natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must be stated that Article 11C(1) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that, in a sales promotion scheme such as that at issue in the main proceedings, the taxable amount constituted by the full catalogue price must be
En skattskyldig som använder sig av ett system med säljfrämjande åtgärder, som det i målet vid den nationella domstolen, kan inte med framgång göra gällande att vederlaget i den mening som avses i artikel 11 Al a i sjätte direktivet från första början skall anses utgöra hela priset med avdrag för agentrabatten på "egna inköp".
However, at the time when it credits the amount in question to the agent's account established in its books, Freemans has not yet actually paid the AOP discount to the agent.
Vid den tidpunkt då Freemans krediterar det konto som finns i dess räkenskaper med det aktuella beloppet har emellertid Freemans till agenten ännu inte utbetalat agentrabatten på "egna inköp".
Where the agent does not use that amount, Freemans disposes of it by adding it to its profit and loss account.
Om agenten inte tillgodogör sig detta belopp kommer Freemans nämligen att kunna förfoga över detta belopp genom att överföra detta till sitt resultatkonto.
It is only when the customer uses the AOP discount that the discount is actually paid, so that, as Article 11C(1) of the Sixth Directive provides, the taxable amount for the corresponding purchase must be reduced accordingly under conditions to be determined by the Member States.
Det är bara när kunden tillgodogör sig denna agentrabatt på "egna inköp" som den faktiskt kommer att utbetalas och beskattningsunderlaget för det inköp som motsvaras av detsamma, i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 11 Cl i sjätte direktivet, måste nedsättas i motsvarande mån på de villkor som medlemsstaterna bestämmer.
ofthat discount as and when instalment payments are paid to the supplier-a discount which may then be immediately withdrawn or used in another way by the customer — is the full catalogue price of the goods sold to the customer, reduced accordingly by the amount of mat discount at the time when it is withdrawn or used in another way by the customer. '
"Artikel 11 A3 b och 11 Cl i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund skall tolkas på så sätt att beskattningsunderlaget för varor som utifrån en katalog har tillhandahållits en kund via postorder för att användas av denne för eget bruk är — när leverantören ger kunden en rabatt på priset i katalogen och ett särskilt konto krediteras till förmån för denne med ett belopp som motsvaras av rabatten vid den tidpunkt då leverantören erhåller månatliga avbetalningar, en rabatt som dä kan tas ut direkt eller användas pä annat sätt av kunden — det totala katalogpriset för de varor som saks till kunden med avdrag för det belopp som motsvaras av denna rabatt när denna rabatt tas ut eller på annat sätt används av kunden."
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 11 January 2001.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 11 januari 2001.
He proposed that the Court should answer the question submitted to it by the VAT and Duties Tribunal, London as follows:
Han föreslog att domstolen skulle svara enligt följande:
'Article IIA and 11C of the Sixth Council Directive of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as meaning that the taxable amount in respect of goods supplied by mail order from a catalogue to a customer for the customer's own use, where the supplier in operating selffinanced credit terms allows a discount from the catalogue price to the customer ("AOP discount") with the discount being credited to the customer as and when instalment payments are made to the supplier (or use made of the AOP discount in reducing or discharging an instalment payment) but where the AOP discount which has accrued on payments made is available for immediate withdrawal or use by the customer even though future instalments payments will be due from that customer, is the full catalogue price of the goods sold to the customer less the AOP discount on that price.'
"Artikel 11 A och artikel 11 C i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, måste tolkas så, att beskattningsunderlaget för varor som tillhandahålls via postorder från en katalog till en kund för kundens eget bruk, när leverantören, enligt villkor som innebär en självfinansierad kredit, beviljar kunden en rabatt på katalogpriset (ΑΕΙ-rabatt), som krediteras kunden om och när avbetalningar görs till leverantören (eller som utnyttjas för att minska eller slutbetala en avbetalning), men som när den har upplupit på erlagda betalningar omedelbart kan tas ut eller användas av kunden, trots att framtida avbetalningar kommer att förfalla till betalning för denna kund, är det totala katalogpriset på de varor som sålts till kunden minskat med ΑΕΙ-rabatten på detta pris."
Case C-2Ö/99 Commission of the European Communities ν Italian Republic Freedom of movement for persons
Mål C-263/99 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien Fri rörlighet för personer
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Freedom of establishment — Freedom to provide services — Activity of transport consultant) (Sixth Chamber)
"Fördragsbrott — Etableringsfrihet — Frihet att tillhandahålla tjänster — Konsultverksamhet rörande drift av transportmedel" (sjätte avdelningen)
ground of nationality prohibited, so far as concerns the right to take up and pursue selfemployed activities, by Article 52 of the Treaty.
förening var oförenliga med den grundläggande principen om frihet att tillhandahålla tjänster, som föreskrivs i artikel 59 i fördraget.
Artide 3 of Law No 264/91 makes the obtaining of that authorisation subject to a number of conditions, including, according to Article 3(l)(a), that the proprietor of the undertaking should be 'an Italian national or a national of a Member State of the European Community residing in Italy*.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 16 juli 1999, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 52 och 59 i EG-fördraget (nu artiklarna 43 EG och 49 EG i ändrad lydelse) genom att införa restriktioner för utövande av konsultverksamhet rörande drift av transportmedel.
Article 3(4) of Law No 264/91 makes the issuing of the authorisation subject to the lodging, with the provincial administration, of a security in an amount to be determined.
Då den ansåg att den italienska regeringens svar var otillfredsställande riktade kommissionen den 14 juli 1997 ett motiverat yttrande till Republiken Italien.
Article 8 of Law No 264/91 provides for the fixing of minimum and maximum fees for the pursuit of the activity in issue.
Eftersom den italienska regeringen inte besvarade det motiverade yttrandet väckte kommissionen förevarande talan.
Infringement of Article 59 of the Treaty
Åsidosättande av artikel 52 i fördraget
Article 9(4) provides that whoever pursues the activity of transport consultant without being in possession of the requisite authorisation is liable to administrative fines or, depending on the circumstances, fines under the criminal law.
Enligt legge nr 264, disciplina dell'attività di consulenza per la circolazione dei mezzi di trasporto (lag nr 264 om konsultverksamhet rörande drift av transportmedel) av den 8 augusti 1991, får denna typ av verksamhet endast utövas av sådana näringsidkare och bolag som har erhållit tillstånd härtill av behörig regional myndighet.
Moreover, the provisions of Law No 264/91 relating to the lodging of a security, the fixing of minimum and maximum fees and to imposition of fines for the unauthorised pursuit of the activity concerned does not take account of the fact that service providers from other Member States can, in some circumstances, be subject to similar obligations in the Member State in which they are established.
Kommissionen anser att artikel 3.1 a i lag nr 264/91 innebär en diskriminering på grund av nationalitet som, såvitt gäller rätten att starta och utöva verksamhet som egenföretagare, är förbjuden enligt artikel 52 i fördraget.
In any event, those provisions are disproportionate by comparison with the objectives which, according to the Italian Government, they seek to attain.
I förstnämnda bestämmelse föreskrivs nämligen att medborgare i andra medlemsstater får utöva konsultverksamhet rörande drift av transportmedel endast om de är bosatta i Italien.
Considering that Article 3(l)(a) of Law No 264/91 was incompatible with the fundamental principle prohibiting any discrimination on grounds of nationality, laid down, with regard to freedom of establishment, by Article 52 of the Treaty, and that the provisions of Article 3(l)(a), in conjunction with Articles 4, 8 and 9(4) of that Law, were incompatible with the fundamental principle of freedom to provide services laid down in Article 59 of the Treaty, the Commission, by letter dated 7 November 1995, gave the Italian Government formal notice.
Enligt artikel 3 i lag nr 264/91 måste ett antal villkor vara uppfyllda för att ett sådant tillstånd skall meddelas. Ett av villkoren, som återfinns i artikel 3.1 a, är att företagets ägare skall vara ■italiensk medborgare eller en i Italien bosatt medborgare i en stat som är medlem av Europeiska ekonomiska gemenskapen".
Deeming the reply of the Italian Government unsatisfactory, the Commission, on 14 July 1997, sent a reasoned opinion to the Italian Republic.
I artikel 3.4 i lag nr 264/91 föreskrivs att tillstånd kan meddelas endast efter det att säkerhet ställts hos den regionala myndigheten. Säkerhetens storlek anges inte i bestämmelsen i fråga.
Since the Italian Government has not replied to that reasoned opinion, the Commission brought the present action.
I artikel 8 i lag nr 264/91 föreskrivs att det skall fastställas minimi- respektive maximiarvoden för verksamheten i fråga.
In order to determine whether the Commission's second complaint is well-founded, it must be observed, first, that the condition that nationals of the other Member States wishing to pursue the activity of transport consultant in Italy must have their residence in that Member State directly negates the freedom to provide services in so far as it makes it impossible for persons established in other Member States to provide services in Italy.
Det står klart att artikel 3.1 a i 1991 års lag, i dess lydelse vid utgången av den frist som angetts i det motiverade yttrandet, innebar en diskriminering på grund av nationalitet som var förbjuden enligt artikel 52 i fördraget, eftersom medborgare i andra medlemsstater enligt förstnämnda artikel var tvungna att vara bosatta i Italien för att kunna erhålla det tillstånd som krävdes för att få starta och utöva konsultverksamhet rörande drift av transportmedel i Italien, medan inget sådant krav fanns för italienska medborgare.
Infringement of Article 52 of the Treaty
Åsidosättande av artikel 59 i fördraget
According to consistent case-law, national legislation which makes the provision of certain services on national territory by an undertaking established in another Member State subject to the issue of an administrative authorisation, failing which a fine is imposed, constitutes a
I artikel 9.4 i lagen föreskrivs att den som utövar konsultverksamhet rörande drift av transportmedel utan att inneha erforderligt tillstånd därtill kan åläggas straffavgift samt, i förekommande fall, ådömas straffrättsliga påföljder.
The Commission submits that, by restricting the pursuit of the activity of transport consultant solely to nationals of other Member States residing in Italy, Article 3(l)(a) of Law No 264/91 constitutes discrimination on the
Kommissionen ansåg att artikel 3.1 a i lag nr 264/91 var oförenlig med det grundläggande förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet, vilket i fråga om etableringsfriheten stadgas i artikel 52 i fördraget.
Page 8
Den ansåg vidare att artiklarna 3.1 a, 3.4, 8 och 9.4 i samma lag i
restriction on the freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty. The same is true for the conditions to be met for obtaining such authorisation, such as the lodging of a security.
Kommissionen anser att kravet på bosättning för medborgare som är etablerade i andra medlemsstater även strider mot artikel 59 i fördraget, eftersom det i praktiken omöjliggör utövandet av friheten att tillhandahålla tjänster, vilken föreskrivs i nämnda artikel.
It must however be observed that the Commission has not made clear how and to what extent a service provider, even if he is required to comply with minimum and maximum fees within the Member State in which he is established, is subject to restrictions to the freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty by reason of the fact that, in another Member State, in which he pursues his activity temporarily or occasionally, he is likewise required to comply with similar fees.
Kommissionen har vidare gjort gällande att det vid tillämpningen av bestämmelserna i lag nr 264/91 om ställande av säkerhet, fastställande av minimirespektive maximiarvoden samt åläggande av straffavgifter och straffrättsliga påföljder för det
By requiring all persons to fulfil the same conditions for obtaining prior administrative authorisation required for the pursuit, in Italy, of the activity of transport consultant, Law No 264/91 makes it impossible for account to be taken of obligations to which the person
fall att verksamheten i fråga har utövats utan erforderligt tillstånd inte är möjligt att beakta den omständigheten att tjänsteleverantörer i andra medlemsstater kan ha liknande skyldigheter i den medlemsstat i vilken de är etablerade.
Orders the Italian Republic to pay the costs.'
Detsamma gäller för de villkor som måste vara uppfyllda för att ett sådant tillstånd skall meddelas, såsom ställande av säkerhet.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 8 March 2001.
Friheten att tillhandahålla tjänster kan, då den är en grundläggande princip i fördraget, endast
He proposed that the Court rule as follows:
Talan skall däremot ogillas i den del den riktar sig mot artikel 8 i nämnda lag.
By placing, in the context of the Law of 8 August 1991 No 264 1991, restrictions on the pursuit of the activity of transport consultant, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 43 EC and 49 EC.
"1) Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 52 och 59 i EG-fördraget {nu artiklarna 43 EG och 49 EG i ändrad lydelse) genom att i legge nr 264, disciplina dell'attività di consulenza per la circolazione dei mezzi di trasporto (lag nr 264 om konsultverksamhet rörande drift av transportmedel) av den 8 augusti 1991 föreskriva att konsultverksamhet rörande drift av transportmedel, vid äventyr av straffavgift eller straffrättslig påföljd, endast får utövas av den som innehar ett administrativt tillstånd därtill och genom att som villkor för beviljande av sådant tillstånd kräva att medborgare i andra medlemsstater skall vara bosatta i Italien och ha ställt säkerhet för verksamheten ifråga.
The Italian Republic is ordered to pay the costs.'
Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna."
Preliminary ruling (Regulations (EEC) Nos 1408171 and 1612/68 — Luxembourg maternity, childbirth and child-raising allowances — Residence condition — Rights of a person receiving a pension but not resident in the Member State responsible for the pension — Family allowances and family benefits — Concept of worker and social advantage) (Full Court) work in 1981 and since then has received an invalidity pension paid by the Luxembourg social security services.
Förhandsavgörande "Förordningarna (EEG) nr 1408/71 och 1612/68 — Luxemburgsk moderskapsförmån, bidrag vid barns födelse och vårdnadsbidrag — Bosättningsvillkor — Rättigheter för den som uppbär pension och som inte är bosatt i den medlemsstat som svarar för pensionen — Familjebidrag och familjeförmåner — Begreppen arbetstagare och socialförmån" (Domstolen i plenum)
By judgment of 10 February 1999, the Conseil Supérieur des Assurances Sociales (Social Insurance Appeals Board) referred to the Court five questions on, first, the interpretation of Articles 48 and 51 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 39 EC and 42 EC), Articles l(u), 10a, 73 and 77 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971, and of Article 7 of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community and, second, the validity of Articles l(u)(i) and 10a of, and Annexes II and Ha to, Regulation No 1408/71.
Conseil supérieur des assurances sociales har, genom beslut av den 10 februari 1999, ställt fem frågor om dels tolkningen av artiklarna 48 och 51 i EG-fördraget (nu artiklarna 39 EG och 42 EG i ändrad lydelse), artiklarna 1 u, 10a, 73 och 77 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 samt artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, dels giltigheten av artiklarna 1 u i och 10a samt bilagorna II och II a i förordning nr 1408/71.
Their appeal against that refusal was dismissed by a judgment of 3 August 1998 of the Conseil Arbitral des Assurances Sociales (Social Insurance Arbitration Board), Luxembourg.
Ghislain Leclere är bosatt i Fauvillers (Belgien) och var fram till år 1981 anställd i Luxemburg som gränsarbetare och betalade avgifter till det luxemburgska systemet för social trygghet.
Mr Leclere, who lives in Fauvillers (Belgium), was employed in Luxembourg as a frontier worker until 1981 and in that capacity contributed to the Luxembourg social security scheme. He was the victim of an accident at
Tvisten avser att Caisse vägrade att bevilja klagandena i målet vid den nationella domstolen luxemburgsk moderskapsförmån och bidrag vid barns födelse samt vårdnadsbidrag avseende parets barn, som föddes den 13 mars 1995, med motiveringen att de inte var bosatta i Luxemburg.
The Conseil Supérieur des Assurances Sociales considered that the outcome of the proceedings pending before it depended on an interpretation of the relevant provisions of Community law and
Den talan som makarna väckte mot denna vägran ogillades av Conseil arbitral des assurances sociales (Luxemburg) genom dom av den 3 augusti 1998.
an assessment of the validity of certain of those provisions; it therefore decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling:
territorium där denne är bosatt och i enlighet med lagstiftningen i den staten.
51 of the Treaty, the fact that a category of benefits is not affected by the coordination provisions of Regulation No 1408/71 cannot on any view render the relevant provisions of that regulation invalid.
Av detta följer att dessa två kategorier av undantag inte skall anses vara jämförbara vid bedömningen av om de är giltiga.
By the first question, the national court is essentially asking the Court to rule on the validity, in the light of Articles 48 and 51 of the Treaty, first, of Article l(u)(i) of Regulation No 1408/71 and Annex II thereto and, second, of Article 10a of that regulation and Annex IIa thereto, in that they permit a residence condition to be imposed for the award of Luxembourg childbirth and maternity allowances.
Domen överklagades till Conseil supérieur des assurances sociales, som ansåg att vissa frågor har lämnats obesvarade i relevanta gemenskapsförordningar och domstolens rättspraxis, särskilt när det gäller att fastställa om en gränsarbetare som uppbär invaliditetspension från den medlemsstat där han varit yrkesverksam har rätt till familjeförmåner.
The inclusion of Luxembourg antenatal allowances and childbirth allowances in the category of special childbirth and adoption allowances to which Regulation No 1408/71 does not apply cannot therefore be regarded as invalid.
Domstolen skall först pröva giltigheten av undantaget för särskilda bidrag vid barns födelse eller vid adoption, bland vilka den luxemburgska havandeskapsförmånen och det luxemburgska bidraget vid barns födelse nämns.
As the Commission correctly points out, however, the exclusion of the special childbirth and adoption allowances from the scope of Regulation No 1408/71, provided for in Article l(u)(i) of that regulation, does not have the effect of dispensing Member States from the need to ensure that no other rule of Community law, deriving in particular from Regulation No 1612/68, precludes the imposition of a residence condition.
Eftersom Conseil supérieur des assurances sociales ansåg att en tolkning av relevanta gemenskapsbestämmelser och en bedömning av giltigheten av vissa av dessa bestämmelser var nödvändiga för att lösa tvisten som anhängiggjorts vid den, beslutade den att vilandeförklara målet och ställa frågor till domstolen.
As regards, second, special non-contributory benefits, which, according to Annex Ha to Regulation No 1408/71, include the Luxembourg maternity allowance, it is open to the Community legislature when implementing Article 51 of the Treaty to adopt provisions which derogate from the principle of exportability of social security benefits.
Med hänsyn till det stora utrymme för skönsmässig bedömning som rådet förfogar över när det gäller att genomföra artiklarna 48 och 51 i fördraget, kan den omständigheten att en kategori förmåner inte berörs av den samordning som skett genom förordning nr 1408/71 under alla omständigheter inte medföra att de relevanta bestämmelserna i denna förordning blir ogiltiga.
In particular, as the Court has already accepted, a condition of residence in the State of the competent institution may legitimately be required for the grant of benefits closely linked with the social environment.
En sådan begränsning av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 kan nämligen inte i sig medföra några ytterligare skillnader än dem som följer av att harmonisering av nationella lagstiftningar inte har skett, eller strida mot principen om likabehandling.
That exception is made possible, in the case of the special childbirth and adoption allowances referred to in Annex II, such as the Luxembourg antenatal and childbirth allowances, by the fact that they are excluded, by Article l(u)(i), from the category of family benefits within the meaning of the regulation and, in the case of the special non-contributory allowances referred to in Annex IIa, such as the Luxembourg maternity allowance, by the effect of Article 10a(l), which provides that persons can be granted such benefits only in the territory of the Member State in which they reside and in accordance with the legislation of that State.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida dels artikel 1 u i och bilaga II, dels artikel 10a och bilaga II a i förordning nr 1408/71 är giltiga med avseende på artiklarna 48 och 51 i fördraget, i den mån de tillåter att det uppställs ett bosättningsvillkor vid beviljande av luxemburgskt bidrag vid barns födelse och moderskapsförmån.
It follows that, for the purpose of examining their validity, those two categories of exceptions are not similar in nature.
Angivelsen av den luxemburgska havandeskapsförmånen och det luxemburgska bidraget vid barns födelse bland de särskilda bidrag vid barns födelse eller vid adoption som inte omfattas av förordning nr 1408/71 kan således inte anses verkningslös.