde hennes påstående om Europols beslut.
Furthermore, the Appeals Commi4 ee apologised for and corrected an error in its response to her appeal.
Överklagandekommittén bad dessutom om ursäkt för och korrigerade ett fel i sitt svar på hennes överklagande.
In six of the cases, the Ombudsman’s inquiry was ongoing at the end of 2007.
I sex av ärendena var ombudsmannens undersökning oavslutad i slutet av 2007.
The two cases that were closed in 2007 have already been mentioned above (452/2005/BU and 3269/2005/TN).
De två ärenden som avslutades 2007 har redan nämnts ovan (452/2005/BU och 3269/2005/TN).
The Commission as guardian of the Treaty
Kommissionens uppgift som fördragets väktare
The rule of law is a founding principle of the European Union. One of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty14.
Rättsstatsprincipen är en grundläggande princip för Europeiska unionen, och en av kommissionens
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, EUT 2001 L 8, s. 1.
Article 211 of the EC Treaty requires the Commission to ”ensure that the provisions of the Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied”.
Enligt artikel 211 i EG-fördraget ska kommissionen “övervaka tillämpningen av bestämmelserna i detta fördrag och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget”.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission.
I vissa fall anser emellertid ombudsmannen att det är lämpligt att överlämna klagomålet till kommissionen.
Section 2.5 above gives examples of both approaches.
I avsnitt 2.5 ovan finns exempel på båda dessa förfaringssätt. .
The Ombudsman receives and deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Ombudsmannen tar emot och behandlar klagomål mot kommissionen i dennas roll som fördragets väktare.
When the Ombudsman opens an inquiry into such a complaint, he is always careful to make clear to the complainant, where necessary, that the inquiry will not examine whether there is an infringement, because the European Ombudsman has no mandate to investigate the actions of authorities of the Member States.
När ombudsmannen inleder en undersökning av ett sådant klagomål är han alltid noga med atti mån av behov göra klart för den klagande attsyft et med undersökningen inte är attfastställa om det har skettnågon överträdelse, eftersom Europeiska ombudsmannen saknar befogenhet att undersöka åtgärder som vidtas av medlemsstaternas myndigheter.
Chapter 3 contains summaries of six decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Kapitel 3 innehåller sammanfattningar av sex beslut som illustrerar hur ombudsmannen hanterar klagomål mot kommissionen i dennas roll som fördragets väktare.
As regards the Commission’s procedural obligations towards complainants, the Ombudsman’s main point of reference is a Communication issued by the Commission in 200215, in response to criticisms from the Ombudsman.
200215, med anledning av kritik från ombudsmannen.
The Communication states that, as a general rule, Commission departments will investigate complaints with a view to arriving at a decision to issue a formal notice, or to close the case, within not more than one year from the date the complaint was registered by the Secretariat-General.
Enligt detta meddelande är huvudregeln attkommissionens tjänsteavdelningar ska handlägga ett klagomål så att de kan besluta om en formell underrättelse eller en avskrivning av ärendet inom ett år efter det att klagomålet har diarieförts hos generalsekretariatet.
Point 3 of the Communication defines the circumstances in which the Secretariat-General is entitled not to register correspondence as a complaint and requires that the complainant be informed accordingly by normal correspondence.
I punkt 3 i meddelandet anges under vilka omständigheter generalsekretariatet får avstå från attregistrera ett meddelande som ett klagomål. Dessutom anges att den klagande måste informeras om detta genom sedvanlig korrespondens.
In case 446/2007/WP, the Ombudsman emphasised the importance of applying the la4 er provision correctly.
I ärende 446/2007/WP betonade ombudsmannen vikten av att tillämpa den senare bestämmelsen på rätt sätt .
Case 3453/2005/GG concerned the Commission’s handling of a complaint about failure to apply the Working Time Directive.
Ärende 3453/2005/GG gällde kommissionens hantering av ettklagomål om underlåtenhet atttillämpa arbetstidsdirektivet.
In a Special Report to the European Parliament, the Ombudsman took the view that the Commission’s undoubted discretion in ma4 ers relating to alleged infringements of Community law by Member States does not entitle it to postpone indefinitely reaching a conclusion on a complaint on the grounds that the applicable law may be amended at some time in the future.
I en särskild rapport till Europaparlamentet hävdade ombudsmannen att kommissionens bestämmanderätt i ärenden som rör medlemsstaters påstådda överträdelser av gemenskapsrätten inte ger kommissionen rätt att på obestämd tid fördröja avslutandet av klagomål på grundval av att den tillämpliga lagen kan komma att ändras någon gång i framtiden.
The Ombudsman also emphasised in case 962/2006/OV that the Commission’s discretion when dealing with infringement complaints does not render inapplicable the general principle that decisions have to be taken within a reasonable period of time.
I ärende 962/2006/OV betonade ombudsmannen också att kommissionens bestämmanderätt när det gäller hanteringen av överträdelseklagomål inte innebär att den allmänna principen om att beslut måste fattas inom en rimlig tidsperiod upphör att gälla.
A regional ombudsman forwarded a complaint that the Commission had failed properly to reply to requests concerning conformity of certain provisions of regional law with Community law (Case 3386/2005/WP).
En regional ombudsman vidarebefordrade ett klagomål om att kommissionen underlåtit att på ettlämpligt sätt besvara förfrågningar om huruvida vissa bestämmelser i den regionala lagstiftningen överensstämmer med gemenskapsrätten (ärende 3386/2005/WP).
The Commission provided detailed explanations in the framework of the European Ombudsman’s inquiry and thereby satisfied the complainant.
Kommissionen gav detaljerade förklaringar inom ramen för Europeiska ombudsmannens undersökning och tillmötesgick därmed klaganden.
Two complaints raised questions concerning the relationship between the role of national authorities and the role of the Commission in ensuring the application of Community environmental law and in handling complaints.
Två klagomål väckte frågor om nationella myndigheters roll och kommissionens roll när det gäller attse till attgemenskapens miljölagstiftning tillämpas och vid hantering av klagomål.
In case 3660/2004/PB, the Ombudsman found that the Commission had provided a reasonable explanation of its strategic role in relation to implementation of the Habitats
I ärende 3660/2004/PB fann ombudsmannen att kommissionen hade tillhandahållit en rimlig förklaring till
Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law, OJ 2002 C 244, p. 5.
Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och EU-ombudsmannen om klagandens ställning i ärenden om överträdelser av gemenskapsrätten, EGT 2002 C 244, s. 5.