natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It therefore believed in good faith that the Delegation had thepower to commit the Commission.
Bolaget hade därför varit i god tro och uppfattat att delegationen hade bemyndigande att utfärda löften å kommissionens vägnar.
The lack of transparency in the sharing of responsibility in this kind of procedure had already been evidenced by the Court of Auditors in199176.
Bristen på öppenhet när det gälleransvarsfördelningen vid detta slags förfaranden hade redan 1991 påvisats av revisionsrätten76.
The Delegation’s endorsement produced legal effects towards SE,its withdrawalin turn created a situation which infringed the general principle of protection of good faith.Furthermore,the Commission took an act adversely affecting SE,but failed to motivate itand failed to give SE an opportunity to defend itself.
Delegationens godkännande innebar ett rättsligt åtagande gentemot SE.Annulleringen skapade i sin tur en situation som stred mot den allmänna principen omskydd av den part som varit i god tro. Dessutom vidtog kommissionen en åtgärd som ficknegativa följder för SE utan att motivera åtgärden eller ge SE möjlighet att försvara sig.
2In order to clarify the decision making process in this case and to determine the actualdecision making authority within the Commission,the Ombudsman asked the Commission for additional information as to the legal basis of the procedure followed.
2För att få klarhet i beslutsprocessen i detta fall och fastställa vilken myndighet hoskommissionen som varit ansvarig för beslutet vid detta tillfälle bad ombudsmannenkommissionen om ytterligare information beträffande den rättsliga grunden för det förfarande som tillämpats.
Healso inquired about the delay in this procedure.
Han begärde också information om förseningarna under förfarandet.
The Commission informed the Ombudsman that in accordance with the EC Financial Regulation, Title IX,External Aid,it controlled the whole award procedure carried out bythe local contractor (in this case PEGTE77).
Kommissionen meddelade ombudsmannen att den i enlighet med EG:s budgetförordning,avdelning IX,Bistånd till tredje land,kontrollerade hela det tilldelningsförfarande somden lokala avtalsparten (i detta fall PEGTE77) haft hand om.
The agreement to fund a contract is materialised in its “endorsement”.
Beviljande av finansieringenav ett kontrakt görs när kontraktet “godkänns”.
The responsibility for making this decision is divided betweenthe Delegation and the “Headquarters”in Brussels (i.e. DG 1B).
Ansvaret för detta beslut är uppdelatmellan delegationen och “högkvarteret”i Bryssel (dvs. GD 1B).
In the present case,as laiddown in DG 1B’s Instructions of 30 September 199678,for supply contracts exceeding137.000 ECU,the endorsement should have been made by the Delegation after expressauthorisation by the “Headquarters”.
I detta fall skullegodkännandet ha gjorts av delegationen efter uttryckligt bemyndigande av “högkvarteret”,
Court of Auditor’s Special Report 3/91
Revisionsrättens särskilda rapport 3/91.
Note for Mr Anacoreta,Mr. Defraigne,Mr. Frossati,Mr Rhein,Heads of Unit and Heads of Delegation :“Service, works and supply contracts, including local purchases, on behalf of the recipient in the framework offinancing or grant agreements.”– 30 September 1996
Meddelande till Anacoreta, Defraigne, Frossati, Rhein, enhetschefer och ledare för delegationen:”Kontraktavseende entreprenader,varor och tjänster,inbegripet lokala inköp,på mottagarens vägnar inom ramen för överenskommelser om finansiering eller bidrag.”– 30 september 1996.
The Commission confirmed its position as to the complaint.
1.4 Ombudsmannen fann att det kontrakt som godkänts inte innehöll någon uppgift omatt delegationens stöd var preliminärt.
It handed in a detailed explanation regarding the reasons which made DG 1B consider that there had been a conflict ofinterests.
En noggrann granskning av det tillämpliga interna förfarande79 som inlämnats av kommissionen visade att det i detta fall var GD 1B-E/280 som hade ansvaret för att godkänna kontraktet,inte delegationen.
Furthermore it stressed that the companies which participated in a second call fortenders,contrary to SE’s allegations,were in a substantially different situation.
Förfarandet medgavingen möjlighet till ett preliminärt godkännande.
The complainant’s final observations
1.5 Under undersökningen förklarade kommissionen att en överenskommelse att finansiera ett kontrakt träffas när kontraktet godkänns.
In its final observations,SE repeated that the Commission once again refused to answerits arguments as to its financial responsibility.
Inget i handlingarna tyder på att SEkände till kommissionens interna förfarande för godkännande.
SE also contested part of the explanationsgiven by the Commission in its latest opinion.
Inte heller finns det någotsom visar att SE kunde ha känt till att delegationen inte följt detta förfarande.
Refused financing of a contract despite its unconditional endorsement
1.6 Kommissionen hävdade att delegationen den 20 oktober 1997 hade uppmanat SE attinte fortsätta arbetet innan GD 1B fattat ett formellt beslut.
1.1 SE alleged that the European Commission refused to finance a contract although it hadbeen unconditionally endorsed by the Commission’s Delegation in Syria.
Det bör emellertid påpekas attdetta skedde trots att kontraktet hade undertecknats den 11 september 1997 och godkäntsden 18 september 1997 och vid en tidpunkt då SE redan var bunden av sina åtaganden ikontraktet,framför allt de korta tidsfristerna.
1.2 The Commission objected that the contract could not be funded due to irregularities inthe tender procedure.
SE informerades om kommissionensformella vägran att finansiera kontraktet först den 12 januari 1998.
The Commission however claimed that the endorsementwas provisional.
1.7 Enligt principerna om god förvaltning skall institutionen agera konsekvent.
Finally,in its third opinion,the Commission admitted that the Delegationhad failed to act in accordance with the applicable internal procedure.
I dettafall följde kommissionen inte sitt eget interna förfarande och underlät att genomföra allarelevanta kontroller innan kontraktet godkändes,trots att den kände till de påståddaoegentligheterna.
1.4 The Ombudsman found that the contract endorsed by the Delegation did not indicatethat the endorsement was provisional.
Inget i handlingarna visar att klaganden borde ha varit medveten om attkommissionen underlåtit att tillämpa ett korrekt förfarande för godkännande.
A careful examination of the applicable internal procedure79 handed in by the Commission,revealed that in this case it was DG 1B-E/2’s80 responsibility to endorse the contract and not the Delegation’s.
SE kundedärför rimligtvis ha ansett att bolaget förfogade över ett vederbörligen godkänt kontraktsom skulle finansieras av kommissionen.
The procedure does notforesee any possibility of a provisional endorsement.
Kommissionens agerande utgjorde därför ettadministrativt missförhållande.
1.5 During the inquiry,the Commission explained that the agreement to fund a contract ismaterialised in its endorsement.
Underlåtelse att informera klaganden och ge denne möjlighet att försvara sig
Nothing in the file indicated that the SE had knowledgeof the Commission’s internal endorsement procedure. Nor is there any indication that SEcould have been aware of the Delegation’s failure to comply with this procedure.
2.1SE påstod att bolaget inte informerats om anledningen till kommissionens begäran omatt kontraktet skulle annuleras och inte heller fått möjlighet att försvara sig.
1.6 The Commission claimed that on 20 October 1997 SE had been asked by the Delegation not to proceed with the work until the formal decision by DG 1B.
2.2Enligt kommissionen hade SE informerats om att anledningen till kommissionensbegäran om en annullering av kontraktet var att det förekommit oegentligheter underanbudsförfarandet.
SE was informed of the Commission’s formal refusal tofinance the contract only on 12 January 1998.
Vid den tidpunkten var SE informeradom att bolaget inte hade någon del i ansvaret för den process som ledde fram till begäranom annullering.
1.7 Principles of good administration require the institution to act consistently.
2.4 Det framkom att SE informerats om den verkliga anledningen till kommissionensbegäran om annullering av kontraktet (dvs. eventuell intressekonflikt) först genomombudsmannens undersökning.
Annex XV - Supply Contracts - Value of the contract :over ECU 137 000 of the Note for Mr Anacoreta,Mr.Defraigne,Mr. Frossati,Mr Rhein,Heads of Unit and Heads of Delegation :“Service, works and supply contracts, including local purchases, on behalf of the recipient in the framework of financing or grant agreements.”– 30 September 1996
Bilaga XV – Varuupphandlingskontrakt – Kontraktets värde:mer än de 137000 ecu som avses i meddelandettill Anadoreta, Defraigen, Frossati, Rhein, enhetschefer och ledare för delegationen:”Kontrakt avseende entre-prenader,varor och tjänster,inbegripet lokala inköp,på mottagarens vägnar inom ramen för överenskommelserom finansiering eller bidrag.”– 30 september 1996.
Furthermore,although the Commission’s refusal partially originated in SE’sactions (i.e. alleged negotiations with the Syrian authorities and conflict of interests),SEwas not given the opportunity to defend itself.
147 delvis berodde på SE:s agerande (dvs. de påstådda förhandlingarna med de syriskamyndigheterna och intressekonflikten) hade SE inte givits möjlighet att försvara sig.
2.5 It is good administrative behaviour to act fairly and to respect legitimate expectationsraised by the Institution’s acting.
2.5 God förvaltningssed innebär att institutionen handlar rättvist och respekterar deberättigade förväntningar som dess agerande ger upphov till.
In the present case the Commission has had several directcontacts with SE.
I detta fall hade kommisssionen haft ett flertal direktkontakter med SE.
It acted as an interlocutor and thereby raised legitimate expectations ofthe complainant.
Kommissionen hade fungerat som samtalspartner och härigenom väckt klagandens berättigade förväntningar.
SE could have expected to be informed of the actual reasons for the Commission’s decision.
SE kunde ha väntatsig att bli informerad om den verkliga anledningen till kommissionens beslut.
Furthermore,as a matter of fairness,SE should have been giventhe opportunity to comment on the alleged irregularities originating from its actions.
Dessutomborde SE rätteligen ha givits möjlighet att kommentera de påstådda oegentligheter somberodde på bolagets handlande.
Thefact that the Commission failed therein constituted an instance of maladministration.
Kommissionens underlåtenhet i detta avseende utgjordeett administrativt missförhållande.
The Commission’s financial liability
Kommissionens finansiella skyldigheter
3.1 SE alleged that the Commission refused to bear any responsibility for the cancellationof the contract and refused to pay damages to SE.
3.1 SE påstod att kommissionen vägrade att ta något som helst ansvar för annulleringenav kontraktet och att den vägrade att betala skadestånd till bolaget.
In the course of the Ombudsman’sinquiry,the complainant raised several legal arguments relating to the Commission’sfinancial liability stemming from the endorsement of the contract. The Commission twiceomitted to enter the discussion on these points,and declared that it would “answer themeventually at the proper venue”.
Under ombudsmannnens undersökning framförde klaganden flera rättsliga argument som rörde kommissionens finansiella skyldigheter mot bakgrund av godkännandet av kontraktet.Kommissionen underlät två gånger att gå in på en diskussion om dessa argument utanförklarade att de skulle besvaras senare inför ett lämpligt forum.
3.2 The Commission refused to enter the discussion on the complainant’s argumentsrelating to the Commission’s financial liability.
3.2 Kommissionen vägrade att gå in på diskussionen om klagandens argument beträfffande kommissionens finansiella skyldigheter.
The Commission therefore failed toprovide the Ombudsman with a coherent and reasonable account of the legal basis for itsactions and why it believes that its position concerning the issue of liability is justified.The Commission seemed to indicate that it would be ready to present the relevant arguments before a court.
Kommissionen underlät därför att geombudsmannen en sammanhängande och begriplig redovisning för den rättsliga grundenför dess åtgärder och varför den ansåg att dess ståndpunkt beträffande det finansiellaansvaret var berättigad. Kommissionen föreföll mena att den skulle vara beredd att läggafram relevanta skäl inför en domstol.
3.3 The Ombudsman therefore concluded by referring to the right of the parties to havetheir dispute examined and authoritatively settled by a Court of competent jurisdiction.
3.3 Ombudsmannen hänvisade därför avslutningsvis till parternas rätt att få tvistenvederbörligen behandlad och avgjord av en behörig domstol.
On the basis of the European Ombudsman’s inquiries in this case,it appeared necessaryto make the following critical remarks:
På grundval av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål var det nödvändigt attgöra följande kritiska anmärkningar:
Principles of good administration require the institution to act consistently.
Enligt principerna om god förvaltning skall institutionen agera konsekvent.
_BAR_ 2000 knowledge of alleged irregularities failed to carry out all the relevant controls beforeendorsing the contract.
I detta fallföljde kommissionen inte sitt eget interna förfarande och underlät att genomföra alla relevanta kontroller innan kontraktet godkändes,trots att den kände till de påstådda oegentligheterna.
Nothing in the file indicates that the complainant should have beenaware that the Commission had failed to carry out the correct endorsement procedure.
Inget i handlingarna visar att klaganden borde ha varit medveten om attkommissionen underlåtit att tillämpa ett korrekt förfarande för godkännande.
SEcould therefore legitimately have considered that it was in possession of a duly endorsedcontract financed by the Commission.
SE kundedärför rimligtvis ha ansett att bolaget förfogade över ett vederbörligen godkänt kontraktsom skulle finansieras av kommissionen.
The Commission’s acting therefore constituted aninstance of maladministration.
Kommissionens agerande utgjorde därför ettadministrativt missförhållande..
It is good administrative behaviour to act fairly and to respect legitimate expectationsraised by the Institution’s acting.
God förvaltningssed innebär att institutionen handlar rättvist och respekterar de berättigade förväntningar som dess agerande ger upphov till.
In the present case the Commission has had severaldirect contacts with SE.
I detta fall hade kommissionen haftett flertal direktkontakter med SE.
It acted as an interlocutor and thereby raised legitimate expectations of the complainant.
Kommissionen hade fungerat som samtalspartner ochhärigenom väckt klagandens berättigade förväntningar.
SE could have expected to be informed of the actual reasons forthe Commission’s decision.
SE kunde ha väntat sig att bliinformerad om den verkliga anledningen till kommissionens beslut.
Furthermore,as a matter of fairness,SE should have beengiven the opportunity to comment on the alleged irregularities originating from its actions.The fact that the Commission failed therein constituted an instance of maladministration.
Dessutom borde SErätteligen ha givits möjlighet att kommentera de påstådda oegentligheter som berodde påbolagets handlande. Kommissionens underlåtenhet i detta avseende utgjorde ett administrativt missförhållande.
Given that in the course of the Ombudsman’s investigations,the Commission refused toenter the discussion on its liability,the Ombudsman decided to close the case with thesecritical remarks.
Eftersom kommissionen under ombudsmannens undersökning vägrat att gå in på diskusssionen om sina skyldigheter beslutade ombudsmannen att avsluta ärendet med dessakritiska anmärkningar.
In December 1998,Mr G. complained to the European Ombudsman alleging that since1997 the Commission (DG VII – Transport) had failed to reply to his correspondence inrelation to the interpretation of Commission Regulation (EC) n°2812/94 of 18 November1994 concerning inland waterway transport81.
I december 1998 klagade G till Europeiska ombudsmannen med påståendet att kommisssionen (GD VII – Transport) sedan 1997 hade underlåtit att svara på hans brev rörandetolkningen av kommissionens förordning (EG) nr 2812/94 av den 18 november 1994 om inlandssjöfarten81.
The complainant wrote to the Commissionon 30 July and 8 September 1997 concerning the position,which the Commission hadtaken as regards the interpretation of the Regulation.
Klaganden skrev till kommissionen den 30 juli och 8 september 1997om kommissionens ståndpunkt när det gäller tolkningen av förordningen.
Decision on complaint1346/98/OV againstthe European Commission
Beslut i klagomål1346/98/OV mot Europeiska kommissionen
On 27 October 1998,further to a previous intervention of the European Ombudsman, the Commission sent an answer to the complainant’s letter of 2 September 1998.
Den 27 oktober 1998 sände kommissionen efter ett tidigare ingripande av Europeiskaombudsmannen ett svar på klagandens skrivelse av den 2 september 1998.
However,thecomplainant was not satisfied with the reply because the Commission referred to minutesof a group of experts (on the structural reorganisation of the inland waterway transport),access to which was denied to the complainant on grounds of confidentiality.
Klaganden varemellertid inte nöjd med svaret eftersom kommissionen hänvisade till protokoll från enexpertgrupp (om strukturella förbättringar inom inlandssjöfarten),till vilket klagandennekades tillgång eftersom det var konfidentiellt.
On 6November 1998,the complainant met with officials of DG VII of the Commission whogave him documents (texts of regulations),but not the minutes of the group of experts onthe subject.
Den 6 november 1998 träffade klagandentjänstemän från kommissionens GDVII,som gav honom dokument (förordningstexter)men inte expertgruppens protokoll i ärendet.
The complainant therefore complained to the Ombudsman alleging that 1) the Commission had failed to reply to his correspondence on the interpretation of Regulation(EC) n°2812/94 of 18 November 1994 and 2) that he was refused access to the minutesof the group of experts,because of the confidentiality of those minutes.
Klaganden klagade därför till ombudsmannen och påstod 1) att kommissionen hade underlåtit att svara på hans brev omtolkningen av förordning (EEG) nr 2812/94 av den 18november 1994 och 2) att hanvägrades tillgång till expertgruppens protokoll eftersom det var konfidentiellt.
As regards the alleged failure to reply to the complainant’s correspondence concerning theinterpretation of Regulation (EC) n°2812/94 of 18 November 1994,the Commissionrecalled the facts underlying the complaint and made the following comments:
Beträffande den påstådda underlåtenheten att svara på klagandens brev om tolkningen avförordning (EG) nr 2812/94 av den 18 november 1994 erinrade kommissionen om debakomliggande omständigheterna till klagomålet och gjorde följande kommentarer:
On 10 March 1997,the Dutch Breaker’s Fund paid a visit to DG VII and informed themthat the complainant had sent a complaint to the Dutch national Ombudsman because of
Den 10 mars 1997 besökte Dutch Breaker’s Fund GD VII och informerade dem om attklaganden hade ingett ett klagomål till den holländska nationella ombudsmannen på grundav den dåliga behandlingen av hans fall 1994.
151 the bad treatment of his case by the said Fund in 1994. Further to that meeting,the Dutch Ministry of Transport interrogated the Commission by letter of 13 March 1997 on thesignificance and the objective of the transitional period of six months foreseen in Article2 of the Regulation.
Efter detta möte förhörde sig det holländskatransportministeriet i en skrivelse av den 13 mars 1997 till kommissionen om innebördenav och ändamålet med den övergångsperiod om sex månader som föreskrivs i artikel 2 iförordningen.
By note of 24 March 1997,DG VII consulted the Legal Service of the Commission on theinterpretation of the Regulation as well as on the draft reply to the Dutch authorities.
Genom ett meddelande av den 24 mars 1997 konsulterade GD VII kommissionensrättstjänst om tolkningen av förordningen och om förslaget till svar till de holländskamyndigheterna.
The Legal Service replied by note of 10 April 1997 and DG VII sent the response to the Director of the Dutch Breaker’s Fund on 6 May 1997.
Rättstjänsten svarade i ett meddelande av den 10 april 1997 och GD VIIsände svaret till direktören för Dutch Breaker’s Fund den 6 maj 1997.
Three months later,the complainant sent a fax to DG VII on 30 July 1997 and tworeminders on 3 August and 8 September 1997.
Tre månader senare sände klaganden ett faxmeddelande till GD VII den 30 juli 1997,ochtvå påminnelser den 3 augusti och 8 september 1997.
However DG VII had agreed with the Dutch authorities to postpone any reply to the complainant until it received the officialrequest for information from the Dutch Ombudsman in order to make complete and motivated answers on the file.
GD VII hade emellertid kommitöverens med de holländska myndigheterna om att vänta med att svara klaganden till dessatt det tagit emot den officiella begäran om information från den holländska ombudsmannen för att kunna lämna fullständiga och motiverade svar i ärendet.
DG VII replied on 5 December 1997 to the letter of 24 October 1997 of the Dutch Ombudsman.
GD VII svarade den 5 december 1997 på skrivelsen av den 24 oktober 1997 från denholländska ombudsmannen.
DG VII thought that it had replied at that time to all the questions of thecomplainant on the interpretation of the Regulation.
GD VII trodde att det då hade svarat på samtliga frågor frånklaganden om tolkningen av förordningen.
DG VII however received a new letterfrom the complainant dated 30 July 1998 in which the complainant asked questions on theinterpretation that DG VII had given to the Regulation in its letter to the Dutch Ombudsman.
GD VII fick emellertid ett nytt brev frånklaganden daterat den 30juli 1998,i vilket denne ställde frågor om den tolkning som GDVII hade gjort av förordningen i sin skrivelse till den holländske ombudsmannen.
On 13 August 1998,DG VII answered the 5 questions of the complainant.
Den 13augusti 1998 besvarade GD VII de fem frågorna från klaganden.
On 2 September 1998,the complainant sent a new letter to DG VII in which he askedsimilar questions again.
Den 2 september 1998 sände klaganden ett nytt brev till GD VII i vilket han ställdeliknande frågor igen.
The complainant also sent a fax on 26 October 1998.
Klaganden sände också ett faxmeddelande den 26 oktober 1998.
By letter of27 October 1998,DG VII replied to all the questions of interpretation.
I enskrivelse av den 27 oktober 1998 besvarade GD VII samtliga tolkningsfrågor.
After the complainant lodged the complaint with the European Ombudsman,DG VIIcontinued to receive letters from the complainant to which it replied on 9 December 1998and 29 January 1999.
Sedan klaganden ingett klagomålet till Europeiska ombudsmannen fortsatte GD VII att taemot brev från klaganden,som det besvarade den 9 december 1998 och den 29 januari1999.
The Commission therefore concluded that there could be no doubtabout the fact that there was no failure to reply by DG VII concerning the interpretation ofthe Regulation.
Kommissionen drog därför slutsatsen att det var helt klart att GD VII inte hadeunderlåtit att svara när det gällde tolkningen av förordningen.
As regards the refused access to the minutes of the group of experts on the structural reorganisation of the inland waterway transport,the Commission made the followingcomments:
Beträffande vägran att bevilja tillgång till expertgruppens protokoll om strukturellaförbättringar inom inlandssjöfarten,gav kommissionen följande kommentarer:
By fax dated 28 October 1998,the complainant asked DG VII for all minutes of the meetings of the group of experts since December 1994 and for a meeting in the offices of DGVII.
I ett faxmeddelande daterat den 28 oktober 1998 bad klaganden GD VII om samtligaprotokoll från expertgruppens möten sedan december 1994 och från ett möte i GD VII:ssekretariat.