natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards these facts I consider that the Court should continue to uphold that line of case-law.
Under dessa förhållanden skall denna rättspraxis vidmakthållas.
48 — On the Court’s caselaw on the social protection of workers, see Case 279/80 Webb [1981] ECR 3305, paragraph 19; Joined Cases 62/81 and 63/81 Seco and Desquenne & Giral [1982] ECR 223, paragraph 10; Case C-113/89 Rush Portuguesa [1990] ECR I-1417, paragraph 18; Vander Elst, cited in footnote 32, paragraph 25; Guiot, cited in footnote 32, paragraph 16; Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 36; Finalarte and Others, cited in footnote 33, paragraphs 40 and 45; Case C-60/03 Wolff & Müller [2004] ECR I-9553, paragraph 35; Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 47; and point 249 of the Opinion of Advocate General Mengozzi in Laval un Partneri, cited in footnote 10. On caselaw as regards the combat of abuse, see Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 56. That Community law will not protect cases of abuse and fraud follows, moreover, from Case C-206/94 Paletta II [1996] ECR I-2357, paragraph 28, in which the Court held that as a matter of Community law employers are not barred from adducing evidence to support, where appropriate, a finding by the national court of abuse or fraudulent conduct on the part of the worker concerned, in that, although he may claim to have become incapacitated for work, such incapacity having been certified in accordance with Article 18 of Council Regulation (EEC) No 574/72 of 21 March 1972 fixing the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 (OJ, English Special Edition 1972 (I), p. 159), he was not sick at all. I - 4356
389), punkt 18, domarna i målen Vander Elst (ovan fotnot 32), punkt 25, Guiot (ovan fotnot 32), punkt 16, Arblade (ovan fotnot 33), punkt 36, Finalarte (ovan fotnot 33), punkterna 40 och 45, och dom av den 12 oktober 2004 i mål C-60/03, Wolff & Müller (REG 2004, s. I-9553), punkt 35, och domen i målet kommissionen mot Österrike (ovan fotnot 47), punkt 47, samt punkt 249 i generaladvokaten Mengozzis förslag till avgörande i målet Laval un Partneri (ovan fotnot 16). Vad gäller rättspraxis avseende bekämpande av missbruk, se domen i målet kommissionen mot Österrike (ovan fotnot 47), punkt 56. Att gemenskapsrätten inte avser att skydda missbruk och bedrägerier framgår vidare av dom av den 2 maj 1996 i mål C-206/94, Paletta II (REG 1996, s. I-2357), punkt 28, där domstolen slog fast att det enligt gemenskapsrätten inte är otillåtet för arbetsgivaren att framlägga bevisning som i förekommande fall gör det möjligt för den nationella domstolen att fastställa förekomsten av ett missbruk eller ett bedrägligt agerande, till följd av att arbetstagaren – trots att han i enlighet med artikel 18 i förordning nr 574/72 gör gällande arbetsoförmåga – inte har varit sjuk. I - 4356
COMMISSION v LUXEMBOURG requiring it to provide information to the authorities of its own accord.
KOMMISSIONEN MOT LUXEMBURG för företagaren att på eget initiativ lämna en förklaring till myndigheten.
49In particular, it must be suitable for securing the attainment of the objective which it pursues; and it must not go beyond what is necessary in order to attain that objective. 50
49 De måste främst vara ändamålsenliga för att säkerställa att det eftersträvade målet uppnås och får inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det. 50
It seems to me, however, that there are grounds for concluding that the Luxembourg rule is indeed structured in a similar manner to a prior control measure aimed at detecting abuse.
Jag anser att det finns stöd för antagandet att de luxemburgska bestämmelserna är utformade på ett sätt som liknar en föregående kontroll av missbruk. Artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 skall nämligen läsas tillsammans med artiklarna 13–17 i lag av den 4 april 1974 om yrkesinspektionens omorganisering 51(nedan kallad lag av den 4 april 1974).
The labour inspectorate may only permit work to be resumed once all necessary documents have been provided, 52and in that connection, in accordance with Article 28 of the Law of 4 April 1974, a failure to observe that order is punishable with imprisonment and a fine.
Yrkesinspektionen kan först tillåta att arbetet återupptas efter det att alla nödvändiga handlingar har lämnats in. 52Vid överträdelse av detta beslut kan enligt artikel 28 i lag av den 4 april 1974 fängelsestraff och böter utdömas.
If, however, first a ’permit’ is required to resume work and second noncompliance with the obligation to provide information is sanctioned by penal law measures, the rule of Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 can only be
Om det emellertid, för det första, krävs ”tillstånd” för att återuppta arbetet och, för det andra, om överträdelser av skyldigheten att lämna in handlingar beivras administrativt eller straffrättsligt, kan bestämmelserna i artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 inte uppfattas på annat sätt än att det föreligger förbud, om
Above all, the Luxembourg rule is characterised by the legislative requirement on undertakings even ’prior to the commencement of the work’ to provide the labour inspectorate with the requisite documents which would appear to imply the existence of a prior control aimed at detecting abuse, a measure which is in principle incompatible with Community law.
De luxemburgska bestämmelserna kännetecknas främst av den lagstadgade skyldigheten för företagare att redan ”innan arbetet påbörjas” ställa de handlingar som är nödvändiga till förfogande för yrkesinspektionen, vilket tyder på en föregående kontroll av missbruk som i princip inte är förenlig med gemenskapsrätten.
The Luxembourg Government counters by indicating that the undertaking must comply with its obligation to provide information simply ’on request’, a fact which it considers as softening the impact of the legal obligation.
Den luxemburgska regeringen har invänt att den omständigheten att företaget först måste uppfylla sin underrättelseskyldighet ”på förfrågan” inte mildrar denna lagstadgade skyldighet.
Accordingly, no obligation arises on the undertaking
Ovannämnda skyldighet medför ingen skyldighet
49 — Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 43, and Rush Portuguesa, cited in footnote 48, paragraph 17.
49 — Domen i målet kommissionen mot Österrike (ovan fotnot 47), punkt 43, och domen i målet Rush Portuguesa (ovan fotnot 48), punkt 17.
51 — According to Article 11 of the Law of 20 December 2002, ’the Inspection du travail et des mines [Labour and Mines Inspectorate] and Administration des douanes et accises [Customs and Excise Authorities] shall each be responsible in their respective area for monitoring the application of the provisions of the present law’.
51 — Enligt artikel 11 i lag av den 20 december 2002 ”har yrkesinspektionen och tullmyndigheten inom sina respektive verksamhetsområden till uppgift att vaka över hur bestämmelserna i förevarande lag tillämpas”.
The Law of 4 April 1974 on the reorganisation of the Labour and Mines Inspectorate (Mémorial A — No 27, p.
För yrkesinspektionens verksamhetsområde är lag av den 4 april 1974 om yrkesinspektionens omorganisering tillämplig (Mémorial A, nr. 27, s. 485).
50 — Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 35,;Mazzoleni and ISA, cited in footnote 25, paragraph 26; and Wolff & Müller, cited in footnote 48, paragraph 34. Teyssié, B., Droit européen du travail, 2nd edition, Paris, 2003, pp. 158 and 159, takes the view that a requirement to comply with an administrative formality is only justified if it furthers the interests of the workers concerned. He argues that the legitimate justification concerning the social protection of workers may not operate as a pretext to introduce legislation restricting the freedom to provide services. 52 — See the copy of the provisionally enforceable order of the labour inspectorate dated 29 April 2004 served on a particular undertaking by which it prohibits the provision of services by non-registered workers (‘ordonnance executoire par provision: cessation de prestations de travail détachées non-déclarées’), included in Annex A-5 to the Commission’s application.
52 — Se yrkesinspektionens interimistiskt verkställbara beslut av den 29 april 2004, som är riktat till ett visst företag, i vilket tillhandahållande av tjänster av arbetstagare som inte har anmälts förbjuds (”ordonnance exécutoire par provision: cessation de prestations de travail détachées non-décla-rées”), som har bifogats som kopia till bilaga A-5 i ansökan.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 viduals and threatens sanctions in the event of non-compliance.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-319/06 åläggs skyldigheter och påförs påföljder vid överträdelser.
interpreted as meaning that the provision of services of Luxembourg by way of deploying workers is prohibited unless authorised. 53
inte tillstånd beviljas, mot att tillhandahålla tjänster i Luxemburg genom att utstationera arbetstagare. 53
The situation is aggravated by the fact that the provision’s wording fails to meet the requirements of legal certainty and clarity.
Att formuleringen av denna bestämmelse inte uppfyller kraven på rättssäkerhet och tydlighet är en försvårande omständighet.
According to consistent caselaw, Member States are required not only to bring their legislation into conformity with Community law but also to do so by adopting rules of law capable of creating a situation which is sufficiently precise, clear and transparent to allow individuals to know the full extent of their rights and rely on them before the national courts.
Enligt fast rättspraxis skall medlemsstaterna för att garantera att gemenskapsrätten tillämpas till fullo inte bara se till att den nationella lagstiftningen står i överensstämmelse med gemenskapsrätten, utan därutöver anta rättsregler som kan skapa en situation som är tillräckligt precis, klar och öppen för att enskilda skall kunna få full kännedom om sina rättigheter och göra dem gällande vid de nationella domstolarna.
54 That principle must apply a fortiori if national law imposes obligations on indi-
54Denna princip gäller i ännu högre grad när individer enligt den nationella lagstiftningen
It must be observed that the ambiguous wording of the rule places the issue of a permit largely at the discretion of the administration and, in addition, unreasonably increases the risk that undertakings will find themselves subject to administrative or penal sanctions.
Det kan fastställas att förvaltningen ges en betydande handlingsfrihet vid beviljande av tillstånd, och risken för företagen att påföras administrativa eller straffrättsliga sanktioner på ett orimligt sätt ökar enligt formuleringen av de tvetydiga bestämmelserna.
Thus, according to the evidence submitted by the Commission to the Court, the labour inspectorate evidently places a strict interpretation on Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 in requiring the submission in full of all documents prior to the provision of services, 55such that — contrary to the arguments of the Luxembourg Government — provision of the documents on the day itself, shortly before works commence, does not suffice.
Enligt den bevisning som kommissionen har ställt till domstolens förfogande gör yrkesinspektionen uppenbarligen en restriktiv tolkning av artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 när den kräver att alla fullständiga handlingar skall lämnas in innan tjänsten utförs, 55vilket innebär att det i motsats till vad den luxemburgska regeringen anfört inte räcker att handlingarna lämnas in samma dag strax innan arbetet påbörjas.
Difficulties in the practical implementation of Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 may also result from the fact that the obligation to provide information and, thus, the administrative procedure itself ensues, in principle, only following the receipt of a ’demand’ from the labour inspectorate, with it remaining unclear in that regard what role the undertaking is expected to play in anticipation of that procedure and whether possi-
Vidare kan den omständigheten att underrättelseskyldigheten och därmed det egentliga administrativa förfarandet i princip först uppkommer efter det att yrkesinspektionen har inkommit med en ”förfrågan” medföra problem med genomförandet av artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002. Det är oklart vilken roll företaget har innan
53 — However, the legislature prohibits certain activities (or certain projects) not because they must be forbidden in general but because the authorities must examine in advance whether in an individual case they infringe certain substantive legal provisions.
53 — Lagstiftaren förbjuder vissa handlanden (eller vissa förehavanden), men inte för att de generellt skall underlåtas, utan för att myndigheten först skall pröva om de i det enskilda fallet strider mot materiellrättsliga bestämmelser.
If that assessment proves positive and it follows that the conduct is in conformity with substantive law, the authorisation must be granted.
Om prövningen ger ett positivt resultat och det visar sig att handlandet är förenligt med den materiella rätten, skall tillstånd beviljas.
From the outset, therefore, the prohibition applies subject to the reservation that permission is to be granted if the authorisation procedure does not reveal any legal grounds for refusal.
Förbudet gäller alltså redan från början med förbehåll för att tillstånd beviljas om det inte framkommer några grunder att vägra tillstånd i tillståndsförfarandet.
Thus, in the case of a ’permit’ one can equally refer to a ’prohibition qualified by a reservation of authorisation’ (see on that point Maurer, H., Allgemeines Verwaltungsrecht, 15th edition, Munich, 2004, point 51, p. 218).
Av det skälet talar man när det gäller ”tillstånd” även om ”förbud, om inte tillstånd beviljas” (se i detta avseende Maurer, H., Allgemeines Verwaltungsrecht, femtonde upplagan, München 2004, punkt 51, s. 218).
The existence of such a prohibition unless authorisation is given also clearly confirms the restrictive nature of the Luxembourg rule established by Article 7(1) of the Law of 20 December 2002.
Eftersom det föreligger ett förbud om inte tillstånd beviljas, innebär de luxemburgska bestämmelserna i artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 utan tvekan en begränsning.
As regards the deployment of workers from nonmember States by a service provider established in the Community, the Court has already held that national legislation which makes the provision of services within national territory by an undertaking established in another Member State subject to the issue of an administrative visa constitutes a restriction on the freedom to provide services within the meaning of Article 49 EC.
När det gäller utstationering av arbetstagare från tredje land av ett tjänstetillhandahållande företag som är etablerat i gemenskapen har domstolen redan slagit fast att nationell lagstiftning, enligt vilken ett företag som är etablerat i en annan medlemsstat måste ha ett administrativt tillstånd för att få utföra vissa tjänster inom det nationella territoriet, utgör en inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster, i den mening som avses i artikel 49 EG.
See Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 40; Commission v Luxembourg, cited in footnote 46, paragraph 24; and Vander Elst, cited in footnote 32, paragraph 15.
Se domarna i målen kommissionen mot Österrike (ovan fotnot 40), kommissionen mot Luxemburg (ovan fotnot 46), punkt 24, och Vander Elst (ovan fotnot 32), punkt 15.
55 — In the provisionally enforceable order of the labour inspectorate dated 29 April 2004 by which it prohibits the provision of services by non-registered workers (‘ordonnance exécutoire par provision: cessation de prestations de travail détachées non-déclarées’), included as a copy in Annex A-5 to the Commission’s application, the labour inspectorate draws attention to the fact that the documents relating the social security and employment law status of the posted workers must be submitted prior to the provision of transnational services with the word ’antérieurement’ written in capital letters, evidently to educate undertakings whose operations are putatively illegal.
55 — I yrkesinspektionens interimistiskt verkställbara beslut av den 29 april 2004, i vilket tillhandahållandet av tjänster av arbetstagare som inte har anmälts förbjuds (”ordonnance exécutoire par provision: cessation de prestations de travail détachées non-déclarées”), som har bifogats som kopia till bilaga A-5 i ansökan, har yrkesinspektionen påpekat att handlingarna rörande de utstationerade arbetstagarnas ställning vad gäller socialförsäkringar och arbetsrätt måste inlämnas innan de gränsöverskridande tjänsterna tillhandahålls, varvid ordet ”antérieurement” skrivs med stora bokstäver uppenbarligen för att informera företag som påstås handla olagligt.
COMMISSION v LUXEMBOURG where this proves necessary.
KOMMISSIONEN MOT LUXEMBURG i värdmedlemsstaten och vidtar repressiva åtgärder först när det visar sig vara nödvändigt.
57 In introducing a de facto condition of prior authorisation in Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 the Luxembourg rule thus goes beyond what is regarded by the Court as proportionate.
57 Genom att införa ett krav på tillstånd i artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 har den luxemburgska regeringen därför gått utöver vad som är proportionerligt enligt domstolens rättspraxis.
Since in the absence of such a ’demand’ an undertaking cannot in practice take advantage of the freedom to supply services without risking administrative or penal sanctions, that restriction operates as an absolute prohibition which, given the possibility of having recourse to less-restrictive measures, cannot be regarded as necessary for the purposes of worker protection.
Eftersom ett företag inte kan utnyttja den fria rörligheten för tjänster om en sådan ”förfrågan” inte framställs utan att ådra sig administrativa eller straffrättsliga påföljder, har denna inskränkning samma inverkan som ett absolut förbud, vilket inte kan anses som nödvändigt för att säkerställa skyddet för arbetstagare, eftersom mindre restriktiva åtgärder kan användas.
It follows from the above that this rule constitutes prior monitoring for abuse which is incompatible with Article 49 EC.
Av det ovanstående följer att dessa bestämmelser utgör en föregående kontroll av missbruk som inte är förenlig med artikel 49 EG.
Accordingly, this complaint is also well founded.
Av det skälet är även denna grund motiverad.
The fourth complaint
Den fjärde grunden
As an additional administrative requirement liable to render the posting of workers more difficult for undertakings established in another Member State, the designation of an ad hoc agent resident in Luxembourg provided for by Article 8 of the Law of 20 December 2002 constitutes a restriction on the freedom to provide services within the meaning of Article 49 EC.
I artikel 8 i lag av den 20 december 2002 föreskrivs en skyldighet att utse ett ad hocombud som är bosatt i Luxemburg. Detta är ett ytterligare administrativt krav, som kan medföra att utstationering av arbetstagare försvåras för företag som är etablerade i en annan medlemsstat och det utgör därför en inskränkning i friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 EG.
Finally, in this connection I consider it imperative to recall that, as regards the disproportionate character of an authorisation as a condition for taking up employment and the applicability of less-stringent measures, in Commission v Luxembourg 56the Court recently held: ’A measure which would be just as effective whilst being less restrictive than the measure at issue here would be an obligation imposed on a service-providing undertaking to report beforehand to the local authorities on the presence of one or more deployed workers, the anticipated duration of their presence and the provision or provisions of services justifying the deployment.
Enligt min mening är det slutligen nödvändigt att i detta sammanhang erinra om att domstolen senast i domen i målet kommissionen mot Luxemburg, 56avseende frågan huruvida ett krav på tillstånd för att kunna inleda arbete skulle vara oproportionerligt och frågan rörande tillämpningen av mindre ingripande åtgärder, fastslog följande: ”Skyldigheten för ett tjänstetillhandahållande företag att i förväg meddela de lokala myndigheterna om närvaron av en eller flera utstationerade avlönade arbetstagare, den tidsperiod som förutses för denna närvaro och den eller de tjänster som tillhandahålls och som motiverar utstationeringen, utgör en åtgärd som är minst lika effektiv som det ifrågavarande kravet och samtidigt mindre restriktiv.
It would enable those authorities to monitor compliance with Luxembourg social welfare legislation during the deployment while at the same time taking account of the obligations by which the undertaking is already bound under the social welfare legislation applicable in the Member State of origin.’
En sådan åtgärd skulle möjliggöra för dessa myndigheter att kontrollera efterlevnaden av den luxemburgska sociallagstiftningen under den tid som utstationeringen varar samtidigt som de skyldigheter som företaget redan har att efterkomma enligt de socialrättsliga bestämmelser som är tillämpliga i ursprungsmedlemsstaten beaktas.”
In those circumstances it is more appropriate that the host Member State restricts its intervention to verifying the requisite information provided by the service provider on commencing activities in the host Member State and only has recourse to sanctions
Under dessa omständigheter är det lämpligare att värdmedlemsstaten begränsar sitt ingripande till att kontrollera den nödvändiga information som tillhandahålls av tjänsteleverantören vid inledningen av verksamheten
57 — In the same vein see also the Opinion of Advocate General Geelhoed in Commission v Germany, cited in footnote 11, point 28, as regards a German rule which subjected the deployment of third-country nationals employed by a service provider established in another Member State for the provision of services on German territory to a prior authorisation procedure.
57 — Se i detta hänseende även generaladvokaten Geelhoeds förslag till avgörande av den 15 september 2005 i mål C-244/05, kommissionen mot Tyskland, där domstolen meddelade dom den 14 september 2006 (REG 2006, s. I-885), punkt 28, avseende tyska regler, i vilka krav på ett föregående tillståndsförfarande vid utstationering av medborgare i tredje länder som är anställda av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat för att tillhandahålla tjänster i Tyskland uppställs.
According to the Advocate General, prior authorisation measures are disproportionate, since undertakings which do not comply with national legislation on worker protection must bear the responsibility for a posting effected unlawfully and can always be held liable in that regard.
Enligt generaladvokatens uppfattning är en föregående kontroll oproportionerlig, eftersom de företag som inte iakttar medlemsstaternas lagstiftning till skydd för arbetstagarna bär ansvaret för att en utstationering är rättsstridig och alltid kan bli föremål för rättsliga åtgärder.
Accordingly, monitoring in advance cannot be justified by the necessity of ensuring that the posting is effected lawfully.
En föregående kontroll kan inte anses vara motiverad på den grunden att det är nödvändigt att säkerställa att utstationeringen är lagenlig.
58 — This is implicitly admitted by the Luxembourg Government on page 5 of its reply to the Commission’s letter of formal notice.
58 — Detta har implicit erkänts av den luxemburgska regeringen på s. 5 i dess svarsskrivelse på kommissionens formella underrättelse.
It acknowledges therein the particular constraints caused by the requirement to nominate an ad hoc agent resident in Luxembourg.
Den har där erkänt de särskilda svårigheter som skyldigheten att utse ett ad hocombud som är bosatt i Luxemburg har medfört för utländska bolag.
56 — Cited in footnote 46, paragraph 31.
56 — Domen i målet kommissionen mot Luxemburg (ovan fotnot 46), punkt 31.