natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that an ‘appropriate measure’ within the meaning of the third paragraph of Article 4 of the doorstep selling directive is one which provides that the performance in full by the parties of their obligations under a long-term loan contract causes the right of cancellation to lapse.
Härav följer att en bestämmelse, enligt vilken den omständigheten att parterna helt har fullgjort sina förpliktelser enligt ett kreditavtal med lång löptid medför att hävningsrätten upphör, utgör en lämplig bestämmelse i den mening som avses i artikel 4 tredje stycket i hemförsäljningsdirektivet.
That interpretation is not weakened by the judgments in Heininger and Schulte or in Case C-229/04 Crailsheimer Volksbank [2005] ECR I-9273.
Denna tolkning påverkas inte av domarna i de ovannämnda målen Heininger och Schulte eller av domen av den 25 oktober 2005 i mål C-229/04, Crailsheimer Volksbank (REG 2005, s. I-9273).
It can be seen from paragraphs 16 and 18 of Heininger, paragraph 26 of Schulte and paragraph 24 of
Det framgår nämligen av punkterna 16 och 18 i domen i det ovannämnda målet Heininger, av punkt 26 i domen i det ovannämnda målet
Crailsheimer Volksbank that the interpretation of the doorstep selling directive provided by the Court in those judgments concerns loan contracts which had not been fully performed.
Schulte och av punkt 24 i domen i det ovannämnda målet Crailsheimer Volksbank att domstolens tolkning av hemförsäljningsdirektivet i nämnda domar rör kreditavtal som inte hade fullgjorts helt.
However, that is not the position in the case before the referring court.
Detta är emellertid inte fallet i målet vid den nationella domstolen.
With regard, specifically, to Heininger, the Court held in that judgment that the doorstep selling directive precludes the national legislature from imposing a time-limit, of one year from the conclusion of the contract, within which the right of cancellation provided for in Article 5 of that directive must be exercised, where the consumer has not received the information specified in Article 4 of that directive.
Närmare bestämt fastslog domstolen i domen i det ovannämnda målet Heininger att hemförsäljningsdirektivet utgör hinder för att den nationella lagstiftaren tillämpar en ettårsfrist, räknad från avtalets ingående, för att utöva den hävningsrätt som införts genom artikel 5 i detta direktiv, om konsumenten inte har fått den information som föreskrivs i artikel 4 i nämnda direktiv.
As Volksbank, the German Government and the Commission were fully entitled to argue, that is not the position in the case before the referring court.
Såsom Volksbank, den tyska regeringen och kommissionen med rätta har gjort gällande är detta emellertid inte fallet i målet vid den nationella domstolen.
In that case, the national legislature applies a timelimit of one month from the time at which the contracting parties have performed in full their obligations under a contract.
I det fallet har nämligen den nationella lagstiftaren tillämpat en frist på en månad från det att avtalsparterna helt har fullgjort sina förpliktelser enligt avtalet.
It should be borne in mind — with regard to the one-month timelimit provided for by the national legislation at issue in the main proceedings, which runs from the performance in full by the parties of their obligations under the contract — that, under Article 8 of the doorstep selling directive, that directive does not prevent Member States from adopting or maintaining more favourable provisions to protect consumers in the field which it covers.
Vad gäller den frist på en månad som föreskrivs i den nationella lagstiftning som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, erinrar domstolen om att hemförsäljningsdirektivet, enligt artikel 8 i direktivet, inte ska hindra medlemsstaterna från att anta eller bibehålla fördelaktigare föreskrifter till skydd för konsumenterna på det område som faller under direktivet.
In the light of all the foregoing, the answer to the first question referred to the Court must be that the doorstep selling directive must be interpreted as meaning that the national legislature is entitled to provide that the right of cancellation laid down in Article 5(1) of the directive may be exercised no later than one month from the time at which the contracting parties have performed in full their obligations under a contract for long-term credit, where the consumer has been given defective notice concerning the exercise of that right.
Av vad som anförts följer att den första frågan ska besvaras på följande sätt. Hemförsäljningsdirektivet ska tolkas så att den nationella lagstiftaren kan föreskriva att den hävningsrätt som införts genom artikel 5.1 i direktivet kan utövas senast en månad efter det att avtalsparterna helt har fullgjort sina förpliktelser enligt ett kreditavtal med lång löptid, när konsumenten har erhållit felaktig information avseende de närmare bestämmelserna om utövandet av hävningsrätten.
In view of the reply given to the first question, there is no need to answer the second question.
Mot bakgrund av svaret på den första frågan, saknas anledning att besvara den andra frågan.
Council Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises must be interpreted as meaning that the national legislature is entitled to provide that the right of cancellation laid down in Article 5(1) of the directive may be exercised no later than one month from the time at which the contracting parties have performed in full their obligations under a contract for long-term credit, where the consumer has been given defective notice concerning the exercise of that right.
Rådets direktiv 85/577/EEG av den 20 december 1985 för att skydda konsumenten i de fall då avtal ingås utanför fasta affärslokaler ska tolkas så, att den nationella lagstiftaren kan föreskriva att den hävningsrätt som införts genom artikel 5.1 i direktivet kan utövas senast en månad efter det att avtalsparterna helt har fullgjort sina förpliktelser enligt ett kreditavtal med lång löptid, när konsumenten har erhållit felaktig information avseende de närmare bestämmelserna om utövandet av hävningsrätten.
Part 2008-4 (B)
Häfte 2008 – 4 (A)
Catalogue number: QD-AB-08-04A-EN-C
Katalognummer: QD-AB-08-04A-SV-C
Catalogue number (A + B): QD-AB-08-004-EN-C
Katalognummer (A + B): QD-AB-08-004-SV-C
COURTOFJUSTICE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES e p o r t s
Rättsfallssamling l in från g
2008 – 4 ( of
2008 – 4 ( och förstainstansrätt
ISSN 1022-842XCatalogue number: QD-AB-08-04B-EN-C Catalogue number (A + B): QD-AB-08-004-EN-C
ISSN 1025-2460Katalognummer: QD-AB-08-04B-SV-C Katalognummer (A + B): QD-AB-08-004-SV-C
Case C-442/06
Mål C-442/06
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 1999/31/EC — Landfill of waste — National legislation concerning existing landfill sites — Incorrect transposition)
”Fördragsbrott — Direktiv 1999/31/EG — Deponering av avfall — Nationella bestämmelser om befintliga deponier — Felaktigt införlivande”
Judgment of the Court (Second Chamber), 10 April 2008 . . . . . . . . . . .
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 10 april 2008 . . . . . . . . . .
Actions for failure to fulfil obligations — Pre-litigation procedure — Formal notice (Art. 226 EC)
Talan om fördragsbrott — Administrativt förfarande — Formell underrättelse (Artikel 226 EG)
Actions for failure to fulfil obligations — Right of the Commission to bring proceedings — Exercise of that right not dependent on a specific interest in bringing an action
Talan om fördragsbrott — Kommissionens rätt att inleda ett förfarande — Utövandet är oberoende av om det föreligger ett berättigat intresse av att få saken prövad
SUMMARY — CASE C-442/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-442/06
Member States — Obligations — Implementation of directives — Failure to fulfil obligations — Late implementation of a directive as justification — Not permissible
Medlemsstater — Skyldigheter — Genomförande av direktiv — Fördragsbrott — Invändning grundad på att ett direktiv genomförts för sent — Otillåten
Environment — Waste — Landfill of waste — Directive 1999/31 (Art. 226 EC; Council Directive 1999/31, Arts 2 to 13)
Miljö — Avfall — Deponering av avfall — Direktiv 1999/31 (Artikel 226 EG; rådets direktiv 1999/31, artiklarna 2–13)
Actions for failure to fulfil obligations — Period set for the Member State in the reasoned opinion — Default subsequently remedied — Interest in continuing the proceedings
Talan om fördragsbrott — Den frist som ålagts medlemsstaten i det motiverade yttrandet — Fördragsbrottet har upphört vid en senare tidpunkt — Intresse av att väcka talan
Environment — Waste — Landfill of waste — Directive 1999/31 (Art. 226 EC; Council Directive 1999/31, Art. 14(d)(i))
Miljö — Avfall — Deponering av avfall — Direktiv 1999/31 (Artikel 226 EG; rådets direktiv 1999/31, artikel 14 d i)
defence, since that Member State has been given the opportunity to prepare its defence before receiving the reasoned opinion.
reda sitt försvar innan den mottog det motiverade yttrandet.
(see paras 22, 23)
(se punkterna 22 och 23)
The proper conduct of the pre-liti -gation procedure laid down in Article 226 EC constitutes an essential guarantee required by the Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also so as to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter.
Ett korrekt genomförande av det administrativa förfarande som föreskrivs i artikel 226 EG utgör en grundläggande garanti som åsyftas genom fördraget inte bara som ett skydd för medlemsstatens rättigheter, utan också för att säkerställa att ett eventuellt domstolsförfarande får ett klart avgränsat tvisteföremål.
It follows from that function that the purpose of the letter of formal notice is, first, to delimit the subjectmatter of the dispute and to indicate to the Member State, which is invited to submit its observations, the factors enabling it to prepare its defence and, secondly, to enable the Member State to comply before proceedings are brought before the Court.
Det följer av detta syfte att en formell underrättelse dels ska avgränsa tvisteföremålet och förse den medlemsstat som ges tillfälle att yttra sig med de upplysningar som är nödvändiga för att denna ska kunna förbereda sitt försvar, dels ge denna stat möjlighet att vidta rättelse innan talan väcks vid domstolen.
Accordingly, when the Commission sends a Member State a supplementary letter of formal notice laying down a new time-limit for that State to submit its observations, before sending it a reasoned opinion based on the same complaints as those in the supplementary letter of formal notice, it does not prejudice the rights of the
När kommissionen sänder en kompletterande formell underrättelse till en medlemsstat och fastställer en ny frist för denna medlemsstat att yttra sig innan den sänder denna medlemsstat ett motiverat yttrande grundat på samma anmärkningar som de som hade angetts i den kompletterande formella underrättelsen inskränker detta inte rätten till försvar, eftersom den ovannämnda medlemsstaten har haft tillfälle att förbe-
A Member State which has not transposed, within the period prescribed, a Community directive and against which infringement proceedings have been brought in respect not of the failure to transpose but of the failure to fulfil an obligation flowing from that directive cannot plead the fact that it has not taken the necessary measures to implement the directive in order to object to the
En medlemsstat som inte inom föreskriven frist har genomfört ett gemenskapsdirektiv — och mot vilken kommissionen har väckt fördragsbrottstalan, vars föremål inte är denna underlåtenhet att genomföra direktivet, utan att medlemsstaten har åsidosatt en skyldighet som följer av direktivet — kan inte med framgång åberopa att den inte har
COMMISSION v ITALY admissibility of the action, arguing that the Commission lacks a legal interest in bringing proceedings.
KOMMISSIONEN MOT ITALIEN vidtagit åtgärder som är nödvändiga för att genomföra direktivet, för att motsätta sig att talan upptas till sakprövning och invända att det saknas intresse av att få saken prövad.
which does not provide for the application of Articles 2 to 13 of that directive, which relate to new landfills, to landfills authorised subsequent to the date of expiry of the period for transposition of that directive and prior to the date of the entry into force of the national legislation.
deponier, ska tillämpas på deponier som godkänts efter det att fristen för införlivande av detta direktiv löpte ut och före det att denna lagstiftning trädde i kraft har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt detta direktiv.
(see paras 30, 31)
(se punkterna 30 och 31)
(see paras 34, 35, 51, operative part)
(se punkterna 34, 35 och 51 samt domslutet)
A Member State may not plead its late implementation of a directive as justification for failure to fulfil, or late fulfilment of, other obligations imposed by that directive.
Förekomsten av ett fördragsbrott ska bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angetts i det motiverade yttrandet.
When a directive lays down unequivocal obligations on the competent national authorities, Member States which have not transposed the directive cannot consider themselves relieved from compliance with those obligations after the period for transposition has expired and cannot exclude, by a transitional provision, the application of the provisions of that directive.
Även om fördragsbrottet har upphört efter utgången av denna tidsfrist, finns det fortfarande ett intresse av att målet avgörs, bland annat i syfte att fastställa grunden för det ansvar som en medlemsstat kan ha till följd av fördragsbrottet, bland annat gentemot dem vars rättigheter berörs av nämnda fördragsbrott
Whether or not a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
En medlemsstat kan inte åberopa att den har införlivat ett direktiv för sent som grund för att underlåta att fullgöra andra skyldigheter enligt samma direktiv eller fullgöra dessa för sent.
Even where the infringement has been remedied after that period has expired, there is still an interest in pursuing the action in order to establish the basis of liability which a Member State may incur, as a result of its infringement, to, amongst others, persons who derive rights from the infringement.
När ett direktiv innehåller otvetydiga skyldigheter för de behöriga nationella myndigheterna, kan medlemsstater som inte har införlivat detta direktiv inte anse sig befriade från skyldigheten att fullgöra dessa skyldigheter efter det att fristen för införlivande har löpt ut och de kan inte genom att införa övergångsbestämmelser hindra att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas.
A Member State has failed to fulfil its obligations under Directive 1999/31 on the landfill of waste when it adopts and maintains in force national legislation
En medlemsstat som antar och bibehåller en nationell lagstiftning som inte innehåller några föreskrifter om att artiklarna 2–13 i direktiv 1999/31 om deponering av avfall, vilka avser nya
A Member State has failed to fulfil its obligations under Directive 1999/31 on the landfill of waste when it lays down
En medlemsstat som antar övergångsbestämmelser avseende hantering av farligt avfall som tillämpas endast på nya
SUMMARY — CASE C-442/06 the directive, namely from 16 July 2002, for the application of the transitional provisions in Articles 4, 5 and 11 of the diretive and Annex II thereto to existing landfill sites for hazardous waste.
SAMMANFATTNING — MÅL C-442/06 inom ett år efter utgången av fristen för införlivande av direktivet, det vill säga från och med den 16 juli 2002. Detta gäller oberoende av tiden för förfarandet för omställning av befintliga deponier som ska vara slutfört den 16 juli 2009.
transitional provisions concerning the treatment of hazardous waste which apply only to new landfills and do not lay down any transitional rule for the treatment of that waste in existing landfill sites.
(se punkterna 46, 47 och 51 samt domslutet) deponier och som inte innehåller några övergångsbestämmelser beträffande avfallshantering vid befintliga deponier har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 1999/31 om deponering av avfall.
By so doing, it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, which provides, irrespect- ive of the duration of the procedure for adapting existing landfill sites which must be completed on 16 July 2009, for a period of one year after the date of expiry of the period for transposition of
Härigenom säkerställs nämligen inte att artikel 14 d i i det ovannämnda direktivet införlivas. I denna artikel föreskrivs att övergångsbestämmelserna i artiklarna 4, 5 och 11 i, och bilaga II till, detta direktiv ska tillämpas på befintliga deponier för farligt avfall
10 April 2008 *
DOMSTOLENS DOM (andra avdelningen) den 10 april 2008 *
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 26 October 2006,
I mål C-442/06, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 26 oktober 2006, meddelar
Commission of the European Communities, represented by D. Recchia and M. Konstantinidis, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av D. Recchia och M. Konstantinidis, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg, sökande, mot
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. Fiengo, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, defendant,
Republiken Italien, företrädd av I.M. Braguglia, i egenskap av ombud, biträdd av G. Fiengo, avvocato dello Stato, med delgivningsadress i Luxemburg, svarande,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk and C. Toader (Rapporteur), Judges,
DOMSTOLEN (andra avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk och C. Toader (referent), generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: R. Grass, efter det skriftliga förfarandet, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande
By its application, the Commission of the European Communities asks the Court to declare that, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36 of 13 January 2003 (Ordinary Supplement to GURI No 40 of 12 March 2003), as amended by Decree-Law No 203 of 30 September 2005 (GURI No 230 of 30 October 2005, p.
Europeiska gemenskapernas kommission har yrkat att domstolen ska fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2–14 i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182, s.
4) (‘Legislative Decree No 36/2003’), which transposes Council
1), genom att anta och bibehålla lagstiftningsdekret nr 36 av den 13 januari 2003 (ordinarie tillägg till GURI nr 40 av den 12 mars 2003), i dess lydelse enligt lagdekret
1) into national law, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Art -icles 2 to 14 of that directive.
4) (nedan kallat lagstiftningsdekret nr 36/2003), genom vilket bestämmelserna i det ovannämnda direktivet har införlivats med nationell rätt.
According to Article 1 of Directive 1999/31, the aim of the directive is to provide for measures, procedures and guidance to prevent or reduce as far as possible negative effects on the environment from landfilling of waste.
Enligt artikel 1 i direktiv 1999/31 syftar detta till att tillhandahålla åtgärder, förfaranden och ledning för att förebygga eller så långt möjligt minska avfallsdeponeringens negativa effekter på miljön.
Article 2 contains a list of the definitions referred to in the directive.
Artikel 2 i direktiv 1999/31 innehåller en förteckning över definitioner som avses i detta direktiv.
It defines, inter alia, waste and landfills, the latter meaning waste disposal sites for the deposit of the waste onto or into land.
Här anges bland annat begreppen avfall och deponi. Det sistnämnda avser en upplagsplats för avfall på eller i jorden.
Article 3 defines the directive’s scope, stating that it relates, in principle, to all landfills, as defined in Article 2.
I artikel 3 i direktiv 1999/31 fastställs tillämpningsområdet för direktivet genom uppgiften att detta omfattar i princip alla deponier enligt definitionen i artikel 2.
Articles 4 and 6 of Directive 1999/31 classify landfills in three classes, namely, landfills for hazardous waste, landfills for non-hazardous waste and landfills for inert waste, and state what waste may be accepted in those three classes of landfill.
I artiklarna 4 och 6 i direktiv 1999/31 delas deponierna upp i tre klasser, nämligen deponier för farligt avfall, deponier för icke-farligt avfall och deponier för inert avfall. Vidare anges vilka slags avfall som ska tas emot i de olika deponiklasserna.
As regards waste and treatment not acceptable in landfills, Article 5(1) of the direct- ive provides that ‘Member States shall set up a national strategy for the implementation of the reduction of biodegradable waste going to landfills, not later than two years after the date [for transposition of the directive] and notify the Commission of this strategy’, and Article 5(2) sets timelimits for implementing that reduction of waste.
Beträffande avfall som inte tas emot och behandling som inte accepteras vid deponier föreskrivs i artikel 5.1 i direktiv 1999/31 att ”[m]edlemsstaterna … senast två år efter … tidpunkt[en för införlivande av detta direktiv skall] ställa upp en nationell strategi för att nedbringa mängden biologiskt nedbrytbart avfall som går till deponier och anmäla denna strategi för kommissionen”. I artikel 5.2 i detta direktiv föreskrivs tidsfrister för genomförandet av denna avfallsminskning.
Article 10 of Directive 1999/31 lays down rules concerning the costs of the landfill of waste.
Artikel 10 i direktiv 1999/31 innehåller bestämmelser om kostnaden för deponering av avfall.
Article 11 and Annex II set out rules on waste acceptance procedures at landfills, Article 12 and Annex III lay down those on control and monitoring procedures in respect of operations carried out at landfills and Article 13 relates to closure and after-care procedures.
Artikel 11 i, och bilaga II till, detta direktiv innehåller bestämmelser om rutiner för mottagning av avfall i deponierna. I artikel 12 i, och bilaga III till, direktivet fastställs bestämmelser om förfaranden för kontroll och övervakning av verksamhet vid deponierna, och artikel 13 i direktivet avser förfaranden för avslutning och efterbehandling.
Articles 7 to 9 of Directive 1999/31 lay down the permit procedure for new landfills.
Artiklarna 7–9 i direktiv 1999/31 innehåller bestämmelser om förfarandet för tillstånd för nya deponier.
The directive also makes existing landfill sites subject to special measures.
Även befintliga deponier omfattas av särskilda åtgärder.
In that respect, Article 14 of the directive provides:
I artikel 14 i direktiv 1999/31 föreskrivs härvid följande:
‘Member States shall take measures in order that landfills which have been granted a permit, or which are already in operation at the time of transposition of this Dir -ective, may not continue to operate unless the steps outlined below are accomplished as soon as possible and within eight years after the date laid down in Article 18(1) at the latest:
”Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att deponier för vilka tillstånd gäller eller som redan är i drift vid tidpunkten för överföring av detta direktiv, inte får fortsätta att vara i drift om inte de åtgärder som anges nedan vidtas så snart som möjligt och senast inom åtta år från den tidpunkt som anges i artikel 18.1.