natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(a) [within] a period of one year after the date laid down in Article 18(1), the operator of a landfill shall prepare and present to the competent authorities, for
a) Inom ett år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall huvudmannen för en deponi förbereda och för de behöriga myndigheterna för godkännande lägga
COMMISSION v ITALY their approval, a conditioning plan for the site including the particulars listed in Article 8 and any corrective measures which the operator considers will be needed in order to comply with the requirements of this Directive with the exception of the requirements in Annex I, point 1;
KOMMISSIONEN MOT ITALIEN fram en omställningsplan för platsen som inbegriper de uppgifter som förtecknas i artikel 8 och alla rättelseåtgärder som huvudmannen anser nödvändiga för att följa kraven i detta direktiv med undantag av kraven i punkt 1 i bilaga I.
(b) following the presentation of the conditioning plan, the competent authorities shall take a definite decision on whether operations may continue on the basis of the said conditioning plan and this Directive.
b) Sedan omställningsplanen har lagts fram skall de behöriga myndigheterna fatta definitivt beslut om huruvida driften får fortsätta på grundval av nämnda omställningsplan och detta direktiv.
Member States shall take the necessary measures to close down as soon as possible, in accordance with Art -icles 7(g) and 13, sites which have not been granted, in accordance with Article 8, a permit to continue to operate;
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att i enlighet med artiklarna 7.g och 13 så snart som möjligt avsluta deponier för vilka tillstånd till fortsatt verksamhet i enlighet med artikel 8 inte givits.
(c) on the basis of the approved site-conditioning plan, the competent authority shall authorise the necessary work and shall lay down a transitional period for the completion of the plan.
c) På grundval av den godkända omställningsplanen för platsen skall den behöriga myndigheten tillåta nödvändiga arbeten och ange en övergångsperiod för planens genomförande.
Any existing landfill shall comply with the requirements of this Directive with the exception of the requirements in Annex I, point 1 within eight years after the date laid down in Article 18(1);
Varje befintlig deponi skall överensstämma med kraven i detta direktiv, med undantag av kraven i punkt 1 i bilaga I, senast åtta år efter den dag som anges i artikel 18.1.
(d) (i) within one year after the date laid down in Article 18(1), Articles 4, 5, and 11 and Annex II shall apply to landfills for hazardous waste;
d) i) Inom ett år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1, skall artiklarna 4, 5 och 11 och bilaga II tillämpas på deponier för farligt avfall.
(ii) within three years after the date laid down in Article 18(1), Article 6 shall apply to landfills for hazardous waste.’
ii) Inom tre år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall artikel 6 tillämpas på farligt avfall.”
Article 18 of Directive 1999/31 sets the period for transposition of the directive as follows:
I artikel 18 i direktiv 1999/31 fastställs fristen för införlivande av detta direktiv i följande ordalag:
The directive came into force on 16 July 1999.
Direktiv 1999/31 trädde i kraft den 16 juli 1999.
The period for transposition laid down in Article 18 thereof expired on 16 July 2001.
Den frist för införlivande som föreskrivs i artikel 18 i detta direktiv löpte ut den 16 juli 2001.
On 19 December 2002, the Council of the European Union adopted Decision 2003/33/EC establishing criteria and procedures for the acceptance of waste at landfills pursuant to Article 16 of and Annex II to Directive 1999/31 (OJ 2003 L 11, p. 27).
Den 19 december 2002 antog Europeiska unionens råd beslut 2003/33/EG om kriterier och förfaranden för mottagning av avfall vid avfallsdeponier i enlighet med artikel 16 i, och bilaga II till, direktiv 1999/31/EG (EGT L 11, s. 27).
Legislative Decree No 36/2003 transposes all of the provisions of Directive 1999/31 into national law.
Genom lagstiftningsdekret nr 36/2003 har samtliga bestämmelser i direktiv 1999/31 införlivats med den italienska rättsordningen.
Article 5 provides that the regions must draw up and approve a programme of reduction of biodegradable waste present in landfills within a period of one year from entry into force of the legislative decree.
I artikel 5 i lagstiftningsdekret nr 36/2003 föreskrivs bland annat att regionerna inom ett år från det att detta lagstiftningsdekret träder i kraft ska utarbeta och godkänna ett program för att nedbringa mängden biologiskt nedbrytbart avfall i deponierna.
The legislative decree also sets the timelimits which must be complied with in order gradually to reduce such waste in landfills.
I denna bestämmelse fastställs även de tidsfrister som ska iakttas för att gradvis nedbringa detta avfall i deponierna.
Article 6 of the legislative decree implements the provision of Directive 1999/31 concerning waste not accepted at landfills, while Article 11 lays down the rules of procedure relating to the acceptance of waste at landfills.
Genom artikel 6 i lagstiftningsdekret nr 36/2003 införlivades den bestämmelse i direktiv 1999/31 som avser avfall som inte tas emot vid en deponi, och i artikel 11 i detta lagstiftningsdekret fastställs bestämmelser om förfaranden för mottagning av avfall vid avfallsdeponier.
Article 17 of the legislative decree, headed ‘Transitional and final provisions’, which lays down the rules concerning the treatment of existing landfill sites, provides:
I artikel 17 i lagstiftningsdekret nr 36/2003, som har rubriken ”Övergångs- och slutbestämmelser” och avser bestämmelser om behandling av befintligt avfall, föreskrivs följande:
Landfills for which a permit has already been granted on the date of entry into force of this decree may continue to accept, until 31 December 2006, the waste for which they have been authorised.
Deponier som godkänts den dag förevarande dekret träder i kraft får fortsätta att ta emot sådant avfall som de godkänts för fram till den 31 december 2006.
In compliance with the conditions and limits of acceptability provided for by the decision of the interdepartmental committee of 27 July 1984, published in the Ordinary Supplement to [GURI] No 253 of 13 September 1984 … disposal in new landfills is authorised until 31 December 2006 so far as concerns:
Med iakttagande av de villkor och gränser för vad som är godtagbart som föreskrivs i interministeriella kommitténs beslut av den 27 juli 1984, offentliggjort i ordinarie tillägg till [GURI] nr 253 av den 13 september 1984 … är bortskaffande i nya deponier tillåtet fram till den 31 december 2006 beträffande följande: a) Deponier för inert avfall – avfall som tidigare sänts till deponier i klass två, typ A.
(b) in landfills for non-hazardous waste, the waste previously sent to class one and class two, type B landfills;
DOM AV DEN 10.4.2008 — MÅL C-442/06 b) Deponier för icke-farligt avfall – avfall som tidigare sänts till deponier i klasserna ett och två, typ B.
(c) in landfills for hazardous waste, the waste previously sent to class two, type C and class three landfills.
c) Deponier för farligt avfall – avfall som tidigare sänts till deponier i klass två, typ C, och i klass tre.
Within a period of six months from the date of entry into force of this decree, the holder of the permit referred to in paragraph 1 or the operator of the landfill instructed by him shall present to the competent authority a site-conditioning plan on the basis of the criteria referred to in this decree, including the financial guarantees referred to in Article 14.
Inom sex månader efter detta dekrets ikraftträdande ska innehavare av sådant godkännande som avses i punkt 1 eller den som på uppdrag av denne är huvudman för en deponi för de behöriga myndigheterna lägga fram en omställningsplan för platsen i enlighet med de kriterier som avses i förevarande dekret, inbegripet de ekonomiska garantier som avses i artikel 14.
By a reasoned measure, the competent authority shall approve the plan referred to in paragraph 3, authorise the continuation of the activity of the landfill and lay down the works for compliance, the method of execution and the final time-limit for completion of the works, which may not under any circumstances be later than 16 July 2009. …
Den behöriga myndigheten ska genom en motiverad rättsakt godkänna den plan som avses i punkt 3, godkänna att verksamheten vid deponin fortsätter och fastställa vilka arbeten som ska utföras för att uppfylla kraven, hur dessa ska utföras och när de senast ska vara genomförda. Denna tidsfrist får inte i något fall fortsätta att löpa efter den 16 juli 2009. …
Should the plan referred to in paragraph 3 be rejected, the competent authority shall state the detailed rules and timelimits for closure of the landfill, in accordance with Article 12(1)(c).
Om den plan som avses i punkt 3 avslås ska den behöriga myndigheten ange hur och inom vilken tid deponin ska stängas i enlighet med artikel 12.1. c.
The decision of the interdepartmental committee of 27 July 1984, referred to in Article 17(2) of Legislative Decree No 36/2003, provides for the classification of landfills into three classes.
Artikel 17.2 i lagstiftningsdekret nr 36/2003 innehåller en hänvisning till interministeriella kommitténs beslut av den 27 juli 1984. I detta beslut föreskrivs att deponier ska hänföras till tre klasser.
Class two, type C landfills and class three landfills, referred to in Article 17(2)(c), are those which are intended to accept toxic and hazardous waste (points 4.2.3.3 and 4.2.4 of that decision).
Artikel 17.2 c avser deponier i klass två, typ C, och i klass tre. Dessa deponier är avsedda för deponering av giftigt och annat farligt avfall (punkterna 4.2.3.3 och 4.2.4 i det ovannämnda beslutet).
After receiving a complaint referring to incorrect implementation of Direct- ive 1999/31 by Legislative Decree No 36/2003, on 17 October 2003 the Commission sent the Italian Republic a letter of formal notice in which it claimed that the legislative decree did not comply with Articles 2, 5, 6, 10, 13 and 14 of the direct- ive.
Till följd av ett klagomål avseende att direktiv 1999/31 hade införlivats felaktigt genom lagstiftningsdekret nr 36/2003 sände kommissionen en formell underrättelse till Republiken Italien den 17 oktober 2003. I denna underrättelse gjorde kommissionen gällande att lagstiftningsdekretet inte var förenligt med artiklarna 2, 5, 6, 10, 13 och 14 i direktivet.
In the introduction to that letter the Commission stated that the observations contained in it ‘[were without prejudice to] the fact that further questions might be brought to the attention of the Italian authorities’.
I inledningen till denna underrättelse betonade kommissionen att anmärkningarna i underrättelsen ”[inte utgjorde hinder mot] att ytterligare frågor eventuellt [skulle kunna komma] att ställas till de italienska myndigheterna”.
The Italian Republic replied to that letter by two separate notes, dated 12 December 2003 and 28 January 2004 respectively.
Republiken Italien besvarade denna underrättelse genom två separata skrivelser av den 12 december 2003 respektive den 28 januari 2004.
On 9 July 2004, the Commission sent the Italian Republic a supplementary letter of formal notice in which it expressed doubts as to whether not only the articles of Directive 1999/31 referred to in the original letter of formal notice, but also Art -icles 3, 4, 7 to 9, 11 and 12 of that directive, had been correctly transposed. Moreover,
Kommissionen sände en kompletterande formell underrättelse till Republiken Italien den 9 juli 2004. I denna uttryckte kommissionen tvivel på att införlivandet skett på korrekt sätt, inte enbart avseende de artiklar i direktiv 1999/31 som angavs i den ursprungliga formella underrättelsen, utan även avseende artiklarna 3, 4, 7–9, 11 och 12 i samma direktiv.
Since the Commission was not satisfied with the explanations given by the Italian Republic, it sent it a reasoned opinion on 19 December 2005.
Kommissionen ansåg att de upplysningar som Republiken Italien hade lämnat inte var tillfredsställande och sände därför denna stat ett motiverat yttrande, den 19 december 2005.
In the latter, it withdrew some of the complaints set out in the original letter of formal notice and confirmed those alleging that the national provisions concerning existing landfill sites did not comply with Directive 1999/31.
I detta yttrande återkallade kommissionen vissa av anmärkningarna i den ursprungliga formella underrättelsen och vidhöll anmärkningarna avseende att de nationella bestämmelserna beträffande befintliga deponier var oförenliga med direktiv 1999/31.
It also called on the Italian Republic to adopt the necessary provisions to comply with the reasoned opinion within a period of two months from its receipt.
Vidare ålade kommissionen Republiken Italien att vidta nödvändiga åtgärder för att följa det motiverade yttrandet inom två månader från mottagandet av detsamma.
Since it was not persuaded by the arguments put forward by the Italian Republic in its note of 28 February 2006 in response to the reasoned opinion, the Commission brought the present action.
Kommissionen övertygades inte av de argument som Republiken Italien i skrivelse av den 28 februari 2006 anförde till svar på det motiverade yttrandet och väckte därför förevarande talan.
The plea of inadmissibility, alleging irregularity of the pre-litigation procedure
Invändningen om rättegångshinder på grund av att det administrativa förfarandet varit rättsstridigt
The Italian Republic pleads a defect in the pre-litigation procedure rendering the Commission’s action inadmissible.
Republiken Italien har åberopat ett fel i det administrativa förfarandet som medför att kommissionens talan inte kan tas upp till sakprövning.
It observes that that institution changed the complaints relied on.
Republiken Italien har gjort gällande att kommissionen ändrat de åberopade anmärkningarna.
Whereas in the original letter of formal notice, so far as concerns the treatment of existing landfill sites, the Commission had referred
I den ursprungliga formella underrättelsen angav kommissionen avseende behandling av
COMMISSION v ITALY to non-compliance of Legislative Decree No 36/2003 with Article 14 of Direct- ive 1999/31, in the supplementary letter of formal notice it relied on infringement of Articles 2 to 14 of that directive.
KOMMISSIONEN MOT ITALIEN befintliga deponier att lagstiftningsdekret nr 36/2003 var oförenligt med artikel 14 i direktiv 1999/31. I den kompletterande formella underrättelsen åberopade kommissionen emellertid åsidosättande av artiklarna 2–14 i samma direktiv.
The Italian Republic also submits that in the original letter of formal notice the Commission had already inserted a reference to the effect that ‘new doubts’ could arise subsequently as to the compatibility of the national legislation transposing Directive 1999/31 with that directive.
Republiken Italien har även betonat att kommissionen redan i den ursprungliga formella underrättelsen nämnde att ”nya betänkligheter” skulle kunna uppkomma senare med avseende på huruvida den nationella lagstiftningen om införlivande av direktiv 1999/31 överensstämde med detta direktiv.
The insertion of such a reference makes it possible for the Commission to change the complaints relied on against a Member State, in accordance with its needs and without being required to open a new infringement procedure.
Den omständigheten att kommissionen har nämnt detta innebär att den har möjlighet att ändra de anmärkningar som åberopats mot en medlemsstat, i enlighet med sina krav och utan att därför vara tvungen att inleda ett nytt förfarande om fördragsbrott.
Moreover, the addition of new complaints in the supplementary letter of formal notice constitutes an infringement of the duty of sincere cooperation referred to in Article 10 EC.
Att den kompletterande formella underrättelsen utvidgats till att omfatta nya anmärkningar innebär ett åsidosättande av den skyldighet att samarbeta lojalt som anges i artikel 10 EG.
The Commission disputes the existence of such an infringement, given that the supplementary letter of formal notice sent to the Italian Republic was intended to add new complaints or to amend those which had already been put forward.
Kommissionen har bestritt att ett sådant åsidosättande föreligger, eftersom den kompletterande formella underrättelse som sändes till Republiken Italien syftade till att lägga ytterligare anmärkningar till dem som åberopats tidigare eller att göra ändringar i dessa.
In order to state more specifically what has been set out in a letter of formal notice and to complete the analysis of the response of the national authorities, the Commission sends the Member State concerned a reasoned opinion.
Kommissionen riktar ett motiverat yttrande till den berörda medlemsstaten för att specificera det som angetts i en formell underrättelse och för att komplettera bedömningen av de nationella myndigheternas svar.
On the other hand, in accordance with Article 226 EC, in order to extend the complaints relied on the Commission sends that State a supplementary letter of formal notice on which it has the opportunity to submit it arguments.
För att utvidga de åberopade anmärkningarna riktar kommissionen i enlighet med artikel 226 EG däremot en kompletterande formell underrättelse till den ovannämnda medlemsstaten som denna har möjlighet att framföra sina argument mot.
In that regard, it must be recalled that it is settled caselaw that the proper conduct of the pre-litigation procedure constitutes an essential guarantee required by the EC Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also so as to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter.
Domstolen erinrar härvid om att enligt fast rättspraxis utgör ett korrekt genomförande av det administrativa förfarandet en grundläggande garanti som åsyftas genom fördraget, inte bara som ett skydd för medlemsstatens rättigheter, utan också för att säkerställa att ett eventuellt domstolsförfarande får ett klart avgränsat tvisteföremål.
The Commission sent the Italian Republic a supplementary letter of formal notice, laying down a new time-limit for that Member State to submit its observations, before sending it a reasoned opinion based on the same complaints as those in the supplementary letter of formal notice.
Kommissionen sände en kompletterande formell underrättelse till Republiken Italien och fastställde en ny frist för denna medlemsstat att yttra sig innan den sände denna medlemsstat ett motiverat yttrande grundat på samma anmärkningar som de som hade angetts i den kompletterande formella underrättelsen.
Accordingly, the Commission did not prejudice the rights of the defence since the Italian Republic was given the opportunity to prepare its defence before receiving the reasoned opinion.
Kommissionen inskränkte således inte rätten till försvar, eftersom Republiken Italien gavs tillfälle att förbereda sitt försvar innan den mottog det motiverade yttrandet.
This plea of inadmissibility raised by the Italian Republic must therefore be rejected.
Den invändning om rättegångshinder som Republiken Italien har framställt ska följaktligen ogillas.
The first complaint, alleging infringement of Articles 2 to 14 of Directive 1999/31 arising from the delay in transposing that directive
Den första anmärkningen: Åsidosättande av artiklarna 2–14 i direktiv 1999/31 på grund av att detta införlivats för sent
The Commission claims that, on account of the belated transposition of Direct- ive 1999/31, which did not take place until 27 March 2003 upon the entry into force of Legislative Decree No 36/2003, whereas the directive should have been transposed by 16 July 2001, the treatment applied, in Italian law, to landfills authorised between 16 July 2001 and 27 March 2003 was that reserved to existing landfill sites and not the stricter treatment laid down for new landfills.
Kommissionen har hävdat att eftersom direktiv 1999/31 införlivades för sent, nämligen först den 27 mars 2003 när lagstiftningsdekret nr 36/2003 trädde ikraft – trots att införlivande borde ha skett före den 16 juli 2001 – var den behandling som tillämpades i italiensk rätt på deponier som godkänts mellan den 16 juli 2001 och den 27 mars 2003 den behandling som var avsedd för befintliga deponier, och inte den strängare behandling som var avsedd för nya deponier.
The Italian Republic therefore infringed, so far as concerns those landfills, Articles 2 to 14 of that directive, since they were not applied to all those landfills, which ought, on the contrary, to have
Republiken Italien har med avseende på dessa deponier därmed åsidosatt artiklarna 2–14 i direktivet, eftersom bestämmelserna i dessa artiklar inte tillämpats på alla de ovannämnda deponierna, vilka tvärtom borde ha ansetts utgöra nya deponier. De italienska myndigheterna har
COMMISSION v ITALY been regarded as new. The Italian authorities thus intentionally chose to infringe the Community provisions concerned because, even when transposing the directive out of time, they could have, and should have, made those landfills subject to the treatment reserved by the directive to new landfills.
KOMMISSIONEN MOT ITALIEN således avsiktligt åsidosatt de ifrågavarande gemenskapsbestämmelserna, eftersom dessa deponier, även om direktivet införlivades för sent, kunde och borde ha behandlats enligt de bestämmelser i direktivet som avser nya deponier.
The Commission adds that the fact, relied on during the administrative procedure, that the Italian Republic preferred unilaterally to await the adoption of Decision 2003/33/EC does not justify the delay in the implementation of Directive 1999/31.
Kommissionen har tillagt att den omständighet som åberopades under det administrativa förfarandet, nämligen att Republiken Italien föredrog att ensidigt invänta att beslut 2003/33/EG skulle antas, inte innebär att det fanns fog för att direktiv 1999/31 införlivades för sent.
That implementation did not depend in any way on the existence of such a measure since, in accordance with the directive, the Member States were to use national criteria in compliance with the requirements in Annex II to the directive.
Detta införlivande kunde nämligen ske oberoende av huruvida en sådan rättsakt förelåg, eftersom medlemsstaterna i enlighet med direktivet ska använda nationella kriterier enligt föreskrifterna i bilaga II till detta direktiv.
The Italian Republic pleads, first of all, that this complaint is inadmissible, stating that the Commission cannot start proceedings before the Court on the basis of a delay in the transposition of Directive 1999/31 when the implementing legislative decree was adopted before the pre-litigation procedure was initiated and that delay is a fact which is impossible to remedy.
Republiken Italien har för det första gjort en invändning om rättegångshinder med avseende på den ovannämnda anmärkningen, och har hävdat att kommissionen inte kan väcka talan vid domstolen på grund av att direktiv 1999/31 har införlivats för sent, när lagstiftningsdekretet om införlivande antogs innan det administrativa förfarandet inleddes och förseningen utgör en omständighet som inte kan avhjälpas.
The Italian Republic claims, secondly, that that delay led to the need, for exclusively technical and administrative reasons, to make landfills authorised between the date of expiry of the period for transposition of Directive 1999/31 and that of the entry into force of Legislative Decree No 36/2003 subject to the obligations set out in the dir -ective for existing landfill sites.
Republiken Italien har för det andra gjort gällande att den ovannämnda förseningen av uteslutande tekniska och administrativa skäl gjorde det nödvändigt att låta deponier som godkändes mellan den dag fristen för införlivande av direktiv 1999/31 löpte ut och den dag lagstiftningsdekret nr 36/2003 trädde i kraft omfattas av de skyldigheter som fastställs i detta direktiv med avseende på befintliga deponier.