natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This shows incontrovertibly that, before the Court of First Instance, the Commission was not unsuccessful in any of its own submissions.
Detta klarlägger obestridligen att kommissionen vid förstainstansrätten har vunnit bifall till sina yrkanden.
The scope of that principle has been examined and clarified in a long series of rulings by the Community Courts.
Denna princip har prövats och klargjorts i sin omfattning i en lång rad domar från gemenskapsdomstolarna.
In particular, the Court of Justice has stated that the pre-litigation procedure laid down in the Staff Regulations and, in particular, the lodging of a complaint are an ‘essential procedural requirement’.
I synnerhet har domstolen slagit fast att det administrativa förfarandet som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna, och särskilt ingivandet av klagomål, utgör ett ”väsentligt formkrav”.
11The Court has also stated that compliance with the timelimits for the pre-litigation procedure in question is a matter of public policy, which
11 Domstolen har även slagit fast att iakttagandet av fristerna i det ifrågavarande administrativa förfarandet har karaktären av sådan princip
9 — That is the sense of the conclusions of the Commission’s reply and point 31 thereof.
9 — Detta framgår av kommissionens yrkanden i repliken, samt av punkt 31 i denna.
I note, however, that at point 40 of that document the Commission states that ‘… the Court of Justice should therefore annul the part of the judgment of the Court of First Instance in which it did not rule that the first and third parts of the plea were inadmissible in that they were not raised in the pre-litigation complaint, and also the fourth part since it was raised only in the reply’.
Jag vill för övrigt påpeka att kommissionen i punkt 40 i denna replik däremot har slagit fast följande : ”… Domstolen ska därför upphäva förstainstansrättens dom i den mån det inte har fastställts att den första och den tredje delgrunden inte kan prövas, eftersom de inte framförts i klagomålet under det administrativa förfarandet, och dessutom den fjärde delgrunden på grund av att den gjorts gällande först i repliken.”
However, in the light of the position that I intend to adopt with regard to the ‘cross-appeal’, it is not necessary to determine whether the Commission does or does not, as a preliminary matter, seek the annulment of the judgment under appeal.
Å andra sidan är det, mot bakgrund av den ståndpunkt som jag avser att inta med avseende på ”anslutningsöverklagandet”, inte nödvändigt att fastställa huruvida kommissionen i anslutning därtill har yrkat att den överklagade domen ska upphävas.
11 — Case 91/76 de Lacroix v Court of Justice [1977] ECR 225, paragraph 11.
11 — Domstolens dom av den 3 februari 1977 i mål 91/76, de Lacroix mot Europeiska gemenskapernas domstol (REG 1977, s. 225), punkt 11.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P the Court can verify of its own motion.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-71/07 P som rör grunderna för rättsordningen som gemenskapsdomstolarna kan pröva ex officio.
12 The Court of First Instance, for its part, on the basis of that caselaw of the Court of Justice, has stated that the question of consistency between the prior complaint through official channels and the application to the Court is also a public policy issue and may therefore be examined by the Court of its own motion.
12Förstainstansrätten har på grundval av domstolens rättspraxis slagit fast att även frågan huruvida överensstämmelse mellan det administrativa klagomålet och den talan som väckts vid domstol hör till grunderna för rättsordningen och, således, kan prövas ex officio av domstolarna.
13I consider that that caselaw of the Court of First Instance, which is closely linked to the doctrine of the Court of Justice, can be wholeheartedly endorsed.
13Jag anser att man till fullo kan instämma i denna rättspraxis från förstainstansrätten som är nära förknippad med domstolens fasta rättspraxis.
With regard to the precise definition of the concept and limits of the principle of consistency, according to the settled caselaw of the Court of Justice, in general, a complaint through administrative channels does not bind any judicial proceedings strictly and absolutely, but, at the same time, claims submitted at this latter stage may change neither the cause nor the object of the complaint.
Såvitt avser den exakta definitionen av begreppet och gränserna för principen om överensstämmelse har det i domstolens fasta rättspraxis allmänt slagits fast att det administrativa klagomålet inte är restriktivt och slutgiltigt bindande för ett eventuellt domstolsförfarande, men att det senare förfarandet varken kan ändra det administrativa klagomålets orsak eller syfte.
14The Court of Justice has also stated that, in an action before the Courts, submissions and arguments which do not appear in the administrative complaint but are closely linked to it are admissible. 15
14Domstolen har dessutom preciserat att det under domstolsförfarandet får framföras skäl och argument som inte har framförts i det administrativa klagomålet men som har nära samband härmed. 15
As regards the subjectmatter of the administrative complaint and that of the application in the case under examination, there can be no doubt that they are exactly the same: hence, from that point of view, no problem of admissibility arises.
När det gäller föremålet för det administrativa klagomålet och föremålet för den väckta talan råder det inte något tvivel om att dessa i det aktuella fallet är överensstämmande, varför det inte föreligger något problem avseende upptagande till sakprövning.
Hence, if verification of the consistency between the content of the administrative complaint and the application to the Court is a matter of public policy that can be raised of the Court’s own motion, it is, in my opinion, possible to classify the ‘cross-appeal’ brought by the Commission, leaving aside the nomen iuris, simply as a matter that can be examined by the Court of its own motion.
Om kontrollen av att det föreligger överensstämmelse mellan innehållet i det administrativa klagomålet och innehållet i den talan som väckts vid domstol således är en fråga som rör grunderna för rättsordningen som kan prövas ex officio, kan kommissionens ”anslutningsöverklagande”, trots den juridiska beteckningen, enligt min mening helt enkelt kvalificeras som en uppgift om en fråga som kan prövas ex officio.
Identification of the ‘cause’ underlying the request for annulment contained in the administrative complaint is more problematic.
Det är däremot mer problematiskt att fastställa ”orsaken” till yrkandet om ogiltigförklaring i det administrativa klagomålet.
Following that line of reasoning, the question of the consistency, in the present case, between the administrative complaint lodged by the appellant under Article 90 of the Staff Regulations and the action subsequently brought before the Court of First Instance can be examined by the Court of Justice.
Med detta resonemang kan domstolen pröva frågan om det i förevarande fall föreligger överensstämmelse mellan det administrativa klagomål som klaganden ingett enligt artikel 90 i tjänsteföreskrifterna och den talan som därefter väckts vid förstainstansrätten.
With regard to the plea alleging a difference in treatment — the only plea repeated by the appellant in the present appeal proceedings — the complaint lodged under
Avseende grunden om skillnaden i behandling – den enda som klaganden upprepat i samband med förevarande överklagande – var det klagomål som ingavs
14 — See, for example Razzouk and Beydoun v Commission, paragraph 9, and Case C-316/97 P Parliament v Gaspari [1998] ECR I-7597, paragraph 17.
14 — Se exempelvis domen i det ovannämnda målet Razzouk och Beydoun mot kommissionen, punkt 9, och dom av den 19 november 1998 i mål C-316/97 P, Europaparlamentet mot Gaspari (REG 1998, s. 7597), punkt 17.
13 — Case T-57/89 Alexandrakis v Commission [1990] ECR II-143, paragraph 8.
1555), punkt 13, av den 20 maj 1987 i mål 242/85, Geist mot kommissionen (REG 1987, s.
CAMPOLI v COMMISSION
CAMPOLI MOT KOMMISSIONEN enligt artikel 90 i tjänsteföreskrifterna mycket kortfattat.
Article 90 of the Staff Regulations was, in fact, extremely brief, being confined to the following points:
Det begränsades till följande påpekanden:
The Commission has therefore correctly stated that, of the various arguments put forward by the appellant to support the claim of a difference in treatment, only that based on alleged discrimination between serving officials and former officials appeared in the administrative complaint.
Kommissionen har således med rätta påpekat att av de olika argument som klaganden framfört för att göra gällande att det föreligger en skillnad i behandling så innehöll det administrativa klagomålet endast det argument som grundats på den påstådda diskrimineringen mellan tjänstemän i tjänst och tidigare tjänstemän.
‘(b) Infringement of the principle of equal treatment
”b) Åsidosättande av likabehandlingsprincipen
The new pension scheme established by the European Commission on 1 May 2004 is not even justified in the light of the principle of equal treatment.
Det nya pensionssystem som Europeiska kommissionen införde den 1 maj 2004 är inte heller motiverat mot bakgrund av likabehandlingsprincipen.
It must therefore be ascertained whether, in the case in point, the other arguments presented by the appellant in the judicial proceedings to support the claim of a difference in treatment can be regarded as being ‘closely linked’ to that set out in the administrative complaint.
Det ska således fastställas huruvida de andra argument som klaganden gjorde gällande vid förstainstansrätten för att hävda att det föreligger en skillnad i behandling kan anses ha ett ”nära samband” med det argument som framförts i det administrativa klagomålet.
The purpose of the correction coefficient is to guarantee the same purchasing power to officials and former officials in the same situation.
Korrigeringskoefficienten syftar till att säkerställa samma köpkraft för tjänstemän och tidigare tjänstemän som befinner sig i samma situation.
The situation in the case in point is rather delicate, being situated on the fine line between admissibility and inadmissibility.
Situationen är i det konkreta fallet ganska känslig och ligger på den hårfina gräns som skiljer upptagandet till sakprövning från avvisning.
It is clear that creating two correction coefficients for the same place, in this case London, gives rise to discrimination between officials living in London for professional reasons and former officials living there in retirement.
Det är uppenbart att om det införs två korrigeringskoefficienter för samma ort, i förevarande fall London, sker det en diskriminering mellan tjänstemän som för sin yrkesverksamhet är bosatta i London och tidigare tjänstemän som är bosatta där för att tillbringa sin pensionering i London.
As I have pointed out above, the Community Courts have ruled repeatedly on the question of consistency between the administrative complaint and the application to the Court, adopting a position that seeks to reconcile the interests of the appellant and those of the administration, which tend to be conflicting.
I rättspraxis har, såsom jag har erinrat om ovan, frågan vid upprepade tillfällen prövats med avseende på överensstämmelsen mellan det administrativa klagomålet och den väckta talan.
The Court of Justice has stated that one of the purposes of the administrative complaint is to allow the administration to know with sufficient certainty what the complainant is contesting and what his requests are.
En ståndpunkt har därvid intagits, enligt vilken man sökt förena de potentiellt motstridiga intressena hos klaganden och administrationen.
On the other hand, however, when the administration receives a complaint through official channels, it must
Å andra sidan är administrationen, då ett administrativt klagomål ingetts, skyldig
Former officials, including Mr Campoli, who live in the same city of London, who have a lower correction coefficient than that applied to officials, are clearly discriminated against because, since 1 May 2004, they no longer enjoy the same treatment.’
Tidigare tjänstemän, däribland Franco Campoli, som bor i London och som åtnjuter en lägre korrigeringskoefficient än den som tillämpas på tjänstemännen är klart diskriminerade, eftersom de från och med den 1 maj 2004 inte längre får samma behandling.”
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P not interpret it restrictively, but with an ‘open mind’. 16
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-71/07 P att inte tolka detta restriktivt och att visa ”stor öppenhet”. 16 sionen 17.
Coöperatie Cosun v Commission, 17in which a plea introduced on appeal alleging a difference in treatment in relation to persons other than those indicated in the action before the Court of First Instance, in which a difference in treatment was also alleged, was considered a new plea in law.
I denna dom betraktades det som en ny grund att det i samband med överklagandet åberopades att det förelåg en skillnad i behandling i förhållande till andra rättssubjekt än de som, fortfarande i fråga om skillnad i behandling, angavs i ansökan till förstainstansrätten.
It could be maintained, as essentially does the Commission, that despite being based on the same legal premiss, that is to say infringement of the principle of equal treatment, the appellant’s arguments in support of his claim of discrimination in relation to other former officials cannot be considered to have been foreshadowed, even indirectly or implicitly, in the administrative complaint.
Det kan, såsom kommissionen i huvudsak har gjort, hävdas att trots att de har samma rättsgrund, det vill säga åsidosättandet av likabehandlingsprincipen, kan inte klagandens argument att det föreligger en diskriminering i förhållande till andra tidigare tjänstemän, ens indirekt eller underförstått anses ha föregripits i det administrativa klagomålet.
As we have seen, the only situation cited in that complaint as a point of reference for assessing whether the appellant is the victim of discrimination is that of officials still in employment.
Den enda situation som, såsom framgått, i detta klagomål angavs som hänvisning för att bedöma huruvida det förelåg en diskriminering till nackdel för klaganden var situationen med tjänstemän som fortfarande var i tjänst.
I note, however, that that judgment does not relate to the principle of consistency between the administrative complaint and the action before the Court but to the question of pleas in law in the appeal that were not raised in the action at first instance.
Jag påpekar dock att denna dom inte avser principen om överensstämmelse mellan det administrativa klagomålet och den väckta talan, utan om frågan om huruvida det förekommer grunder i överklagandet som inte åberopats i talan vid förstainstansrätten.
It seems obvious to me that the two situations are not the same.
Det är enligt min mening uppenbart att de två situationerna inte är identiska.
In particular, one of the reasons which, in my opinion, militate in favour of a less strict approach in assessing the principle of consistency between the complaint and the action before the Court and to which consideration should be given is the fact, highlighted in the caselaw of the Court of Justice, that the administrative complaint is usually drawn up without the assistance of a lawyer.
Bland de skäl som enligt min bedömning förenar ett mindre restriktivt synsätt vid bedömningen av principen om överensstämmelse mellan klagomålet och den väckta talan ska det, såsom även framhållits i domstolens rättspraxis, beaktas att det administrativa klagomålet vanligen har avfattats utan hjälp av advokat.
18 This is obviously not the case with an action brought before the Court of First Instance, where it is logical to expect greater precision and completeness.
18 Detta är uppenbart inte fallet med en talan som väcks vid förstainstansrätten, beträffande vilken det följaktligen är logiskt att förvänta sig att den är mer exakt och fullständig.
Against that background, the three arguments under examination should therefore be considered not simply as arguments to support a plea that has already been made but as ‘new pleas’ in the true sense.
I detta avseende ska således de tre aktuella fallen, mer än endast som argument till stöd för en redan anförd grund, beaktas som verkliga ”nya grunder”.
In other words, when a difference in treatment is claimed there are as many different ‘pleas’ as there are (groups of) persons in relation to whom there is claimed to be discrimination.
När en skillnad i behandling åberopas är det med andra ord fråga om lika många olika ”grunder” som antalet (grupper) av rättssubjekt i förhållande till vilka det hävdas att det föreligger en diskriminering.
It must also be noted that, although in the proceedings before the Court of First Instance the Commission maintained that the appellant’s requests regarding the household allowance and the education allowance were inadmissible because they were not included in the complaint, it did not raise any
Även om kommissionen har påpekat inför förstainstansrätten att klagandens yrkanden avseende hushållstillägget och utbildningstillägget inte kan tas upp till sakprövning (eftersom de inte förekom i klagomålet) har den inte framställt någon
According to the Commission, that would also be the implication of the judgment of the Court of Justice in Koninklijke
Enligt kommissionen framgår detta även av domstolens dom i målet Koninklijke Coöperatie Cosun UA mot kommis-
17 — Case C-68/05 P [2006] ECR I-10367, paragraphs 95 to 98.
17 — Dom av den 16 maj 2006 i mål C-68/05 P, Koninklijke Coöperatie Cosun UA mot kommissionen (REG 2006, s. I-10367), punkterna 95–98.
See also the Opinion of Advocate General Stix-Hackl in that case (in particular, points 89 to 103).
Se även generaladvokaten Stix-Hackls motsvarande förslag till avgörande, föredraget den 16 maj 2006 (särskilt punkterna 89–103).
18 — Casto Del Amo Martinez v Parliament, paragraph 11.
16 — Se exempelvis dom av den 14 mars 1989 i mål 133/88, Casto Del Amo Martinez mot Europaparlamentet (REG 1989, s. 689), punkt 13.
CAMPOLI v COMMISSION objection of inadmissibility with regard to the plea based on a difference in treatment.
CAMPOLI MOT KOMMISSIONEN invändning om rättegångshinder avseende grunden om särbehandling.
I therefore consider that the objection of inadmissibility based on the alleged infringement of the principle of consistency must be rejected.
Jag anser således att invändningen om rättegångshinder avseende det påstådda åsidosättandet av principen om överensstämmelse ska avslås.
I shall now move on to examine the substance of the three arguments put forward by the appellant.
Jag ska nu övergå till att i sak pröva de tre argument som klaganden har framfört.
It is clear that that factor cannot be considered decisive for ruling on a question which, as we have seen above, can be raised of the Court’s own motion.
Det är uppenbart att denna omständighet inte kan anses vara avgörande för att pröva en fråga som, såsom framgått ovan, kan prövas ex officio.
Nevertheless, to my mind, it is undeniable that it is not entirely without significance.
Å andra sidan är det enligt min mening obestridligt att denna inte saknar betydelse.
C — The legality of the ‘country method’
C — Huruvida ”landsmetoden” är lagenlig
I consider that submission of the arguments in question before the Court of First Instance did not infringe the principle of consistency.
Jag anser att det förhållandet att de ifrågavarande argumenten har framförts vid förstainstansrätten inte innebär att principen om överensstämmelse har åsidosatts.
Indeed, it appears to me that, in the light of the caselaw I have cited, and in particular the abovementioned assertion of the need for the complaint to be interpreted with an open mind, since it is a document drawn up without legal assistance, to rule that such arguments are inadmissible could excessively restrict the right to effective judicial protection, which is a general principle of Community law. 19
Mot bakgrund av domstolens ovannämnda rättspraxis och särskilt av vad som redan påpekats avseende nödvändigheten att tolka klagomålet med stor öppenhet, i dess egenskap av rättsakt som avfattats utan juridisk hjälp, kan fastställandet av att dessa argument inte kan tas upp till sakprövning enligt min mening innebära en alltför ingripande begränsning av rätten till ett effektivt domstolsskydd vilken utgör en allmän gemenskapsrättslig princip. 19
The appellant maintains that, by upholding the legality of the legislature’s decision to replace the ‘capital method’ with the ‘country method’, the Court of First Instance wrongly gave precedence to the legislature’s discretion over the principle of equal treatment.
Klaganden har gjort gällande att när förstainstansrätten har fastställt att lagstiftarens val att ersätta ”huvudstadsmetoden” med ”landsmetoden” är lagenligt har den felaktigt satt lagstiftarens utrymme för skönsmässig bedömning före likabehandlingsprincipen.
In the appellant’s view, this is particularly evident at paragraph 105 of the judgment under appeal.
Detta följer enligt klagandens uppfattning särskilt tydligt av punkt 105 i den överklagade domen.
He also alleges that the Court of First Instance failed to observe the obligation to state reasons for its decision.
Förstainstansrätten har, enligt klaganden, dessutom underlåtit att uppfylla skyldigheten att motivera sitt beslut.
Moreover, it can also be observed that in cases such as the present one, where the subject of the dispute is a legislative act, the possibility that the pre-litigation procedure might lead to a beneficial outcome is, in reality, entirely theoretical.
Det kan för övrigt även påpekas att i fall som det förevarande, i vilka föremålet för tvisten är en rättsakt av lagkaraktär, är möjligheten att det administrativa förfarandet får ett ändamålsenligt resultat rent teoretisk.
19 — On that right, see, for example, Case C-432/05 Unibet [2007] ECR I-2271, paragraph 37, and the caselaw cited.
19 — I fråga om denna rättighet, se exempelvis dom av den 13 mars 2007 i mål C-432/05, Unibet (REG 2007, s.
Moreover, he considers that the ‘country method’ is of itself contrary to the principle of equal treatment, as it penalises all pensioners living in the capital and, more generally, in the parts of a State where the cost of living is higher than the average for that State. In addition, the ‘country method’
Denna metod missgynnar nämligen alla de pensionärer som är bosatta i huvudstaden och mer allmänt i de delar av en stat, i vilka levnadskostnaderna är högre i förhållande till de genomsnittliga levnadskostnaderna.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-71/07 P than that required by the cost of living in the place where they live.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-71/07 P enligt levnadskostnaderna på den ort där de är bosatta.
also effectively impedes the freedom of movement and residence within the territory of the Community.
Dessutom hindrar ”landsmetoden”, enligt klaganden, slutligen även den fria rörligheten och rätten att vistas inom gemenskapen.
In his view, recital 30 in the preamble to Regulation No 723/2004, in providing reasons for the legislature’s decision to abolish the system of correction coefficients for the pensions of former officials of the Communities, sets out from an extremely dubious assumption of soundness, since integration between the Member States allows significant differences to remain between them as regards the cost of living.
Skäl 30 i förordning nr 723/2004 utgår, vid motiveringen av lagstiftarens val att överge systemet med korrigeringskoefficienter för pensionerna för tidigare tjänstemän i gemenskaperna, från en mycket tveksam förutsättning, eftersom integrationen mellan de olika medlemsstaterna innebär att betydande skillnader kvarstår mellan dessa i fråga om levnadskostnader.