natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Conversely, such a result could not arise with the automatic inclusion in the list under the eighth invitation to apply of applications already made under the fourth invitation by undertakings in the second category because, there being no possibility of those applications being amended, the indicators remained unchanged.
En automatisk inskrivning av de ansökningar som företag i den andra kategorin redan hade gett in i ansökningsomgång IV på rangordningslistan i ansökningsomgång VIII fick däremot inte en sådan effekt, eftersom det inte var möjligt att ändra dessa ansökningar och kriterierna därför förblev oförändrade.
In the light of the above, it must be held that the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation.
Mot denna bakgrund konstaterar domstolen att företag i den första kategorin och företag i den andra kategorin inte befann sig i lika situationer.
Accordingly, it does not appear that, in authorising the 20002006 aid scheme, the Commission infringed the principle of equal treatment.
Det kan följaktligen inte anses att kommissionen har åsidosatt likabehandlingsprincipen genom att godkänna stödordningen 2000–2006, inklusive övergångsbestämmelsen.
The validity of the contested decision in the light of the obligation to state reasons
Det omtvistade beslutets giltighet i förhållande till motiveringsskyldigheten
As is clear from established caselaw, the statement of reasons required by Article 253 EC must be appropriate to the act at issue and must disclose in a clear and un -equivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in question in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the competent Community Court to exercise its power of review.
Enligt fast rättspraxis ska den motivering som krävs enligt artikel 253 EG vara anpassad till rättsaktens beskaffenhet. Av motiveringen ska klart och tydligt framgå hur den institution som har antagit rättsakten har resonerat, så att de som berörs därav kan få kännedom om skälen för den vidtagna åtgärden och så att domstolen ges möjlighet att utöva sin prövningsrätt.
The requirements to be satisfied by the statement of reasons depend on the circumstances of each case, in particular the content of the measure in question, the nature of the reasons given and the interest which the addressees
Kravet på motivering ska bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, särskilt rättsaktens innehåll, de anförda skälens karaktär och det intresse som de vilka rättsakten är riktad till, eller andra
As the national court points out, it is impossible to discern any criterion in the contested decision for distinguishing between the different categories of undertakings which had made an application for aid under the 1997-1999 aid scheme and had a legal interest in having their application entered on the list under the next invitation to apply.
Såsom den hänskjutande domstolen framhåller går det av det omtvistade beslutet inte att utläsa om det har gjorts någon skillnad mellan de olika kategorier av företag som gett in en stödansökan enligt stödordningen 1997–1999 och som har gjort gällande att de hade ett rättsligt intresse av att få sin ansökan inskriven i rangordningslistan i en påföljande ansökningsomgång.
However, the obligation to state reasons is in principle restricted to the reasons for which a given category of operators is to benefit from a given measure and does not mean that it is necessary to justify the exclusion of all other operators which are not in a comparable situation.
Motiveringsskyldigheten är emellertid i princip begränsad till att avse skälen för att en viss kategori näringsidkare omfattas av en viss åtgärd men innebär inte att det ska förklaras varför alla andra näringsidkare som inte befinner sig i en likadan situation inte gör det.
As regards the transitional provision, the reasoning on the basis of which the Commission authorised a transitional regime in favour of the undertakings in the second category is apparent to the requisite legal standard from the background to the contested decision and all of the legal rules governing the matter in question.
Avseende övergångsbestämmelsen framgår resonemanget, som mynnade ut i att kommissionen godkände en övergångsordning till förmån för företag i den andra kategorin, i tillräcklig utsträckning av det omtvistade beslutets sammanhang och av samtliga tillämpliga rättsregler inom det berörda området.
The transitional provision refers by implication to the possibility given to undertakings under the 1997-1999 aid scheme of obtaining automatic inclusion of their application for aid in the appropriate list immediately following the invitation to apply in respect of which the application was first submitted.
Övergångsbestämmelsen hänför sig underförstått till den möjlighet som företag hade enligt stödordningen 1997–1999 att automatiskt få sin stödansökan inskriven i rangordningslistan i den första tillämpliga ansökningsomgång som följde direkt efter den ansökningsomgång som ansökan först hade getts in i.
The national legislation providing for that possibility is not only expressly referred to in the section of the contested decision entitled ‘legal basis’ but was also known to all the parties concerned.
De nationella bestämmelser i vilka denna möjlighet föreskrevs var kända av samtliga parter, och dessutom hänvisades det uttryckligen till dessa i den del i det omtvistade beslutet som har rubriken ”Rättslig grund”.
Thus, in the context of the contested decision, the wording of the transitional provision is sufficient to show that the Italian State intended to introduce, for the benefit of the undertakings which had competed in the last invitation to apply published under the 1997-1999 aid scheme, transitional measures between that aid scheme and the 20002006 aid scheme, and that the Commission found that measure to be compatible with the common market.
I det sammanhang som det omtvistade beslutet ingår är övergångsbestämmelsens ordalydelse tillräcklig för att man ska förstå att den italienska staten avsåg att, till förmån för de företag som deltagit i den sista ansökningsomgången enligt stödordningen 1997–1999, säkerställa övergången mellan denna stödordning och stödordning 2000–2006, och att kommissionen bedömde att denna åtgärd var förenlig med den gemensamma marknaden.
On the other hand, as was held in paragraphs 67 to 77 of this judgment, the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation.
Såsom har framhållits i punkterna 67–77 i förevarande dom befann sig företagen i den första kategorin och företagen i den andra kategorin däremot inte i lika situationer.
Thus, although it did not state the reasons for which the benefit of the transitional provision was not extended to the undertakings in the first category, the Commission did not fail to comply with the duty to state reasons.
Kommissionen har inte heller åsidosatt sin motiveringsskyldighet trots att den inte har uppgett skälen till att övergångsbestämmelsens tillämpningsområde inte vidgades till att även omfatta företag i den första kategorin.
In the light of the above, the answer must be that examination of the question submitted has revealed nothing which might affect the validity of the contested decision.
Det finns följaktligen anledning att besvara den hänskjutna frågan så, att det vid prövningen av frågan inte har framkommit någon omständighet som påverkar det omtvistade beslutets giltighet.
Examination of the question submitted has revealed nothing which might affect the validity of the decision of the Commission of 12 July 2000 not to raise objections against an aid scheme for investment in the less-favoured regions of Italy until 31 December 2006 (State aid No N 715/99 — Italy).
Vid prövningen av den hänskjutna frågan har det inte framkommit någon omständighet som påverkar giltigheten av kommissionens beslut av den 12 juli 2000 att inte göra invändningar mot en stödordning avseende investeringar i mindre gynnade regioner i Italien till och med den 31 december 2006 (statligt stöd nr N 715/99 – Italien).
Case C-197/06
Mål C-197/06
(Recognition of diplomas — Directive 89/48/EEC — Estate agent)
”Erkännande av examensbevis — Direktiv 89/48/EEG — Fastighetsmäklare”
Judgment of the Court (Second Chamber), 17 April 2008 . . . . . . . . . . .
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 april 2008 . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide ser -vices — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — Directive 89/48
Fri rörlighet för personer — Etableringsfrihet — Frihet att tillhandahålla tjänster — Erkännande av examensbevis över behörighetsgrundande högre utbildning som omfattar minst tre års studier — Direktiv 89/48
(Council Directive 89/48, Art. 4(1)(b), third subpara.)
(Rådets direktiv 89/48, artikel 4.1 b, tredje stycket)
SUMMARY — CASE C-197/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-197/06
(Council Directive 89/48, Arts 3 and 4)
(Rådets direktiv 89/48, artiklarna 3 och 4)
Articles 3 and 4 of Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as amended by Directive 2001/19, preclude legislation of a Member State which makes the performance, on its territory, of certain activities falling within the scope of the regulated profession of estate agent by a service provider established in another Member State who has concluded a cooperation agreement with an estate agent who is duly authorised in the host Member State, subject to obtaining an authorisation the grant of which is conditional upon success in an aptitude test in law.
Artiklarna 3 och 4 i direktiv 89/48 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, i dess lydelse enligt direktiv 2001/19, utgör hinder för en medlemsstats bestämmelser enligt vilka det krävs, för att en fastighetsmäklare som är etablerad i en annan medlemsstat ska få tillstånd att utöva vissa delar av det reglerade fastighetsmäklaryrket i värdmedlemsstaten, att denne har ingått ett samarbetsavtal med en fastighetsmäklare i sistnämnda medlemsstat och först genomgår ett lämplighetsprov i juridik med godkänt resultat.
As regards professions ‘whose practice requires precise knowledge of national law and in respect of which the provision of advice and/or assistance concerning national law is an essential and constant aspect of the professional activity’, the host Member State may, by derogation from the principle laid down in the third subparagraph of Article 4(1)(b) of Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as amended by Directive 2001/19, stipulate either an adaptation period or an aptitude test.
Vad gäller yrken ”som kräver en exakt kunskap om landets lagstiftning och i vilka ständigt och i stor omfattning rådgivning och/eller bistånd rörande landets lagar ingår”, får värdmedlemsstaten avvika från principen i artikel 4.1 b tredje stycket i direktiv 89/48 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, i dess lydelse enligt direktiv 2001/19, och föreskriva antingen en anpassningstid eller ett lämplighetsprov.
The content of the education and training required by a Member State which regulates a profession is a criterion which is especially relevant in order to establish the requirements connected to the practice thereof.
Innehållet i den utbildning som krävs av den medlemsstat som reglerat ett yrke är emellertid av särskild relevans vid bedömningen av de krav som är förenade med utövandet av yrket.
Consequently, a profession which is open to persons who have not received significant education and training in law cannot be considered to be one ‘whose practice requires precise knowledge of national law’.
Ett yrke som är öppet även för personer som inte har någon betydande juridisk utbildning kan följaktligen inte anses utgöra ett yrke ”som kräver en exakt kunskap om landets lagstiftning”.
Where it is proven, which it is for the national court to verify, that, following the conclusion of such a cooperation agreement, the service provider does not exercise all the aspects of the regulated profession of estate agent, as it is defined in the host Member State, but only certain of the professional activities which constitute that profession, without being involved in the legal aspects of
Om det nämligen visar sig, vilket det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera, att tjänsteleverantören efter att ett sådant samarbetsavtal har ingåtts inte utövar samtliga delar av det reglerade fastighetsmäklaryrket, utan endast viss reglerad yrkesverksamhet som ingår i detta yrke och som inte avser de juridiska aspekterna av försäljningen,
(see paras 36, 38)
(se punkterna 36 och 38)
(see paras 40, 41, 43, operative part) sales, the requirement imposed on him to comply with compensatory measures relating to his knowledge of the law of the Member State in question goes manifestly beyond what is necessary in order to protect the recipients of services against the risk of inadequate assistance with regard to the legal aspects of the sale.
är skyldigheten att underkasta sig kompenserande åtgärder i fråga om sina kunskaper om den aktuella medlemsstatens lagstiftning uppenbart mer långtgående än vad som krävs för att skydda mottagarna av sådana tjänster mot risken
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)
DOMSTOLENS DOM (andra avdelningen) den 17 april 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt (Belgium), made by decision of 28 April 2006, received at the Court on 3 May 2006, in the proceedings
I mål C-197/06, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt (Belgien) genom beslut av den 28 april 2006, som inkom till domstolen den 3 maj 2006, i målet meddelar
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, K. Schiemann (Rapporteur), J. Makarczyk, P. Kūris and J.-C. Bonichot, Judges,
DOMSTOLEN (andra avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans samt domarna K. Schiemann (referent), J. Makarczyk, P. Kūris och J.-C. Bonichot,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: M.-A. Gaudissart, Head of Unit, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
VAN LEUKEN generaladvokat: P. Mengozzi, justitiesekreterare: enhetschefen M.-A. Gaudissart, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 6 september 2007, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— Mr Van Leuken, by P. Berben and H. Lamon, advocaten,
— Willem Van Leuken, genom P. Berben och H. Lamon, advocaten,
— the Council of the European Union, by F. Florindo Gijón, K. Michoel and A.-M. Colaert, acting as Agents,
— Europeiska unionens råd, genom F. Florindo Gijón, K. Michoel och A.-M. Colaert, samtliga i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by H. Støvlbæk and W. Wils, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom H. Støvlbæk och W. Wils, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration (OJ 1989 L 19, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (EGT L 19, 1989, s. 16; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s.
16), as amended by Directive 2001/19/EC of the European Parliament and of the Council of 14 May 2001 (OJ 2001 L 206, p.
192), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 (EGT L 206, s.
1) (‘Directive 89/48’), and Article 49 EC.
1) (nedan kallat direktiv 89/48), och av artikel 49 EG.
The reference has been made in proceedings seeking a declaration of non-compli-ance with a prohibition order made by decision delivered on 10 January 2003 by the Voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt zetelend zoals in kortgeding (President of the Commercial Court of Hasselt, hearing an application for interim relief), brought by the Confederatie van Immobiliën-Beroepen van België VZW (Confederation of Estate Agents of Belgium, a non-profit making association, ‘the CIB’) and by the Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars (Professional Institute of Estate Agents, ‘the BIV’) against Mr Van Leuken concerning the latter’s exercise in Belgium of certain professional activities falling within the scope of the regulated profession of estate agent.
Begäran har framställts i ett förfarande som anhängiggjorts av Confederatie van Immobiliën-Beroepen van België VZW (Belgiens mäklarsamfund, nedan kallat CIB) och Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars (yrkessamfund för fastighetsmäklare, nedan kallat BIV) gentemot Willem Van Leuken, beträffande hans utövande av viss yrkesverksamhet i Belgien som ingår i det reglerade fastighetsmäklaryrket. Förfarandet syftar till fastställelse av att Willem Van Leuken inte har följt ett förbudsföreläggande som utfärdats av voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt zetelend zoals in kortgeding (ordföranden vid handelsdomstolen i Hasselt, i ett interimistiskt förfarande) genom beslut av den 10 januari 2003.
It is apparent from the third and fourth recitals in the preamble to Directive 89/48 that the purpose of that directive is to introduce a general system for the recognition of diplomas to enable nationals of Community countries to pursue all those professional activities which are dependent, in a host Member State, on the completion of post-secondary education and training.
Det framgår av tredje och fjärde skälen i direktiv 89/48 att detta direktiv har till syfte att införa en generell ordning för erkännande av examensbevis i syfte att underlätta för europeiska medborgare att kunna utföra all den yrkesverksamhet som i en värdmedlemsstat är beroende av att en postgymnasial utbildning avslutats.
Pursuant to Article 2 thereof, Directive 89/48 is to apply to any national of a Member State wishing to pursue a regulated profession in a host Member State in a selfemployed capacity or as an employed person.
Enligt artikel 2 i direktiv 89/48 ska direktivet gälla för varje medborgare i en medlemsstat som vill utöva ett reglerat yrke i en värdmedlemsstat, i självständig verksamhet eller som anställd.
Subparagraph (b) of the first paragraph of Article 3 of that directive provides that, where, in a host Member State, the taking up or pursuit of a regulated profession is subject to possession of a diploma, the competent authority may not, on the grounds of inadequate qualifications, refuse to authorise a national of a Member State (‘the applicant’) to take up or pursue that profession on the same conditions as apply to its own nationals, if, first, the applicant has pursued the profession in question fulltime for two years during the previous ten years in another Member State which does not regulate that profession and, second, he possesses evidence of formal qualifications fulfilling certain criteria.
I artikel 3 första stycket b i direktivet föreskrivs att när det i en värdmedlemsstat krävs ett examensbevis för att utöva ett reglerat yrke, får den behöriga myndigheten i denna medlemsstat inte under hänvisning till otillräckliga kvalifikationer vägra att ge en medborgare i en medlemsstat (nedan kallad sökanden) tillstånd att utöva detta yrke på samma villkor som gäller för dess egna medborgare, om den sökande har utövat yrket i fråga på heltid under två år under de närmast föregående tio åren i en medlemsstat som inte reglerar detta yrke och har intyg om kvalifikationer som uppfyller vissa krav.
Notwithstanding Article 3 thereof, Article 4 of Directive 89/48 authorises the host Member State, in certain circumstances which are set out in that article, to require
Enligt artikel 4 i direktiv 89/48 får värdmedlemsstaten, trots bestämmelserna i artikel 3, kräva att sökanden, enligt vissa villkor som definieras i artikeln, lägger fram bevis på att han har yrkeserfarenhet av en viss längd, att han slutför en anpass-
Article 4 lays down a number of rules and conditions applicable to those compensatory measures.
I nämnda artikel 4 fastställs vissa bestämmelser och villkor som är tillämpliga på de kompenserande åtgärderna.
Thus, according to the third subparagraph of Article 4(1)(b) of Directive 89/48, the host Member State which imposes the compensatory measures must, in principle, leave the choice between an adaptation period and an aptitude test to the applicant.
Enligt artikel 4.1 b tredje stycket i samma direktiv måste den värdmedlemsstat som kräver kompenserande åtgärder i princip ge den sökande rätt att välja mellan en anpassningstid och ett lämplighetsprov.
Nevertheless, as regards professions ‘whose practice requires precise knowledge of national law and in respect of which the provision of advice and/or assistance concerning national law is an essential and constant aspect of the professional activity’, the Member State may, by derogation from that principle, stipulate either an adaptation period or an aptitude test.
Vad gäller yrken ”som kräver en exakt kunskap om landets lagstiftning och i vilka ständigt och i stor omfattning rådgivning och/eller bistånd rörande landets lagar ingår”, får värdmedlemsstaten dock avvika från denna princip och föreskriva antingen en anpassningstid eller ett lämplighetsprov.
Article 3 of the Framework Law of 1 March 1976 regulating the protection of professional titles and the exercise of service-providing intellectual professions (Belgisch Staatsblad of 27 mars 1976, p.
Artikel 3 i ramlag av den 1 mars 1976 om skydd för yrkestitlar och utövande av intellektuella tjänsteyrken (Belgisch Staatsblaad av den 27 mars 1976, s.
3604), as amended by the Programme Law of 10 February 1998 (Belgisch Staatsblad of 21 February 1998, p.
3604), i dess lydelse enligt programlag av den 10 februari 1998 (Belgisch Staatsblaad av den 21 februari 1998, s.
4889) (‘the Framework Law’), states:
4889) (nedan kallad ramlagen), har följande lydelse:
‘No person may exercise in a selfemployed capacity, as a principal or as an ancillary occupation, a profession regulated pursuant to this Law or use the professional title of that profession, unless his name has been entered on the register of those exercising that profession or on the list of trainees or unless, being established abroad, he has obtained permission to exercise that profession on an ad hoc basis.
”Ingen får i egenskap av egenföretagare, som huvud- eller bisyssla, utöva ett reglerat yrke med tillämpning av denna lag eller använda motsvarande yrkestitel såvida vederbörande inte är inskriven i förteckningen över personer som utövar yrket eller över praktikanter. En person etablerad i utlandet får endast utöva sådant yrke eller använda yrkestiteln om vederbörande fått tillstånd att tillfälligt utöva yrket.