natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Member States cannot, therefore, without compromising the effectiveness of the Framework Decision, adopt provisions of national law which, in one way or another, would have the effect of reintroducing a
Medlemsstaterna kan således inte, utan att äventyra rambeslutets ändamålsenliga verkan, anta bestämmelser i den nationella rätten som på ett eller annat sätt medför
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 systematic exception in favour of their own nationals.
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT YVES BOT — MÅL C-66/08 att det införs ett systematiskt undantag till förmån för deras egna medborgare.
context of cooperation in the fields of justice and home affairs, framework decisions themselves have a real binding effect, since, under Article 34(2)(b) EU, they are to be ‘binding upon the Member States as to the result to be achieved but shall leave to the national authorities the choice of form and methods’.
eftersom de enligt artikel 34.2 b EU ”skall vara bindande för medlemsstaterna när det gäller de resultat som skall uppnås men skall överlåta åt de nationella myndigheterna att bestämma form och tillvägagångssätt”.
In the light of the above considerations, I propose that the Court rule that Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as precluding legislation of a Member State under which the execution of a European arrest warrant issued for the purposes of execution of a custodial sentence is ruled out where that arrest warrant concerns one of its own nationals and he does not consent to his surrender.
Det är mot denna bakgrund som jag föreslår att domstolen ska slå fast att artikel 4.6 i rambeslutet ska tolkas så att den utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning, enligt vilken verkställighet av en europeisk arresteringsorder som utfärdats för verkställighet av ett straff ska vägras när arresteringsordern avser en av landets medborgare som inte har samtyckt till överlämnandet.
I shall now examine the implications for the referring court of that interpretation, should it be adopted by the Court.
Jag kommer nedan att undersöka vilka konsekvenser denna tolkning har för den hänskjutande domstolen, om domstolen delar min bedömning.
By thus giving the Council the power to adopt such binding instruments, the definition of which is almost identical to that of the directives which can be adopted under the European Community framework, the Member States necessarily accepted the transfer of a part of their powers in criminal matters to the European Union, to the extent necessary to achieve the objectives set out in Title VI of the EU Treaty and in compliance with the principle of subsidiarity.
Medlemsstaterna har således genom att ge rådet behörighet att anta sådana bindande rättsakter, vilka kan definieras som praktiskt taget identiska med de direktiv som kan antas inom ramen för den Europeiska gemenskapen, nödvändigtvis godtagit att en del av deras behörighet på det straffrättsliga området överförs till Europeiska unionen, såvitt det är nödvändigt för att uppnå de mål som fastställs i avdelning VI i EU-fördraget och i enlighet med subsidiaritetsprincipen.
The implications of the principles of primacy and of conforming interpretation
Konsekvenserna av principerna om gemenskapsrättens företräde och om konform tolkning
The grounds on which, in Costa, 29the Court held that the Member States, having freely consented to a transfer of their powers to the Community, may not set a measure of their domestic law, however framed, against a binding Community measure, can be applied to a framework decision.
Skälen till att domstolen i dom av den 15 juli 1964 i målet Costa mot ENEL 29fann att medlemsstaterna, efter att frivilligt ha godtagit en överföring av sin behörighet till gemenskapen, inte kunde göra gällande någon som helst nationell bestämmelse mot en bindande gemenskapsrättslig akt, är således tillämpliga i fråga om rambeslut.
A framework decision, like all binding measures of Community law, is of such a nature as to take precedence over any provision of national law what-
Ett rambeslut ska liksom alla tvingande gemenskapsrättsakter ges företräde framför alla
Framework decisions are instruments of secondary legislation introduced into the European legal system by the Treaty of Amsterdam, by which the Member States gave the European Union, established under the Maastricht Treaty, the objective of creating a genuine area of freedom, security and justice.
Rambeslut är sekundärrättsakter som införts i den europeiska rättsordningen genom Amsterdamfördraget, i vilket medlemsstaterna satte upp som mål för Europeiska unionen, som inrättades genom Maastrichtfördraget, att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa.
Contrary to the acts which can be adopted under the Maastricht Treaty in the
Till skillnad från de rättsakter som kan antas med tillämpning av Maastrichtfördraget inom ramen för samarbetet i rättsliga och inrikes frågor, är rambeslut i sig rättsligt bindande,
soever, even of a constitutional nature or forming part of a basic law. 30
KOZŁOWSKI nationella bestämmelser, även om de är av konstitutionell art eller utgör grundlag.
Admittedly, the mechanisms provided for by the EU Treaty in order to ensure that primacy where a framework decision conflicts with a provision of national law are less extensive than those which exist under the EC Treaty.
De rättsliga medel som föreskrivs i EU-fördraget för att säkerställa företrädesrätten när en nationell bestämmelse står i strid med ett rambeslut är visserligen mindre långtgående än de som föreskrivs inom ramen för EG-fördraget.
Nonetheless, the national courts do not completely lack the means by which to rely on the content of framework decisions or to ensure their primacy.
De nationella domstolarna saknar dock inte helt möjlighet att vidta åtgärder för att ge innehållet i ett rambeslut företräde och på så sätt säkerställa deras företrädesrätt.
In Pupino, 31the Court ruled that the national courts, when confronted with a conflict between a framework decision and a provision of national law, are bound by the principle of conforming interpretation.
I dom av den 16 juni 2005 i målet Pupino 31slog domstolen fast att en nationell domstol som har att avgöra en konflikt mellan ett rambeslut och nationella bestämmelser är skyldig att iaktta principen om konform tolkning.
In the present case, that principle means that, in applying its national law, the referring court called upon to interpret it must do so as far as possible in the light of the wording and purpose of the Framework Decision in order to attain the result pursued by that measure and thus to comply with Article 34(2)(b) EU. 32
Denna princip innebär att den hänskjutande domstolen, som ska tolka den nationella rätten, vid tillämpningen av denna rätt är skyldig att i den utsträckning det är möjligt tolka den nationella rätten mot bakgrund av rambeslutets ordalydelse och syfte, för att uppnå det avsedda resultatet och därmed agera i överensstämmelse med artikel 34.2 b EU. 32
First, unlike the EC Treaty, the EU Treaty does not allow the Commission to bring an action for failure to fulfil obligations against a Member State which is in breach of those obligations.
För det första har kommissionen, till skillnad från under EG-fördraget, ingen möjlighet enligt EU-fördraget att föra talan om fördragsbrott mot den stat som på detta sätt har åsidosatt sina skyldigheter.
Under Article 35(7) EU, failure by a Member State to apply, or to apply correctly, a framework decision can do no more than give rise to a dispute between Member States which must be referred to the Council and which can be brought before the Court if not settled within six months.
I enlighet med artikel 35.7 EU kan underlåtenheten att tillämpa ett rambeslut eller en felaktig tillämpning av ett rambeslut endast leda till en tvist mellan medlemsstater som ska underställas rådet och kan hänskjutas till domstolen om den inte avgörs inom sex månader.
The only limit to that principle is where the national law cannot be applied in that way because it would be contra legem to do so. 33
Denna princip upphör endast att gälla när den nationella rätten inte kan tillämpas på ett sådant sätt, eftersom det skulle vara contra legem. 33
Secondly, the provisions of a framework decision which have not been transposed, or which have been incorrectly transposed, cannot be applied directly by the national
För det andra kan de nationella domstolarna inte direkt tillämpa bestämmelser i ett rambeslut som inte har införlivats med nationell rätt eller som har införlivats felaktigt. I
In the present case, the situation under German law of nationals of other Member States such as Mr Kozłowski is specifically governed by Paragraph 83b(2)(b) of the IRG, the compatibility of which with the Framework Decision does not seem open to dispute.
I förevarande mål regleras situationen enligt tysk rätt för utländska medborgare såsom Szymon Kozłowski särskilt i 83b § punkt 2 b IRG, vars förenlighet med rambeslutet inte förefaller kunna ifrågasättas.
31 — Case C-105/03 [2005] ECR I-5285.32 — Paragraph 43.33 — Pupino, paragraph 47.
32 — Punkt 43.33 — Domen i det ovannämnda målet Pupino, punkt 47.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 legem.
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT YVES BOT — MÅL C-66/08
That provision states, it may be recalled, that extradition of a foreign national whose habitual residence is situated in the national territory can be refused where, in the case of extradition for the purposes of execution of a sentence, the person does not consent to it and where he has an interest — which deserves protection and predominates — in the sentence being executed in the national territory.
Det ska nämligen erinras om att det enligt denna bestämmelse föreskrivs att beviljande av utlämning av en utlänning som stadigvarande uppehåller sig i Tyskland kan vägras, om den som begärts utlämnad vid utlämning för verkställighet av ett frihetsstraff inte ger sitt samtycke och dennes skyddsvärda intresse av att straffet verkställs i Tyskland väger tyngst.
That concept of ‘an interest that deserves protection and predominates’ appears well suited to application in accordance with the underlying objective of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision.
Uttrycket att ”det skyddsvärda intresset ska väga tyngst” förefaller kunna tillämpas i enlighet med det underliggande syftet med skälet i artikel 4.6 i rambeslutet till att vägra verkställighet.
In the present case, the question is simply one of applying to Mr Kozłowski the provisions of national law specifically applicable to his situation, in accordance with the objective of the Framework Decision.
I förevarande mål är det endast fråga om att tillämpa de nationella bestämmelser som särskilt gäller för Szymon Kozłowskis situation i enlighet med rambeslutets syfte.
Since, by contrast, Paragraph 80(3) of the IRG is not to my mind compatible with the Framework Decision and since that provision concerns only German nationals, it seems to me that, in accordance with the principle of conforming interpretation, the referring court must not take it into account and must apply Paragraph 83b(2)(b) of the IRG.
Eftersom 80.3 § IRG däremot enligt min mening inte är förenlig med rambeslutet och denna bestämmelse endast avser tyska medborgare, anser jag att den hänskjutande domstolen inte ska beakta denna utan i stället tillämpa 83b § punkt 2 b IRG.
In other words, the principle of nondiscrimination, which ought to lead to the provisions laid down in Paragraph 80(3) of the IRG in favour of German nationals being extended to nationals of other Member States — particularly in view of the fact that Article 4(6) of the Framework Decision treats nationals and residents in exactly the same way — must not be applied, because Paragraph 80(3) runs counter to the Framework Decision, which takes precedence over any conflicting provision of national law.
Med andra ord ska icke-diskrimineringsprin-cipen, som borde leda till att bestämmelserna i 80.3 § IRG avseende tyska medborgare utsträcks till att omfatta medborgarna i de andra medlemsstaterna, med beaktande bland annat av att ett lands medborgare och de som är bosatta där behandlas identiskt enligt artikel 4.6 i rambeslutet, inte tillämpas, eftersom 80.3 § IRG strider mot rambeslutet och rambeslutet har företräde framför varje nationell bestämmelse som strider mot detta.
I therefore propose that the Court supplement its answer to the second question referred for a preliminary ruling by stating that, in the dispute before it, the referring court must apply to Mr Kozłowski the provisions of its national law applicable to nationals of the other Member States, in accordance with the objective of the Framework Decision.
Jag föreslår således att domstolen ska komplettera sitt svar på den andra tolkningsfrågan genom att ange att den hänskjutande domstolen i det nationella målet ska tillämpa de bestämmelser i den nationella rätten som gäller för medborgare i andra medlemsstater på Szymon Kozłowski i enlighet med syftet i rambeslutet.
The principle of conforming interpretation precludes the extension to nationals of other Member States, pursuant to the principle of nondiscrimination, of the ground for nonexecution laid down in national law in favour of German nationals who oppose their surrender.
Principen om konform tolkning utgör hinder för att skälet till att vägra verkställighet som föreskrivs enligt nationell rätt till förmån för tyska medborgare som motsätter sig ett överlämnande utsträcks till att omfatta medborgare i andra medlemsstater med tillämpning av principen om ickediskriminering.
That approach does not breach the limits of the obligation of conforming interpretation, because it does not lead the referring court to interpret its national law contra
Denna bedömning går inte utöver gränserna för skyldigheten att göra en konform tolkning, eftersom den inte medför att den nationella domstolen måste tolka den
B — The concept of ‘a resident’ as referred to in Article 4(6) of the Framework Decision of the Framework Decision, and whether one or more of the circumstances listed in its question is decisive or relevant for recognition of the status of a person who is ‘staying in’ or who is ‘a resident’.
B — Begreppet bosatt som avses i artikel 4.6 i rambeslutet omständigheter som räknas upp i frågan, eller en av dessa omständigheter, är av avgörande betydelse eller annars av vikt vid bedömningen av huruvida förutsättningarna för att en person ska anses ”uppehålla sig” eller vara ”bosatt” i en stat är uppfyllda.
By its first question, the referring court asks the Court whether Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as meaning that a person can be regarded as staying or residing in the executing Member State where:
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida artikel 4.6 i rambeslutet ska tolkas så att en person kan anses uppehålla sig eller vara bosatt i den verkställande medlemsstaten när denne
— his stay there has not been uninterrupted;
— inte uppehåller sig där utan avbrott,
The referring court submits those questions to the Court because the two concepts are not defined in the Framework Decision.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan till domstolen, eftersom de två begreppen i fråga inte har definierats i rambeslutet.
Nor does the Framework Decision refer to other Community law measures referring to the concept of domicile or residence, or to the right of the Member States to determine the content of that concept.
Det görs inte heller någon hänvisning däri till några andra rättsakter i gemenskapsrätten där begreppen hemvist och bosatt förekommer eller till medlemsstaternas nationella rätt för att bestämma innehållet i dessa begrepp.
— his stay there is not in conformity with the national legislation governing the right of foreign nationals to enter and remain in the country;
— inte uppehåller sig där i enlighet med de nationella bestämmelserna om inresa och uppehåll,
The Czech and Netherlands Governments maintain that the definition of those concepts must be left to the assessment of each Member State.
Den tjeckiska och den nederländska regeringen har gjort gällande att det ankommer på varje medlemsstat att definiera dessa begrepp.
— he commits crimes there systematically; and
— yrkesmässigt begår brott i den staten, och
— he is in custody there serving a prison sentence.
— avtjänar ett frihetsstraff i den staten.
By this question, the referring court is asking the Court of Justice, essentially, to define the scope of the concepts of ‘staying in’, or being ‘a resident of’, the executing Member State, as referred to in Article 4(6)
Den hänskjutande domstolen önskar i huvudsak få klarhet i omfattningen av begreppen ”uppehåller sig” och ”bosatt” i den verkställande medlemsstaten som avses i artikel 4.6 i rambeslutet och huruvida de
The purpose of the Framework Decision is to put in place a system of compulsory surrender as between the judicial authorities of the Member States, which can be refused only on the basis of one of the grounds for nonexecution expressly provided for in that Framework Decision.
Rambeslutet syftar nämligen till att inrätta ett obligatoriskt system för överlämnande mellan medlemsstaternas rättsliga myndigheter, som en verkställande rättslig myndighet endast kan motsätta sig på grundval av ett av de skäl till att vägra verkställighet som uttryckligen anges i rambeslutet.
The effective application of the Framework Decsion requires, in my opinion, that the ground for nonexecution laid down in Article 4(6) be the subject of a standard definition applied in all the Member States.
En effektiv tillämpning av rambeslutet kräver enligt min mening att skälet till att vägra verkställighet som avses i artikel 4.6 i rambeslutet tillämpas på ett enhetligt sätt i alla medlemsstater.
It follows that the opening of the borders has made Member States collectively responsible for the fight against crime.
Härav följer att öppnandet av gränserna har gjort medlemsstaterna solidariskt ansvariga för kampen mot brottslighet.
That is why the creation of the European criminal justice area has emerged as essential in order to ensure that the exercise of freedom of movement does not undermine public safety.
Det var just av det skälet som det framstod som nödvändigt att inrätta ett europeiskt straffrättsligt område så att inte utövandet av de fria rörligheterna sker på bekostnad av allmän säkerhet.
A number of Member States and the Commission have also maintained that the transposition into national law of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision must be left to the discretion of each Member State.
Flera medlemsstater samt kommissionen har även hävdat att införlivandet med nationell rätt av skälet i artikel 4.6 i rambeslutet till att vägra verkställighet ska överlåtas till varje medlemsstats skönsmässiga bedömning.
That provision must be understood, according to those parties, as leaving the Member States free to choose whether to provide that their judicial authorities may rely on that ground for nonexecution.
Enligt dessa parter ska bestämmelsen tolkas så att den överlåter åt medlemsstaterna att bestämma huruvida deras rättsliga myndigheter ska ha möjlighet eller ej att åberopa detta skäl till att vägra verkställighet.
In consequence, the transposition of Article 4(6) of the Framework Decision into the national law of each Member State is necessary, in my opinion, in order to ensure that the European arrest warrant does not apply to the detriment of the reintegration of the convicted person — and, therefore, to the detriment of the legitimate interest of all Member States in crime prevention — which that ground for nonexecution aims to protect.
Följaktligen krävs det enligt min mening att artikel 4.6 i rambeslutet införlivas med varje medlemsstats nationella rätt, för att den europeiska arresteringsordern inte ska tillämpas på ett sätt som missgynnar den dömda personens återanpassning och, följaktligen, samtliga medlemsstaters berättigade intresse av att förhindra brottslighet, vilket detta skäl till att vägra verkställighet syftar till att säkerställa.
I do not agree with that interpretation either.
Jag delar inte heller denna uppfattning.
As we have seen, the purpose of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision is to facilitate the reintegration of the convicted person.
Som angetts ovan syftar skälet till att vägra verkställighet som föreskrivs i artikel 4.6 i rambeslutet till att underlätta den dömda personens återanpassning.
Since that person, if a citizen of the Union, has the right to move and reside in all Member States, the success of his reintegration concerns not only the executing Member State but also all the other Member States and the persons living there.
Eftersom denna person, om det är fråga om en unionsmedborgare, har rätt att fritt röra sig och uppehålla sig i samtliga medlemsstater, är en framgångsrik återanpassning av personen inte bara av intresse för den verkställande medlemsstaten utan även för alla andra medlemsstater och de personer som bor där.
With regard to the issue, in the present case, of the meaning of ‘staying in’ and being ‘a resident of’ the executing Member State, I share the opinion of the Austrian, Polish and Finnish Governments and of the Commission that those expressions must be interpreted as independent concepts, defined in the light of the underlying aim of Article 4(6) of the Framework Decision, and of the scheme and its objectives.
Vad gäller begreppen ”uppehåller sig” och ”bosatt” i den verkställande medlemsstaten anser jag, liksom den österrikiska, den polska och den finländska regeringen samt kommissionen, att de ska ges en enhetlig tolkning mot bakgrund av syftet med artikel 4.6 i rambeslutet samt systematiken och ändamålet med detta beslut.
The same can be said of third country nationals.
Samma bedömning kan göras i fråga om tredjelandsmedborgare.
As a result of the abolition of border controls in the Schengen area, those nationals may move freely within that area.
På grund av avskaffandet av kontroller vid de inre gränserna inom Schengenområdet får tredjelandsmedborgare röra sig fritt inom detta område.
They may also move and reside throughout the European Union as members of the family of a national of a Member State.
De får även röra sig fritt och uppehålla sig inom hela unionen i egenskap av familjemedlemmar till en medborgare i en medlemsstat.
It is therefore an exception to a general rule.
Det utgör således ett undantag från en princip.
may, however, be taken into consideration for that purpose, 35as can Resolution (72)1 on the standardisation of the legal concepts of ‘domicile’ and ‘residence’, adopted by the Committee of Ministers of the Council of Europe on 18 January 1972, to which the Oberlandesgericht Stuttgart refers. 36
dessa beaktas vid tolkningen, 35 liksom Europarådets ministerkommittés resolution (72)1 av den 18 januari 1972 om standardisering av de rättsliga begreppen ”bosatt” och ”uppehåller sig”, som den hänskjutande domstolen har hänvisat till. 36
That analysis is also confirmed by the tight deadlines by which the executing judicial authority must adopt its decision on execution of the European arrest warrant.
Denna uppfattning stöds likaså av de korta tidsfristerna inom vilka den verkställande rättsliga myndigheten ska fatta beslut om att verkställa en europeisk arresteringsorder.
Consideration of the aims of the Framework Decision leads me to infer that the ground for nonexecution stated in Article 4(6) must be interpreted restrictively.
En undersökning av syftet med rambeslutet visar att skälet till att vägra verkställighet enligt artikel 4.6 i beslutet ska tolkas restriktivt.
That ground permits derogation from the mandatory surrender provided for in
Detta skäl möjliggör nämligen att ett undantag görs från det obligatoriska överlämnandet som föreskrivs enligt artikel 1.2 i
We have also seen that the objective underlying Article 4(6) of the Framework Decision is to facilitate the reintegration of the requested person.
Som angetts ovan är det underliggande syftet med artikel 4.6 i rambeslutet att underlätta en återanpassning av den person som omfattas av en europeisk arresteringsorder.