natgillin/translations-raw huggingface dataset:
He was employed on an occasional basis on building sites and stayed in Germany until his arrest on 10 May 2006, with one interruption over the Christmas holiday period.
Han arbetade tillfälligt i byggbranschen och uppehöll sig, med ett avbrott i samband med julledigheten, i Tyskland till dess att han greps den 10 maj 2006.
Mr Kozłowski did not consent to his surrender.
Szymon Kozłowski samtyckte inte till att överlämnas.
The Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart, the executing judicial authority, informed him on 18 June 2007 that it did not intend to invoke any ground for nonexecution.
Den tyska verkställande rättsliga myndigheten, Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart, meddelade den 18 juni 2007 Szymon Kozłowski att den inte hade för avsikt att göra gällande några hinder för beviljande.
According to that authority, Mr Kozłowski’s habitual residence was not in Germany and his regular visits to that Member State had the sole purpose of adding the amounts earned from the committing of crimes to the limited unemployment benefits received in Poland and to the material assistance provided by his parents.
Enligt denna myndighet uppehöll sig nämligen den berörda personen inte stadigvarande i Tyskland och dennes många vistelser i medlemsstaten utnyttjade han endast till att komplettera den låga arbetslöshetsersättning som utbetalas i Polen och föräldrarnas underhåll genom att begå brott.
The Generalstaatsanwaltschaft also considered that it was not for it to engage on its own initiative in the meticulous and time-consuming investigation of where, when, with whom and for what purpose the requested person had stayed.
Generalstaatsanwaltschaft ansåg det inte nödvändigt att göra exakta och tidskrävande utredningar beträffande var, när, hos vem och i vilket syfte Szymon Kozłowski uppehållit sig. Generalstaatsanwaltschaft begärde därför att Oberlandesgericht skulle bevilja verkställigheten av den europeiska arresteringsordern.
On the other hand, according to the judgment of 25 January 2007, the defendant had visited Germany on numerous occasions since January 2005 but had otherwise been looked after by his parents’ family.
I domen av den 25 januari 2007 anges däremot att Szymon Kozłowski varit i Tyskland ett flertal gånger sedan januari år 2005, men att han i övrigt försörjts av sina föräldrar.
At his hearing, he stated that he had intended to go to Germany to find work there in order to pay the lawyers’ fees for the case in which the European arrest warrant had been issued.
I samband med att han yttrade sig i målet, angav han att han hade för avsikt att flytta till Tyskland och söka arbete i syfte att kunna betala rättegångskostnaderna i målet inom ramen för vilket den europeiska arresteringsordern utfärdats.
He also stated that he had fallen into bad company and wished to remain in Germany following his release.
Han angav även att han lärt känna fel människor och att han vill stanna i Tyskland när han friges.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 ting crimes, meaning that the lawfulness of his stay in Germany was unclear, and
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT YVES BOT — MÅL C-66/08
III — The reference for a preliminary ruling
III — Begäran om förhandsavgörande det är osäkert om hans vistelse i Tyskland är laglig.
— the fact that Mr Kozłowski is in custody.
— Att Szymon Kozłowski avtjänar ett fängelsestraff.
The Oberlandesgericht points out that it is confronted with the following two questions.
Oberlandesgericht har angett att den har att besluta avseende följande två frågor.
First, it has to determine whether Mr Kozłowski’s habitual residence was in German territory and whether it is still situated there.
För det första ska den hänskjutande domstolen bedöma huruvida Szymon Kozłowski stadigvarande uppehöll sig i Tyskland och om så fortfarande är fallet.
If that question were to be answered in the negative, it would allow execution of the European arrest warrant, since all the other conditions required under German law in that regard are satisfied.
Om denna fråga ska besvaras nekande ska nämnda domstol godkänna verkställigheten av den europeiska arresteringsordern, då samtliga villkor som uppställs i tysk rätt härvid i övrigt är uppfyllda.
If, on the other hand, the question were to be answered affirmatively, the Oberlandesgericht would have to set aside the decision of the Generalstaatsanwaltschaft not to invoke the grounds for nonexecution, since it is the lack of habitual residence in Germany which underlies that decision.
Om frågan däremot ska besvaras jakande, ska Oberlandesgericht ifrågasätta riktigheten av Generalstaatsanwaltschafts beslut att inte göra gällande några hinder för beviljande av utlämningen, eftersom myndigheten har utgått från att den som begärts utlämnad inte stadigvarande uppehåller sig i Tyskland.
Secondly, the referring court asks whether the German law transposing Article 4(6) of the Framework Decision is compatible with the principle of nondiscrimination.
Den hänskjutande domstolen är för det andra osäker på huruvida den tyska lagstiftningen, varigenom artikel 4.6 i rambeslutet införlivats, är förenlig med principen om ickediskriminering.
In particular, it would like the Court to rule on the question whether — and, if so, to what extent — it is possible to make a distinction between German nationals and foreign nationals who are citizens of the European Union.
Den hänskjutande domstolen önskar särskilt att domstolen ska ta ställning till frågan huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, det är möjligt att göra åtskillnad mellan landets egna medborgare och utländska medborgare som är unionsmedborgare.
More precisely, the Oberlandesgericht asks what implications are to be inferred for the purposes of that assessment from the following circumstances:
Oberlandesgericht vill närmare bestämt få klarhet i hur bedömningen påverkas av följande omständigheter:
— the interruptions of Mr Kozłowski’s stay in Germany during the 2005 Christmas holidays, possibly even in June 2005, and in February and March 2006;
— Att Szymon Kozłowskis vistelse i Tyskland avbröts i samband med julledigheten år 2005 och eventuellt under juni månad år 2005 samt i februari och mars år 2006.
‘(1) Do the following facts preclude the assumption that a person is a “resident” of, or is “staying” in, an [executing] Member State in the sense of Article 4(6) of the [Framework Decision]:
”1) Kan en person anses vara bosatt eller uppehålla sig i en [verkställande] medlemsstat, i den mening som avses i artikel 4.6 i [rambeslutet], trots att denne
— the fact that Mr Kozłowski, more than three months after his entry to Germany, did not carry out any paid work there and earned his living essentially by commit- his stay in the Member State [of execution] has not been uninterrupted;
— Att Szymon Kozłowski under mer än tre månader efter inresan till Tyskland inte arbetade där utan huvudsakligen försörjde sig genom att begå brott, varför a) inte, utan avbrott, uppehåller sig i den [verkställande] medlemsstaten,
IV — Analysis his stay there does not comply with the national legislation on residence of foreign nationals;
IV — Bedömning b) inte uppehåller sig där i enlighet med de nationella bestämmelserna om inresa och uppehåll, c) yrkesmässigt begår brott i den staten, och/eller
I propose that the Court consider, first, the second question referred by the national court.
Jag föreslår att domstolen ska börja med att pröva den andra frågan som ställts av den hänskjutande domstolen.
Consideration of the questions referred for a preliminary ruling in this order is justified, in my opinion, by the fact that, were the Court to hold in response to the second question that the principle of nondiscrimination precludes the surrender against his will of a national of a Member State other than the Federal Republic of Germany, given that the lack of consent by a German national rules out such surrender, the first question would not call for a reply.
En prövning av tolkningsfrågorna i denna ordning motiveras enligt min mening av att den första frågan inte längre har något föremål om domstolen skulle finna att den andra frågan ska besvaras så att principen om icke-diskriminering utgör hinder för utlämning av en medborgare i en annan medlemsstat än Tyskland mot dennes vilja, eftersom sådan utlämning är utesluten när en tysk medborgare inte ger sitt samtycke.
(d) he is in detention there serving a custodial sentence?
d) avtjänar ett frihetsstraff i den staten?
A — The second question referred for a preliminary ruling
A — Den andra tolkningsfrågan
By its second question, the national court is asking the Court to rule on the conformity with Community law of the difference in treatment provided for by German legislation between German nationals and nationals of other Member States, regarding the effect of the lack of consent of the requested person.
Den hänskjutande domstolen har med sin andra fråga bett att domstolen ska ta ställning till huruvida den skillnad i behandling som existerar enligt den tyska lagstiftningen mellan tyska medborgare och medborgare i andra medlemsstater när det gäller följderna av avsaknaden av samtycke från den person som avses i en europeisk arresteringsorder är förenlig med gemenskapsrätten.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 person concerned is a national or resident of the executing Member State.
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT YVES BOT — MÅL C-66/08 medborgare eller bosatt i den verkställande medlemsstaten.
consent to his surrender whereas, under Paragraph 83b of the IRG, the lack of consent of a national of another Member State can justify a refusal only if execution of the custodial sentence in the territory of the Federal Republic is justified by an interest that deserves protection.
om personen i fråga inte ger sitt samtycke till utlämningen, medan utlämning enligt 83b § IRG av medborgare i andra medlemsstater mot deras vilja endast kan vägras om verkställigheten av straffet i Republiken Tyskland är motiverat av ett skyddsvärt intresse.
According to that government, that provision of the Framework Decision allows Member States to provide for a specific ground of nonexecution based on nationality.
Den tyska regeringen anser att medlemsstaterna i enlighet med denna bestämmelse kan föreskriva särskilda skäl till att vägra verkställighet på grundval av nationalitet.
The German Government also refers to Article 5(3) of the Framework Decision, which applies where the European arrest warrant was issued for the purposes of prosecution and which provides that, where the person concerned is a national or resident of the executing Member State, the judicial authority of that State may make surrender subject to the condition that the person be returned to that State in order to serve there the sentence passed against him in the issuing Member State.
Den tyska regeringen har även hänvisat till artikel 5.3 i rambeslutet som är tillämplig när en europeisk arresteringsorder har utfärdats för lagföring. Enligt denna bestämmelse får den verkställande rättsliga myndigheten, när den berörda personen är medborgare eller bosatt i den verkställande medlemsstaten, underkasta överlämnandet villkoret att personen återsänds till den verkställande medlemsstaten för att där avtjäna det fängelsestraff som döms ut i den utfärdande medlemsstaten.
In order to answer that question it is necessary, first, to examine the compatibility with Community law of a provision of national legislation such as Paragraph 80(3) of the IRG.
För att kunna besvara denna fråga är det nödvändigt att först och främst utreda huruvida sådana bestämmelser i en medlemsstats lagstiftning som 80 § punkt 3 IRG är förenliga med gemenskapsrätten.
It must therefore be determined whether Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as precluding legislation of a Member State under which the execution of a European arrest warrant issued for the purposes of execution of a custodial sentence is ruled out if that arrest warrant concerns one of its nationals and he does not consent to his surrender.
Det ska således undersökas huruvida artikel 4.6 i rambeslutet ska tolkas så att den utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken en europeisk arresteringsorder som utfärdats för verkställande av ett straff inte kan verkställas när arresteringsordern omfattar medlemsstatens medborgare och sistnämnda inte gett sitt samtycke till utlämnandet.
It is only if such legislation is compatible with the Framework Decision that the question arises whether a national of another Member State can also rely on it pursuant to the principle of nondiscrimination.
Det är nämligen endast om en sådan lagstiftning skulle vara förenlig med rambeslutet som frågan uppstår huruvida en medborgare i en annan medlemsstat även kan åberopa densamma med stöd av principen om ickediskriminering.
The German Government maintains that that exception in favour of the nationals of a Member State is based on the special and reciprocal relations which bind a citizen to his State, as a result of which that citizen may never be excluded from the national community.
Den tyska regeringen har hävdat att detta undantag för tyska medborgare grundas på de särskilda och ömsesidiga förbindelser som förenar en medborgare med sin stat, i enlighet med vilka en medborgare aldrig kan uteslutas från den nationella gemenskapen.
Furthermore, the Federal Republic of Germany has a particular interest in the rehabilitation of its nationals, which is served by execution of the sentence in Germany.
Förbundsrepubliken Tyskland har vidare ett särskilt intresse av att dess medborgare återanpassas, vilket verkställandet av ett straff i Tyskland syftar till att underlätta.
That is why Paragraph 80(3) of the IRG abolishes any discretion where a German national does not consent to his surrender.
Det är av denna anledning som det i enlighet med 80 § punkt 3 IRG inte längre finns något utrymme för skönsmässig bedömning när en tysk medborgare inte samtycker till att överlämnas.
According to the German government, Paragraph 80(3) of the IRG is compatible with Article 4(6) of the Framework Decision under which, it will be recalled, the executing judicial authority may refuse execution of a European arrest warrant issued for the purposes of execution of a sentence if the
Enligt den tyska regeringen är 80 § punkt 3 IRG förenlig med artikel 4.6 i rambeslutet enligt vilken, det ska erinras om, den verkställande rättsliga myndigheten får vägra att verkställa en europeisk arresteringsorder som har utfärdats för verkställighet av ett fängelsestraff om den berörda personen är
I do not agree with that analysis.
Jag delar inte denna bedömning.
It is true that the terms in which Article 4(6) of the Framework Decision is framed could lead it
Artikel 4.6 i rambeslutet kan visserligen, såsom den är avfattad, tolkas så som den tyska regeringen
KOZŁOWSKI reintegration of that person. Finally, the German Government’s argument impairs the effectiveness of the Framework Decision because it amounts to reintroducing, to a certain extent, the principle of nonextradition of nationals which the European Union legislature wished by means of the Framework Decision to renounce.
KOZŁOWSKI tyska regeringens ståndpunkt rambeslutets ändamålsenliga verkan, eftersom den innebär att principen om att nationella medborgare inte utlämnas till viss del återinförs, vilken unionslagstiftaren hade för avsikt att avskaffa genom rambeslutet.
However, that provision is not unambiguous.
Bestämmelsen är emellertid inte otvetydig.
It can be equally well understood as meaning that the Member States must leave it to their judicial authorities to decide, in each case, whether to refuse execution of a European arrest issued for the purposes of execution of a sentence where it concerns one of their nationals.
Den kan lika gärna tolkas så att medlemsstaterna måste tillåta de rättsliga myndigheterna att i varje enskilt fall besluta huruvida en europeisk arresteringsorder som utfärdats för verkställighet av ett straff avseende en av landets medborgare ska vägras verkställighet eller ej.
That provision begins, in fact, with the words ‘[t]he executing judicial authority may refuse to execute the European arrest warrant’.
Bestämmelsen inleds nämligen med meningen ”Den verkställande rättsliga myndigheten får vägra att verkställa en europeisk arresteringsorder”.
I shall therefore examine each of those points in turn.
Dessa frågor kommer att bedömas i tur och ordning.
I shall go on to conclude that, in accordance with the principles of primacy and of conforming interpre -tation, the national court must not take Paragraph 80(3) of the IRG into account, which means that that provision cannot preclude Mr Kozłowski’s surrender.
Jag kommer därav att dra slutsatsen att den nationella domstolen, i enlighet med principen om gemenskapsrättens företräde och principen om konform tolkning, inte ska beakta 80 § punkt 3 IRG, så att denna bestämmelse inte kan utgöra hinder för att Szymon Kozłowski överlämnas.
I am therefore of the opinion, in accordance with settled caselaw, that Article 4(6) of the Framework Decision should be interpreted, for the purposes of the question under consideration, in the light of the scheme of which that provision forms part and of the objectives pursued by that scheme and by the Framework Decision. 12
Det är av denna anledning som jag anser att tolkningen av artikel 4.6 i rambeslutet, i enlighet med fast rättspraxis, ska ske mot bakgrund av det system i vilket bestämmelsen ingår samt av de mål som eftersträvas med bestämmelsen och rambeslutet. 12
The lack of consent of the requested person may not, as such, justify a decision not to execute that warrant
Avsaknad av samtycke från den person som omfattas av en europeisk arresteringsorder kan inte i sig motivera ett beslut att vägra verkställighet
It can be confirmed on the basis of an examination of the scheme established by the Framework Decision that the European arrest warrant is intended to achieve the enforced transfer of a person from one Member State to another.
Vid en undersökning av det system som inrättats genom rambeslutet framgår att den europeiska arresteringsorderns syfte är att tvångsvis överföra en person från en medlemsstat till en annan.
Upon examining that scheme and those objectives, I consider that the German Government’s argument runs contrary to both for the following reasons.
En undersökning av detta system och de eftersträvade målen visar enligt min mening att den tyska regeringens ståndpunkt strider mot de sistnämnda av följande skäl.
First, under the scheme provided for by the Framework Decision, the lack of consent on the part of the requested person may not, as such, justify a decision not to execute the warrant.
För det första kan avsaknaden av samtycke från den person som omfattas av en europeisk arresteringsorder, enligt det system som föreskrivs i rambeslutet, inte i sig motivera ett beslut att vägra verkställighet.
Secondly, a refusal can be based on Article 4(6) of the Framework Decision only if it becomes apparent that execution of the sentence in the executing Member State is necessary in order to facilitate the
Vidare kan ett beslut att vägra verkställighet endast fattas med stöd av artikel 4.6 i rambeslutet, om verkställigheten av straffet i den verkställande medlemsstaten är nödvändigt för att underlätta personens återanpassning. Slutligen undergräver den
12 — See, for a recent application by the Court sitting in Grand Chamber formation, Case C-268/06 Impact [2008] ECR I-2483, paragraph 110 and the caselaw cited.
12 — Domstolen tillämpade nyligen denna tolkningsmetod, vid avgörande i stor avdelning, i dom av den 15 april 2008 i mål C-268/06, Impact (REG 2008, s. I-2483), punkt 110 och där angiven rättspraxis.
According to that scheme, the Member States are obliged to execute any European arrest warrant, as is made clear, in the French version, by the use of the present indicative
Det följer nämligen av detta system att medlemsstaterna är skyldiga att verkställa varje europeisk arresteringsorder. Detta framgår av att presensformen i indikativ
13 concerned consents to his surrender, the final decision on the execution of the European arrest warrant must be taken by the executing judicial authority within 10 days of consent being given, whereas, if that person does not consent to surrender, the decision must be taken within 60 days of his arrest.
13 myndigheten, när den berörda personen samtycker till att överlämnas, fatta ett slutligt beslut om verkställande av den europeiska arresteringsordern inom tio dagar efter det att samtycket har givits, medan den vid avsaknad av samtycke från personen i fråga ska fatta ett sådant beslut inom 60 dagar efter det att denne gripits.
It also follows from the scheme of the Framework Decision that execution can be refused only by decision of the executing judicial authority, based specifically on one of the grounds for nonexecution exhaustively listed in Articles 3 and 4 of the Framework Decision.
Av systemet följer vidare att den verkställande rättsliga myndigheten endast kan vägra verkställighet om det är särskilt motiverat av ett av de skäl till att vägra verkställighet som uttömmande anges i artiklarna 3 och 4 i rambeslutet.
It must be held that lack of consent on the part of the requested person is not one of the grounds for mandatory or optional nonexecution stated, respectively, in those two provisions.
Det ska konstateras att avsaknaden av samtycke från den person som omfattas av en europeisk arresteringsorder inte ingår bland de skäl till att verkställighet ska eller får vägras som räknas upp i dessa två bestämmelser.
The purpose of the right conferred on the person concerned to consent to his surrender is therefore to enable him to speed up the surrender procedures.
Rätten för en berörd person att samtycka till sitt överlämnande syftar således till att möjliggöra för denne att påskynda förfarandet för överlämnande.
It gives him the right to reduce the length of the procedures in the executing Member State and, as the case may be, the length of time during which he is held in detention in that State for the purposes of applying the European arrest warrant.
Personen har följaktligen rätt att förkorta tidsfristerna för förfarandet i den verkställande medlemsstaten och, i förekommande fall, den häktesperiod som denna stat fastställt för verkställande av den europeiska arresteringsordern.
As a result, he is able to appear sooner before the issuing judicial authority in order to assert his rights.
Personen kan på så sätt inställa sig tidigare vid den utfärdande rättsliga myndigheten för att göra gällande sina rättigheter.
The possibility of consenting or not to surrender is one of the rights conferred by Article 11 of the Framework Decision on the requested person.
Möjligheten för en person som omfattas av en europeisk arresteringsorder att samtycka till att överlämnas eller ej, ingår i de rättigheter som en sådan person har enligt artikel 11 i rambeslutet.
However, the only legal consequence of that position, which is laid down expressly in the Framework Decision, concerns the period within which the final decision on the execution of the European arrest warrant must be taken by the executing judicial authority.
Den enda rättsliga följden av ett sådant ställningstagande, som uttryckligen föreskrivs i rambeslutet, avser inom vilken tidsfrist den verkställande rättsliga myndigheten måste fatta sitt slutliga beslut avseende verkställigheten av den europeiska arresteringsordern.
However, under the scheme provided for in the Framework Decision, the consent or lack of consent on the part of the person concerned has no binding influence on the decision taken by the executing judicial authority.
I det system som inrättas genom rambeslutet har den berörda personens samtycke eller avsaknaden av sådant samtycke dock ingen obligatorisk påverkan på den verkställande rättsliga myndighetens beslut.
Thus, under Article 17(2) and (3) of the Framework Decision, where the person
I enlighet med artikel 17.2 och 17.3 i rambeslutet ska den verkställande rättsliga
13 — An examination of the other language versions leads to same conclusion.
13 — Slutsatsen är densamma om man betraktar övriga språkversioner. På tyska lyder bestämmelsen ”Die Mitgliedstaaten vollstrecken jeden Europäischen Haftbefehl”, på engelska ”Member States shall execute any European arrest warrant”, etc.