natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, irrespective of how, in the light of Article 4 of Regulation No 1408/71, benefits paid by way of social assistance by a public body to persons without resources are to be characterised, the action under a right of recourse brought by that body against a third party, a person governed by private law, as the subject of an obligation to pay maintenance to the persons assisted, is not concerned with the conditions under which the benefits in question are granted but with recovery of the sums paid in that regard.
Oavsett hur förmåner som har utgivits såsom socialt bistånd av ett offentligrättsligt organ till medellösa personer skall kvalificeras enligt artikel 4 i förordning nr 1408/71 avser emellertid en regresstalan som organet i fråga har väckt mot en tredje man som är ett privat rättssubjekt och som av organet har befunnits vara regressvis betalningsskyldig i egenskap av underhällsskyldig gentemot förmånstagarna inte villkoren för att erhålla den ifrågavarande förmånen, utan återkrav av belopp som har erlagts såsom sådant bistånd.
In this question the referring court is, essentially, seeking to ascertain whether the concept of 'social security' at point 3 of the second paragraph of Article 1 of the Brussels
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida begreppet social trygghet, i den mening som avses i artikel 1 andra stycket punkt 3 i Brysselkonventionen, omfattar en regresstalan som ett offentligt organ har väckt mot ett privat rättssubjekt för att återfå belopp som det har erlagt såsom socialt bistånd till denne persons tidigare maka och till hans barn.
It follows that, in any event, the subject-matter of the dispute does not concern the application of Regulation No 1408/71.
Härav följer att föremålet för tvisten i vart fall inte har något samband med tillämpningen av förordning nr 1408/71.
The first paragraph of Article 1 of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters, as amended by the Convention of 9 October 1978 on the Accession of the Kingdom of Denmark, Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and by the Convention of 25 October 1982 on the Accession of the Hellenic Republic, must be interpreted as meaning that the concept of "civil matters'' encompasses an action under a right of recourse whereby a public body seeks from a person governed by private law recovery of sums paid by it by way of social assistance to the divorced spouse and the child of that person, provided that the basis and the detailed rules relating to the bringing of that action are governed by the rules of the ordinary law in regard to maintenance obligations.
"1) Artikel 1 första stycket i konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område, i dess lydelse enligt konventionen av den 9 oktober 1978 om Konungariket Danmarks, Irlands och Förenade konungarikets Storbritannien och Nordirland tillträde och enligt konventionen av den 25 oktober 1982 om Republiken Greklands tillträde skall tolkas så, att begreppet privaträttens område omfattar en regresstalan som ett offentligt organ har väckt mot ett privat rättssubjekt för att återfå belopp som det har erlagt såsom socialt bistånd till denne persons tidigare maka och till hans barn, såvida grunderna för talan och de närmare bestämmelserna om hur talan i fråga skall väckas och föras regleras genom allmänna bestämmelser om underhållsskyldighet.
Where the action under a right of recourse is founded on provisions by which the legislature conferred on the public body a prerogative of its own, that action cannot be regarded as being brought in "civil matters".
Såvida regresstalan väcks med stöd av bestämmelser genom vilka lagstiftaren har givit det offentliga organet en särskild befogenhet kan talan inte anses vara hänförlig till privaträttens område.
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 18 April 2002.
Generaladvokaten A. Tizzano har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 18 april 2002.
He proposed that the Court should answer as follows:
Han föreslog att domstolen skulle fastställa följande:
'(1) A decision in an action under a right of recourse under Article 93 ABW, brought by a municipality against an individual liable to pay maintenance to a person in receipt of assistance granted by that municipality, is a decision in civil and commercial matters within the meaning of Article 1 of the Brussels Convention of 27 September 1968 on jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters.
Ett avgörande avseende en talan om regresskrav i den mening som avses i artikel 93 ABW, som väckts av en kommun mot en person som är underhållsskyldig gentemot en person som mottar ett av kommunen utbetalat bistånd är ett privaträttsligt avgörande i den mening som avses i artikel 1 i Brysselkonventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område.
(2) A decision in an action under a right of recourse under Article 93 ABW, brought by a municipality against an individual liable to pay maintenance to a person in receipt of assistance granted by that municipality, should not be deemed to be a decision concerning social security within the meaning of Article 1, second paragraph, point 3 of the Brussels Convention and is not therefore outside the scope of that Convention.'
Ett avgörande avseende en talan om regresskrav i den mening som avses i artikel 93 ABW, som väckts av en kommun mot en enskild som är underhållsskyldig gentemot en person som mottar ett av kommunen utbetalat bistånd skall inte anses utgöra ett avgörande om social trygghet i den mening som avses i artikel 1.2 tredje punkten i Brysselkonventionen och faller således inte utanför konventionens tillämpningsområde.
Preliminary ruling (Public service contracts — Directive 92/501EEC — Scope ratione materiae — Moving offices of a central bank — Contract relating to both services listed in Annex IA to Directive 92/50 and services listed in Annex IB to that directive — Predominance in value terms of services listed in Annex IB) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Offentlig upphandling av tjänster Direktiv 92/50/EEG Materiellt tillämpningsområde Flyttning av en centralbank Upphandling som avser både tjänster som ingår i bilaga IA till direktiv 92/50 och tjänster som ingår i bilaga IB till nämnda direktiv De tjänster som ingår i denna bilaga IB överväger med avseende på värdet" (femte avdelningen) var belägna cirka 200 meter från de ursprungliga lokalerna.
Those questions arose in the course of proceedings between Felix Swoboda GmbH and the Österreichische Nationalbank, concerning the latter's decision to use a negotiated procedure for the award of a contract in order to nominate the
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan bolaget Felix Swoboda GmbH och Österreichische Nationalbank angående ÖCB:s beslut att använda sig av ett förhandlat förfarande för att utse den tjänsteleverantör som skulle utföra ÖCB:s flyttning till nya lokaler som
By order of 29 September 2000, the Bundesvergabeamt referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992.
Efter att ha inlett ett anbudsförfarande under hösten 1996 för att utse en tjänsteleverantör som skulle utföra en flyttning från lokaler som var belägna i Wien (Österrike) till nya lokaler som var belägna cirka 200 meter från de ursprungliga
service provider contracted to undertake a removal to new premises situated approximately 200 metres from the original address.
Gestion Hotelera Internacional, och av den 24 september 1998imålC-76/97,Tögel.Den har därför förklarat målet vilande och har ställt tolkningsfrågor till domstolen.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Den första frågan lokalerna, vilket avbröts i mars 1997, prövade ÖCB anbuden inom ramen för ett förhandlat förfarande och publicerade ett meddelande om tilldelning av kontraktet i april 1997.
In those circumstances, being uncertain of the interpretation to be given to Directive 92/50 in view, in particular, of the judgments in Case C331/92 Gestion Hotelera Internacional [1994] and Case C-76/97 Tógel [1998], the Bundesvergabeamt decided to stay the proceedings and refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
I nämnda meddelande hade ÖCB, vid beskrivningen av det förfarande som valts för att tilldela kontraktet, angett "förhandlat förfarande för en tjänst som ingår i artikel lb.2 och lb.3 BVergG 1993 med övervägande värde avseende tjänster som anges i bilaga IV till BVergG" medan den hänvisade till referensnumren 63100000-0 (godshantering och magasinering), 63200000-4 (övriga stödtjänster till landtransport).
The questions referred for a preliminary ruling
63400000-0 (annan transportförmedling) och 60240000-2 (vägtransport av gods) i CPV avseende de tjänster som kontraktet avsåg.
In autumn 1996, after using the restricted procedure to award a contract for a move from premises situated in Vienna (Austria) to new premises some 200 metres away (the procedure was annulled in March 1997), the ANB awarded that contract by the negotiated procedure and in April 1997 published the contract award notice.
Swoboda har väckt talan mot ÖCBs beslut om tilldelning av kontrakt vid den nationella domstolen och yrkat att domstolen skall fastställa att kontraktet inte har tilldelats den anbudsgivare som lämnat det bästa anbudet då den federala lagstiftningen om offentlig upphandling och dess tillämpningsbestämmelser har åsidosatts.
In the notice, the ANB indicated as the procedure chosen for the award of the contract 'the negotiated procedure for a service provided for in Paragraph lb(2) and (3) of the BVergG 1993, with the predominant value made up of services referred to in Annex IV to the BVergG', while in order to designate the services constituting the contract, it referred to the CPV reference numbers 63100000-0 (Cargo handling and storage services), 63200000-4 (Other supporting services for land transport), 634000000 (Freight forwarding services) and 60240000-2 (Freight transportation services by road).
Sökanden har i detta avseende gjort gällande att värdet av de tjänster som ingick i bilaga III till BVergG 1993 och BVergG 1997 klart överskred värdet av de tjänster som ingick i bilaga IV till lagarna, varför lagarnas samtliga bestämmelser skulle tillämpas.
By its first question, the national court asks, in essence, whether the purpose of a contract is relevant in determining the applicable regime.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i betydelsen av ett upphandlingskontrakts ändamål vid fastställandet av vilka bestämmelser som skall tillämpas på detta.
It seeks to know more particularly whether, for the award of a contract with a single object but which is composed of several services, those services must be classified individually in the categories provided for in Annex I A and I Β to Directive 92/50 in order to determine the regime applicable to the contract in accordance with Articles 8 to 10 of the Directive, or whether on the contrary the main purpose of the contract must be identified, in which case the ancillary services are governed by the same regime as the service relating to the main purpose.
Bundesvergabeamt söker närmare bestämt klarhet i huruvida, vid en upphandling som avser ett enhetligt ändamål men som består av flera tjänster, dessa tjänster skall klassificeras var och en för sig i de kategorier som anges i bilagorna I A och I B till direktiv 92/50 för att fastställa vilka bestämmelser som skall tillämpas på kontraktet i enlighet med artiklarna 8 10 i nämnda direktiv eller om kontraktets huvudföremål först skall fastställas och då även bitjänsterna skall omfattas av de bestämmelser som skall tillämpas på den tjänst som utgör kontraktets huvudföremål.
The Bundesvergabeamt refers in particular in that regard to the judgment in Gestion Hotelera Internacional, in which the Court laid down the principle that the main purpose of the contract determined which directive was applicable to a given contract.
Bundesvergabeamt hänvisar i detta avseende särskilt till domen i ovannämnda mål Gestion Hotelera Internacional, i vilken domstolen har fastställt principen att hänsyn skall tas till upphandlingskontraktets huvudföremål vid fastställandet av vilket direktiv som är tillämpligt på kontraktet i fråga.
Swoboda challenged the ANB's contract award decision before the national court which has made the reference, seeking a declaration that the contract had not been awarded to the most favourable tenderer as the result of a breach of federal law on the award of public contracts or of the rules governing its application. It argued, in that regard, that the value of the services listed in Annex III to the BVergG 1993 and 1997 was far greater than the value of the services in Annex IV to the BVergG, so that the BVergG had to be applied in full.
Dessutom föreskrivs det i artikel 10 i direktiv 92/50 att de kontrakt som avser tjänster som återfinns såväl i bilaga 1 A som i bilaga 1 B skall, om värdet av de tjänster som finns förtecknade i bilaga 1 A överstiger värdet av de tjänster som finns förtecknade i bilaga 1 B, upphandlas enligt bestämmelserna i avdelning III—VI och i motsatt fall tilldelas enligt artiklarna 14 och 16 i direktivet.
In Article 10, Directive 92/50 provides that contracts which have as their object services listed in both Annex IA and Annex I Β are to be awarded in accordance with the provisions of Titles III to VI where the value of the services listed in Annex I A exceeds the value of the services listed in Annex I B, and where this is not the case only in accordance with Articles 14 and 16.
Av dessa bestämmelser följer att påståendet att de bestämmelser som är tillämpliga på ett kontrakt följer av kontraktets huvudsakliga föremål inte är korrekt i fråga om direktiv 92/50.
The ANB contested that view before the national court.
ÖCB har bestridit detta påstående inför den nationella domstolen.
Contending that the majority of the services to be provided by the supplier of services concerned, in the present case, logistics and computerised task management, planning and coordination of all the tasks connected with the move and the provision of storage facilities — the move and the transportation of the contents of the premises represented only 6.94% of the total value of the contract — the ANB argued that the contract concerned mainly 'supporting and auxiliary transport services', referred to in Annex IV to the BVergG 1993 and 1997, to which only
Svaranden har gjort gällande att huvuddelen av de tjänster som leverantören skulle tillhandahålla avsåg datorunderstödd logistik, planering och samordning av hela flyttningen samt att tillhandahålla utrymmen för magasinering, då flyttningen och transporten av lokalernas inventarier endast utgör 6,94 % av hela kontraktets värde. ÖCB anser därför att kontraktet huvudsakligen avsåg assistans och biträde vid transporttjänster, som ingår i bilaga IV till BVergG 1993 och BVergG 1997 och på vilka endast lagarnas första och fjärde delar samt de fyra artiklar om offentliggörande avupphandlingar, tillämpningen av Common Procurement Vocabulary7(den gemensamma upphandlingsordlistan, nedan kallad CPV) och tekniska specifikationer skall tillämpas.
It follows from those provisions that in the context of Directive 92/50 the argument that the main purpose of a contract determines the regime applicable to it cannot be accepted.
Bundesvergabeamt anser att det är oklart hur direktiv 92/50 skall tolkas, särskilt med hänsyn till domen av den 19 april 1994 i mål C-331/92,
In the first place, Directive 92/50 itself states, in the seventh recital in the preamble, that for the application of procedural rules and for monitoring purposes the field of services is best described by subdividing it into categories corresponding to particular positions of a common classification, in this case the CPC nomenclature.
bestämda kategorier i en gemensam klassificering, i detta fall CPC-nomenklaturen.
services referred to in Annex I Β thereto when, in accordance with the classification made by reference to the CPC nomenclature, the value of those services exceeds, for the contract in question, the value of the services referred to in Annex I A As the Advocate General observed in point 55 of his Opinion, to require such a separation in that case would effectively deprive Article 10 of Directive 92/50 of any purpose.
För det andra föreskrivs i artikel 10 i direktiv 92/50 ett entydigt kriterium för att fastställa vilka bestämmelser som skall tillämpas på ett kontrakt som avser olika tjänster.
Under the second sentence of Article 10 of the directive the contract is subject only to Articles 14 and 16.
Kriteriet är grundat pä förhällandet mellan värdet av de tjänster som ingår i bilaga I A till direktiv 92/50 och värdet av de tjänster som ingår i bilaga I B till samma direktiv.
In the second place, Article 10 of Directive 92/50 provides an unequivocal test for the determination of the regime applicable to a contract composed of several services, which is based on the comparison of the value of the services referred to in Annex I A to the directive with the value of the services referred to in Annex I B.
tillämpning av klassificeringen enligt CPC-nomenklaturen, värdet för dessa tjänster i det berörda kontraktet överstiger värdet för de tjänster som ingår i bilaga I A till samma direktiv. Såsom generaladvokaten har anfört i punkt 55 i sitt förslag till avgörande skulle artikel 10 i direktiv 92/50 förlora all ändamålsenlig verkan om det föreskrevs en sådan uppdelning i denna situation.
By its third question, the national court wishes to know which annex to Directive 92/50 and which reference numbers of the CPC nomenclature cover the services at issue in the main proceedings.
Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan för att få klarhet i vilken bilaga till direktiv 92/50 och vilka referensnummer i CPC-nomenklaturen som tjänsterna i målet vid den nationella domstolen skall hänföras till.
In that regard, it must be observed that the classification of services in Annexes I A and I Β to Directive 92/50 is primarily a question of fact for the contracting authority to determine, subject to review by the national courts.
Klassificeringen av tjänster enligt förteckningarna i bilagorna I A och I B till direktiv 92/50 är framför allt en bevisfråga som den upphandlande myndigheten skall pröva under de nationella domstolarnas kontroll.
In the present case, it is thus for the national court to review the classification made by the ANB.
I förevarande fall skall således den hänskjutande domstolen pröva ÖCB:s klassificering.
By its second and fourth questions, which it is appropriate to deal with together, the national court asks, in essence, whether in the award of a contract having one purpose but composed of several services the classification of those services in Annexes I A and I Β to Directive 92/50 deprives the directive of its effectiveness.
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra och den fjärde frågan, vilka kommer att behandlas samtidigt, för att få klarhet i huruvida, inom ramen för en upphandling som har ett enhetligt ändamål men som avser flera tjänster, en klassificering av dessa tjänster inom bilagorna I A och I B till direktiv 92/50 inte innebär att det la direktivs ändamålsenliga verkan kringgås.
It also asks whether there is an obligation on the part of the contracting authority, if as a result of that classification the value of the services falling within Annex I Β exceeds that of the services falling within Annex I A, to separate the services referred to in Annex I Β from the contract in question and to award separate contracts in respect of them.
Den hänskjutande domstolen har även frågat om den upphandlande myndigheten är skyldig att undanta de tjänster som ingår i denna bilaga I B från den berörda upphandlingen och upphandla dem separat när det efter denna klassificering visar sig att värdet av de tjänster som ingår i bilaga I B överstiger värdet av de tjänster som ingår i bilaga I A.
However, the Commission's argument that Category 20 of Annex I Β to Directive 92/50, on supporting and auxiliary transport services, can be interpreted as covering the whole of the services forming the object of the contract in the main proceedings must in any case be rejected.
Kommissionens synpunkt att kategori 20 i bilaga I B till direktiv 92/50 beträffande assistans och biträde vid transporttjänster omfattar samtliga tjänster som avses i kontraktet som berörs i målen vid den nationella domstolen kan emellertid inte godtas under några omständigheter.
In that regard, it suffices to observe that the answer given to the first question makes it clear that the classification of services in Annexes I A and I Β to Directive 92/50 - even in the context of a contract with a single object — is in accordance with the system provided for by the directive as it appears, inter alia, in the seventh and 21st recitals in the preamble and in Articles 8 and 10, which envisage the application of the directive on two levels.
Domstolen fastslår att det av svaret på den första frågan tydligt framgår att klassificeringen av tjänster enligt förteckningarna i bilagorna I A och I B till direktiv 92/50, även inom ramen för ett kontrakt med ett enhetligt ändamål, överensstämmer med det system som föreskrivs i detta direktiv, såsom det särskilt framgår av sjunde och tjugoförsta skälet samt artiklarna 8—10, i vilka föreskrivs att direktivet skall tillämpas på två nivåer.
Directive 92/50 must be interpreted as in no way requiring the separate award of a contract for the
Direktiv 92/50 skall därför tolkas så att det inte krävs en separat upphandling av tjänster som ingår i bilaga I B till detta direktiv när, med
It follows from the title of that category that the services to which it refers do not include the transportation itself.
Det står klart att landtransporter omfattas av kategori 2 i bilaga I A till direktiv 92/50, med undantag för postbefordran och järnvägstransporttjänster som omfattas av kategori 4 i bilaga I A respektive kategori 18 i bilaga I B till nämnda direktiv.
In that regard, it is common ground that land transport services fall within Category 2 of Annex I A to Directive 92/50, with the exception of postal services and rail services, covered by Category 4 of Annex I Β and Category 18 of Annex I Β respectively.
"1) Bedömningen av vilka bestämmelser som är tillämpliga på en offentlig upphandling avseende både tjänster som ingår i bilaga I A till rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster æh tjänster som ingår i bilaga I B till nämnda direktiv är inte beroende av
When, following the classification thus made by reference to the nomenclature of the United Nations Common Product Classification, the value of the services failing within Annex ΙΒ exceeds the value of the services falling within Annex I A, there is no obligation on the part of the contracting authority to separate from the contract in question the services referred to in Annex IB and to award separate contracts in respect of them.
Den upphandlande myndigheten är inte skyldig att undanta de tjänster som ingår i bilaga IB från den berörda upphandlingen och upphandla dem separat när det efter en klassificering enligt CPC-nomenklaturen visar sig att värdet av de tjänster som ingår i bilaga 1B överstiger värdet av de tjänster som ingår i bilaga I A.