natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Directive 93/'16/EEC — Transposition of Articles 8 and 18 — Access to additional training for migrant doctors who wish to practise specialised medicine in the host Member State on the basis of a diploma, certificate or other evidence of formal qualifications of specialist doctors which is not the subject of automatic unconditional recognition under that directive — Obligation for migrant doctors in Spain to sit the standard competition for admission to training in specialised medicine — Requirement for affiliation to a public social security body for the settlement of accounts relating to medical services with an insurance body) (Fifth Chamber)
Det framgår av artikel 57.1 i EG-fördraget (nu artikel 47.1 EG i ändrad lydelse) att sådana direktiv som exempelvis direktiv 93/16 har till syfte att underlätta för personer att starta och utöva förvärvsverksamhet som egenföretagare, genom att fastställa gemensamma regler och kriterier som i största möjliga mån leder till ömsesidigt erkännande av examens-, utbildningsoch andra behörighetsbevis.
Commission, by reasoned opinion notified to them on 17 January 1996, set out a number of complaints relating to Articles 8 and 18 of Directive 93/16, the content of which corresponded to that of Articles 8 and 17 of Directive 75/362.
Till följd av de spanska myndigheternas svar av den 8 april 1991 framställde kommissionen, genom ett motiverat yttrande som delgavs den 17 januari 1996, anmärkningar avseende artiklarna 8 och 18 i direktiv 93/16, vars innehåll motsvarade innehållet i artiklarna 8 och 17 i direktiv 75/362.
By application lodged at the Court Registry on 17 June 1999, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC seeking a declaration that, by failing to transpose correctly, within the prescribed timelimit, Article 8 of Council Directive 93/16/EEC of 5 April 1993 to facilitate the free movement of doctors and the mutual recognition of their diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications and by failing to transpose Article 18 of that same directive, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under the provisions of the EC Treaty and of that directive.
I svaret av den 25 januari 1996 på det motiverade yttrandet översände de spanska myndigheterna kungligt dekret 2072/1995 om ändring av kungligt dekret 1691/1989 till kommissionen. Enligt de spanska myndigheterna innebar dekretet att direktiv 93/16 i sin helhet införlivats med spansk lagstiftning.
In their response of 25 January 1996 to the reasoned opinion, the Spanish authorities communicated to the Commission Royal Decree 2072/1995, amending Royal Decree 1691/1989, which, they claimed, completed the transposition of Directive 93/16 into Spanish law.
I artikel 8.1 i direktiv 93/16 föreskrivs således att den berörda personen skall erhålla ett nytt utbildningsbevis i värdlandet efter att i förekommande fall ha fullgjort en kompletterande utbildning.
The pre-litigation procedure
Med stöd av detta utbildningsbevis kan personen därefter utöva den medicinska specialitet som avses i värdlandet.
Considering that the new Royal Decree had not put an end to the failure to fulfil obligations, the Commission, on 12 February 1997, sent a supplementary letter of formal notice, to which the Spanish Government replied on 4 June 1997.
Kommissionen ansåg att det nya kungliga dekretet inte medförde att fördragsbrottet upphörde och skickade därför den 12 februari 1997 en kompletterande formell underrättelse, vilken besvarades av den spanska regeringen den 4 juni 1997.
Dissatisfied with that reply, the Commission, on 10 August 1998, sent the Kingdom of Spain a supplementary reasoned opinion.
Kommissionen ansåg inte att svaret var tillfredsställande och skickade därför ett kompletterande motiverat yttrande till Konungariket Spanien den 10 augusti 1998.
The Spanish Government responded to the supplementary reasoned opinion by letter of 23 November 1998.
Genom skrivelse av den 23 november 1998 mottog kommissionen den spanska regeringens svar på det kompletterande motiverade yttrandet.
That obligation extends to all diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications as well as to the relevant experience of the person concerned, irrespective of whether they were acquired in a Member State or in a third country, and it does not cease to exist as a result of the adoption of directives on the mutual recognition of diplomas (see judgment of 14 September 2000 in Case C-238/98 Hocsman [2000], paragraphs 23 and 31).
behörighetsbevis liksom relevant yrkeserfarenhet som personen i fråga har, oberoende av om dessa har förvärvats i en medlemsstat eller i tredje land, och skyldigheten upphör inte att gälla på grund av att direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis antagits (se dom av den 14 september 2000 i mål C-238/98, Hocsman, punkterna 23 och 31).
As is clear from Article 57(1) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 47(1) EC), the purpose of directives such as Directive 93/16 is to make it easier for persons to take up and pursue activities as self-employed persons by establishing rules and common criteria leading to the most extensive mutual recognition possible of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications.
Det andra fallet avser migrerande läkare som har ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis som intygar en medicinsk specialistkompetens som inte hör till de specialiteter som är gemensamma för samtliga medlemsstater, men som anges i den förteckning över specialiteter som är gemensamma för två eller flera medlemsstater som finns i artikel 7.2 i direktiv 93/16.
With respect to the medical profession, Directive 93/16 provides that each Member State is to recognise the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications awarded to Community nationals by the other Member States in accordance with the conditions laid down in that directive, by giving such qualifications, so far as the right to take up and pursue the activities of doctor is concerned, the same effect in its territory as the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications which it itself awards.
I fråga om läkaryrket föreskrivs det i direktiv 93/16 att varje medlemsstat skall erkänna vissa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som tilldelas gemenskapsmedborgare av övriga medlemsstater i enlighet med de villkor som uppställs i direktivet genom att ge dessa bevis - när det gäller rätten att påbörja och utöva verksamhet som läkare samma innebörd inom sitt territorium som dem som medlemsstaten själv utfärdar.
Article 8(1) of Directive 93/16 thus provides that the person concerned will receive a new diploma in the host Member State after having, if necessary, undergone additional training.
Det tredje fallet avser en migrerande läkare som vill utöva en medicinsk specialitet i en medlemsstat och som i en annan medlemsstat har genomgått en läkarutbildning som styrks genom ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis som inte ger rätt att utöva den medicinska specialiteten i den förstnämnda medlemsstaten enligt artikel 4 eller artikel 6 i direktiv 93/16.
It is on the basis of that diploma that he will subsequently be entitled to practise the medical specialty in question in that State.
I ett sådant fall har artikel 8 i direktivet till syfte att underlätta läkarens fria rörlighet genom att ge denne möjlighet att i värdlandet och i enlighet med denna medlemsstats nationella lagstiftning komplettera med nödvändig utbildning för att kunna utöva denna medicinska specialitet.
Article 8(2) requires the host Member State to take into account, when determining what additional training is needed, the relevant professional qualification of the person concerned according to principles analogous to those developed in the case-law of the Court on the mutual recognition of professional qualifications.
Artikel 8 i direktiv 93/16 är således för det första tillämplig på de medicinska specialiteter som finns såväl i värdlandet som i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet, men som av något skäl inte finns med i förteckningarna i artiklarna 5 och 7 i direktivet.
As a result of the automatic and unconditional effect of those systems of mutual recognition, and of the fact that they make it possible to know precisely and in advance if a particular diploma gives the right to take up and pursue the corresponding profession in other Member States, those systems are generally more advantageous for the persons concerned than is the application of the principles set out in the case-law referred to in paragraphs 21 and 22 above.
Tack vare den automatiska och ovillkorliga verkan som utmärker reglerna för ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis och det faktum att dessa gör det möjligt att i förväg veta med precision om ett visst utbildningsbevis ger rätt att utöva motsvarande yrke i övriga medlemsstater, är dessa regler i de flesta fall mer fördelaktiga för berörda personer än tillämpningen av de principer som följer av den rättspraxis som angetts i punkterna 21 och 22 i denna dom.
Nevertheless, that case-law certainly remains relevant in situations not covered by the directives providing for the mutual recognition of diplomas (see Hocsman, cited above, paragraph 34).
Denna rättspraxis är emellertid av visst fortsatt intresse för sådana situationer som inte omfattas av direktiven om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis (se domen i det ovannämnda målet Hocsman, punkt 34).
It is in this general context that Directive 93/16 distinguishes three situations with respect to the recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of doctors who are Community nationals and have undergone specialised medical training.
Det är i detta allmänna sammanhang som det i direktiv 93/16 görs åtskillnad mellan tre olika fall av erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare som är gemenskapsmedborgare och som fullgjort en specialistläkarutbildning.
According to that case-law, the principles of which were set out in the judgment in Case C340/89 Vlassopoulou [1991], paragraph 16, the authorities of a Member State, when considering a request by a national of another Member State for authorisation to exercise a regulated profession, must take into consideration the professional qualification of the person concerned by making a comparison between the qualifications certified by his diplomas, certificates and other formal qualifications and by his relevant professional experience and the professional qualifications required by the national rules for the exercise of the profession in question (see, most recently, judgment of
Detta gäller exempelvis kardiologi, ett område som i de flesta medlemsstater utgör en medicinsk specialitet, men som i vissa andra medlemsstater anses utgöra en specialisering inom internmedicin, vilket medför att ett utbildningsbevis för "specialistläkare inom internmedicin — området för kardiologi" inte kan erkännas automatiskt och ovillkorligt i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 4 och 6 i
The first situation relates to migrant doctors who have a diploma, certificate or other evidence of a formal qualification certifying a medical
Det första fallet avser migrerande läkare som har ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis som intygar en medicinsk specialistkompetens som hör till de specialiteter som är gemensamma för samtliga medlemsstater och som anges i artikel 5.2 i direktiv 93/16.
specialty which is among the specialties common to all the Member States and is listed in Article 5(2) of Directive 93/16.
direktiv 93/16 (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 september 2000 i mål C-16/99, Erpelding, punkt 27).
Under Article 4 of that directive, the recognition of such diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications is automatic and unconditional in all the Member States.
Det är således inte tillåtet att värdlandet låter den kompletterande utbildningen som den migrerande läkaren måste fullgöra omfatta ytterligare områden eller att det uppställer samma antagningsvillkor för den migrerande läkaren som för en läkare som för första gången vill påbörja en utbildning för att erhålla ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis för specialistläkare.
Such a situation exists, for example, in the case of cardiology, which, while constituting a medical specialty in most Member States, is in some other Member States considered to be a specialised branch of internal medicine, so that a diploma of 'specialist doctor in internal medicine — cardiology' cannot be the subject of the automatic and unconditional recognition prescribed in Articles 4 and 6 of Directive 93/16 (see, to that effect, Case C-16/99 Erpelding [2000], paragraph 27).
För det tredje är artikel 8 i direktiv 93/16 tillämplig när den migrerande läkaren har ett utbildningsbevis avseende en medicinsk specialitet och det i värdlandet inte finns någon motsvarande specialitet, utan en närliggande specialitet, vilket medför att det först krävs kompletterande utbildning för att få utöva specialiteten i värdlandet.
Thirdly, Article 8 of Directive 93/16 applies where the migrant doctor holds a diploma in respect of a medical specialty for which there is no equivalent in the host Member State, but rather a related specialty, so that the practice of that specialty in the host Member State requires additional prior training.
Under dessa omständigheter finner domstolen att Konungariket Spanien har underlåtit att korrekt införliva artikel 8 i direktiv 93/16 och att kommissionens första anmärkning således är befogad.
The second situation concerns migrant doctors who hold a diploma, certificate or other evidence of a formal qualification certifying a medical specialty which does not rank among those common to all the Member States but appears in the list of specialties peculiar to one or more Member States contained in Article 7(2) of Directive 93/16.
Den andra anmärkningen: Underlåtenhet att införliva artikel 18 i direktiv 93/16
Article 8 of Directive 93/16 must therefore be construed as applying to the situation where a migrant doctor holds a diploma, certificate or other evidence of training in specialised medicine which is not covered by the system of automatic and unconditional recognition established by Directive 93/16 but which makes it possible for that doctor to pursue in the Member State of origin or from which he comes a medical activity that to some extent, albeit not formally, corresponds to the medical specialty he wishes to pursue in the host Member State.
Artikel 8 i direktiv 93/16 skall således tolkas så att den avser det fallet när en migrerande läkare har ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis för specialistläkare som inte omfattas av den ordning med automatiskt och ovillkorligt erkännande som införts genom direktiv 93/16, men som ger läkaren möjlighet att i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet utöva verksamhet som läkare som i viss utsträckning, om än inte i formellt hänseende, motsvarar den medicinska specialitet som läkaren vill utöva i värdlandet.
The third situation concerns the migrant doctor who wishes to practise a medical specialty in a Member State and has undergone a course of medical training in another Member State leading to a diploma, certificate or other evidence of a formal qualification that does not provide access to the practise of the medical specialty in question in the first Member State under Article 4 or Article 6 of Directive 93/16.
Den spanska regeringen har gjort gällande att artikel 18 i direktiv 93/16 inte har införlivats, eftersom medlemsstaterna enligt artikelns ordalydelse — endast är skyldiga att införliva bestämmelsen med den nationella rättsordningen om inregistrering i socialförsäkringen krävs i värdlandet för att med ett försäkringsorgan kunna göra avräkning och få ersättning för tjänster som tillhandahålls personer som är försäkrade inom ramen för ett socialförsäkringssystem.
In such a case, Article 8 aims to facilitate the free movement of that doctor by allowing him in the host Member State, and in accordance with its domestic legislation, to complete the training needed to practise that medical specialty.
I Spanien krävs dock inte någon sådan inregistrering och följaktligen är det inte nödvändigt att undanta medborgare från andra medlemsstater från ett sådant krav.
Article 8 of Directive 93/16 thus applies, first, to medical specialties that exist both in the host Member State and in the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes but which, for whatever reason, do not appear in the lists in Articles 5 and 7 of that directive.
Det framgår av de yttranden som ingetts till domstolen att Konungariket Spanien i princip uppställer kravet på antagningsprovet MIR för samtliga migrerande läkare på samma sätt som för de läkare som för första gången vill påbörja en utbildning för att erhålla ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis för specialistläkare.
It is clear from the observations submitted to the Court that the Kingdom of Spain in principle requires all migrant doctors to take part in the MIR competition, just as it does in the case of doctors wishing to undergo training for the first time in order to obtain a diploma, certificate or other evidence of a formal qualification as a specialist doctor.
Artikel 18 i direktiv 93/16 hör till avsnitt B, med rubriken "Särbestämmelser om tillhandahållande av tjänster", i kapitel VI, vilket har rubriken "Bestämmelser för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster när det gäller verksamhet som läkare".
The fact that the Spanish authorities in practice exempt from that competition those who can demonstrate that they have successfully participated in a similar selection procedure in the Member State of origin or from which they come merely confirms the existence of a rule according to which participation in that competition is in principle obligatory for all migrant doctors.
De båda artiklarna i detta avsnitt undantar medborgarna i medlemsstaterna från vissa kravvid tillhandahållande av läkartjänster i en annan medlemsstat som eventuellt uppställs för läkare som är etablerade i denna medlemsstat.
Admittedly, in cases where Article 8 of Directive 93/16 applies, the host Member State may in principle make the award of the diploma sought
I de fall artikel 8 i direktiv 93/16 är tillämplig får visserligen värdlandet i princip kräva att den migrerande läkaren fullgör en kompletterande utbildning för att det begärda utbildningsbeviset skall utfärdas.
Secondly, Article 8 of Directive 93/16 applies to specialised training which, in the Member State of origin or the Member State from which the foreign national comes, is not regarded as giving rise to a medical specialty but does give access in that Member State to the pursuit of a medical activity which, in the host Member State, constitutes a medical specialty.
Genom artikel 17 i direktiv 93/16 undantas således i princip dessa yrkesutövare från kravet på antingen ett tillstånd eller medlemskap eller inregistrering i yrkesorganisation eller
The two articles in that section relieve nationals of a Member State, where medical services are provided in another Member State, from certain requirements that might be laid down by that State for doctors who are established there.
motsvarande organ för att få påbörja eller utöva verksamhet som läkare i den medlemsstat där tjänsterna tillhandahålls.
by the migrant doctor subject to completion of additional training. However, paragraph 3 of that article makes it clear that such additional training may relate only to fields which, according to the domestic legislation of the host Member State, are not already covered by diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications held by the migrant doctor.
Som generaladvokaten påpekade i sitt förslag till avgörande skulle en sådan bestämmelse gå längre än ett direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis och inte heller vara förenlig med det tjugoandra skälet i ingressen till direktiv 93/16, av vilket det framgår att direktivet inte påverkar medlemsstaternas rätt att själva utforma sina nationella socialförsäkringssystem.
Thus, Article 17 of Directive 93/16 in principle exempts those professionals from the requirement for an authorisation or membership of, or registration with, a professional organisation or body in order to take up or pursue any activity of a doctor in the Member State where the services are provided.
Syftet med denna artikel framgår av tolfte skälet i direktiv 93/16, där det anges att när det gäller tillhandahållande av tjänster bör det krav på inregistrering eller medlemskap i yrkesorganisationer eller motsvarande organ som är förknippat med utövandet av en stadigvarande verksamhet i den medlemsstat som är värdland upphävas, eftersom ett sådant krav tveklöst utgör ett hinder för den som tillfälligt vill tillhandahålla tjänsten i fråga i det landet.
The host Member State is thus not free either to include other fields in the additional training it requires of migrant doctors or to subject those doctors to the same conditions of access as apply to a doctor wishing to undergo training for the first time in order to obtain a diploma, certificate or other evidence of a formal qualification in specialised medicine.
I samma skäl anges även att det, för att garantera tillsyn över det yrkesansvar som faller inom dessa yrkesorganisationers eller organs verksamhetsområde, bör erbjudas en möjlighet att ålägga personen i fråga att till den behöriga myndigheten i värdlandet inkomma med särskilda uppgifter som hänför sig till tillhandahållandet av tjänster.
Accordingly, it must be held that the Kingdom of Spain has not correctly transposed Article 8 of Directive 93/16 and that the Commission's first complaint is therefore well founded.
För att det skall anses föreligga ett fördragsbrott på grund av underlåtenhet att införliva artikel 18 i direktiv 93/16 krävs således att det i nationell lagstiftning uppställs krav på inregistrering i socialförsäkringen för att från ett försäkringsorgan få ersättning för tjänster som tillhandahålls personer som är försäkrade inom ramen för ett socialförsäkringssystem och att den berörda medlemsstaten inte har undantagit gemenskapsmedborgare etablerade i en annan medlemsstat från detta krav, om tillhandahållandet av tjänster medför resor för personen i fråga.
The second complaint, alleging failure transpose Article 18 of Directive 93/16
I artikel 18 i direktiv 93/16 föreskrivs för de medborgare i medlemsstaterna som är etablerade i en annan medlemsstat, om tillhandahållandet av tjänster medför resor för personen i fråga, undantag från ett annat krav som eventuellt uppställs i nationell lagstiftning i den medlemsstat där tjänsterna tillhandahålls, nämligen kravet på inregistrering i socialförsäkringen för att i denna stat från ett försäkringsorgan kunna få ersättning för tjänster som tillhandahålls personer som är försäkrade inom ramen för ett socialförsäkringssystem.
The objective of that article is set out in the 12th recital in the preamble to Directive 93/16, according to which, in the case of provision of services, the requirement of registration with or membership of professional organisations or bodies should be abolished, since it is related to the fixed and permanent nature of the activity pursued in the host country, for such a requirement would undoubtedly constitute an obstacle to the person wishing to provide the service by reason of the temporary nature of his activity.
Denna frågeställning är dock en annan än frågan vilken inregistrering som dessa läkare undantas från genom artikel 18 i direktiv 93/16.