natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Second, according to the caselaw of the Court, just like the status of migrant worker itself, the rights enjoyed by members of a Community worker's family under Regulation No 1612/68 can, in certain circumstances, continue to exist even after the employment relationship has ended (see, to that effect, Echternach and Moritz, paragraph 21, and Case C-85/96 Martínez Sala [1998], paragraph 32).
I artikel 10 i förordningen, enligt vilken en migrerande arbetstagares familjemedlemmar har rätt att bosätta sig tillsammans med arbetstagaren, föreskrivs inte att den ifrågavarande familjemedlemmen skall vara bosatt där permanent, utan endast, vilket framgår av punkt 3 i nämnda artikel, att den bostad som arbetstagaren har tillgång till för att ta emot sin familj kan anses normal (se dom av den 13 februari 1985 i mål 267/83, Diatta, punkt 18).
In circumstances such as those of the main proceedings, where the children enjoy, under Article 12 of Regulation No 1612/68, the right to continue their education in the host Member State although the parents who are their carers are at risk of losing their rights of residence as a result, in one case, of a divorce from the migrant worker and, in the other case, of the fact that the parent who pursued the activity of an employed person in the host Member State as a migrant worker has ceased to work there, it is clear that if those parents were refused the right to remain in the host Member State during the period of their children's education that might deprive those children of a right which is granted to them by the Community legislature.
Vid sådana förhållanden som i målen vid den nationella domstolen, där barnen har en rätt enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 att fortsätta sin skolgång i värdlandet samtidigt som den förälder som handhar deras dagliga omvårdnad riskerar att förlora sin rätt att bo där, i det ena målet till följd av en skilsmässa från den migrerande arbetstagaren och i det andra målet till följd av att den förälder som i egenskap av migrerande arbetstagare utövat avlönad verksamhet i värdlandet har slutat arbeta där, skulle ett förbud för den föräldern att stanna kvar i värdlandet under den tid barnen går i skolan medföra att dessa barn berövades en rätt de tillerkänts av gemenskapslagstiftaren.
By its second question, the national tribunal seeks essentially to ascertain whether, where children have the right to reside in a host Member State in order to attend general educational courses pursuant to Article 12 of Regulation No 1612/68, that provision must be interpreted as entitling the parent who is the primary carer of those children, irrespective of his nationality, to reside with them in order to facilitate the exercise of that right notwithstanding the fact that the parents have meanwhile divorced or that the parent who has the status of citizen of the European Union has ceased to be a migrant worker in the host Member Stated
Den nationella domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida artikel 12 i förordning nr 1612/68 skall tolkas så, att när ett barn har rätt att bosätta sig i en medlemsstat för att erhålla tillträde till dess allmänna skolor har den förälder som handhar barnets dagliga omvårdnad, oavsett dennes nationalitet, en rätt att bosätta sig tillsammans med sitt barn för att underlätta utövandet av barnets rätt till utbildning, även om föräldrarna under vistelsen i värdlandet har skilt sig eller den förälder som är unionsmedborgare inte längre är att anse som migrerande arbetstagare i medlemsstaten.
Moreover, in accordance with the caselaw of the Court, Regulation No 1612/68 must be interpreted in the light of the requirement of respect for family life laid down in Article 8 of the European Convention. That requirement is one of the fundamental rights which, according to settled case-law, are recognised by Community law (see Commission ν Germany, cited above, paragraph 10).
Vidare skall enligt domstolens praxis förordning nr 1612/68 tolkas mot bakgrund av rätten till skydd för familjelivet enligt artikel 8 EMRK, vilken är en av de grundläggande rättigheter som enligt domstolens fasta praxis är en del av gemenskapsrätten (se domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland, punkt 10).
It is apparent from the provisions of the regulation, taken as a whole, that in order to facilitate the movement of members of workers' families the Council took into account, first, the importance for the worker, from a human point of view, of having his entire family with him and, secondly, the importance, from all points of view, of the integration of the worker and his family into the host Member State
Ett barns rätt enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 till utbildning i värdlandet under bästa möjliga förhållanden medför med nödvändighet också att detta barn har en rätt att åtföljas av den person som handhar barnets dagliga omvårdnad, och således att den personen kan bo med barnet i värdlandet under den tid som
The right conferred by Article 12 of Regulation No 1612/68 on the child of a migrant worker to pursue, under the best possible conditions, his
Domstolen framhåller inledningsvis att artikel 12 i förordning nr 1612/68 liksom de rättigheter som följer därav skall tolkas utifrån det system i vilket de ingår och utifrån förordningens syfte.
citizen, to move and reside freely within the territory of the Member States.
EG tillerkänts en rätt att fritt röra sig och fritt uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium.
education in the host Member State necessarily implies that that child has the right to be accompanied by the person who is his primary carer and, accordingly, that that person is able to reside with him in that Member State during his studies.
utbildningen pågår. Ett beslut att avslå en ansökan om uppehållstillstånd för den förälder som handhar barnets omvårdnad när barnet utövar sin rätt till utbildning i värdlandets allmänna skolor utgör således en kränkning av denna rätt.
Under Article 17(1) EC, every person holding the nationality of a Member State is to be a citizen of the Union.
Enligt artikel 17.1 EG är varje person som är medborgare i en medlemsstat också unionsmedborgare.
Union citizenship is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States (see, to that effect, Case C-184/99 Grzelczyk [2001], paragraph 31).
Ställningen som unionsmedborgare är nämligen avsedd att vara den grundläggande ställningen för medlemsstaternas medborgare (se, för ett motsvarande synsätt, dom av den 20 september 2001 i mål C-184/99, Grzelczyk, punkt 31).
As to the Commission's argument to the effect that a right of residence cannot be derived from Article 12 of Regulation No 1612/68 in favour of a person who is not the child of a migrant worker, on the ground that possession of that status is a sine qua non of any right under that provision, having regard to its context and the objectives pursued by Regulation No 1612/68 and in particular Article 12 thereof, that provision cannot be interpreted restrictrvely (see, to that effect, Diatta, paragraph 17) and must not, under any circumstances, be rendered ineffective.
Vad avser kommissionens ståndpunkt att en person som inte är barn till en migrerande arbetstagare heller inte kan grunda en rätt till bosättning på artikel 12 i förordning nr 1612/68 eftersom det är en nödvändig förutsättning att den som grundar sin rätt på den bestämmelsen är barn till arbetstagaren, påminner domstolen om att den bestämmelsen med hänsyn till det sammanhang som den ingår i och till dess syften inte skall tolkas restriktivt (se, för ett motsvarande synsätt, domen i det ovannämnda målet Diatta, punkt 17), och i vart fall inte på ett sådant sätt att den berövas sin ändamålsenliga verkan.
Moreover, the Treaty on European Union does not require that citizens of the Union pursue a professional or trade activity, whether as an employed or self-employed person, in order to enjoy the rights provided in Part Two of the EC Treaty, on citizenship of the Union.
Det föreskrivs heller inte i Fördraget om Europeiska unionen att unionsmedborgare skall vara yrkesverksamma genom att vara anställda eller egenföretagare för att omfattas av de rättigheter som föreskrivs i den andra delen i EG-fördraget, som handlar om unionsmedborgarskap.
Furthermore, there is nothing in the text of that Treaty to permit the conclusion that citizens of the Union who have established themselves in another Member State in order to carry on an activity as an employed person there are deprived, where that activity comes to an end, of the rights which are conferred on them by the EC Treaty by virtue of that citizenship.
Vidare finns det inget i detta fördrag som föranleder slutsatsen att unionsmedborgare som bosatt sig i en annan medlemsstat för att där utföra avlönat arbete skulle berövas de rättigheter som denne erhållit med stöd av unionsmedborgarskapet för att anställningen upphör.
By the first part of its third question, the national tribunal seeks essentially to ascertain whether a citizen of the European Union who no longer enjoys a right of residence as a migrant worker in the host Member State can, as a citizen of the European Union, enjoy there a right of residence by direct application of Article 18(1) EC.
Den nationella domstolen har ställt den första delen av den tredje frågan för att få klarhet i huruvida en medborgare i Europeiska unionen, som inte längre har någon rätt till bosättning i värdlandet i egenskap av migrerande arbetstagare, har en direkt tillämplig och på unionsmedborgarskapet grundad rätt till bosättning i en annan medlemsstat enligt artikel 18.1 EG.
As regards, in particular, the right to reside within the territory of the Member States under Article 18(1) EC, that right is conferred directly on every citizen of the Union by a clear and precise provision of the EC Treaty.
Vad särskilt gäller den rätt att uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium som föreskrivs i artikel 18.1 EG konstaterar domstolen att denna rätt direkt tillerkänns varje unionsmedborgare enligt en klar och tydlig bestämmelse i EG-fördraget.
Purely as a national of a Member State, and consequently a citizen of the Union, Mr Baumbast therefore has the right to rely on Article 18(1) EC.
Herr Baumbast har således, redan på grund av att han är medborgare i en medlemsstat och därmed även unionsmedborgare, rätt att göra gällande de rättigheter som föreskrivs i artikel 18.1 EG.
Admittedly, that right for citizens of the Union to reside within the territory of another Member State is conferred subject to the limitations and conditions laid down by the EC Treaty and by the measures adopted to give it effect.
Rätten för medborgarna i en medlemsstat att resa in till och uppehålla sig inom en annan medlemsstats territorium utgör enligt fast rättspraxis en rätt som grundar sig direkt på EG-fördraget, eller i förekommande fall på de bestämmelser som antagits för att genomföra detta fördrag (se, bland annat, dom av den 8 april 1976 i mål 48/75, Royer, punkt 31).
According to settled case-law, the right of nationals of one Member State to enter the territory of another Member State and to reside there constitutes a right conferred directly by the EC Treaty or, depending on the case, by the provisions adopted to implement it (see, inter alia, Case 48/75 Royer [1976], paragraph 31).
Visserligen är denna rätt för unionsmedborgare att uppehålla sig på en annan medlemsstats territorium föremål för begränsningar och villkor enligt fördraget och de bestämmelser som utfärdats för dess genomförande.
However, the application of the limitations and conditions acknowledged in Article 18(1) EC in respect of the exercise of that right of residence is subject to judicial review. Consequently, any limitations and conditions imposed on that right do not prevent the provisions of Article 18(1) EC from conferring on individuals rights which are enforceable by them and which the national courts must protect (see, to that effect Case 41/74 Van Duyn [1974], paragraph 7).
Även om domstolen innan Fördraget om Europeiska unionen trätt i kraft fastslagit att denna rätt till bosättning, som grundas direkt på fördraget, är underställd villkoret att personen utövar ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artiklarna 48, 52 och 59 i EG-fördraget (nu artiklarna 39 EG, 43 EG och 49 EG i ändrad lydelse) (se dom av den 5 februari 1991 i mål C363/89, Roux, punkt 9), har det därefter införts bestämmelser om unionsmedborgarskap i EG-fördraget, och varje medborgare har i artikel 18.1
Although, before the Treaty on European Union entered into force, the Court had held that that right of residence, conferred directly by the EC Treaty, was subject to the condition that the person concerned was carrying on an economic activity within the meaning of Articles 48, 52 or 59 of the EC Treaty (now, after amendment Articles 39 EC, 43 EC and 49 EC) (see Case C363/89 Roux [1991], paragraph 9), it is none the less the case that, since then, Union citizenship has been introduced into the EC Treaty and Article 18(1) EC has conferred a right for every
Tillämpningen av sådana begränsningar och villkor enligt artikel 18.1 EG för utövandet av denna rätt till bosättning är emellertid underställd domstolskontroll.
As regards the limitations and conditions resulting from the provisions of secondary
Eventuella begränsningar av och villkor för denna rätt hindrar således inte att bestämmelserna i artikel 18.1 EG ger enskilda personer rättigheter som de kan åberopa vid domstol och som de nationella domstolarna skall skydda (se, för ett motsvarande synsätt, dom av
legislation, Article 1(1) of Directive 90/364 provides that Member States can require of the nationals of a Member State who wish to enjoy the right to reside within their territory that they themselves and the members of their families be covered by sickness insurance in respect of all risks in the host Member State and have sufficient resources to avoid becoming a burden on the social assistance system of the host Member State during their period of residence.
Vad avser villkor och begränsningar enligt sekundärrätten föreskrivs det i artikel 1.1 i direktiv 90/364 att en medlemsstat har rätt att fordra att såväl medborgare i en annan medlemsstat som deras familjemedlemmar, vilka önskar utöva sin rätt till bosättning inom dess territorium, omfattas av en heltäckande sjukförsäkring som gäller i värdlandet och har tillräckliga medel för att undvika att ligga det sociala bidragssystemet i värdlandet till last under den tid de bor där.
However, those limitations and conditions must be applied in compliance with the limits imposed by Community law and in accordance with the general principles of that law, in particular the principle of proportionality.
Tillämpningen av dessa begränsningar och villkor skall emellertid ske med iakttagande av de begränsningar som följer av gemenskapsrätten och i enlighet med dess allmänna principer, särskilt proportionalitetsprincipen.
That means that national measures adopted on that subject must be necessary and appropriate to attain the objective pursued (see, to that effect, Joined Cases C-259/91, C-331/91 and C-332/91AUuè and Others [1993], paragraph 15).
De nationella åtgärder som vidtas skall således vara ändamålsenliga och nödvändiga för att uppnå det mål som åsyftas (se, för ett motsvarande synsätt, dom av den 2 augustil993 i de förenade målen C-259/81, C-331/91 och C-332/91, Allué rn.fl., punkt 15).
As to the application of those conditions for the purposes of the Baumbast case, it is clear from the file that Mr Baumbast pursues an activity as an employed person in non-member countries for German companies and that neither he nor his family has used the social assistance system in the host Member State.
Det framgår i detta avseende av handlingarna i målet att herr Baumbast utövar avlönat arbete i tredje land för tyska företags räkning, och att varken han eller hans familj har erhållit socialt understöd i värdlandet.
In those circumstances, it has not been denied that Mr Baumbast satisfies the condition relating to sufficient resources imposed by Directive 90/364.
Det är mot denna bakgrund ostridigt att herr Baumbast uppfyller villkoret att förfoga över tillräckliga medel enligt direktiv 90/364.
Under those circumstances, to refuse to allow Mr Baumbast to exercise the right of residence which is conferred on him by Article 18(1) EC by virtue of the application of the provisions of Directive 90/364 on the ground that his sickness insurance does not cover the emergency treatment given in the host Member State would amount to a disproportionate interference with the exercise of that right
Att beröva herr Baumbast den rätt att uppehålla sig i medlemsstaten i fråga som han har enligt artikel 18.1 EG med tillämpning av bestämmelserna i direktiv 90/364 med hänvisning till att hans sjukförsäkring inte omfattar akutsjukvård i värdlandet skall mot denna bakgrund anses ha utgjort en oproportionerlig inskränkning i denna rätt.
As to the condition relating to sickness insurance, the file shows that both Mr Baumbast and the members of bis family are covered by comprehensive sickness insurance in Germany.
Vad avser villkoret avseende sjukförsäkring framgår det av handlingarna i målet att såväl herr Baumbast som hans familj omfattas av en heltäckande sjukförsäkring i Tyskland.
The Adjudicator seems to have found that that sickness insurance could not cover emergency treatment given in the United Kingdom.
Immigration Adjudicator förefaller ha fastslagit att denna sjukförsäkring inte skulle omfatta akutsjukvård i Förenade kungariket.
It is for the national tribunal to determine whether that finding is correct in the light of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community.
Det ankommer på den nationella domstolen att pröva hur det förhåller sig med detta, mot bakgrund av bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen.
Particular reference should be made to Article 19(l)(a) of that regulation which ensures, at the expense of the competent Member State, the right for an employed or self-employed person residing in the territory of another Member State other than the competent State whose condition requires treatment in the territory of the Member State of residence to receive sickness benefits in kind provided by the institution of the latter State.
Därvid skall särskilt beaktas artikel 19.1 a i denna förordning, i vilken det föreskrivs en rätt för yrkesverksamma som är bosatta inom en annan medlemsstats territorium och vilkas hälsa är sådan att de måste behandlas i den medlemsstat där de är bosatta, att på den behöriga statens bekostnad erhålla vårdförmåner av samma slag som institutionen på bosättningsorten tillhandahåller.
In any event, the limitations and conditions which are referred to in Article 18 EC and laid down by Directive 90/364 are based on the idea that the exercise of the right of residence of citizens of the Union can be subordinated to the legitimate interests of the Member States.
Den tredje frågans första del skall således besvaras så, att en medborgare i Europeiska unionen, som inte längre har någon rätt till bosättning i värdlandet i egenskap av migrerande arbetstagare, har en direkt tillämplig och på unionsmedborgarskapet grundad rätt till bosättning i en annan medlemsstat enligt artikel 18.1 EG.
In that regard, according to the fourth recital in the preamble to Directive 90/364 beneficiaries of the right of residence must not become an
Utövandet av denna rätt får vara föremål för sådana begränsningar och villkor som avses i artikel 18.1 EG. De behöriga myndigheterna och, i förekommande fall, nationella domstolarna skall emellertid
The answer to the first part of the third question must therefore be that a citizen of the European . Union who no longer enjoys a right of residence as a migrant worker in the host Member State can, as a citizen of the Union, enjoy there a right of residence by direct application of Article 18(1) EC.
De begränsningar och villkor som anges i artikel 18 EG och som föreskrivs i direktiv 90/364 grundas på tanken att unionsmedborgarnas utövande av rätten till bosättning får underordnas medlemsstaternas legitima intressen.
The exercise of that right is subject to the limitations and conditions referred to in that provision, but the competent authorities and, where necessary, the national courts must ensure
Det framgår av fjärde skälet i direktiv 90/364 att den som omfattas av rätten till
that those limitations and conditions are applied in compliance with the general principles of
och särskilt säkerställa att dessa begränsningar och villkor tillämpas med iakttagande av gemenskapsrättens allmänna principer, proportionalitetsprincipen.
Children ofa citizen ofthe European Union who have installed themselves inaMember State during the exercise by theirparent ofrights ofresidence asa migrant worker in that Member State are entitled to reside Uure in order to attend general educational courses there, pursuant to Article 12 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
'/) Barn till en medborgare i Europeiska unionen vilka har bosatt sig i en medlemsstat när deras förälder utövat sin rätt att i egenskap av migrerande arbetstagare bosätta sig i den medlemsstaten har rätt att vara bosatta där pr att erhålla tillträde till värdlandets allmänna skolor enligt artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.
The fact that the parents of the children concerned have meanwhile divorced, the fact mat only one parentis a citizen of the Union and that parent has ceased to be a migrant worker in the host Member State and Ûte fact that the children are not themselves citizens of tine Union are irrelevant in tins regard
Det saknar därvid betydelse att barnens föräldrar under tiden har skilt sig att endast en av dem är unionsmedborgare, att den förälder som är unionsmedborgare inte längre skall anses vara migrerande arbetstagare i värdlandet, eller att barnen själva inte är unionsmedborgare.
Where children have the right to reside in a host Member State in order to attend general educational courses pursuant to Article 12 of Regulation No 1612/68, that provision must be interpreted as entitling the parent who is the primary carer of those children, irrespective of his nationality, to reside with them in order to facuítate the exercise of that right notwithstanding the fact that the parents have meanwhile divorced or that the parent who has the status of citizen of the European Union has ceased to be a migrant worker in the host Member State.
När ett barn enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 har rätt att bosätta sig i en medlemsstat för att följa den allmänna skolundervisningen där skall den bestämmelsen tolkas sä att oavsett dennes nationalitet har den förälder som handhar barnets dagliga omvårdnad rätt att bosätta sig tillsammans med barnet för att underlätta utövandet av barnets rätt, även om föräldrarna under vistelsen i värdlandet skilt sig eller den förälder som är unionsmedborgare inte längre skall anses vara migrerande arbetstagare i värdlandet.
Advocate GeneraH^A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 July 2001.
Generaladvokaten L.A. Geelhoed har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 5 juli 2001.