natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this connection, the Court observed that, while guidelines such as those in the notices published by the Commission may indeed contribute to ensuring the transparency, predictability and legal certainty of that institution’s actions, it nevertheless remains the fact that exercise of the power conferred on the Court by Article 228(2) EC is not subject to the condition that the Commission adopts such rules, which in any event cannot bind the Court.
Domstolen påtryckningar på den aktuella medlemsstaten för att förmå den att upphöra med det fastställda fördragsbrottet och måste därför bestämmas med hänsyn till den övertalning som krävs för att den medlemsstaten skall ändra sitt beteende.
In the case in point, while the Court accepted the coecients relating to the seriousness of the infringement, to the gross domestic product of the Member State concerned and to its number of votes, it did not, on the other hand, uphold the coecient relating to the duration of the infringement.
Det ankommer på domstolen att inom sitt utrymme för skönsmässig bedömning fastställa vitet med utgångspunkt i ett antal grundkriterier, vilka i princip utgörs av överträdelsens varaktighet, dess svårhetsgrad och den berörda medlemsstatens betalningsförmåga.
Holding that, for the purposes of calculating that coecient, regard is to be had to the period between the Court’s first judgment and the time at which it assesses the facts, not the time at which the case is brought before it, the Court ordered the Member State to pay a penalty payment higher than that proposed by the Commission.
De konsekvenser som underlåtenheten att följa domen har för privata och offentliga intressen samt hur brådskande det är att få den berörda medlemsstaten att uppfylla sina skyldigheter skall också beaktas.
In Case C-459/03 Commission v Ireland [2006] ECR I-4635, which was an action for failure to full obligations brought by the Commission, the Court declared that, by instituting disputesettlement proceedings against the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland under the United Nations Convention on the Law of the Sea concerning the MOX plant located at Sellaeld (United Kingdom), Ireland had failed to full its obligations under various provisions of the EC and EA Treaties.
Domstolen konstaterade att sådana riktlinjer som kommissionen offentliggjort i sina meddelanden på ett effektivt sätt kan bidra till att säkerställa insyn, förutsebarhet och rättssäkerhet vad gäller kommissionens handlande, men att det för utövandet av den befogenhet som domstolen har givits enligt artikel 228.2 EG inte förutsätts att kommissionen har antagit sådana bestämmelser, vilka under alla omständigheter inte är bindande för domstolen.
The reasoning followed by the Court in reaching that conclusion comprised several stages.
I det föreliggande fallet godtog domstolen vad kommissionen hade föreslagit avseende koefficienterna hänförliga till överträdelsens allvar, bruttonationalprodukten och det antal röster som medlemsstaten har i rådet, men inte vad som hade föreslagits beträffande koefficienten hänförlig till överträdelsens varaktighet.
First, given the fact that the Commission alleged that Ireland had infringed Article 292 EC, by virtue of which Member States undertake not to submit a dispute concerning the interpretation or application of the Treaty to any method of settlement other than those provided for in the Treaty, the Court considered whether the provisions of the Convention on the Law of the Sea alleged by Ireland before the arbitral tribunal to have been infringed by the United Kingdom were to be regarded as provisions of Community law, the infringement of which by a Member State falls within the procedure for failure to full obligations set up by Article 226 et seq. EC.
Domstolen ansåg att det är den tid som gått mellan domstolens första dom och tidpunkten för domstolens bedömning av de faktiska omständigheterna, och inte den tid som gått mellan den första domen och tidpunkten för talans väckande, som skall beaktas vid fastställandet av koefficienten hänförlig till överträdelsens varaktighet. Domstolen förpliktade därför medlemsstaten att betala ett högre vite än det som hade föreslagits av kommissionen.
Therefore the Court has jurisdiction to deal with disputes relating to the interpretation and application of those provisions and to assess a Member State’s compliance with them, and it is the Court which, by virtue of Article 292 EC, has exclusive jurisdiction to deal with a dispute such as that brought by Ireland before the arbitral tribunal.
Domstolen fastställde att Irland hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt ett flertal bestämmelser i EG-fördraget och i Euratomfördraget, genom att inleda ett tvistelösningsförfarande mot Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention angående MOX-anläggningen i Sellafield (Förenade kungariket).
However, Ireland’s failure to full obligations did not end there.
Domstolen använde sig av ett resonemang i flera steg för att nå denna slutsats.
It also failed to full its Community obligations by submitting Community measures for examination by the arbitral tribunal, in particular various directives adopted on the basis of the EC Treaty or the EA Treaty; this constituted a further breach of the obligation resulting from Articles 292 EC and 193 EA to respect the exclusive jurisdiction of the Court to interpret and apply provisions of Community law.
Med beaktande av att medlemsstaterna enligt artikel 292 EG förbundit sig att inte lösa tvister om tolkningen eller tillämpningen av fördraget på annat sätt än som bestämts genom detta, prövade domstolen först, mot bakgrund av att kommissionen gjort gällande att Irland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt denna artikel, frågan huruvida de bestämmelser i havsrättskonventionen som Irland inför skiljenämnden hade klandrat Förenade kungariket för att ha åsidosatt var att anse som gemenskapsrättsliga bestämmelser vars åsidosättande av en medlemsstat skall bedömas enligt fördragsbrottsförfarandet i artikel 226 EG och följande artiklar.
Furthermore, Ireland failed to comply with its duty to cooperate in good faith under Articles 10 EC and 193 EA by bringing proceedings under the disputesettlement procedure laid down in the Convention on the Law of the Sea without having first informed or consulted the competent Community institutions.
Efter att ha resonerat med utgångspunkt i de regler som styr gemenskapens ingående av internationella avtal och den relevanta gemenskapslagstiftningen samt gjort en konkret bedömning av de bestämmelser som Irland påstod hade åsidosatts, drog domstolen slutsatsen att de bestämmelser i konventionen som Irland hade åberopat inom ramen för den tvist angående MOX-anläggningen som hänskjutits till skiljedomstolen var en del av gemenskapens rättsordning.
In Case C-173/03 Traghetti del Mediterraneo (judgment of 13 June 2006, not yet published in the ECR), the Court explained the rules applicable to liability of the Member States for
Domstolen var följaktligen behörig att pröva tvister om tolkningen och tillämpningen av dessa bestämmelser och att bedöma huruvida de hade iakttagits av en medlemsstat.
Court of Justice
I dom av den 13 juni 2006 i mål C-173/03, Traghetti del Mediterraneo (REG 2006, s.
Proceedings infringement of Community law in the specic case where the infringement is committed in the exercise of judicial functions.
I-0000), preciserade domstolen reglerna för medlemsstaternas skadeståndsansvar för överträdelser av gemenskapsrätten i det särskilda fallet att överträdelsen skett i den dömande verksamheten.
In particular, it was called upon to assess the compatibility with Community law of national legislation which, first, excludes all State liability for damage caused to individuals by an infringement of Community law committed by a national court adjudicating at last instance, where that infringement is the result of an interpretation of provisions of law or of an assessment of the facts and evidence carried out by that court, and second, also limits such liability solely to cases of intentional fault and serious misconduct on the part of the court.
Domstolen hade att bedöma förenligheten med gemenskapsrätten av en nationell lagstiftning, enligt vilken medlemsstaten inte var skadeståndsansvarig för skada som vållats enskilda genom att en nationell domstol som dömer i sista instans överträtt gemenskapsrätten, när denna överträdelse var hänförlig till nämnda domstols tolkning av rättsregler eller bedömning av faktiska omständigheter eller bevisvärdering, och enligt vilken nämnda ansvar dessutom var begränsat till enbart fall där domstolen vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet.
Case C-432/04 Commission v Cresson (judgment of 11 July 2006, not yet published in the ECR) gave the Court the opportunity to clarify the obligations owed by Members of the Commission as referred to in Article 213 EC.
I dom av den 11 juli 2006 i mål C-432/04, kommissionen mot Cresson (REG 2006, s. I-0000), klargjorde domstolen de förpliktelser som åvilar kommissionsledamöterna enligt artikel 213 EG.
It held that the concept of‘obligations arising from their oce as a Member of the Commission’ must be construed broadly and encompasses, in addition to the obligations of integrity and discretion, the obligation to be completely independent and to act in the general interest of the Community.
Domstolen slog fast att begreppet förpliktelser som följer med ämbetet som ledamot av kommissionen skall ges en vid tolkning och inbegriper förutom skyldigheten att iaktta redbarhet och visa omdöme, även förpliktelsen att fullgöra sina skyldigheter i gemenskapens allmänna intresse under full oavhängighet.
In the event of a breach of a certain degree of gravity, the penalty provided for by the Treaty is compulsory retirement or the deprivation of the Member’s right to a pension or other benets in its stead.
I fördraget föreskrivs som sanktion för ett åsidosättande av en viss svårhetsgrad att den berörda personen avsätts eller berövas rätten till pension eller andra förmåner i dess ställe.
A Member of the Commission whose term of oce has come to an end can be punished in respect of a breach which occurred during his term of oce but is discovered subsequently.
I det fall ämbetsperioden för en ledamot av kommissionen har löpt ut kan den berörda personen ådömas en sanktion för ett åsidosättande som skett under ämbetsperioden, men som upptäckts eller konstaterats först senare.
Since compulsory retirement can no longer be ordered, the only penalty available to the Court is the deprivation of rights, which may be total or partial depending on the degree of gravity of the breach.
Eftersom det inte längre kunde bli fråga om avsättande, förfogade domstolen endast över sanktionen att beröva den berörda personen rätten till pension och andra förmåner.
However, the period for taking action is not unlimited, given the requirement of legal certainty and the right to be heard by virtue of which the person against whom an administrative procedure has been initiated by the Commission must be aorded the opportunity to make known his views.The Court also stated that that the fact that no appeal may be brought against the Court’s decision does not in any way constitute, in light of the right of Members of the Commission to eective judicial protection, a deciency which would preclude exercise of its jurisdiction.
Beträffande rätten till pension och andra förmåner får domstolen besluta att hela eller delar av dessa skall gå förlorade, beroende på hur allvarligt åsidosättandet varit.
On the basis of these considerations and following a detailed examination of the facts placed before it, the Court partially upheld the action, reaching the conclusion that the Member of the Commission concerned had acted in breach of the obligations arising from her oce of Member of the Commission for the purposes of Articles 213(2) EC and 126(2) EA.
Fristerna för att inleda ett förfarande är emellertid inte obegränsade, eftersom kravet på rättssäkerhet och rätten till försvar måste beaktas.
Court of Justice constituted, of itself, an appropriate penalty, and it did not impose on Mrs Cresson a penalty in the form of a deprivation of her right to a pension or other benets in its stead.
Domstolen kommissionen har inlett ett administrativt förfarande skall ges tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt lämna sina synpunkter.
In Case C-145/04 Spain v United Kingdom (judgment of 12 September 2006, not yet published in the ECR) and Case C-300/04 Eman and Sevinger (judgment of 12 September 2006, not yet published in the ECR), the Court adjudicated on the Treaty rules relating to European citizenship and the election of representatives to the European Parliament, in particular with regard to the right to vote in such elections and the exercise of that right.
Enligt domstolen utgjorde den omständigheten att dess avgörande inte kan överprövas ingalunda en brist som medför ett åsidosättande av kommissionsledamöternas rätt till ett effektivt domstolsskydd, och nämnda omständighet kunde därför inte utgöra hinder för att utöva dess behörighet.
In Spain v United Kingdom, the Court was required to consider the power of the Member States to extend the right to vote in European Parliament elections to residents who are not citizens of the European Union.
Vid bedömningen av vad som hade lagts den aktuella kommissionären till last fann domstolen att fastställanden som gjorts under ett brottmålsförfarande får tas i beaktande, men att domstolen inte är bunden av den rättsliga klassificeringen av sakomständigheterna, och att det ankommer på domstolen att undersöka om de omständigheter som läggs den berörda personen till last utgör ett åsidosättande av de förpliktelser som följer med ämbetet som ledamot av kommissionen.
The Kingdom of Spain was contesting, in the case in point, a statute of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland which provides, in relation to Gibraltar, that Commonwealth citizens resident in Gibraltar who are not Community nationals have the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament.
På grundval av dessa överväganden och efter en noggrann undersökning av de faktiska omständigheterna i målet, biföll domstolen delvis talan genom att fastställa att den berörda kommissionsledamoten hade åsidosatt de förpliktelser som följde med hennes ämbete som ledamot av kommissionen i den mening som avses i artiklarna 213.2 EG och 126.2 EA.
The Court held that it is for the Member States to dene, in compliance with Community law, the persons entitled to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament.
Med hänsyn till omständigheterna i målet ansåg domstolen emellertid att fastställandet av åsidosättandet i sig utgjorde en lämplig sanktion.
Articles 189 EC, 190 EC, 17 EC and 19 EC do not preclude the Member States from granting that right to vote and to stand as a candidate to certain persons who have close links to them other than their own nationals or citizens of the Union resident in their territory.
Édith Cresson ådömdes därför inte någon sanktion i form av berövande av rätten till pension eller andra förmåner i dess ställe.
Nor, according to the Court, can a clear link between citizenship and the right to vote be deduced from the Treaty provisions relating to the composition of the European Parliament and to citizenship of the Union.
I dom av den 12 september 2006 i mål C-145/04, Spanien mot Förenade kungariket (REG 2006, s. I-0000), och i mål C-300/04, Eman och Sevinger (REG 2006, s.
Finally, observing that a principle cannot be derived from the Treaty’s articles relating to citizenship of the Union that its citizens are the only persons entitled under all the other provisions of the Treaty, the Court concluded that the contested United Kingdom legislation was consistent with Community law.
I-0000), prövade domstolen fördragets regler om det europeiska medborgarskapet och om val av företrädare i Europaparlamentet, och särskilt reglerna om rösträtt i sådana val och om utövandet av denna rätt.
In Eman and Sevinger, the Court ruled on the interpretation of Articles 17 EC, 19(2) EC, 190 EC and 299(3) EC in response to a reference for a preliminary ruling from the Raad van State (Netherlands).
I målet Spanien mot Förenade kungariket var det fråga om medlemsstaternas behörighet att utsträcka rösträtten till val till Europaparlamentet till invånare som inte är medborgare i Europeiska unionen.
The proceedings before the national court concerned two Netherlands nationals resident in Aruba who contested the rejection, on the basis of their place of residence, of their application for registration on the electoral roll for the election of Members of the European Parliament on 10 June 2004.
I det föreliggande fallet ifrågasatte Konungariket Spanien en av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland utfärdad lag i vilken det med avseende på Gibraltar föreskrevs att medborgare i Commonwealth bosatta i Gibraltar som inte var gemenskapsmedborgare hade rösträtt och var valbara vid val till Europaparlamentet.
The Court held that persons who possess the nationality of a Member State and who reside or live in a territory which is one of the overseas countries and territories referred to in Article 299(3) EC may rely on the rights conferred on citizens of the Union in Part Two of the Treaty.
Domstolen slog fast att det är på medlemsstaterna som det ankommer att med iakttagande av gemenskapsrätten fastställa vilka som har rösträtt och som är valbara vid val till Europaparlamentet.
However, the overseas countries and territories (OCTs) are subject to the special association arrangements set out in Part Four of the Treaty (Articles 182 EC to 188 EC) with the result that, failing express reference, the general provisions of the Treaty do not apply to them.
Domstolen ansåg att artiklarna 189 EG, 190 EG, 17 EG och 19 EG inte utgör hinder för att medlemsstaterna tillerkänner vissa personer som har nära anknytning till dessa stater sådan rösträtt och valbarhet, utöver statens egna medborgare och unionsmedborgare som är bosatta inom dess territorium.
Articles 189 EC and 190 EC, relating to the European Parliament, therefore do not apply to those countries and territories,with the consequence that the Member States are not required to hold elections to the European Parliament there.
Enligt domstolen kunde förekomsten av uppenbar koppling mellan å ena sidan unionsmedborgarskap och å andra sidan rösträtt inte utläsas ur fördragets bestämmelser om Europaparlamentets sammansättning och om det europeiska medborgarskapet.
Furthermore, in the current state of Community law, there is nothing which precludes the Member States from dening, in compliance with Community law, the conditions of the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament by reference to the criterion of residence in the territory in which the elections are held.
Domstolen underströk slutligen att det inte ur fördragets artiklar angående unionsmedborgarskapet går att härleda en princip enligt vilken unionsmedborgarna är de enda som kommer i åtnjutande av fördragets alla övriga bestämmelser. Mot denna bakgrund drog domstolen slutsatsen att Förenade kungarikets ifrågasatta lagstiftning var förenlig med gemenskapsrätten.
The principle of equal treatment prevents, however, the criteria chosen from resulting in dierent treatment of nationals who are in comparable situations, unless that dierence in treatment is objectively justied.
Dessa frågor hade kommit under domstolens prövning efter en begäran om förhandsavgörande från Raad van State (Nederländerna), vilken hade framställts i ett mål som rörde två nederländska medborgare med hemvist på Aruba. Dessa
Joined Cases C-392/04 and C-422/04 i-21 Germany and Arcor (judgment of 19 September 2006, not yet published in the ECR) gave the Court the opportunity to strike a balance between the primacy of Community law and legal certainty with regard to the treatment to be accorded to an administrative act which is unlawful because it infringes Community law.
Utveckling och verksamhet personer hade ifrågasatt ett beslut om avslag på deras ansökan om att upptas i röstlängden inför valet till Europaparlamentet den 10 juni 2004 på grund av deras hemvist. Enligt domstolen kan personer som är medborgare i en medlemsstat och som har hemvist eller är bosatta inom något av de utomeuropeiska länder och territorier som avses i artikel 299.3 EG åberopa de rättigheter som tillerkänns unionsmedborgare enligt andra delen i fördraget.
The Court stated that, in accordance with the principle of legal certainty, administrative bodies are not placed under an obligation to reopen an administrative decision which has become final upon expiry of the reasonable time limits for legal remedies or by exhaustion of those remedies.
De utomeuropeiska länderna och territorierna omfattas emellertid av en särskild associeringsordning som fastställts i ärde delen i fördraget (artiklarna 182 EG–188 EG), vilket innebär att de allmänna bestämmelserna i fördraget inte är tillämpliga på dessa utan uttrycklig hänvisning och att artiklarna 189 EG och 190 EG om Europaparlamentet inte är tillämpliga på dessa länder och territorier.
First, Case C-417/04 P Regione Siciliana v Commission [2006] ECR I-3881, which was an appeal in which the Regione Siciliana sought the setting aside of an order of the Court of First Instance that had declared its action for annulment of a Commission decision closing financial assistance from the European Regional Development Fund to be inadmissible, allowed the Court to give further consideration to the concept of a ‘Member State’.
Domstolen erinrade dock om att denna princip kan begränsas om följande fyra villkor är uppfyllda: Förvaltningsorganet har enligt nationell rätt behörighet att ändra beslutet.
The Court recalled that an action by a local or regional entity cannot be treated in the same way as an action by a Member State, the term ‘Member State’within the meaning of Article 230 EC referring only to government authorities of the Member States.
Beslutet i fråga har blivit definitivt som en följd av en dom från en nationell domstol som avgör målet i sista instans.
It stated, however, that, on the basis of that article, a local or regional entity may, to the extent that it has legal personality under national law, institute proceedings against a decision addressed to it or against a decision which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to it.
Nämnda dom grundar sig, med hänsyn till rättspraxis från domstolen som meddelats efter denna dom, på en felaktig tolkning av gemenskapsrätten som gjorts utan att domstolen erhållit en begäran om förhandsavgörande.