natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is clear from those provisions that, as regards living matter of human origin, the Directive frames the law on patents in a manner sufficiently rigorous to ensure that the human body effectively remains unavailable and inalienable and that human dignity is thus safeguarded.
Det är således endast resultatet av verksamhet som har uppfinningshöjd och är av vetenskaplig eller teknisk karaktär som skall skyddas av direktivet. Skyddet omfattar biologiska data som finns naturligt i människokroppen endast i den mån detta är nödvändigt för att erhålla och utnyttja en viss industriell tillämpning.
In that regard, the obligation to state reasons for directives under Article 190 of the EC Treaty (now Article 253 EC) does not extend to a requirement that the signatures on proposals and opinions mentioned in that article must include a summary of the facts to establish that each of the institutions involved in the legislative procedure observed its procedural rules.
Sökanden har slutligen anfört att direktivet innebär ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, eftersom det inte innehåller några uppgifter som gör det möjligt att kontrollera att kommissionens förslag verkligen antogs kollegialt och på grundval av en text som fanns tillgänglig på alla officiella språk.
The second part of the plea concerns the right to human integrity, in so far as it encompasses, in the context of medicine and biology, the free and informed consent of the donor and recipient.
I trettioåttonde övervägandet till direktivet anges att denna förteckning inte är uttömmande och att alla förfaringssätt som kränker den mänskliga värdigheten också bör vara uteslutna från patenterbarhet.
Reliance on this fundamental right is, however, clearly misplaced as against a directive which concerns only the grant of patents and whose scope does not therefore extend to activities before and after that grant, whether they involve research or the use of the patented products.
Domstolen konstaterar härvid att skyldigheten att motivera direktiv, som följer av artikel 190 i EG-fördraget (nu artikel 253 EG), inte innebär att hänvisningarna till de förslag och yttranden som avses i denna bestämmelse måste innehålla en redogörelse för de faktiska omständigheter som gör det möjligt att fastställa att var och en av de institutioner som har medverkat i lagstiftningsförfarandet har följt sina förfaranderegler.
Furthermore, it is only where there is serious doubt as to whether the procedure prior to its intervention was followed properly that an institution is justified in investigating the matter.
Det följer av dessa bestämmelser att det i direktivet, när det gäller levande mänskligt material, fastställs tillräckligt fasta gränser för patenträtten för att människokroppen skall förbli faktiskt indisponibel och oförytterlig och för att den mänskliga värdigheten därmed skall skyddas.
It has not been established, or even alleged, that the Parliament or the Council had valid reasons for believing that the Commission's examination of its proposal did not follow the proper procedures in this case.
Den andra delgrunden avser rätten till mänsklig integritet, i den mån den inom medicin och biologi omfattar givarens och mottagarens fria och informerade samtycke.
Finally, the applicant argues that the Directive is
Domstolen har beslutat följande dom:
Orders the ¡ungdom of the Netherlands to bear the costs;
Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna.
(2) The Kingdom of the Netherlands should be ordered to pay the costs of the European Parliament and of the Council;
Republiken Italien, Konungariket Norge och Europeiska gemenskapernas skall bära sina rättegångskostnader."
Joined Cases C-80/99, C-81/99 and C-82/99 Ernst-Otto Flemmer, Renate Christoffel ν Council of the European Union Commission of the European Communities Marike Leitensdorfer ν Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung Agriculture
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen plenum den 14 juni 2001.
8% per annum from 1 October 1993 made to him by the BLE pursuant to Regulation No 2187/93.
Konungariket Nederländerna skall ersätta Europaparlamentets och rådets rättegångskostnader.
He had not produced the total provisional specific reference quantity on his holding.
Förenade målen C-80/99, C-81/99 och C-82/99 Ernst-Otto Flemmer, Renate Christoffel mot Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission
In Case C-81/99, Mrs Christoffel claims the payment of DEM 73 038.17 which was offered to her by way of compensation pursuant to Regulation No 2187/93. Apparently, on 1 January 1992, Mrs Christoffel had reduced her holding to 4.45 hectares, the other part of it having been leased, without the reference quantity allocated in respect of it having been transferred to the national reserve; instead, that reference quantity was transferred to the tenant.
Förhandsavgörande "Utomobligatoriskt skadeståndsansvar Mjölkproducenter -- Åtagande att avstå från saluförande Utestängning från mjölkkvotssystemet Ersättning Substitution Schablonmässig ersättning genom avtal — Förordning (EEG) nr 2187/93 — Behörig domstol — Tillämplig rätt" (Domstolen i plenum)
In Case C-80/99, Mr Flemmer is a milk producer who accepted the offer of payment of compensation of DEM 64 684 with interest at
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main har, genom beslut av den 23 februari 1999 ställt tre frågor om tolkningen av artiklarna 215 andra stycket och 178 i EG-fördraget (nu artiklarna 288 andra stycket EG och 235 EG) samt av rådets förordning (EEG) nr 2187/93 av den 22 juli 1993 om anbud om ersättning till vissa producenter av mjölk och mjölkprodukter som under en övergångstid har varit förhindrade att bedriva sin verksamhet.
refused to pay the compensation agreed upon and made a fresh offer of DEM 13 458.09 to Mrs Christoffel.
ovannämnda sökandena av den anledningen att villkoren för ersättning enligt förordning nr 2187/93 inte var uppfyllda.
name and on behalf of the Council and Commission in accordance with Council Regulation (EEC) No 2187/93 providing for an offer of compensation to certain producers of milk and milk products temporarily prevented from carrying on their trade?
tillerkännas ett belopp på 14 328,15 DEM jämte en årlig ränta på 8 procent från den 1 oktober 1993, vilken uppgår till sammanlagt 12 913,02 DEM.
In Case C-82/99, Mrs Leitensdorfer is the successor in title of a producer who herself had inherited the holding of a producer who had given a non-marketing undertaking pursuant to Regulation No 1078/77.
Det framgår av skälen till besluten om hänskjutande att den nationella domstolen tenderar att betrakta de mål som är anhängiga vid den som mål som avser avtalsrättsligt ansvar i den mening som avses i artikel 215 första stycket i fördraget, och att den därmed anser sig vara behörig att avgöra dem.
Mrs Leitensdorfer claims the payment of DEM 145 328.15 with interest at 8% per annum from 1 October 1993, amounting to DEM 12 913.02.
Ernst-Otto Hemmer i mål C-80/99 är mjölkproducent och har accepterat ett anbud om betalning av ersättning på 64 684 DEM jämte årlig ränta om 8 procent från den 1 oktober 1993, som BLE hade lämnat till honom i enlighet med förordning nr 2187/93.
The questions referred for a preliminary ruling
Han hade nämligen inte producerat hela den provisoriska särskilda referenskvantiteten i sin rörelse.
If that question is answered in the negative and the case falls within the first paragraph of Article 215 of the EC Treaty thus giving the national courts jurisdiction under Article 183 of the EC Treaty, the further question arises as to whether the provisions of national procedural law or the general principles of law common to the legal systems of the Member States are to be applied to such a contract, in so far as Regulation (EEC) No 2187/93 makes no provision.
Den nämnda domstolen ansåg det nämligen inte uteslutet att den nämnda domen, i synnerhet punkt 55 i denna, kan tolkas så, att tvister som har uppkommit på grund av ersättningstransaktioner eller avtal om ersättning som, i enlighet med bestämmelserna i förordning nr 2187/93 har slutits av nationella myndigheter i rådets och kommissionens namn och för deras räkning, ingår i området för utomobligatoriskt ansvar i den mening som avses i artikel 215 andra stycket i fördraget.
It is clear from the grounds of the orders for reference that the national court is inclined to consider that the actions before it concern contractual liability within the meaning of the first paragraph of Article 215 of the Treaty and therefore accepts that it has jurisdiction.
Eftersom frågan vilken domstol som är behörig och, i förekommande fall, vilken rätt som är tillämplig på de avtal som är i fråga i de mål som är anhängiga vid Verwaltungsgericht Frankfurt am Main innebär allvarliga svårigheter har den nämnda domstolen beslutat att vilandeförklara målen och till domstolen hänskjuta följande tolkningsfrågor, som är exakt likalydande i de tre förenade målen C-80/99-C-82/99:
However, in view of the judgment in Case Τ­Ι 12/95 Dethlefs and Others ν Council, the referring court is in some doubt as to whether it has jurisdiction.
I mål C-81/99 har Renate Christoffel yrkat utbetalning av ett belopp på 73 038,17 DEM som erbjöds henne som ersättning i enlighet med förordning nr 2187/93.
It cannot rule out that that judgment, and paragraph 55 thereof in particular, cannot be interpreted as meaning that disputes arising from compensation transactions or contracts concluded by national authorities in the name of and on behalf of the Council and the Commission in accordance with Regulation No 2187/93 are matters of non-contractual liability within the meaning of the second paragraph of Article 215 of the Treaty.
Det har framkommit att Renate Christoffel den 1 januari 1992 minskade den areal som hennes rörelse avsåg till 4,45 hektar och arrenderade ut den återstående delen av denna, utan att den referenskvantitet som var hänförlig till den utarrenderade delen återfördes till den nationella reserven.
As the question of determining the correct jurisdiction and, hence, that of the law applicable to the contracts which are the subject of the actions before it thus present serious difficulties, the Verwaltungsgericht, Frankfurt am Main, decided to stay proceedings and refer the following questions, worded identically in all three cases, C-80/99 to C-82/99, to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Med hänsyn till dessa omständigheter vägrade BLE att erlägga avtalad ersättning och framställde ett nytt anbud till den berörda avseende ett belopp på 13 458,09 DEM.
The applicants in the main proceedings assume that, because the producers concluded an administrative contract for amicable settlement, the disputes relating to such a settlement fall within the jurisdiction of the German administrative courts.
I mål C-82/99 har Marike Leitensdorfer ärvt en rörelse från en producent, som efter att själv ha ärvt denna hade återupptagit rörelsen från den producent som hade förbundit sig att avstå från saluförande i enlighet med förordning nr 1078/77. Marike Leitensdorfer har yrkat att hon skall
'(1) Is the second paragraph of Article 215 of the EC Treaty and Article 178 of the EC Treaty, in conjunction with the provisions of Regulation (EEC) No 2187/93, to be interpreted as meaning that the Court of Justice also has jurisdiction in disputes which derive from a contract concluded by the competent national authority in the
Skall artikel 215 andra stycket i EG-fördraget jämförd med artikel 178 i samma fördrag och med rådets förordning (EEG) nr 2187/93 tolkas så, att EG-domstolen även är behörig att avgöra tvister som har uppkommit på grund av avtal som har slutits av behörig nationell myndighet i rådets och kommissionens namn och för deras räkning i enlighet med närmare föreskrifter därom i rådets förordning (EEG) nr 2187/93 om anbud om ersättning till vissa producenter av mjölk och mjölkprodukter som under en
the subject of the actions in the main proceedings were concluded by the applicants with the Council and Commission.
övergångstid har varit förhindrade att bedriva sin verksamhet?
As to which court has jurisdiction to decide disputes to which the Community is a party. Article 183 of the EC Treaty (now Article 240 EC) provides that the courts of the Member States have jurisdiction to hear such disputes, save where jurisdiction is conferred on the Court of Justice by the Treaty.
Vad gäller frågan vilken domstol som är behörig att avgöra mål i vilka gemenskapen är part stadgas i artikel 183 i EG-fördraget (nu artikel 240 EG) att nationella domstolar är behöriga att pröva sådana tvister, förutom i de fall där domstolen enligt fördraget är ensam behörig.
As regards the danger of differing interpretations of Regulation No 2187/93 by the national courts, it must be borne in mind that the uniform application of Community law can be ensured by judicial cooperation between those courts and the Court of Justice. That cooperation is put into practice in the preliminary reference procedure.
Tvärtemot vad sökandena i målen vid den nationella domstolen har anfört ger det system för fördelning av domstolars behörighet som infördes genom fördraget inte parterna möjlighet att fritt välja att anse antingen gemenskapsdomstolarna eller de nationella domstolarna behöriga i sådana mål som de som är i fråga vid den nationella domstolen.
Thus, contrary to the submissions of the applicants in the main proceedings, the attribution of jurisdiction established by the Treaty does not allow the parties to opt for either the Community courts or the national courts in disputes such as those in the main proceedings.
Om svaret på denna fråga är nekande och det är fråga om ett sådant fall som avses i artikel 215 första stycket i EG-fördraget, vilket innebär att de nationella domstolarna är behöriga enligt artikel 183 i EG-fördraget, uppkommer frågan huruvida, i den mån ingenting anges i detta hänseende i förordning (EEG) nr 2187/93, nationella processrättsliga bestämmelser eller allmänna rättsprinciper som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar skall tillämpas på sådana avtal.
Since, under that system, the jurisdiction of the Community courts precludes that of the national courts, it must be considered whether the Community courts have jurisdiction to rule, in an action for damages, in disputes such as those before the referring court.
Då de nationella domstolarna enligt detta system inte kan vara behöriga om gemenskapsdomstolarna är det finner domstolen anledning att pröva huruvida gemenskapsdomstolarna är behöriga att inom ramen för skadeståndstalan avgöra sådana tvister som dem i målen vid den nationella domstolen.
No provision of the Treaty confers jurisdiction on the Court of Justice to hear disputes relating to the contractual liability of the Community, apart from Article 181 of the EC Treaty (now Article 238 EC), which is not relevant to the cases in the main proceedings.
Förutom artikel 181 i EG-fördraget (nu artikel 238 EG), som inte är relevant i målen vid den nationella domstolen, finns det inte någon bestämmelse i fördraget som ger domstolen behörighet att slita tvister avseende gemenskapens avtalsrättsliga ansvar.
Under Article 178 of the Treaty, the Court of Justice has jurisdiction in disputes relating to compensation for damage provided for in the second paragraph of Article 215 thereof, a provision which only concerns the non-contractual liability of the Community, its contractual liability being covered by the first paragraph of Article 215.
Enligt artikel 178 i fördraget är domstolen behörig att avgöra tvister om sådant skadestånd som avses i artikel 215 andra stycket i detta fördrag. Den sistnämnda bestämmelsen avser endast gemenskapens u tomobligatoriska skadeståndsansvar, medan gemenskapens avtalsrättsliga ansvar nämns i första stycket i den nämnda bestämmelsen.
Moreover, in so far as Community law, including its general principles, does not include common rules, according to settled case-law, the national authorities when implementing Community regulations must act in accordance with the procedural and substantive rules of their own national law.
Föremålet för sådana tvister som dem som är anhängiga vid den hänskjutande domstolen är emellertid gemenskapens avtalsrättsliga skadeståndsansvar, eftersom den rättsliga grunden för de anspråk som sökandena i målet vid den nationella domstolen har framfört är ett avtal. EG-domstolen kan därför inte vara behörig.
However, as the Court has held, recourse to rules of national law is possible only in so far as it is necessary for the implementation of provisions of Community law and in so far as the application of those rules of national law does not jeopardise the scope and effectiveness of that Community law, including its general principles (Joined Cases 146/81, 192/81 and 193/81 BayWa and Others [1982]; Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor and Others).
Sökandena i målen vid den nationella domstolen drar av det förhållandet att producenterna har slutit ett administrativt avtal om uppgörelse i godo slutsatsen att tvister avseende en sådan uppgörelse omfattas av de tyska förvaltningsdomstolarnas behörighet.
Disputes such as those before the referring court concern the contractual liability of the Community because the legal basis for the claims of the applicants in the main proceedings is a contract. The jurisdiction of the Court of Justice does not therefore arise.
Domstolen vill inledningsvis understryka att de avtal som är i fråga i målen vid den nationella domstolen enligt artikel 14 första stycket i förordning nr 2187/93 har slutits mellan sökandena å ena sidan och rådet och kommissionen å andra sidan.
That interpretation is supported by the 15th recital of the preamble to Regulation No 2187/93.
Stöd för denna tolkning återfinns i det femtonde övervägandet i förordning nr 2187/93.
It makes clear that, unlike disputes arising over failure to accept an offer of compensation made to a producer by the competent authority of the Member State
Av detta övervägande framgår att tvister avseende skadestånd i enlighet med förordning nr 2187/93 inte omfattas av domstolens behörighet, till skillnad från tvister som till följd av att ett anbud om ersättning som den behöriga myndigheten i
contract none the less constitutes the implementation by the competent national authorities of Community legislation.
dom av den 6 maj 1982 i de förenade målen 146/81,192/81 och 193/81, BayWa m.fl., punkt 29, svensk specialutgåva, volym 6, s. 393.
the protection of fundamental rights and principles in the Community legal order which the Court of Justice guarantees are also binding on Member States when they implement Community rules.
Vad gäller risken att förordning nr 2187/93 skall tolkas på skilda sätt av de nationella domstolarna noterar domstolen att en enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten kan säkerställas genom det rättsliga samarbetet mellan dessa och domstolen.
As regards the third question, even though national law is applicable to the contracts in question, it is clear from the preceding paragraph that national rules must be applied in accordance with the general principles of Community law.
Vad beträffar den tredje frågan följer det — även om det är nationell rätt som är tillämplig på de ifrågavarande avtalen - av föregående punkt att allmänna gemenskapsrättsliga principer skall iakttas vid tillämpning av de nationella reglerna.
As regards the principle of legitimate expectations raised by the national court, it must be observed that the requirements flowing from
Det hänvisas i artikel 215 första stycket i fördraget vad gäller den rätt som är tillämplig på avtalet till medlemsstaternas interna rättsordningar och inte till de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar.
Since the principles of the protection of legitimate expectations and assurance of legal certainty are part of the legal order of the Community, the fact that national legislation provides for the protection of legitimate expectations and legal certainty cannot, therefore, be considered contrary to that same legal order (Deutsche Milchkontor, cited above, paragraph 30).
Då principen om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhetsprincipen ingår i gemenskapens rättsordning kan det inte anses strida mot denna rättsordning att det i en medlemsstats interna rätt säkerställs att berättigade förväntningar skyddas och att rättssäkerhet iakttas (se domen i de ovannämnda förenade målen Deutsche Milchkontor m.fl., punkt 30).
The provisions of the second paragraph of Article 215 and Article 178 of the EC Treaty (now the second paragraph of Article 288 EC and Article 235 EC) read in conjunction must be interpreted as meaning that the Court of Justice does not have jurisdiction to rule in disputes arising from a contract for compensation concluded in the name and on behalf of the Council and the Commission by the competent national authority, in accordance with Council Regulation (EEC) No 2187/93 of 22 July 1993 providing for an offer of compensation to certain producers of milk and milk products temporarily prevented from carrying on their trade.
namn och för deras räkning i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2187/93 av den 22 juli 1993 om anbud om ersättning till vissa producenter av mjölk och mjölkprodukter som under en övergångstid har varit förhindrade att bedriva sin verksamhet.
In the absence of any indication in Regulation No 2187/93, the contracts for compensation concluded pursuant to that regulation are governed by the rules of national law, provided that their application does not prejudice the scope and effectiveness of Community law.
Då ingenting annat anges iförordning nr 2187/93 är nationella rättsregler bestämmelser tillämpliga på avtal om ersättning som har slutits i enlighet med den nämnda förordningen, såvida det inte har någon menlig inverkan på gemenskapsrättens räckvidd och verkan att tillämpa dem.
Community law does not preclude the application of the principle of legitimate expectations provided for by the national legal order of the Member State concerned for the purposes of assessing the scope of contracts concluded by national authorities in the name and on behalf of the Council and Commission, provided that the Community interest is also taken into account.'
Då det inte finns några bestämmelser i detta avseende i den nämnda förordningen är nationella processrättsliga bestämmelser tillämpliga på avtal om skadestånd som slutits i enlighet med förordningen, förutsatt att tillämpningen av bestämmelserna inte minskar gemenskapsrättens räckvidd och verkan.
(Action for annulment — State aid —Aid to a maritime transport undertaking — Public sendee contract — Existing aid or new aid — Initiation of the procedure under Article 88(2) EC -Obligation to suspend — No need to adjudicate or inadmissibility) (Full Court)
"Talan om ogiltigförklaring — Statligt stöd — Stöd till sjötransportföretag — Avtal om allmän trafik — Befintligt eller nytt stöd — Inledande av ett förfarande enligt artikel 88.2 EG Skyldighet att avbryta utbetalning — Anledning saknas att döma i saken eller avvisning" (Domstolen i plenum)
Following those exchanges, the Commission considered that there were serious doubts as to the compatibility with the common market of measures capable of constituting State aid in favour of undertakings in the Tirrenia group, and, by the contested decision, it initiated the procedure under Article 88(2) EC in relation to that presumed aid.
I den del av skrivelsen som rubricerats "slutsatser" angav kommissionen särskilt att den förbehöll sig rätten att begära av de italienska myndigheterna att de avbröt utbetalning av allt stöd som översteg de extra nettokostnaderna för att tillhandahålla tjänster av allmänekonomiskt intresse.