natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission and the second intervener contend that this plea should be rejected.
Kommissionen och intervenient II har yrkat att förevarande grund inte ska godtas.
In the present case, the applicant could not be unaware that, notwithstanding the authorisation decisions of RegTP, it had genuine scope to fix its retail prices and, consequently, to reduce the margin squeeze by increasing those prices.
Sökanden kunde i förevarande fall inte vara omedveten om att den, trots RegTP:s beslut om godkännande, faktiskt förfogade över ett handlingsutrymme för att fastställa sina slutkundsavgifter och, följaktligen, för att minska marginalpressen genom att höja de sistnämnda avgifterna.
In addition, the applicant could not be unaware that that margin squeeze entailed serious restrictions on competition, particularly in view of its monopoly on the wholesale market and its virtual monopoly on the market in retail access services (recitals 97 to 100 to the contested decision).
Sökanden kunde inte heller vara omedveten om att denna marginalpress medförde allvarliga konkurrensbegränsningar, med beaktande särskilt av dess monopolställning på marknaden för grossisttjänster och monopolliknande ställning på marknaden för tillträdestjänster för slutkunder (det angripna beslutet, skälen 97–100).
It follows that the initial conditions enabling the Commission to impose fines are fulfilled (order in SPO and Others v Commission, cited in paragraph 274 above, paragraph 53).
Av detta följer att villkoren för att kommissionen ska kunna ålägga böter är uppfyllda (beslutet i det ovan i punkt 274 nämnda målet SPO m.fl. mot kommissionen, punkt 53).
Furthermore, it must be held that the initiation of a prelitigation procedure against the Federal Republic of Germany does not affect the initial conditions in the first subparagraph of Article 15(2) of Regulation No 17.
Förstainstansrätten konstaterar för övrigt att inledandet av ett administrativt förfarande gentemot Förbundsrepubliken Tyskland ingalunda påverkar villkoren för att kunna ålägga böter i artikel 15.2 första stycket i förordning nr 17.
The applicant could not be unaware that it had genuine scope to increase its retail prices and that its pricing practices were hindering the growth of competition in the market in local network access services, a market in which the degree of competition was already weakened as a result, in particular, of its presence (see, to that effect, Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91).
Sökanden kunde i själva verket inte vara omedveten om dels att bolaget förfogade över ett faktiskt handlingsutrymme för att höja sina slutkundsavgifter, dels att dess avgifter utgjorde ett hinder för konkurrensutvecklingen på marknaden för tillträde till accessnätet, på vilken konkurrensen redan försvagats, bland annat med anledning av sökandens närvaro (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovan i punkt 226 nämnda målet Hoffmann-La Roche mot kommission, punkt 91).
Finally, the argument relating to RegTP’s examination of the margin squeeze must be rejected for the reasons set out in paragraphs 267 to 269 above.
Argumentet avseende RegTP:s bedömning av marginalpressen kan således inte godtas mot bakgrund av den motivering som läggs fram i punkterna 267–269 ovan.
The third plea must therefore also be rejected.
Talan ska således inte bifallas såvitt avser den tredje grunden.
D — Fourth and sixth pleas: insufficient account taken of charges legislation in calculating the level of the fine, and insufficient account taken of attenuating circumstances
D — Den fjärde och den sjätte grunden: varken avgiftsförordningen eller förmildrande omständigheter beaktades i tillräcklig utsträckning vid beräkningen av böterna
The applicant submits that the Commission was wrong to characterise the alleged infringement as serious.
Sökanden har gjort gällande att kommissionen inte var behörig att kvalificera överträdelsen som allvarlig.
The applicant’s contribution to the infringement was slight because the charges at issue were set by RegTP.
Sökanden deltog i överträdelsen i mindre utsträckning eftersom de omtvistade avgifterna fastställdes av RegTP.
The infringement could therefore at best be described as minor, in accordance with the Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty (OJ 1998 C 9, p.
Överträdelsen kunde således, enligt riktlinjerna för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 och artikel 65.5 EKSG (EGT C 9, 1998, s.
3; ‘the Guidelines’).
3, nedan kallade riktlinjerna), på sin höjd kvalificeras som mindre allvarlig.
The applicant maintains
Sökanden har påpekat att RegTP, genom beslut
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION that, by decision of 19 December 2002, RegTP had even rejected an application by the applicant for an increase in its retail charges beyond the ceiling prescribed, even though, in support of the application, the applicant had referred to the procedure initiated by the Commission as justification for exceeding that ceiling.
DEUTSCHE TELEKOM MOT KOMMISSIONEN av den 19 december 2002, till och med hade avvisat en ansökan från sökanden om höjning av sina slutkundsavgifter över den fastställda övre gränsen, fastän sökanden till stöd för denna ansökan, för att rättfärdiga denna höjning över den övre gränsen, åberopade det förfarande som kommissionen hade inlett.
The 10% reduction in the basic amount of the fine to take account of the regulation of charges by RegTP is therefore insufficient.
Den minskning av bötesbeloppet med 10 procent som beviljades med anledning av att RegTP reglerar avgifterna är således inte tillräcklig.
A ‘reasonable doubt’ as to whether the applicant’s conduct ‘does indeed constitute an infringement’ within the meaning of the Guidelines can be justified on the basis of RegTP’s decisions.
Enligt sökanden har RegTP:s beslut medfört ”rimliga tvivel angående … karaktär[en] av överträdelse” av sökandens agerande i den mening som avses i de ovannämnda riktlinjerna.
The applicant refers moreover to Commission Decision 2001/892/EC of 25 July 2001 relating to a proceeding under Article 82 of the EC Treaty (COMP/C-1/36.915 — Deutsche Post AG — Interception of cross-border mail) (OJ 2001 L 331, p.
Sökanden har även hänvisat till kommissionens beslut av den 25 juli 2001 i ett förfarande enligt artikel 82 i EG-fördraget (COMP/C-1/36.915 – Deutsche Post AG – innehållande av internationella postförsändelser) (EGT L 331, s. 40, nedan kallat Deutsche Postbeslutet).
The Commission should also have taken other attenuating circumstances into account when setting the fine, namely the lack of any serious restriction on competition and the fact that the applicant’s low retail prices fulfil a social function.
Kommissionen skulle även vid fastställande av böterna ha beaktat andra förmildrande omständigheter, nämligen dels att överträdelsen inte var allvarlig, dels den omständigheten att sökandens låga slutkundsavgifter hade en samhällsfunktion.
In its reply, the applicant draws attention to the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002.
Sökanden har i sin replik hänvisat till domen av Oberlandesgericht Düsseldorf av den 16 januari 2002.
It observes that that court held that the levy of charges set by RegTP cannot constitute an abuse of the applicant’s dominant position and that the mere lodging of a tariff application by the applicant is not sufficient to make the applicant responsible for an infringement of competition law.
Sökanden har påpekat att den domstolen fann att sökanden inte gjort sig skyldig till missbruk av en dominerande ställning genom att ta ut de avgifter som fastställts av RegTP och att enbart en ansökan avseende avgifter inte är tillräcklig för att hålla sökanden ansvarig för en överträdelse av konkurrensreglerna.
According to the Oberlandesgericht Düsseldorf, the applicant was under no obligation under competition law to make other applications.
Enligt den nämnda domstolen finns det enligt konkurrensreglerna inte någon skyldighet för sökanden att hänskjuta andra ansökningar.
At most, a symbolic fine could have been
Sökanden hade på sin höjd
The Commission and the second intervener contend that this plea should be rejected.
Kommissionen och intervenient II har yrkat att talan inte ska vinna bifall såvitt avser förevarande grund.
In recitals 206 and 207 to the contested decision, the Commission characterised the infringement as serious, not as very serious, in respect of the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 on the grounds, first, that the weighted method applied to determine the margin squeeze was new and had not previously been the subject of a formal decision and, second, that the applicant had steadily reduced the margin squeeze since 1999 at least.
Kommissionen fann i skälen 206 och 207 i det angripna beslutet att överträdelsen var allvarlig, och inte mycket allvarlig, med avseende på perioden mellan den 1 januari 1998 och den 31 december 2001, dels med anledning av att metoden för att bedöma marginalpressen med viktad beräkning var ny och ännu inte varit föremål för något officiellt beslut, dels för att sökanden kontinuerligt har minskat marginalpressen, åtminstone sedan år 1999.
As regards the period from 1 January 2002 to May 2003, the Commission held that there was a minor infringement (recital 207 to the contested decision), because ‘[the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze [was] limited to increases in the T-DSL charges’ (recital 206 to the contested decision).
Kommissionen fann att överträdelsen var mindre allvarlig med avseende på perioden från den 1 januari 2002 till och med maj 2003 (det angripna beslutet, skäl 207), eftersom ”[sökandens] rättsliga möjligheter att åtminstone delvis minska marginalpressen genom en ökning av T-DSL-avgifterna [var] begränsade” (det angripna beslutet, skäl 206).
Furthermore, in respect of the same period, the Commission made no increase in the fine to reflect the duration of the infringement ‘in view of the regulatory restrictions on [the applicant’s] scope for adjusting tariffs’ (recital 211 to the contested decision).
Kommissionen avstod dessutom, med avseende på samma period, från att höja bötesbeloppet på grundval av överträdelsens varaktighet, ”på grund av de rättsliga begränsningarna av [sökandens] utrymme att företa taxeändringar” (det angripna beslutet, skäl 211).
In recital 212 to the contested decision, the Commission treated the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges in question in the current proceeding were subject to sector specific regulation since [1998] on national level until today’ as an attenuating circumstance.
Kommissionen fann i skäl 212 i det angripna beslutet att följande förmildrande omständighet förelåg: ”[sökandens] slutkunds och grossistavgifter i det föreliggande förfarandet handlar om avgifter som sedan början av 1998 var och fortfarande är föremål för en sektorsspecifik reglering på nationell nivå”.
On the basis of the foregoing considerations, the Commission imposed a fine of EUR 12.6 million on the applicant in Article 3 of the contested decision.
Kommissionen ålade, på grundval av ovan anförda överväganden, i artikel 3 i det angripna beslutet, sökanden att betala böter på 12,6 miljoner euro.
It determined the amount of the fine using the method which it had laid down in the Guidelines.
Kommissionen fastställde bötesbeloppet genom tillämpning av den beräkningsmetod som föreskrivs i riktlinjerna.
Thus, in accordance with the second paragraph of Section 1A of the Guidelines, the amount of the fine to take account of the gravity of the infringement was set at EUR 10 million (recital 207 to the contested decision).
I överensstämmelse med punkt 1 A andra stycket i riktlinjerna fastställdes bötesbeloppet, med hänsyn till överträdelsens allvar, till totalt tio miljoner euro (det angripna beslutet, skäl 207).
Applying the first paragraph of Section 1B of the Guidelines, that amount was increased by 40% to take account of the duration of the infringement for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001, which results in a basic amount of EUR 14 million (recital 211 to the contested decision).
I överensstämmelse med punkt 1 B första stycket i riktlinjerna höjdes det beloppet med upp till 40 procent med hänsyn till överträdelsens varaktighet avseende perioden från den 1 januari 1998 till den 31 december 2001. Detta ger ett grundbelopp på 14 miljoner euro (det angripna beslutet, skäl 211).
That figure was then reduced by 10% to take account of attenuating circumstances in accordance with Section 3 of the Guidelines.
Detta belopp minskades därefter med 10 procent för att beakta förmildrande omständigheter i enlighet med punkt 3 i riktlinjerna.
It must be held that, contrary to the applicant’s claim, the Commission was entitled to characterise the infringement as serious for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 207 to the contested decision).
Förstainstansrätten konstaterar, i motsats till vad sökanden har gjort gällande, att kommissionen med rätta fann att överträdelsen var av allvarlig art under perioden mellan den 1 januari 1998 och den 31 december 2001 (det angripna beslutet, skäl 207).
The pricing practices complained of strengthen the barriers to entry to the recently liberalised markets and thus jeopardise the proper functioning of the common market.
De kritiserade avgifterna förstärker i själva verket de hinder som föreligger för inträde på nyligen liberaliserade marknader och äventyrar därmed den gemensamma marknadens funktion.
In that regard, it must be borne in mind that the Guidelines (second paragraph of Section 1A) describe the exclusionary behaviour of dominant firms as serious infringements, or even very serious infringements if committed by undertakings holding a virtual monopoly.
Förstainstansrätten erinrar i detta hänseende om att i riktlinjerna (punkt 1 A, andra stycket) kvalificeras en uteslutning av ett företag i dominerande ställning som en allvarlig överträdelse, eller till och med som en mycket allvarlig överträdelse då denna har begåtts av ett företag med monopolliknande ställning.
As regards the intervention of RegTP in setting the applicant’s tariffs, it must be borne in mind that, when the level of the penalty is set, the conduct of the undertakings concerned may be assessed in the light of the national legal framework, which
Förstainstansrätten påminner, vad avser RegTP:s roll i fastställande av sökandens avgifter, om att när graden av sanktionsåtgärd ska fastställas kan det aktuella företagets agerande bedömas mot bakgrund av att nationell lagstiftning utgjorde en
At the hearing, the Commission explained that the 10% reduction of the fine to take account of the fact that ‘the [applicant’s] retail and wholesale charges … were subject to sector specific regulation since [1998] on national level’ (recital 212 to the contested decision) relates to RegTP’s intervention in setting the applicant’s prices and to the fact that that national authority has, on several occasions during the period covered by the contested decision, considered the question of the existence of a margin squeeze resulting from the applicant’s tariff practices.
Kommissionen har under förhandlingen förklarat att den minskning av bötesbeloppet med 10 procent som beviljades för att beakta den omständigheten att ”[sökandens] slutkunds- och grossistavgifter … var … föremål för en sektorsspecifik reglering på nationell nivå” (det angripna beslutet, skäl 212) avser RegTP:s roll i fastställandet av sökandens avgifter, samt den omständigheten att denna nationella myndighet vid upprepade tillfällen under den period som avses i det angripna beslutet, undersökte huruvida sökandens avgifter gav upphov till en marginalpress.
As regards the alleged social function fulfilled by the applicant, it must be observed that, according to Article 86(2) EC, undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest are subject to the rules of the EC Treaty, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Förstainstansrätten påpekar, med avseende på den samhällsfunktions som sökanden påstår sig fylla, att enligt artikel 86.2 EG ska företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse vara underkastade reglerna i fördraget, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs.
Even on the assumption that the applicant has been entrusted with a task of operating services of general economic interest within the meaning of that provision, the applicant fails to show why the pricing practices which have been criticised in the contested decision are necessary to the performance of that task.
Om det stämmer att sökanden har anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i den mening som avses i nämnda bestämmelse, har sökanden inte på något sätt visat varför de avgifter som har kritiserats i det angripna beslutet är nödvändiga för att sökanden ska kunna fullgöra detta uppdrag.
That argument cannot therefore be upheld.
Detta argument kan således inte godtas.
The applicant refers again to the Deutsche Post decision and takes the view that the Commission should have imposed a symbolic fine on the applicant, as it did on the dominant undertaking in that decision.
Sökanden har även hänvisat till Deutsche Post-beslutet och anser att kommissionen borde ha ålagt sökanden symboliska böter, i likhet med de böter som ålades det dominerande företaget i det beslutet.
In that regard, it must be observed first of all that, according to settled case-law, the fact that the Commission in the past imposed fines of a certain level for particular types of infringement does not mean that it is estopped from raising that level within the limits set by Regulation No 17, if that is necessary to ensure the implementation of Community competition policy.
Förstainstansrätten erinrar i detta hänseende först om att det följer av fast rättspraxis att den omständigheten att kommissionen tidigare har tillämpat en viss bötesnivå för vissa typer av överträdelser inte hindrar den från att höja denna nivå inom de gränser som föreskrivs i förordning nr 17, om detta är nödvändigt för att säkerställa genomförandet av gemenskapens konkurrenspolitik.
The proper application of the Community competition rules requires that the Commission be able at any time to adjust the level of fines to the needs of that policy (see Bolloré and Others v Commission, cited in paragraph 313 above, paragraph 376, and the caselaw cited).
En effektiv tillämpning av gemenskapens konkurrensregler kräver nämligen att kommissionen vid varje tillfälle kan anpassa bötesnivån efter vad denna politik kräver (se domen i det ovan i punkt 313 nämnda målet Bolloré m.fl. mot kommissionen, punkt 376, och där angiven rättspraxis).
Next, it must be held that the applicant’s situation is fundamentally different from that of the undertaking referred to in the Deutsche Post decision.
Sökandens situations skiljer sig således fundamentalt från den situation i vilken företaget som avses i Deutsche Post-beslutet befann sig.
In the present case, first, it must be noted that the only judgment of the German courts to which the applicant refers is the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf, which was delivered on 16 January 2002, thus in the period during which the infringement was characterised in the contested decision as minor (recital 207).
Förstainstansrätten har i förevarande fall först konstaterat att den enda dom av de tyska domstolarna som sökanden har hänvisat till är den dom som Oberlandesgericht Düsseldorf meddelade den 16 januari 2002, under den period då överträdelsen bedömdes vara mindre allvarlig i det angripna beslutet (skäl 207).
In any event, that judgment was set aside by the judgment of the Bundesgerichtshof of 10 February 2004.
Den domen upphävdes i vilket fall som helst genom dom meddelad av Bundesgerichtshof den 10 februari 2004.
Second, it follows from the contested decision (recitals 106 and 206) that the Commission applied the same principles as those underlying the 1988 Napier Brown/British Sugar decision.
Det framgår även av det angripna beslutet (skälen 106 och 206) att kommissionen tillämpade samma principer som dem som låg till grund för beslutet Napier Brown mot British Sugar av år 1988.
In its Notice of 22 August 1998 on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector — framework, relevant markets and principles (paragraphs 117 to 119), the Commission had already announced that it proposed to apply the principles of the Napier Brown/British Sugar decision in the telecommunications sector.
Kommissionen hade emellertid redan i sitt tillkännagivande av den 22 augusti 1998, om tillämpning av konkurrensreglerna på tillträdesavtal inom telesektorn, benämnt Ramen, relevanta marknader och principer (punkterna 117–119) meddelat att den avsåg att tillämpa principerna i beslutet Napier Brown mot British Sugar inom telesektorn.
The only new element of the contested decision is ‘the weighted approach which had to be used [because of] the fact that in Germany, a single wholesale tariff for local loop unbundling has been fixed, while the tariffs for the corresponding retail services differentiate between analogue, ISDN and ADSL lines’ (recital 206 to the contested decision).
Den enda nya aspekten i det angripna beslutet utgjordes av ”den viktade kostnadskalkylen som [därefter] endast borde ha använts i Tyskland, en enda grossistavgift för fullständig tillgång till accessnätet, medan avgifterna för motsvarande slutkundstjänster vid analog anslutning, ISDN respektive ADSL, är olika höga” (det angripna beslutet, skäl 206).
However, the Commission took account of the novelty of that approach in characterising the infringement as ‘serious’, instead of as ‘very serious’, for the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 (recital 206 to the contested decision).
Kommissionen beaktade emellertid att denna aspekt var ny i syfte att kvalificera överträdelsen som allvarlig och inte som mycket allvarlig, för perioden från den 1 januari 1998 till den 31 december 2001 (det angripna beslutet, skäl 206).
Finally, third, the applicant in the present case has not given any undertaking to avoid any other future infringement.
Sökanden har för det tredje i förevarande fall inte gjort något åtagande för att förhindra andra eventuella framtida överträdelser.
The three criteria laid down by the Deutsche Post decision have not been fulfilled in this case; therefore, the argument based on the approach adopted in that decision cannot be upheld.
Eftersom de tre villkor som anges i Deutsche Post-beslutet inte är uppfyllda i förevarande fall, kan argumentet som hänvisar till den lösning som antogs i det beslutet inte godtas.
It follows from all the foregoing that this plea must be rejected.
Talan kan mot bakgrund av det som anförs ovan inte vinna bifall såvitt avser förevarande grund.
E — Fifth plea: incorrect assessment of the duration of the infringement
E — Den femte grunden: felaktig bedömning av överträdelsens varaktighet
The applicant notes that the Commission increased the amount of the fine on account of the purported gravity of the infringement during the period from 1998 to 2001.
Sökanden har påpekat att kommissionen höjde bötesbeloppet med anledning av att överträdelsen påstods vara allvarlig under perioden mellan åren 1998 och 2001.
However, the Commission itself acknowledges in the contested decision (recital 208) that the applicant was aware of the abuse in its charge structure only from 1999.
Kommissionen medgav emellertid själv i beslutet (skäl 208) att sökanden inte kände till att dess avgifter utgjorde missbruk förrän från och med år 1999.