natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court held that Article 30 of the Treaty and a directive on the harmonisation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs precluded a national provision from requiring the use of a specific language for
Domstolen slog i detta hänseende fast att artikel 30 i fördraget och ett direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel utgör hinder för att det i en nationell lagstiftning föreskrivs att ett visst språk skall användas vid märkning av livsmedel, utan att det lämnas utrymme för användning av ett annat språk som köparen har lätt att förstå eller för andra åtgärder för att säkerställa att köparen är informerad.
In Case C-254198 TK-Heimdienst (udgment of 13 January 2000), the Court heldthat Article 30 of the Treaty precludes national legislation which provides thatcertain vendors of food products may not make sales on rounds in a givenadministrative district unless they also carry on their trade at a permanentestablishment situatedin that administrative district or in an adjacent municipality,where they also offer for sale the same goods as they do on their rounds.
utgör ett större hinder för produkter från andra medlemsstater än för inhemska produkter när det gäller att få tillträde till importstatens marknad, även om den är tillämplig på samtliga aktörer på det nationella territoriet.
Suchlegislation relatesto the selling arrangements for certain goods in that it laysdown the geographical areas in which each of the traders concerned may sell hisgoods by that method.
Denna slutsats försvagas inte av den omständigheten att regleringen, i varje given del av det nationella territoriet, påverkar såväl avsättningen av produkter från andra delar av det nationella territoriet som avsättningen av de produkter som importeras från andra medlemsstater.
The application of such legislation to all traders operatingin the national territory in fact impedes access to the market of the Member Stateof importation for products from other Member States more than it impedesaccess for domestic products.
För att en statlig åtgärd skall betecknas som diskriminerande eller protektionistisk, i den mening som avses i reglerna om fri rörlighet för varor, behöver den inte ha som verkan att alla inhemska produkter gynnas eller att enbart importerade produkter men inte inhemska produkter missgynnas.
That conclusion is not affected by the fact that, ineach part of the national territory, the legislation affects both the sale of productsfrom other parts of the national territory and the sale of products imported fromother Member States:for a national measure to be categorisedas discriminatoryor protective for the purposes of the rules on the free movement of goods, it isnot necessary for it to have the effect of favouring national products as a wholeor of placing only imported products at a disadvantage and not national products.Legislation of that kind cannot be justified either by objectives designed to protectthe supplying of goods at short distance, since such aims of a purely economicnature cannot justifi a barrier to the fundamental principle of the free movementof goods, or by the protection of public health, since that can be achieved bymeasures that have effects less restrictive of intra-Community trade.
En sådan lagstiftning kan inte rättfärdigas mot bakgrund av syftet att trygga livsmedelsförsörjningen inom närområdet till förmån för lokala företag, eftersom målsättningar av rent ekonomisk natur inte kan motivera en inskränkning av den grundläggande principen om fri rörlighet för varor, eller motiveras mot bakgrund av skyddet för folkhälsan, eftersom detta ändamål kan uppnås genom åtgärder som har mindre begränsande effekter på handeln inom gemenskapen.
In Case C-23199 Commission v France (udgment of 26 September 2000), the Commission applied to the Court for a declaration that, by implementing,pursuant to the French Intellectual Property Code, procedures for the detentionby the customs authorities of goodslawfutly manufactured in a Member State ofthe European Community which were intended, following their transit through French territory, to be placed on the market in another Member State where theycould be lawfully marketed,the French Republic had failed to fulfil its obligationsunder Article 30 of the EC Treaty.
I domen av den 26 september 2000 i mål C-23/99, kommissionen mot Frankrike (REG 2000. s. 1-0000), hade kommissionen yrkat att domstolen skulle fastställa att Republiken Frankrike underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 30 i EG-fördraget genom att med stöd av Code de la propriété intellectuelle föreskriva att tullmyndigheterna kunde genomföra förfarande för kvarhållande av varor som lagligen hade tillverkats i en av Europeiska gemenskapens medlemsstater och som, efter att ha transiterats genom franskt territorium, var avsedda att släppas ut på marknaden i en annan medlemsstat, där de lagligen kunde saluföras.
Such legislation had the effect of restricting the free
Eftersom tillverkning och saluföring av varan är tillåtna i de medlemsstater där tillverkning och saluföring äger rum och då transit inte ingår i det särskilda föremålet för mönsterskyddet i den
The Court then stated that intra-Community transit consistedin the transportation of goods from one Member State to another across theterritory of one or more Member States and involved no use of the appearance ofthe protected design.
medlemsstat där transitering sker, kan det hinder för den fria rörligheten för varor som orsakas av att varan kvarhålls i tullen i sistnämnda stat för att hindra transitering inte anses vara motiverat av orsaker som är hänförliga till skydd av industriell och kommersiell äganderätt i enlighet med artikel 36 i EG-fördraget (nu artikel 30 EG i ändrad lydelse).
As regards Article 34 of the Treaty, mention will be made of the importantjudgment delivered on 16 May 2000 in Case C-388/95 Belgium v Spain.
Vad gäller artikel 34 i fördraget är domen av den 16 maj 2000 i mål C-388/95, Belgien mot Spanien (REG 2000, s. 1-3123), av betydelse.
This case is a rare example of Treaty infringement proceedings brought by oneMember State against another Member State under Article I70 of the EC Treaty(now Article 227 EC).
Denna dom utgör ett av de sällsynta exemplen där en talan om fördragsbrott mot en medlemsstat har väckts av en annan medlemsstat i enlighet med artikel 170 i EG-fördraget (nu artikel 227 EG).
The Kingdom of Belgium contended that, by maintainingin force national legislation under which wine has to be bottled in its region ofproduction if the designation of origin is to be used, the Kingdom of Spain hadfailed to fulfil its obligations under Article 34 of the Treaty, as interpreted by the
Konungariket Belgien gjorde gällande att Konungariket Spanien hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 34 i fördraget, såsom denna artikel har tolkats av domstolen i dom av den 9 juni 1992 i mål C-47/90, Delhaize (REG 1992, s.
Court in its judgment of 9 June 1992 in Case C-47190Delhaize _BAR_l992l ECRl-3669, and Article 5 of the Treaty (now Article 10 EC). ln Delhaize, the Court had held that such national provisions applicable to wine of designated originwhich limited the quantity of wine that might be exportedin bulk but otherwisepermitted sales of wine in bulk within the region of production constitutedmeasures having equivalent effect to a quantitative restriction on exports whichwere prohibited by Article 34 of the Treaty.
1-3669), och enligt artikel 5 i EG-fördraget (nu artikel 10 EG), genom att bibehålla en nationell lagstiftning i vilken det föreskrevs en skyldighet att buteljera vin inom produktionsområdet för att få använda ursprungsbeteckningen. I denna dom hade domstolen slagit fast att nationella föreskrifter som är tillämpliga på viner som bär en ursprungsbeteckning, genom vilka den mängd vin som kan exporteras på fat begränsas, medan de tillåter försäljning av vin på fat inom framställningsområdet, utgör en åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ exportrestriktion som är förbjuden enligt artikel 34 i fördraget.
In Belgium v Spain, the Court confirmed that national provisions applicable towine of designated origin under which use of the name of the region ofproduction as a designation of origin is conditional on bottling in that regionconstitute such measures having equivalent effect, because they have the effect ofspecifically restricting patterns of exports of wine eligible to bear the designationof origin in question and thereby of establishing a difference of treatment betweentrade within a Member State and its export trade.
I sin dom av den 16 maj 2000 bekräftade domstolen att en nationell lagstiftning som är tillämplig på vin med ursprungsbeteckning, enligt vilken endast vin som buteljeras inom produktionsområdet får använda regionens namn som ursprungsbeteckning, utgör en sådan åtgärd med motsvarande verkan, eftersom den har till verkan att särskilt hindra exportflödet vad beträffar vin som kan bära den aktuella ursprungsbeteckningen och därigenom skapa en skillnad i betingelserna för en medlemsstats inrikes- och utrikeshandel.
As regards the compatibilitywith the Treaty of such a barrier, while the Court had found in Delhaize that rthad not been shown that bottling in the region of production was an operationneeded to preserveparticular characteristics of the wine or to guarantee the originof the wine or that the confinementof bottling to a specified area was, in itself,capable of affecting the quality of the wine, the Court now stated that newinformation had been produced to it in order to demonstratethat the reasons
Även om domstolen i domen i det ovannämnda målet Delhaize ansåg att det inte hade visats att buteljeringen inom produktionsområdet var en verksamhet som var oumbärlig för upprätthållandet av vinets särskilda kännetecken eller ursprungsgarantin för produkten eller att lokaliseringen av buteljeringsverksamheten som sådan var ägnad att påverka vinets kvalitet, angav domstolen att nya omständigheter hade anförts, vilka var avsedda att visa att de skäl som ligger bakom skyldigheten att buteljera vinet inom produktionsområdet är av den arten att de rättfärdigar detta och att målet därför skall prövas mot bakgrund av dessa omständigheter. Domstolen påpekade att en sådan skyldighet, som har till syfte att bevara det goda anseendet för vin med ursprungsbeteckningen genom att förstärka kontrollen
The obligation was justified as a measure protecting thedesignation of origin which could be used by all the operators in the winegrowing sector of the region of production and was of decisive importance tothem.
över dess speciella särdrag och dess kvalitet, är berättigad som en åtgärd för att skydda den ursprungsbeteckning som de berörda producenterna kollektivt omfattas av och som för dessa är av avgörande betydelse.
In addition, for wines transportedand bottled in the region of production,the controls were far-reachingand systematicand were the responsibility of thetotality of the producers themselves, who had a fundamental interest in preservingthe reputationacquired.
Kontrollerna är vidare grundliga och systematiska för de viner som transporteras och buteljeras inom produktionsområdet, och det är producenterna själva, vilka har ett avgörande intresse av att det anseende som har förvärvats upprätthålls, som kollektivt har ansvaret för dem.
Only consignmentswhich had been subjectedto thosecontrols could bear the designation of origin.
Det är enbart de partier som har undergått de nämnda kontrollerna som kan bära ursprungsbeteckningen.
Finally, the risk to which thequality of the product finally offered to consumers was exposedwas greater whereit has been transportedand bottled outside the region of production than whenthose operations had taken place within the region.
Risken för bristande kvalitet hos den produkt som slutligen erbjuds för konsumtion är slutligen större när den har transporterats och buteljerats utanför produktionsområdet än när detta har skett inom detta område.
Following that examination,the Court concluded that legislation under which wine had to be bottled in itsregion of production if the designation of origin was to be used had to beregarded as compatible with Community law, despite its restrictive effects ontrade, because it constituted a necessary and proportionate means of attaining theobjective pursued, in that there were no less restrictive alternative measurescapable of attaining it. The Court therefore dismissed the action brought by the
Efter denna bedömning drog domstolen slutsatsen att en lagstiftning enligt vilken endast vin som buteljeras inom produktionsområdet får använda regionens namn som ursprungsbeteckning skall anses vara förenlig med gemenskapsrätten trots att den begränsar handeln, eftersom den utgör en nödvändig åtgärd för att uppnå det eftersträvade syftet, i den meningen att det inte finns några alternativa, mindre inskränkande åtgärder för att uppnå detta.
The interpretation of directives relating to more specific aspects of thefree movement of goods was at the heart of the cases of Anastasiouand Unilever.
1-0000), klargjorde domstolen frågan om vilka villkor en medlemsstat får uppställa för import av växter med ursprung i ett icke medlemsland i avsaknad av ett sundhetscertifikat utfärdat av myndigheter som bemyndigats i ursprungslandet.
Council Directive 83/l89lEEC of 28 March 1983 laying down a procedure for theprovision of information in the field of technical standards and regulations (OJ 1983
Rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter EGT L 109, s. 8; svensk specialutgåva, område 13. volym 12, s.
The Court had already held in CaseC-I94194 CIA SecuriryImernational [19961ECR l-2201that breach of the obtigationto notify laid down by Article 8 of Directive 83/189 rendered the technical regulations at issue inapplicable, so that they wereunenforceable against individuals, and that individuals might rely on Articles 8and 9 of the directive before the national courts, which must decline to apply anational technicalreeulation which has not been notified in accordance with thedirective.
(REG 1996, s. 1-2201), hade domstolen redan slagit fast att ett åsidosättande av anmälningsskyldigheten i artikel 8 i ovannämnda direktiv medför att de tekniska föreskrifterna i fråga inte kan tillämpas och därmed inte kan anföras mot enskilda och att enskilda således kan åberopa artiklarna 8 och 9 i direktivet vid nationell domstol, på vilken det ankommer att vägra att tillämpa en nationell teknisk föreskrift som inte har anmälts i enlighet med direktivet.
The same appliesto breach of the obtigation, laid down in Article 9 of the directive, to postponethe adoption of a draft technical regulation.
På samma sätt är det beträffande det fall då de skyldigheter som föreskrivs i artikel 9 i samma direktiv inte har iakttagits.
Whilst it is true that a directivecannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be reliedon as such against an individual, the case-law to that effect does not apply inproceedings between individuals where non-compliance with Article 8 or Article 9of Directive 83/189, which constitutes a substantial proceduraldefect, renders atechnical regulation adopted in breach of either of those articles inapplicable.
Även om det är riktigt att en enskild person inte självständigt genom ett direktiv kan åläggas förpliktelser, och ett direktiv alltså inte som sådant kan åberopas gentemot denne, är denna rättspraxis inte tillämplig på en situation där den omständigheten att artikel 8 eller artikel 9 i direktiv 83/189 inte har iakttagits, vilket utgör ett väsentligt förfarandefel, medför att den tekniska föreskrift som har antagits med åsidosättande av en av dessa artiklar inte kan tillämpas.
Inproceedings of that kind, Directive 83/189 does not in any way define thesubstantive scope of the legal rule on the basis of which the national court mustdecide the case before it.
I en sådan situation definierar detta direktiv inte på något sätt det materiella innehållet i den rättsregel som den nationella domstolen skall tillämpa när den avgör målet.
It creates neither rights nor obligations for individuals.The Court therefore ruled that a national court is required, in civil proceedingsbetween individuals concerning contractual rights and obligations, to refuse toappty a national technical regulation which was adopted during a period ofpostponement of adoption prescribed in Article 9 of Directive 83i189. 189.
Det skapar varken rättigheter eller skyldigheter för enskilda. Domstolen slog följaktligen fast att det i en civilrättslig tvist mellan enskilda, beträffande rättigheter och skyldigheter av avtalsrättslig natur, ankommer på den nationella domstolen att vägra tillämpa en nationell teknisk föreskrift som har antagits under den period då antagande inte får ske enligt artikel 9 i direktiv 83/189.
Case-law relating to the agricultural sector was again plentiful in the past year, as is indicatedby the cases of France v Commission, Commission v Council andMulder and Others v Council and Commission which have already been referred to.
Domstolens rättspraxis avseende jordbrukssektorn har varit riklig även under år 2000, något som domarna i de ovannämnda målen Frankrike mot kommissionen, kommissionen mot rådet och Mulder m.fl. mot rådet och kommissionen vittnar om.
Amongst that case-law, Eurostock Meat Marketing is also to be noted, a casewhich arose in the context of the bovine spongiform encephalopathy crisis(f fiudgment of 5 December 2000 in Case C-477 l9S).
Bland denna rättspraxis kan även erinras om domen av den 5 december 2000 i mål C-477/98, Eurostock Meat Marketing, (REG 2000, s.
Acting pursuant to Directive
1-0000), vilken rör krisen i samband med bovin spongiform encefalopati.
That list does not include cheek meat.
och med den 1 januari 1998.
The date on which that decisionwas to become applicable, initially set at I January 1998, was postponed severaltimes and finally fixed at 30 June 2000.
Tillämpningen sköts emellertid upp flera gånger och fastställdes slutligen till den 30 juni 2000.
In December 1997, several days afterthe date on which the decision was to become applicable had been postponed forthe first time, the Department of Agriculture for Northern Ireland enacted anorder, as part of its programme to deal with the risk of bovine spongiformencephalopathy, prohibiting the import into Northern Ireland of specified riskmaterial from a bovine animal which had been slaughtered or haddied outside the United Kingdom at an age greater than 12 months and of any food containingsuch material.
Jordbruksministeriet antog i december 1997 — det vill säga några dagar efter det att tillämpningen av beslutet sköts upp första gången — en förordning om specificerat riskmaterial som en del av ett åtgärdsprogram för att komma till rätta med den risk som bovin spongiform encefalopati innebär. Genom denna förordning förbjöds import till Nordirland av riskmaterial från nötkreatur som var äldre än tolv månader när de slaktades eller avled i ett annat land än Förenade kungariket.
The list of specified risk material for the purposes of the Orderwas the same as that contained in the Commission decision.
Definitionen av riskmaterial i denna förordning omfattar definitionen av specificerat riskmaterial i beslut 97/534/EG.
Pursuant to the 1997Order, the Department of Agriculture seizedand condemneda consignment ofheads of bovine animals which had been imported from Ireland by a companywhich removes cheekmeatfor human consumption, on the ground that theconsignment contained specified risk material.
Med stöd av denna förordning tog ministeriet i beslag och dömde ut en försändelse av nötkreaturshuvuden som hade importerats från Irland av ett bolag, som ägnade sig åt kötthandel och i synnerhet åt att avlägsna kindkött från nötkreaturshuvuden och bereda detta som livsmedel, av det skälet att importen av försändelsen innehöll specificerat riskmaterial.
The company maintained that the1997 Order constituted a measure having an effect equivalent to a quantitativerestriction on the free movement of goods, contrary to Article 30 of the ECTreaty, and that it was a measure which was neither justified nor authorised under Community law.
Bolaget gjorde gällande att 1997 års förordning utgjorde en åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ restriktion för den fria rörligheten för varor, i strid med artikel 30 i EG-fördraget, och att det rörde sig om en åtgärd som varken var berättigad eller tillåten enligt gemenskapsrätten.
According to the Department of Agriculture, on the other hand,the importation of the consignmentin question could be prohibited as an interimprotective measure authorised by Directive 891662.
Ministeriet hävdade däremot att 1997 års förordning var tillåten enligt direktiv 89/662, som en nationell åtgärd i avvaktan på att kommissionen skulle vidta gemenskapsåtgärder.
Agreeing with such aninterpretation of the relevant Community rules, the Court pointed out that, under Directive 891662,the Member State of destinationffiay, on serious public oranimal-health grounds, take interim protective measures pending the measures tobe taken by the Commission.
Domstolen delade denna uppfattning och erinrade om att det framgår av direktiv 89/662 att den mottagande medlemsstaten, när särskilt allvarliga folk- eller djurhälsoskäl föreligger, får vidta tillfälliga skyddsåtgärder i avvaktan på att åtgärder vidtas av kommissionen.
The adoption by the Commission of a decisionwhich is not immediately applicable cannot, as such, be regarded as precludinga Member State from itself taking interim protective measures pursuant to Directive 891662.
Att kommissionen fattar ett beslut som inte är omedelbart tillämpligt kan i det avseendet inte i sig anses medföra att en medlemsstat är förhindrad att själv vidta tillfälliga skyddsåtgärder med stöd av direktiv 89/662.
That directive is designed to set up a Community-wideprotective system to replace possibly disparate interim protective measures takenin an emergency by Member States to counter seriousrisks.
Syftet med detta direktiv är nämligen att införa skyddsregler på gemenskapnivå, som skall ersätta de tillfälliga skyddsåtgärder som eventuellt är oförenliga och som medlemsstaterna skyndsamt har vidtagit vid allvarliga hot.
However, it is notuntil the Community rules are adopted, enter into force and become applicable tothe products concerned that there is a risk of conflict between those rules and theinterim protective measures previously adopted by the Member States.
Det föreligger emellertid en risk för konflikt mellan gemenskapsbestämmelserna och de tillfälliga skyddsåtgärder som medlemsstaterna tidigare har vidtagit först när gemenskapsbestämmelserna har antagits, trätt i kraft och är tillämpliga på varorna i fråga.
A nationalmeasure such as the 1997 Order, prohibiting imports of any specified riskmaterial and also of any food containing such material, was justified under Directive 891662and was not disproportionatein the light of the risk of possibletransmission of bovine spongiform encephalopathy.
En nationell åtgärd, såsom 1997 års förordning, som förbjuder import av specificerat riskmaterial men även av livsmedel som innehåller sådant specificerat riskmaterial, ansågs vara berättigad med hänsyn till direktiv 89/662 och ansågs utgöra en åtgärd som inte var alltför ingripande med hänsyn till det hot som en eventuell överföring av bovin spongiform encefalopati utgjorde.
imports of headsof bovine animals, since they contained material with very highinfectivity and the slaughteringand transport methods used gave rise to a seriousrisk of contaminationof healthvtissues. tissues.
med mycket hög smittspridningsrisk och eftersom det på grund av slaktmetoder och transport fanns allvarliga risker för kontaminering av friska vävnader.
The case of Emsland-Stärke, concerning abuses in the area of export refunds onagricultural products, should also be mentioned (udgment of 14 December 2000in CaseC-l10/99).
Vad gäller missbruk inom området för exportbidrag avseende jordbruksprodukter, kan det erinras om domen av den 14 december 2000 i mål Cl 10/99, Emsland-Stärke (REG 2000, s. 1-0000).