natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The national court asks, secondly, whether the transitional provision should not be held to be invalid as infringing the obligation to state reasons for Community acts laid down in Article 253 EC.
Den hänskjutande domstolen är dessutom tveksam till huruvida övergångsbestämmelsen är giltig, då den skulle kunna innebära ett åsidosättande av den skyldighet att motivera gemenskapsinstitutionernas rättsakter som föreskrivs i artikel 253 EG.
The Tribunale ordinario di Roma therefore decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Tribunale ordinario di Roma har därför beslutat att förklara målet vilande och ställa följande tolkningsfråga till EG-domstolen.
‘Is [the contested decision valid] as regards only the transitional provision, which lays down an exceptional derogation from the principle “that aid must be necessary” — on the occasion of the first implementation of the scheme in question — solely for applications “made under the last invitation to apply organised on the basis of the preceding scheme approved by the Commission until 31 December 1999, which were considered eligible for aid but in respect of which no aid was granted because insufficient funds were allocated to that invitation” …, with the consequent unjustified passing-over — in breach of the principle of equal treatment and of the obligation to state the reasons on which the decision was based pursuant to Article 253 EC — of applications which had not been satisfied because of a lack of available funds and which were waiting to be included automatically in the next invitation to apply or to be reformulated and resubmitted in the first “appropriate” invitation to apply under the new scheme[?]’
”Är [det omtvistade] beslutet [giltigt] vad gäller övergångsbestämmelsen i vilken föreskrivs ett undantag från principen ’att stödet ska vara nödvändigt’, vilket ska tillämpas vid den första tillämpningen av ordningen i fråga och vilket endast omfattar de ansökningar ’som getts in i den sista ansökningsomgången, som anordnades enligt den tidigare ordning som godkänts av kommissionen till och med den 31 december 1999, och som ansetts berättiga till stöd men för vilka stöd inte beviljats på grund av att de ekonomiska medel som anslagits denna ansökningsomgång inte var tillräckliga’, … till följd varav man oberättigat förbigått – med åsidosättande av likabehandlingsprincipen och motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 i fördraget – ansökningar som getts in i tidigare ansökningsomgångar men som inte beviljats stöd eftersom det saknades medel och som automatiskt skulle tas med i direkt påföljande ansökningsomgång eller som skulle omformuleras och ges in i den första ’tillämpliga’ ansökningsomgång som anordnades med tillämpning av den nya ordningen[?]”
It must be noted at the outset that, by its question, the national court has considered it necessary to ask the Court to review the validity of the contested decision only in the light of the principle of equal treatment and of the obligation to state reasons.
Det ska inledningsvis framhållas att den nationella domstolen i sin fråga endast funnit det nödvändigt att be EG-domstolen att pröva det omtvistade beslutets giltighet med hänsyn till likabehandlingsprincipen och motiveringsskyldigheten.
That being so, even though Nuova Agricast put forward other grounds of invalidity as regards the contested decision in the main proceedings, it is inappropriate to extend the inquiry into the validity of that decision to those other grounds of invalidity, which the national court has not referred to (see, by way of analogy, Ordre des barreaux francophones et germanophone and Others, paragraphs 17 to 19).
Även om Nuova Agricast har framfört andra skäl till att det omtvistade beslutet är ogiltigt saknas mot denna bakgrund anledning att vidga prövningen av huruvida beslutet är giltigt till att omfatta även dessa andra skäl för ogiltighet, som den hänskjutande domstolen inte har nämnt (se analogt, domen i det ovannämnda målet Ordre des barreaux francophones et germanophone m.fl., punkterna 17–19).
The Commission contends that the link referred to by the national court between any liability there may be on the Italian State’s part and the validity of the contested decision has not been established, with the result that the question referred for a preliminary ruling has no connection with the main proceedings.
Kommissionen har gjort gällande att det orsakssamband mellan den italienska statens eventuella ansvar och det ifrågavarande beslutets giltighet som den hänskjutande domstolen anser föreligger inte har kunnat visas. Begäran om förhandsavgörande saknar därför samband med målet vid den nationella domstolen.
First, it is possible for the Italian State to have infringed the principle of equal treatment when it notified the 20002006 aid scheme without there being any defect whatsoever in the contested decision, by which the Commission adjudicated on the
För det första är det enligt kommissionen möjligt att den italienska staten åsidosatte likabehandlingsprincipen när den anmälde stödordningen 2000–2006 utan att det kan konstateras något som helst fel i det omtvistade beslutet, i vilket kommissionen tog ställning till den stödordning som den anmälande medlemstaten hade
Secondly, there is no link between liability on the part of the Italian State and the possibility that the decision may be invalid by reason of a purely formal defect, such as a failure to state reasons.
För det andra finns det inget samband mellan den italienska statens ansvar och omständigheten att beslutet eventuellt skulle vara ogiltigt på grund av ett rent formfel såsom avsaknad av motivering.
In that regard, as was mentioned in paragraph 35 of this judgment, the national court takes the view that the contested decision is the event occasioning loss and is interposed between the conduct of the Italian Government which is complained of by Nuova Agricast and the occurrence of the damage alleged by the latter.
Såsom har angetts i punkt 35 i förevarande dom anser den hänskjutande domstolen att det omtvistade beslutet är den händelse som orsakat skadan och att detta beslut fattades efter det konkreta agerande som Nuova Agricast klandrar den italienska staten för, men innan den skada som företaget har gjort gällande uppkom.
Consequently, if the contested decision were to be declared invalid by reason of its having infringed the principle of equal treatment or by reason of a failure to state reasons, such a finding would be liable to have an impact on the reasoning of the national court at the time at which it came to rule on the damages applied for by Nuova Agricast.
Om det omtvistade beslutet förklarades vara ogiltigt på grund av att likabehandlingsprincipen eller motiveringsskyldigheten har åsidosatts skulle en sådan förklaring få återverkningar på den hänskjutande domstolens bedömning när den prövar den skadeståndstalan som Nuovo Agricast har väckt.
The question referred for a preliminary ruling is therefore admissible in its entirety.
Tolkningsfrågan ska således tas upp till prövning i sin helhet.
The validity of the contested decision in the light of the principle of equal treatment
Det omtvistade beslutets giltighet i förhållande till likabehandlingsprincipen
First, the Commission argues that the contested decision is not capable of having infringed the principle of equal treatment, since the transitional provision which it contains is the result of a choice freely made by the Italian authorities.
Kommissionen har för det första gjort gällande att likabehandlingsprincipen inte kan anses ha åsidosatts genom det omtvistade beslutet, eftersom övergångsbestämmelsen i detta är en följd av de italienska myndigheternas fria val.
In that regard, it is clear from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty (see, inter alia, Case C-204/97 Portugal v Commission [2001] ECR I-3175, paragraph 41, and Case C-456/00 France v Commission [2002] ECR
I detta avseende följer det emellertid av fördragets allmänna systematik att förfarandet som föreskrivs i artikel 88 EG aldrig får leda till resultat som strider mot specifika bestämmelser i fördraget (se bland annat dom av den 3 maj 2001 i
Accordingly, State aid, certain conditions of which contravene other provisions of the Treaty, cannot be declared by the Commission to be compatible with the common market (see Case C-113/00 Spain v Commission [2002] ECR I-7601, paragraph 78 and the caselaw cited there).
När ett statligt stöd i vissa avseenden strider mot andra bestämmelser i fördraget kan kommissionen därför inte förklara att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden (se dom av den 19 september 2002 i mål C-113/00, Spanien mot kommissionen, REG 2002, s. I-7601, punkt 78 och där angiven rättspraxis).
Similarly, State aid, certain of the conditions of which contravene the general principles of Community law, such as the principle of equal treatment, cannot be declared by the Commission to be compatible with the common market.
På samma sätt kan kommissionen inte förklara att ett statligt stöd, som på grund av vissa av stödets villkor leder till att allmänna gemenskapsrättsliga principer, såsom likabehandlingsprincipen, åsidosätts, är förenligt med den gemensamma marknaden.
The Commission’s argument summarised in paragraph 49 of this judgment must therefore be rejected.
Kommissionens argument, som sammanfattas i punkt 49 i förevarande dom, kan därför inte godtas.
Secondly, the Commission contends that the Italian authorities did not draw its attention to the particular case of the undertakings in the first category, and that it cannot therefore be criticised for not having taken into account the specific situation of those undertakings nor, as a result, can any defect in the contested decision be founded on that ground.
För det andra har kommissionen gjort gällande att de italienska myndigheterna inte hade gjort kommissionen uppmärksam på det särfall som företag i den första kategorin utgör, varför det varken kan läggas kommissionen till last att inte ha beaktat den särskilda situation som dessa företag befinner sig i eller, som en följd därav, kan åberopas något som helst fel i det omtvistade beslutet som grundar sig på detta skäl.
Even though that caselaw has, until now, been applied only in the case of an action directed against a decision taken by the Commission at the end of the procedure laid down under Article 88(2) EC, it is all the more relevant where what is at issue is the validity of a decision not to raise objections against an aid measure or an aid scheme, such as the contested decision.
Även om denna rättspraxis hitintills endast har tillämpats i det fall talan har väckts mot ett beslut som kommissionen har fattat efter att ha genomfört det förfarande som föreskrivs i artikel 88.2 EG är den relevant a fortiori när det gäller att bedöma giltigheten av ett beslut att inte göra invändningar mot ett stöd eller en stödordning, såsom det omtvistade beslutet.
With respect more particularly to the latter category of decisions, that caselaw appears justified in the light of the general scheme of the review procedure for State aids laid down by the Treaty.
Avseende denna sistnämnda kategori beslut i synnerhet förefaller nämnda rättspraxis motiverad med hänsyn till systematiken i det förfarande för kontroll av statligt stöd som har inrättats genom fördraget.
The Commission may restrict itself to the preliminary stage under Article 88(3) EC in order to take a decision favourable to an aid measure if can satisfy itself, after having undertaken a preliminary investigation, that the project concerned is compatible with the Treaty.
Kommissionen kan godkänna en stödåtgärd efter den preliminära granskningsfasen enligt artikel 88.3 EG, om den efter en första granskning är övertygad om att det berörda projektet är förenligt med fördraget.
If the validity of a decision not to raise objections against an aid measure or an aid scheme were to fall to be determined by reference to information which could not have been available to the Commission after the preliminary investigation has been concluded, the Commission would be encouraged systematically to initiate the investigation procedure under Article 88(2) EC and to give the parties concerned notice to submit their comments, in order to prevent the information which could not be available to it leading to the annulment of its decision to authorise the aid measure or the aid scheme in question.
Om giltigheten av ett beslut att inte göra invändningar mot ett stöd eller en stödordning bedömdes utifrån uppgifter som kommissionen inte kan förfoga över vid utgången av den preliminära granskningsfasen skulle denna kunna förledas att systematiskt inleda det granskningsförfarande som avses i artikel 88.2 EG och anmoda berörda parter att inkomma med sina synpunkter, för att undvika att uppgifter som kommissionen inte kan förfoga över medför att dess beslut om att tillåta den berörda stödåtgärden eller stödordningen ogiltigförklaras.
As the Advocate General noted in point 71 of his Opinion, this would undermine the division of the review of State aid into two distinct stages, the second of which is not always required.
Såsom generaladvokaten har framhållit i punkt 71 i sitt förslag till avgörande skulle detta inverka menligt på uppdelningen av kontrollen av statligt stöd i två olika faser, varav den andra fasen inte alltid är nödvändig.
Such a division was intended by the authors of the Treaty and confirmed by the Community legislature in Regulation No 659/1999.
Fördragets upphovsmän önskade en sådan uppdelning och den bekräftades av gemenskapslagstiftaren genom förordning nr 659/1999.
In the main proceedings, the contested decision refers, in the section entitled ‘legal basis’, to the implementing provisions relating to Law No 488/1992 which laid down the detailed rules governing the 1997-1999 aid scheme, summarised in paragraphs 10 and 11 of this judgment, and include the choice between automatic inclusion of the original application and the lodging of a reformulated application, given to undertakings which did not receive aid by reason of there being insufficient funds allocated to a particular invitation to apply.
Vad gäller målet vid den nationella domstolen konstaterar domstolen att det omtvistade beslutet i den del som har rubriken ”Rättslig grund” rör tillämpningsföreskrifterna till lag nr 488/1992 i vilka villkoren för stödordningen 1997–1999, som sammanfattas i punkterna 10 och 11 i förevarande dom, fastställdes. Dessa innefattar även det val, mellan att låta den ursprungliga ansökan inskrivas automatiskt eller att ge in en omformulerad ansökan, som ges de företag som inte har beviljats stöd på grund av att de medel som anslagits för en viss ansökningsomgång inte var tillräckliga.
Consequently, even though the Italian authorities did not inform the Commission’s services specifically and in detail of the legal situations of the undertakings having an interest in obtaining grants under Law No 488/1992, the order for reference shows that the Commission must have been aware of the existence of both the undertakings in the first category and those in the second category.
Även om de italienska myndigheterna inte tog något initiativ till att ge kommissionen särskilda och fullständiga uppgifter om de rättsliga situationerna för de företag som önskade erhålla stöd enligt lag nr 488/1992, såsom framgår av beslutet om hänskjutande, borde kommissionen följaktligen ha känt till såväl att det fanns företag i den första kategorin som att det fanns företag i den andra kategorin.
In the light of the above, the request by Nuova Agricast to invite the Commission to produce certain correspondence exchanged as part of its discussions with the Italian authorities prior to the adoption of the contested decision, in order to establish whether those authorities had, or had not, given notice to the Commission’s services of the existence of the undertakings in the first category, is devoid of any purpose.
Med beaktande av ovanstående slutsats förefaller Nuova Agricasts begäran att kommissionen ska anmodas framlägga vissa skrivelser som utväxlats under diskussionerna med de italienska myndigheterna innan det omtvistade beslutet antogs, detta för att kunna kontrollera huruvida nämnda myndigheter hade eller inte hade uppmärksammat kommissionen på att det fanns företag i den första kategorin, inte tjäna något syfte.
In those circumstances, it is necessary, thirdly, to consider whether, by not raising any objections against an aid scheme in which only undertakings in the second cat -egory could benefit from the transitional provision, the Commission infringed the principle of equal treatment.
Mot denna bakgrund ska för det tredje prövas om kommissionen har åsidosatt likabehandlingsprincipen genom att inte invända mot en stödordning enligt vilken övergångsbestämmelsen endast var tillämplig på företag i den andra kategorin.
It must be pointed out in that regard that the only undertakings that were able to benefit from the transitional provision were those in the second category which had not begun to implement their investment proposals prior to lodging their application for aid under the fourth invitation to apply.
Det ska i detta avseende framhållas att övergångsbestämmelsen endast var tillämplig på de företag i den andra kategorin som inte hade inlett sina investeringsprojekt innan de gav in sina stödansökningar i ansökningsomgång IV.
The principle of equal treatment requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified (see, inter alia, Case C-248/04 Koninklijke Coöperatie Cosun [2006] ECR I-10211, paragraph 72 and the caselaw cited there).
Iakttagande av likabehandlingsprincipen innebär att lika situationer inte får behandlas olika och olika situationer inte får behandlas lika, såvida det inte finns sakliga skäl för en sådan behandling (se bland annat dom av den 26 oktober 2006 i mål C-248/04, Koninklijke Coöperatie Cosun, REG 2006, s. I-10211, punkt 72 och där angiven rättspraxis).
It is apparent that in the main proceedings the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation as regards the requirement that State aid be necessary, which is set out inter alia in the third subparagraph of point 4.2 of the guidelines.
Företag i den första kategorin och företag i den andra kategorin i målet vid den nationella domstolen befann sig emellertid inte i lika situationer med avseende på villkoret att stödet ska vara nödvändigt, ett villkor som bland annat kommer till uttryck i punkt 4.2 tredje stycket i riktlinjerna.
A finding that an aid measure is not necessary can arise in particular from the fact that the aid project has already been started, or even completed, by the undertaking concerned prior to the application for aid being submitted to the competent authorities. In such a case, the aid concerned cannot operate as an incentive.
Om det konstateras att ett stöd inte är nödvändigt kan det bland annat bero på att det berörda företaget redan har inlett, och kanske avslutat, projektet för vilket stöd har ansökts om innan stödansökan har översänts till de behöriga myndigheterna, vilket utesluter att det berörda stödet kan fungera som incitament.
Under the 1997-1999 aid scheme, undertakings in the second category had an absolute right to have their application included automatically, without amendment of any kind, in the list relating to the appropriate invitation to apply immediately following the invitation under which it had first been submitted. No action on their part was required in this regard.
Enligt stödordningen 1997–1999 hade företag i den andra kategorin en absolut rätt att få sina ansökningar automatiskt inskrivna, utan någon ändring, i rangordningslistan i första tillämpliga ansökningsomgång som följde direkt efter den ansökningsomgång i vilken de först deltagit, utan att de behövde vidta några åtgärder.
Conversely, the undertakings in the first category had to submit an application under the first appropriate invitation to apply following the invitation in respect of which they had waived automatic inclusion of their original application.
Företag i den första kategorin däremot var tvungna att ge in en ansökan i första tillämpliga ansökningsomgång som följde efter den i vilken de avstått från att deras ursprungliga ansökan automatiskt inskrevs på listan.
The application in question was, moreover, a reformulated one.
Det rörde sig för övrigt om en omformulerad ansökan.
It is true, as Nuova Agricast claims, that the original application and the amended application both sought to obtain funding in respect of the same project and that the reformulation could not relate to the essential elements of the project but only to the elements taken into account by the indicators, which served to establish the ranking of the application in the list drawn up under the invitation to apply under which it was lodged.
Såsom Nuova Agricast har gjort gällande syftade både den ursprungliga och den omformulerade ansökan förvisso till att få medel till samma projekt men omformuleringen fick inte avse nämnda projekts väsentliga delar, utan endast de delar som skulle beaktas enligt de kriterier som användes för att bestämma ansökans placering på rangordningslistan i den ansökningsomgång i vilken den hade ingetts.
However, the indicators were themselves representative of significant elements contained in the application.
Kriterierna i sig motsvarade emellertid betydelsefulla delar i ansökan.
In particular, they related to the share of own funds invested by the undertaking concerned, by comparison with the total investment, to the number of jobs created by the project by comparison with the total investment and by comparison with the amount of the grant applied for and the maximum grant that could be awarded.
De avsåg bland annat den andel som de egna medel som det berörda företaget investerade i projektet utgjorde i förhållande till den totala investeringen, antalet arbetstillfällen som skapades genom projektet i förhållande till den totala investeringen och förhållandet mellan det stödbelopp om vilket det ansökts och det maximala stöd som kunde beviljas.
Moreover, the mere fact that the amendment of the factors taken into account by the indicators increases the possibility of the aid applied for being granted suffices to show that the true position was that the reformulation of the application resulted in the application being a different one from that which was originally lodged.
Den omständigheten att ändringen av de delar som ska beaktas enligt kriterierna ökar chansen för att stödet ska beviljas, är för övrigt tillräcklig för att påvisa att omformuleringen i själva verket ledde till att en annorlunda ansökan än den ursprungliga gavs in.
In addition, in so far as, by changing the information that would be reflected in the indicators, the reformulation was designed to improve the ranking of the amended application in order for it to be included in the list with a ranking that would enable it to be successful when the funds were allocated to the invitation to apply concerned in descending order, the result of extending the benefit of the transitional provision to the undertakings in the first category would be that the chances of those undertakings’ projects of obtaining the aid applied for would be better than those of undertakings competing for the first time, for which the necessity of the aid was not in doubt.
I den mån som omformuleringen syftade till att förbättra den omformulerade ansökans placering genom att ändra de delar som ska beaktas enligt kriterierna, så att ansökan kunde komma i fråga vid tilldelning av stöd i den berörda ansökningsomgången i fallande ordning, skulle en vidgning av övergångsbestämmelsens tillämpningsområde till att även omfatta företag i den första kategorin dessutom få till följd att dessa företags projekt fick större chans att beviljas stöd än de projekt som presenteras av företag som ansöker för första gången, vilkas stödbehov inte kunde ifrågasättas.