natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 fundamental freedoms guaranteed by the EC Treaty, such as freedom of movement for workers and freedom of establishment.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-152/05 de grundläggande friheter som garanteras i EG-fördraget, såsom den fria rörligheten för arbetstagare och etableringsfriheten.
The same applies to national provisions which prevent or deter a national of a Member State from leaving his country of origin in order to exercise his right to freedom of movement and freedom of establishment. 20
Detsamma gäller nationella bestämmelser genom vilka en medborgare i en medlemsstat hindras eller avskräcks från att lämna sitt hemland för att utöva sin rätt till fri rörlighet eller sin etableringsfrihet. 20
However, discrimination can arise only through the application of different rules to comparable situations or the application of the same rule to different situations. 21
Diskriminering uppkommer när skilda regler tillämpas på jämförbara fall eller när samma regel tillämpas på skilda fall. 21
In this regard, according to the Court’s settled caselaw, the equal treatment rule enshrined in both Article 39 EC and Article 43 EC prohibits not only overt discrimination on grounds of nationality but also all covert forms of discrimination which, by the application of other distinguishing criteria, lead in fact to the same result. 18
Domstolen har i fast rättspraxis funnit att den regel om likabehandling som följer av såväl artikel 39 EG som artikel 43 EG förbjuder inte enbart öppen diskriminering på grund av nationalitet, utan också varje form av dold diskriminering som, genom tillämpning av andra distinktionskriterier, i själva verket leder till samma resultat. 18
Accordingly, conditions imposed by national law must be regarded as indirectly discriminatory where, although applicable irrespective of nationality, they affect essentially migrant workers or the great majority of those affected are migrant workers, where they are applicable without distinction but can more easily be satisfied by national workers than by migrant workers or where there is a risk that they may operate to the particular detriment of the latter. 19
Villkor i nationell rätt skall anses vara indirekt diskriminerande om de, trots att de gäller oberoende av medborgarskap, väsentligen eller till större delen drabbar migrerande arbetstagare samt om de, trots att de gäller utan åtskillnad, lättare kan uppfyllas av arbetstagare som är medborgare i landet än av migrerande arbetstagare eller innebär en särskild risk för att nackdelar skall uppkomma för migrerande arbetstagare. 19
21 — Case C-329/05 Meindl [2007] ECR I-1107, paragraph 22.
21 — Dom av den 25 januari 2007 i mål C-329/05, Meindl (REG 2007, s. I-1107), punkt 22.
18 — See, inter alia, Case C-237/94 O’Flynn [1996] ECR I-2617, paragraph 17; Case C-208/05 ITC [2007] ECR I-181, paragraph 21, with regard to freedom of movement for workers; and Case C-383/05 Talotta [2007] ECR I-2555, paragraph 17, with regard to freedom of establishment.
18 — Se, bland annat, dom av den 23 maj 1996 i mål C-237/94, O’Flynn (REG 1996, s. I-2617), punkt 17, av den 11 januari 2007 i mål C-208/05, ITC (REG 2007, s.
22 — Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraphs 31 to 33, and Case C-234/01 Gerritse [2003] ECR I-5933, paragraph 43.
I-181), punkt 21, vad beträffar fri rörlighet för arbetstagare, och av den 22 mars 2007 i mål C-383/05, Talotta (REG 2007, s.
19 — O’Flynn, paragraph 18 and the caselaw cited.
19 — Domen i det ovannämnda målet O’Flynn (punkt 18 och där angiven rättspraxis).
However, the three categories of nonresidents are treated differently from residents in Germany.
De tre kategorierna utomlands bosatta personer behandlas emellertid annorlunda än personer bosatta i Tyskland.
The position is different, however, when a nonresident taxpayer, whether employed or self-employed, receives all or almost all his income in the State where he works. 23
Utgången blir däremot annorlunda i ett fall där den utomlands bosatta anställda eller egenföretagaren uppbär hela eller större delen av sina skattepliktiga intäkter i den stat där han arbetar. 23
In that case, the nonresident is objectively in the same situation in so far as concerns income tax as a resident of that State who does the same work there.
I ett sådant fall befinner sig den utomlands bosatta objektivt sett i samma situation vid inkomstbeskattningen som en person som är bosatt i den staten och som där utövar samma verksamhet.
Both are taxed in that State alone and their taxable income is the same. 24
De är båda skattskyldiga endast i denna stat och deras beskattningsunderlag är av samma slag. 24
Although they are liable to unlimited German income tax, persons permanently resident abroad and who are employed by a legal person governed by German public law, frontier workers and German officials or employees of the European Communities resident abroad are denied eligibility for the subsidy because, under the law on the property subsidy, the subsidised property must be situated in Germany.
Trots att de är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland har nämligen personer som är bosatta utomlands och anställda vid en tysk statlig juridisk person, gränsarbetare och tjänstemän eller övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna som är tyska medborgare men bosatta utomlands inte rätt till bidraget, eftersom den egendom som bidraget avser enligt lagen om bidrag till förvärv av privatbostad måste vara belägen i Tyskland.
Here, therefore, we are faced with differentiated treatment that disadvantages nonresidents liable to unlimited German income tax.
Det föreligger således en skillnad i behandlingen som missgynnar utomlands bosatta personer som är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland.
In the present case, under Paragraph 1 of the EStG and Article 14 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities, 25the income of nonresidents, exactly like that of residents, is liable to unlimited German taxation.
Enligt 1 § EStG och artikel 14 i protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier 25skall den in komst som uppbärs av utomlands bosatta, liksom inkomst som uppbärs av landets invånare, beskattas i sin helhet i Tyskland.
This differentiated treatment could deter those nonresidents from making use of the freedoms conferred on them by the Treaty.
Denna skillnad i behandlingen kan avskräcka de utomlands bosatta personerna från att använda sig av sina rättigheter enligt fördraget.
Therefore, from the point of view of the factor giving rise to the property subsidy, namely unlimited liability to German income tax, German residents and nonresidents are in a comparable situation.
Vad beträffar det avgörande kriteriet för att ha rätt till bidraget till förvärv av privatbostad, nämligen att personen är obegränsat skattskyldig för inkomst i Tyskland, befinner sig följaktligen tyska medborgare bosatta inom och utom landet i jämförbara situationer.
23 — Schumacker, paragraph 36.24 — Case C-80/94 Wielockx [1995] ECR I-2493, paragraph 20.25 — Protocol of 8 April 1965 (OJ 1967 L 152, p. 13).
24 — Se dom av den 11 augusti 1995 i mål C-80/94, Wielockx (REG 1995, s. I-2493), punkt 20.
That is the case, firstly, for nonresidents employed by a legal person governed by German public law.
Detta gäller, för det första, personer som är bosatta utomlands och anställda av en tysk statlig juridisk person.
These persons, because they reside and work abroad, are denied a financial advantage, namely, the property
På grund av att de är bosatta och arbetar utomlands utestängs dessa personer från rätten att erhålla en
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 subsidy.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-152/05 ekonomisk förmån, nämligen bidraget till förvärv av privatbostad.
The denial of this advantage has the effect of deterring them from leaving their State of origin, Germany, to work in another Member State which, in the light of the aforementioned caselaw, constitutes an obstacle to freedom of movement for workers.
Den omständigheten att de fråntas rätten till denna förmån innebär att de avskräcks från att lämna sin hemstat, Tyskland, för att utöva yrkesverksamhet i en annan medlemsstat. Detta utgör, enligt ovannämnd rättspraxis, ett hinder för den fria rörligheten för arbetstagare.
In that judgment, the Court accepted that the situation of a couple, both German nationals, who were working in Germany and were subject to taxation in that State but were residing in another Member State, was covered by Article 48 of the EEC Treaty (after amendment, Article 48 of the EC Treaty, now Article 39 EC).
I denna dom slog domstolen nämligen fast att artikel 48 i EEG-fördraget (senare artikel 48 i EG-fördraget och nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) var tillämplig med avseende på ett tyskt par som arbetade i Tyskland och var skattskyldiga i denna stat, men som bodde i en annan medlemsstat.
It took the view that ‘any Community national who, irrespective of his place of residence and his nationality, has exercised the right to freedom of movement for workers and who has been employed in a Member State other than that of residence falls within the scope of Article 48 EC’. 27
Domstolen fann att ”[a]lla medborgare i gemenskapens medlemsstater som har använt sig av rätten till fri rörlighet för arbetstagare och som har förvärvsarbetat i en annan medlemsstat än den där de är bosatta omfattas, oavsett bosättningsort och nationalitet, av tillämpningsområdet för artikel 48 i fördraget”. 27
Secondly, the Commission considers that the law on the property subsidy also constitutes discrimination against frontier workers.
Kommissionen anser, för det andra, att lagen om bidrag till förvärv av privatbostad medför en diskriminering av gränsarbetarna.
In this regard, the Federal Republic of Germany considers that the situation of nonresident German nationals working in Germany and liable to unlimited German income tax is not covered by Articles 39 EC and 43 EC.
Förbundsrepubliken Tyskland anser i detta avseende att artiklarna 39 EG och 43 EG inte är tillämpliga på den situation som tyska medborgare befinner sig i när de är bosatta utomlands men arbetar i Tyskland och är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland.
Consequently, I take the view that the situation of German frontier workers nonresident in Germany who work in that Member State and are liable to German income tax is also covered by Articles 39 EC and 43 EC.
Jag anser därför att artiklarna 39 EG och 43 EG är tillämpliga även med avseende på tyska gränsarbetare som inte är bosatta i Tyskland men som arbetar i denna stat och är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland.
Even though in Werner the Court ruled that Article 52 of the Treaty did not apply to a situation in which a national of a Member State who works in that Member State and receives all or almost all his income there has his residence in another Member State, it abandoned that interpretation in Ritter-Coulais. 26
I domen i det ovannämnda målet Werner fann domstolen att artikel 52 i fördraget inte är tillämplig när en medborgare i en medlemsstat, som är yrkesverksam i denna stat och där uppbär hela eller nästan hela sin inkomst, är bosatt i en annan medlemsstat. Domstolen övergav emellertid denna tolkning i domen i målet Ritter-Coulais.
27 — Ritter-Coulais, paragraphs 31 and 32.28 — Case C-470/04 N [2006] ECR I-7409, paragraph 28.
27 — Domen i det ovannämnda (punkterna 31 och 32).
26 — Case C-152/03 Ritter-Coulais [2006] ECR I-1711.
26 — Dom av den 21 februari 2006 i mål C-152/03, Ritter-Coulais (REG 2006, s. I-1711).
Those frontier workers, even though they are liable to unlimited German income tax and thus contribute to German tax revenues, are denied a form of financial support funded from those revenues solely because they reside on the other side of the border.
Trots att de är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland och således bidrar till de tyska skatteintäkterna har dessa gränsarbetare inte rätt till ett ekonomiskt stöd som finansieras med dessa intäkter endast på grund av att de bor på andra sidan gränsen.
Finally, the same holds true for German nationals who are agents or officials of the European Communities.
Slutligen gör sig samma konstaterande gällande vad beträffar tyska medborgare som tillhör gruppen tjänstemän eller övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna.
I think that this financial disadvantage may have the effect of deterring these frontier workers from establishing their main residence in a Member State other than Germany.
Jag anser att denna ekonomiska nackdel kan avskräcka gränsarbetare från att ha sin permanentbostad i en annan medlemsstat än Tyskland.
Yet, for an employed or selfemployed worker, the right to reside in another Member State is the corollary of the right, enshrined in Article 18 EC, for any citizen of the Union to stay and reside in the Member States.
Rätten för en anställd eller egenföretagare att bo i en annan medlemsstat är emellertid en naturlig följd av den rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier som enligt artikel 18 EG tillkommer varje unionsmedborgare.
These people are denied a financial advantage because they reside abroad.
Dessa personer fråntas rätten till en ekonomisk förmån på grund av att de är bosatta utomlands.
The conditions imposed by the law on the property subsidy therefore have the effect of deterring agents or officials of the European Communities from leaving their State of origin to work in another Member State, which also constitutes an obstacle to freedom of movement for workers.
De villkor som föreskrivs i lagen om bidrag till förvärv av privatbostad leder således till att avskräcka tjänstemän eller övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna från att lämna sin hemstat för att utöva en ekonomisk verksamhet i en annan medlemsstat.
As we have seen, all the rights arising from Article 18 EC find specific expression in Articles 39 EC and 43 EC.
Även detta utgör ett hinder för arbetstagares fria rörlighet.
The application of the law on the property subsidy therefore clearly amounts to an exclusion of nonresidents liable to unlimited German income tax from eligibility for a financial advantage and constitutes indirect discrimination, as a rule contrary to Articles 39 EC and 43 EC.
Tillämpningen av lagen om bidrag till förvärv av privatbostad medför således att utomlands bosatta personer som är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland utestängs från rätten att erhålla en ekonomisk förmån.
There is therefore no
Detta utgör en indirekt diskriminering som i princip strider mot
Any exclusion of a worker from a financial advantage that he derives from his status
Som jag redan har påpekat ges de rättigheter som följer av artikel 18 EG ett specifikt uttryck i artiklarna 39 EG och 43 EG.
29 — See footnote 4.
29 — Se fotnot 4.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05 need to examine this law’s compatibility with Article 18 EC.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-152/05 artiklarna 39 EG och 43 EG.
According to well-established caselaw, national measures which are liable to hinder or make less attractive the exercise of fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may nevertheless be allowed if they pursue an objective in the public interest, are appropriate to ensuring the attainment of that objective and do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued. 30
Av fast rättspraxis följer att nationella åtgärder som kan hindra eller göra det mindre attraktivt att utöva de grundläggande friheter som garanteras i fördraget kan godtas, om det ändamål som eftersträvas är av allmänintresse, om åtgärderna är ägnade att säkerställa förverkligandet av det ändamål som eftersträvas och inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta ändamål. 30
However, is this discrimination justified by an overriding reason in the public interest?
Frågan är dock huruvida denna diskriminering är motiverad av tvingande hänsyn till allmänintresset?
The justification for the discriminatory measure
Huruvida diskrimineringen är motiverad
First, like the Federal Republic of Germany and the Commission, I am of the opinion that the desire to increase the German housing stock may be viewed as a public interest requirement.
Jag anser för det första, i likhet med Förbundsrepubliken Tyskland och kommissionen, att önskemålet att öka det tyska fastighetsbeståndet kan anses utgöra ett tvingande hänsyn till allmänintresset.
The Federal Republic of Germany considers that, if the Court were to take the view that the law on the property subsidy constitutes an obstacle to freedom of movement contrary to Articles 39 EC and 43 EC, this obstacle would be justified by an overriding reason in the public interest.
Förbundsrepubliken Tyskland anser, för det fall domstolen skulle anse att lagen om bidrag till förvärv av privatbostad utgör ett hinder för den fria rörligheten som strider mot artiklarna 39 EG och 43 EG, att detta hinder är motiverat av tvingande hänsyn till allmänintresset.
Moreover, I think in actual fact that the housing issue concerns all the Member States.
Jag anser vidare att bostadsproblemet rör samtliga medlemsstater.
It is at the heart of all national and Community policies.
Detta utgör en central fråga i den nationella politiken i samtliga stater och även i gemenskapens politik.
The European Parliament, in a recent report of the Committee on Regional Development, takes the view that the right to adequate housing at an affordable price is a fundamental right.
Europaparlamentet har i ett nyligen upprättat betänkande från utskottet för regional utveckling ansett att rätten till en lämplig bostad till ett rimligt pris är en grundläggande rättighet.
31The Parliament also points out that this is a right recognised in several international charters and constitutions of Member States.
31Parlamentet har även erinrat om att det rör sig om en rättighet som erkänns i flera internationella stadgor och flera av medlemsstaternas konstitutioner.
30 — Case C-104/06 Commission v Sweden [2007] ECR I-671, paragraph 25 and the caselaw cited.
30 — Dom av den 18 januari 2007 i mål C-104/06, kommissionen mot Sverige (REG 2007, s.
31 — See Report on Housing and Regional Policy of 28 March 2007 (A6-0090/2007).
31 — Se betänkande om bostäder och regionalpolitik av den 28 mars 2007 (A6-0090/2007).
It takes the view that the actual objective of this law, namely the development of sufficient housing stock in Germany by promoting construction and purchase of housing, justifies the fact that the property subsidy is paid only to persons who are residents.
Denna stat anser nämligen att själva ändamålet med denna lag, det vill säga att skapa ett tillfredsställande fastighetsbestånd i Tyskland genom att uppmuntra till att bygga och köpa bostäder, motiverar att bidraget till förvärv av privatbostad endast utbetalas till personer som är bosatta inom landet.
The Federal Republic of Germany considers that in this way a sufficient supply of housing is guaranteed.
Förbundsrepubliken Tyskland anser att det på detta vis garanteras att det finns ett tillfredsställande utbud av bostäder.
Second, I also believe that the law on the property subsidy is an appropriate way of ensuring that the objective pursued is achieved.
Jag anser för det andra även att lagen om bidrag till förvärv av privatbostad är ägnad att säkerställa att det eftersträvade ändamålet uppnås.
In my view, making the subsidy available to the three categories of nonresidents referred to by the Commission would not compromise the objective of increasing the German housing stock.
Enligt min mening skulle det nämligen inte äventyra ändamålet att utöka det tyska fastighetsbeståndet om bidraget till förvärv av privatbostad beviljades de tre kategorier utomlands bosatta personer som kommissionen nämnt.
There is no doubt that encouraging house-building by the grant of a subsidy contributes to the development of the housing stock in Germany and is thus directed at ensuring a sufficient supply of housing.
En uppmuntran till att bygga bostäder, genom att ett bidrag beviljas, bidrar nämligen utan tvekan till att fastighetsbeståndet i Tyskland ökar och härigenom till att säkerställa att det finns ett tillfredsställande utbud av bostäder.
Quite the opposite — the purchase or construction of a dwelling in another Member State by these nonresidents and by frontier workers in particular contributes to reducing housing demand in Germany.
Tvärtom bidrar detta, om dessa utomlands bosatta personer, särskilt gränsarbetarna, köper eller bygger en bostad på en annan medlemsstats område, till att minska efterfrågan på bostäder i Tyskland.
Those nonresidents would therefore not encumber the German property market and would not exert pressure on the strong demand that already exists.
Dessa utomlands bosatta personer skulle i så fall inte tynga den tyska fastighetsmarknaden och inte utöva någon press på den stora efterfrågan som redan finns.
Consequently, the objective of the law on the property subsidy, which is to ensure sufficient housing stock in Germany, may be achieved by measures that are less disadvantageous than the exclusion of nonresidents from eligibility for the grant.
Ändamålet med lagen om bidrag till förvärv av privatbostad, nämligen att säkerställa att det finns ett tillfredsställande fastighetsbestånd i Tyskland, kan således uppnås med åtgärder som är mindre ogynnsamma än åtgärder som innebär att utomlands bosatta personer utestängs från rätten att erhålla bidraget.
I think that the subsidy for the purchase of a dwelling also leads indirectly to construction.
Det bidrag som beviljas i syfte att förvärva en bostad medför också, enligt min mening, indirekt att det byggs mer.
Persons entitled to the subsidy and wishing to purchase a dwelling increase demand and therefore encourage the construction of property for letting, meeting that demand, which they will subsequently be able to acquire.
De personer som erhåller ett bidrag till förvärv av privatbostad och som vill köpa en bostad bidrar till att efterfrågan ökar och därmed till att främja byggandet av nya fastigheter som tillfredsställer denna efterfrågan och som de senare kan köpa.
In the light of all those considerations, I consider that the complaint is well founded.
Med hänsyn till det ovanstående anser jag att det finns fog för den anmärkning som framställts.
Accordingly, under the first subparagraph of Article 69(2) of the Rules of Procedure, the Federal Republic of Germany should be ordered to pay the costs.
Med stöd av artikel 69.2 första stycket i rättegångsreglerna skall Förbundsrepubliken Tyskland därför förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL BOT — CASE C-152/05
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-152/05
IV — Conclusion
IV — Förslag till avgörande
Having regard to the above considerations, I propose that the Court should:
Mot bakgrund av vad som ovan anförts föreslår jag att domstolen
(1) declare that by excluding, in the first sentence of Paragraph 2(1) of the law on the property subsidy, properties situated in other Member States from eligibility for the property subsidy granted to persons liable to unlimited German income tax, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Articles 18, 39 and 43;
1) fastställer att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 39 EG och 43 EG genom att, enligt 2 § första stycket första meningen i den tyska lagen om bidrag till förvärv av privatbostad, inte medge någon rätt till det bidrag till förvärv av privatbostad som beviljas personer som är obegränsat skattskyldiga för inkomst i Tyskland, när det är fråga om egendom som är belägen i andra medlemsstater, och
(2) order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
2) förpliktar Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna.
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)17 January 2008 *
DOMSTOLENS DOM (andra avdelningen) den 17 januari 2008 *
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 5 April 2005,
I mål C-152/05, angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 226 EG, som väckts den 5 april 2005,