natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Given that international agreements concluded by the Community have primacy over secondary Community legislation, the validity of a measure of secondary Community legislation may be affected by the fact that it is incompatible with such rules of international law.
Eftersom de internationella avtal som gemenskapen ingått har företräde framför gemenskapens sekundärrättsakter kan giltigheten av en sekundärrättsakt antagen av gemenskapen följaktligen påverkas av att reglerna i rättsakten inte är förenliga med sådana folkrättsliga regler.
Where that invalidity is pleaded before a national court, the Court of Justice will thus review, pursuant to Article 234 EC, the validity of the Community measure concerned in the light of all the rules of international law, subject to two conditions.
När denna ogiltighet åberopas vid nationell domstol kommer alltså EG-domstolen att med tillämpning av artikel 234 EG kontrollera huruvida den berörda gemenskapsrättsakten är giltig mot bakgrund av samtliga regler i internationell rätt, dock med förebehåll för två villkor.
First, the Community must be bound by those rules.
För det första ska gemenskapen vara bunden av dessa regler.
Second, the Court can examine the validity of Community legislation in the light of an international treaty only where the nature and the broad logic of the latter do not preclude this and, in addition, the treaty’s provisions appear, as regards their content, to be unconditional and sufficiently precise.
För det andra kan domstolen pröva giltigheten av gemenskapsrättsliga bestämmelser mot bakgrund av ett internationellt avtal bara om avtalets beskaffenhet och systematik inte utgör hinder mot detta, och vidare om dess bestämmelser till sitt innehåll framstår som ovillkorliga och tillräckligt precisa.
Since the Community is not bound by the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships (Marpol 73/78), the mere fact that Directive 2005/35 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements has the objective of incorporating certain rules set out in that convention into Community law is not sufficient for it to be incumbent upon the Court to review the directive’s legality in the light of the convention. Admittedly, the powers of the Community must be exercised in observance of international law, including provisions of international
Eftersom gemenskapen inte är bunden av den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), är inte heller den enda omständigheten att ändamålet med direktiv 2005/35 om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser är att vissa av den konventionens bestämmelser ska införlivas med gemenskapsrätten tillräcklig för att domstolen ska vara behörig att pröva direktivets lagenlighet
The United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982 (UNCLOS), has been signed by the Community and approved by Decision 98/392, thereby binding the Community, and the provisions of that Convention accordingly form an integral part of the Community legal order.
Vad beträffar Förenta nationernas havsrättskonvention, undertecknad i Montego Bay den 10 december 1982 (Montego Bay-konventionen) undertecknades denna av gemenskapen varpå den godkändes genom beslut 98/392, vilket medför att gemenskapen blir bunden eftersom bestämmelserna i denna konvention sedan dess utgör en integrerad del av gemenskapens rättsordning.
However, UNCLOS does not establish rules intended to apply directly and immediately to individuals and to confer upon them rights or freedoms capable of being relied upon against States, irrespective of the attitude of the
Montego Bay-konventionen innehåller dock inte några regler som är avsedda för direkt och omedelbar tillämpning på enskilda och de är inte heller avsedda att ge de senare rättigheter eller friheter som kan åberopas gentemot stater oberoende av inställningen hos fartygets flaggstat. Av detta följer att
It follows that the nature and the broad logic of UNCLOS prevent the Court from being able to assess the validity of a Community measure in the light of that convention.
Montego Bay-konventionens beskaffenhet och systematik utgör hinder mot att domstolen bedömer giltigheten av en gemenskapsrättsakt mot bakgrund av den konventionen.
(see paras 53, 64, 65, operative part 1) of the directive must be understood as entailing an unintentional act or omission by which the person responsible commits a patent breach of the duty of care which he should have and could have complied with in view of his attributes, knowledge, abilities and individual situation.
delar och tillämpas i medlemsstaternas respektive rättsordningar. Begreppet grov oaktsamhet i den mening som avses i artikel 4 i direktiv 2005/35 måste i detta avseende anses innefatta oavsiktligt handlande eller oavsiktlig underlåtenhet varigenom den ansvariga personen tydligt åsidosätter sin omsorgsplikt, vilken hade kunnat iakttas med hänsyn till personens egenskaper, kunskaper, skicklighet och personliga situation.
Finally, in accordance with Article 249 EC, Directive 2005/35 must be transposed by each of the Member States into national law.
Enligt artikel 249 EG gäller slutligen att medlemsstaterna ska införliva direktiv 2005/35 i sina respektive rättsordningar.
Thus, the actual definition of the infringements referred to in Article 4 of the directive and the applicable penalties are those which result from the rules laid down by the Member States.
Själva definitionen av de överträdelser som avses i artikel 4 i detta direktiv och de sanktioner som är tillämpliga är alltså de som följer av de bestämmelser som medlemsstaterna utfärdar.
It follows that Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, does not infringe the general principle of legal certainty in so far as it requires the Member States to punish shipsource discharges of polluting substances committed by ‘serious negligence’, without defining that concept.
Härav följer att artikel 4 i direk- tiv 2005/35, jämförd med artikel 8 i det direktivet, inte kränker den allmänna rättssäkerhetsprincipen i den del den innebär en skyldighet för medlemsstaterna att föreskriva sanktioner för utsläpp från fartyg av förorenande ämnen till följd av grov oaktsamhet, utan att detta begrepp definieras.
Article 4 of Directive 2005/35 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements, read in conjunction with Article 8 thereof, obliges the Member States to punish shipsource discharges of polluting substances if committed ‘with intent, recklessly or by serious negligence’, without defining those concepts.
Artikel 4 i direktiv 2005/35 om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser jämförd med artikel 8 i det direktivet innebär en skyldighet för medlemsstaterna att föreskriva sanktioner för utsläpp från fartyg av förorenande ämnen ”om de skett uppsåtligen eller genom vårdslöshet eller grov oaktsamhet”.
However, those various concepts, in particular that of ‘serious negligence’, correspond to tests for the incurring of liability which are to apply to an indeterminate number of situations that it is impossible to envisage in advance and not to specific conduct capable of being set out in detail in a legislative measure, of Community or of national law.
Dessa begrepp definieras emellertid inte i artikeln. Dessa olika begrepp, däribland begreppet ”grov oaktsamhet”, motsvarar emellertid kriterier för ådragande av ansvar, vilka ska kunna tillämpas på ett ospecificerat antal situationer som omöjligen kan förutses, och inte på exakta handlanden som kan anges i detalj i en normativ rättsakt.
In that regard, ‘serious negligence’ within the meaning of Article 4
Detta gäller oavsett om det är fråga om gemenskapsrätt eller nationell rätt.
(see paras 72-74, 77-79, operative part 2)
Nämnda begrepp har för övrigt integrerats i alla
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-308/06
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATJULIANE KOKOTT föredraget den 20 november 2007 1
The issue in dispute is whether Articles 4 and 5 of Directive 2005/35 are compatible with the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed at Montego Bay on 10 December 1982 3 (‘the Convention on the
Tvisten avser frågan om artiklarna 4 och 5 i direktiv 2005/35 är förenliga med Förenta nationernas havsrättskonven- tion, undertecknad i Montego Bay den 10 december 1982 3(nedan kallad havsrättskonventionen), som gemenskapen ingick 1998 4, samt 1973 års internationella konvention om förhindrande av förorening från fartyg och 1978 års protokoll 5(nedan
The issue to be examined in this case is whether provisions of Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements 2are compatible with higher-ranking law.
I det förevarande målet skall det prövas om bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/35/EG av den 7 september 2005 om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser 2, är förenliga med normer av högre valör.
These provisions lay down criminal liability for discharge violations.
Dessa bestämmelser reglerar det straffrättsliga ansvaret för otilllåtna utsläpp av förorenande ämnen.
Uncertainty arises particularly because the directive appears to provide for a stricter standard of liability than does Marpol 73/78.
Tvivel har framför allt uppkommit på grund av att direktivet verkar innehålla strängare ansvarsbestämmelser än MARPOL 73/78.
Under the directive, serious negligence in particular is sufficient, whereas Marpol 73/78 provides for at least recklessness and knowledge that damage will probably result.
Enligt direktivet räcker det framför allt med grov oaktsamhet, medan det enligt MARPOL, för att ansvar skall uppkomma, krävs minst vårdslöshet och kännedom om att en skada troligen skulle bli följden.
Furthermore, the question arises as to whether the standard of liability of serious negligence is compatible with the principle of legal certainty.
Därutöver har frågan uppkommit om kravet på grov oaktsamhet är förenlig med rättssäkerhetsprincipen.
3 — Third United Nations Conference on the Law of the Sea, Official Documents, vol. XVII, 1984, Doc.
3 — Förenta nationernas tredje havsrättskonferens, Official Documents, volym XVII, 1984, Doc. A/Conf.62/122, s. 157–231.
4 — Council Decision 98/392/EC of 23 March 1998 concerning the conclusion by the European Community of the United Nations Convention of 10 December 1982 on the Law of the Sea and the Agreement of 28 July 1994 relating to the implementation of Part XI thereof (OJ 1998 L 179, p. 1).
4 — Rådets beslut 98/392/EG av den 23 mars 1998 om Europeiska gemenskapens ingående av Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 och avtalet av den 28 juli 1994 om genomförande av del XI i denna konvention, EGT L 179, s. 1.
II — Legal context imposition of penalties for discharges of polluting substances from ships differ significantly.’
II — Tillämpliga bestämmelser för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg, är det nödvändigt att harmonisera genomförandet av MARPOL 73/78 på gemenskapsnivå.”
Article 3 lays down the scope of the directive:
I artikel 3 definieras direktivets tillämpningsområde:
Directive 2005/35 was based on Article 80(2) EC, which forms the legal basis for measures relating to maritime transport.
Direktiv 2005/35 infördes med stöd av artikel 80.2 EG, som utgör den rättsliga grunden för bestämmelser avseende sjöfart.
The reasons for the adoption of the directive are clear in particular from recitals (2) and (3) in the preamble thereto:
Anledningen till att direktivet infördes framgår framför allt av skälen 2 och 3 i direktivet: a) en medlemsstats inre vatten, inbegripet hamnar, såvitt bestämmelserna i MAR-POL är tillämpliga, b) en medlemsstats territorialhav,
‘(2) The material standards in all Member States for discharges of polluting substances from ships are based upon the Marpol 73/78 Convention; however, these rules are being ignored on a daily basis by a very large number of ships sailing in Community waters, without corrective action being taken.
c) sund som används för internationell sjöfart och som omfattas av reglerna för genomfartstrafik, i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982, del III kapitel 2, i den mån en medlemsstat har jurisdiktion över sådana sund,
(c) straits used for international navigation subject to the regime of transit passage, as laid down in Part III, section 2, of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, to the extent that a Member State exercises jurisdiction over such straits;
3 d) en medlemsstats exklusiva ekonomiska zon eller likvärdig zon, som inrättats i enlighet med internationell rätt, och
(3) The implementation of Marpol 73/78 shows discrepancies among Member States and there is thus a need to harmonise its implementation at Community level; in particular, the practices of Member States relating to the
Eftersom medlemsstaternas genomförande av MARPOL 73/78 skiljer sig åt, särskilt när det gäller deras praxis beträffande införandet av sanktioner
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 in accordance with international law; and of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-308/06 e) det fria havet.
These infringements are regarded as criminal offences by, and in the circumstances provided for in, Framework Decision 2005/667/JHA supplementing this Directive.
som brott enligt rambeslut 2005/667/RIF, som kompletterar detta direktiv, under de omständigheter som anges i detta rambeslut.
This Directive shall apply to discharges of polluting substances from any ship, irrespective of its flag, with the exception of any warship, naval auxiliary or other ship owned or operated by a State and used, for the time being, only on government non-commercial service.’
Detta direktiv skall tillämpas på utsläpp av förorenande ämnen från alla fartyg, oberoende av deras flagg, med undantag av örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och drivs av en stat och som för närvarande endast används i statlig, ickekommersiell tjänst.”
In this case doubt is cast on the validity of Articles 4 and 5, which are worded as follows:
I det förevarande målet har tvivel uppstått om giltigheten avseende artiklarna 4 och 5.
Member States shall ensure that shipsource discharges of polluting substances into any
Medlemsstaterna skall se till att utsläpp av förorenande ämnen orsakade av fartyg i något av de områden som avses i artikel 3.1 betraktas som överträdelser om de skett uppsåtligen eller genom vårdslöshet eller grov oaktsamhet. Dessa överträdelser räknas
A discharge of polluting substances into the areas referred to in Article 3(1) (c), (d) and (e) shall not be regarded as an infringement for the owner, the master or the crew when acting under the master’s responsibility if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b) of Marpol 73/78.’
Utsläpp av förorenande ämnen i något av de områden som avses i artikel 3.1 c–3.1 e skall inte betraktas som överträdelser när det gäller redaren, fartygets befälhavare eller besättningen, när denna handlar under befälhavarens ansvar, om dessa utsläpp uppfyller villkoren i regel 11 b i bilaga I eller regel 6 b i bilaga II till MARPOL 73/78.”
B — International law
B — Folkrättsliga bestämmelser
‘Coastal States, for the purpose of enforcement as provided for in section 6, may in respect of their exclusive economic zones adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution from vessels conforming to and giving effect to generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.’
”Kuststater får, i syfte att utöva den kontroll av efterlevnaden som föreskrivs i kapitel 6, anta lagar och andra författningar vad gäller deras ekonomiska zoner, för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening från fartyg som uppfyller och genomför allmänt erkända internationella regler och normer som fastställts genom behörig internationell organisation eller vid en allmän diplomatkonferens.” beiv-
The Convention on the Law of the Sea contains rules on the prosecution of environmental pollution at sea.
Havsrättskonventionen reglerar randet av miljöförstöring av havet.
Under Article 42(1)(b), provisions similar to those applicable to the exclusive economic zone apply to straits:
För sund gäller enligt artikel 42.1 b liknande bestämmelser som för den exklusiva ekonomiska zonen.
The first sentence of Article 211(1) provides for the development of international environmental protection standards:
Artikel 211.1 första stycket innehåller föreskrifter om utvecklingen av en internationell miljöskyddsnorm.
‘States, acting through the competent international organisation or general diplomatic conference, shall establish international rules and standards to prevent, reduce and control pollution of the marine environment from vessels and promote the adoption, in the same manner, wherever appropriate, of routeing systems designed to minimise the threat of accidents which might cause pollution of the marine environment, including the coastline, and pollution damage to the related interests of coastal States.’
”Staterna skall, genom den behöriga internationella organisationen eller vid en allmän diplomatkonferens, fastställa internationella regler och normer för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening av den marina miljön från fartyg och på samma sätt vid behov verka för att sådana farledssystem antas som är utformade i syfte att så långt som möjligt begränsa risken för olyckor, vilka skulle kunna medföra förorening av den marina miljön, däri inbegripet kustlinjen, och skada genom förorening av kuststaters därmed sammanhängande intressen.” b) förhindrande, begränsning och kontroll av förorening genom iakttagande av tillämpliga internationella regler om
The powers of coastal States to make rules with regard to exclusive economic zones are set out in Article 211(5):
Artikel 211 femte stycket innehåller bestämmelser om kuststaternas behörighet i den exklusiva ekonomiska zonen.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 discharge of oil, oily wastes and other noxious substances in the strait;
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-308/06 utsläpp av olja, oljeavfall och andra skadliga ämnen i sundet,
Different provisions apply in the territorial sea.
I inre vatten gäller andra bestämmelser.
Article 2 governs the sovereignty of a coastal State in this area.
Artikel 2 reglerar kuststaternas suveränitet på det här området.
The sovereignty of a coastal State extends, beyond its land territory and internal waters and, in the case of an archipelagic State, its archipelagic waters, to an adjacent belt of sea, described as the territorial sea.
En kuststats suveränitet omfattar, utöver dess landterritorium och inre vatten och, då det är fråga om en arkipelagstat, dess arkipelagvatten, även ett angränsande havsområde, som benämns territorialhavet.
Individual States’ powers to make rules regarding the high seas are in principle excluded by Article 89:
Enligt artikel 89 har enskilda stater i princip ingen behörighet att reglera det fria havet.
This sovereignty extends to the air space over the territorial sea as well as to its bed and subsoil.
Denna suveränitet omfattar även luftrummet över territorialhavet samt dess botten och dess underlag.
‘No State may validly purport to subject any part of the high seas to its sovereignty.’
”Ingen stat kan göra giltiga anspråk på suveränitet över någon del av det fria havet.”
The sovereignty over the territorial sea is exercised subject to this Convention and to other rules of international law.’
Suveräniteten över territorialhavet utövas i enlighet med denna konvention och andra folkrättsliga regler.”
Article 218(1), however, provides for the prosecution of discharge offences:
Artikel 218.1 innehåller dock bestämmelser om hamnstaters säkerställande av reglernas tillämpning.
Article 211(4) contains general rules on environmental protection provisions concerning the territorial sea:
Artikel 211.4 innehåller allmänna be -stämmelser om bestämmelser avseende föroreningar i territorialhavet.
‘Coastal States may, in the exercise of their sovereignty within their territorial sea, adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of marine pollution
”Kuststater får, då de utövar sin suveränitet i sitt territorialhav, anta lagar och andra författningar för förhindrande, minskning och kontroll av havsförorening från utländska
‘When a vessel is voluntarily within a port or at an off-shore terminal of a State, that State may undertake investigations and, where the evidence so warrants, institute proceedings in respect of any discharge from that vessel outside the internal waters, territorial sea or exclusive economic zone of that State in violation of applicable international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.’
”När ett fartyg frivilligt befinner sig i en stats hamn eller vid en stats off-shore-terminal, får staten vidta undersökningar och, om bevismaterialet berättigar härtill, inleda rättsliga förfaranden beträffande varje utsläpp från detta fartyg utanför statens inre vatten, territorialhav eller ekonomiska zon, vilket strider mot tillämpliga internationella regler och normer, som fastställts genom behörig internationell organisation eller vid en allmän diplomatkonferens.”
Such laws and regulations shall, in accordance with Part II, section 3, not hamper innocent passage of foreign vessels.’
fartyg, om de inte ger uttryck åt allmänt accepterade internationella regler eller standarder.
Article 21 lays down which laws and regulations of the coastal State relating to innocent passage are permitted:
Artikel 21 innehåller bestämmelser om vilka lagar och andra författningar om oskadlig genomfart som är tillåtna för kuststater.
Foreign ships exercising the right of innocent passage through the territorial sea shall comply with all such laws and regulations and all generally accepted international regulations relating to the prevention of collisions at sea.’
Utländska fartyg som utövar rätten till oskadlig genomfart av territorialhavet skall iaktta alla sådana lagar och andra författningar samt alla allmänt accepterade internationella regler om att förhindra kollisioner till sjöss.”
The coastal State may adopt laws and regulations, in conformity with the provisions of this Convention and other rules of international law, relating to innocent passage through the territorial sea, in respect of all or any of the following:
Kuststaten får anta lagar och andra författningar, i enlighet med bestämmelserna i denna konvention och andra folkrättsliga regler, rörande oskadlig genomfart av territorialhavet med avseende på alla eller någon av följande frågor:
(f) the preservation of the environment of the coastal State and the prevention, reduction and control of pollution thereof;
… f) bevarande av kuststatens miljö samt förhindrande,begränsning och kontroll av förorening därav,
While all of the Member States — in so far as is relevant in this case — have acceded to it, 6there is no provision for the Community to do so (Article 13).
Samtliga medlemsstater är – i den mån det är relevant i det förevarande fallet – visserligen medlemmar i organisationen 6, men ett medlemskap för gemenskapen är inte planerat (artikel 13).
6 — According to the information provided by the IMO at http://www.imo.org/Conventions/mainframe.asp?topic_id=248, visited on 2 May 2007.
6 — Enligt uppgifter från IMO, http://www.imo.org/ Conventions/mainframe.asp?topic_id=248, besökt den 2 maj 2007.