natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The questions concerning Article 92 of the Treaty concern precisely the point whether Paragraph 4 of the amended Stromeinspeisungsgesetz constitutes, on its own or in combination with Paragraphs 2 and 3, a system of aid for the purposes of that provision.
Frågorna rörande artikel 92 i fördraget avser just huruvida 4 § i Stromeinspeisungsgesetz, i dess ändrade lydelse, i sig själv eller i förening med
It should be recalled in that respect that Article 92(1) of the Treaty provides that any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens
Mot bakgrund av det som sagts ovan skall den första tolkningsfrågan förstås så att den nationella domstolen därmed vill ha klarhet i huruvida en reglering i en medlemsstat enligt vilken privata elförsörjningsföretag åläggs en skyldighet att köpa den el som inom deras försörjningsområde produceras från förnybara energikällor, och detta till minimipriser som överstiger denna els faktiska ekonomiska värde, och enligt vilken den ekonomiska börda som nämnda skyldighet medför fördelas mellan dessa elförsörjningsföretag och de privata nätoperatörerna i föregående distributionsled, utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i föredraget.
sources a particular advantage at the expense of the State.
energikällor en bestämd förmån som bekostas av staten.
to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Det skall i detta hänseende erinras om att enligt artikel 92.1 i fördraget är ett sådant stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
In that connection, the case-law of the Court of Justice shows that only advantages granted directly or indirectly through State resources are to be considered aid within the meaning of Article 92(1).
Kommissionen har gjort gällande att det för att upprätthålla den ändamålsenliga verkan av artiklarna 92 och 93 i fördraget, i förening med artikel 5 i EG-fördraget (nu artikel 10 EG), krävs att begreppet statligt stöd tolkas på så sätt att det även omfattar sådana stödåtgärder som föreskrivs genom Stromeinspeisungsgesetz, i dess ändrade lydelse, vilka beslutas av staten men finansieras av privata företag.
The distinction made in that provision between 'aid granted by a Member State' and aid granted 'through State resources' does not signify that all advantages granted by a State, whether financed through State resources or not, constitute aid but is intended merely to bring within that definition both advantages which are granted directly by the State and those granted by a public or private body designated or established by the State.
Kommissionen stöder sin argumentation på en analogi till domstolens rättspraxis, enligt vilken artikel 85 i fördraget (nu artikel 81 EG), i förening med artikel 5 i fördraget, förbjuder medlemsstaterna att vidta åtgärder, till och med i form av lag eller annan författning, som kan förta den ändamålsenliga verkan av de konkurrensregler som är tillämpliga på företag.
The Commission maintains that, in order to preserve the effectiveness of Articles 92 and 93 of the Treaty, read in conjunction with Article 5 of the EC Treaty (now Article 10 EC), it is necessary for the concept of State aid to be interpreted in such a way as to include support measures which, like those laid down by the amended Stromeinspeisungsgesetz, are decided upon by the State but financed by private undertakings.
Det framgår emellertid av domstolens rättspraxis att enbart fördelar som tilldelas direkt eller indirekt med hjälp av statliga medel skall anses som stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i fördraget.
It draws that argument by analogy from the case-law of the Court of Justice to the effect that Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC), read in conjunction with Article 5 of the Treaty, prohibits Member States from introducing measures, even of a legislative or regulatory nature, which may render the competition rules applicable to undertakings ineffective.
Distinktionen i denna bestämmelse mellan "stöd som ges av en medlemsstat" och stöd som ges "med hjälp av statliga medel" betyder nämligen inte att alla fördelar som en stat ger utgör stöd, oavsett om de finansieras med hjälp av statliga medel, utan innebär enbart att detta begrepp skall omfatta de fördelar som ges direkt av en medlemsstat samt de som ges genom ett offentligt eller privat organ som har utsetts eller inrättats av denna stat.
In that respect, it is sufficient to point out that, unlike Article 85 of the Treaty, which concerns only the conduct of undertakings, Article 92 of the Treaty refers directly to measures emanating from the Member States.
Det räcker i detta sammanhang att påpeka att artikel 92 i fördraget i motsats till artikel 85 i fördraget, som endast rör företagens agerande, direkt avser åtgärder av medlemsstaterna.
In this case, the obligation imposed on private electricity supply undertakings to purchase electricity produced from renewable energy sources at fixed minimum prices does not involve any direct or indirect transfer of State resources to undertakings which produce that type of electricity.
I förevarande fall medför inte skyldigheten för privata elförsörjningsföretag att köpa el från förnybara energikällor till fastställda minimipriser att det direkt eller indirekt överförs statliga medel till de företag som producerar denna el.
Therefore, the allocation of the financial burden arising from that obligation for those private electricity supply undertakings as between them and other private undertakings cannot constitute a direct or indirect transfer of State resources either.
Artikel 92 i fördraget utgör alltså i sig ett fullständigt förbud mot alla däri avsedda statliga handlingar och artikel 5 i fördraget, som i andra stycket föreskriver att medlemsstaterna skall avstå från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets mål uppnås, kan inte användas för att utvidga tillämpningsområdet för artikel 92 i fördraget till att omfatta statliga handlingar som sistnämnda artikel inte avser.
In those circumstances, Article 92 of the Treaty is in itself sufficient to prohibit the conduct by States referred to therein and Article 5 of the Treaty, the second paragraph of which provides that Member States are to abstain from any measure which could jeopardise the attainment of the objectives of the Treaty, cannot be used to extend the scope of Article 92 to conduct by States that does not fall within it.
Därför kan inte heller fördelningen av den ekonomiska börda som inköpsskyldigheten innebär för de privata elförsörjningsföretagen, mellan dessa och andra privata företag, utgöra någon direkt eller indirekt överföring av statliga medel.
In those circumstances, the fact that the purchase obligation is imposed by statute and confers an undeniable advantage on certain undertakings is not capable of conferring upon it the character of State aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty.
Det saknas anledning att besvara den andra tolkningsfrågan, som endast ställts för det fall att skyldigheten att köpa el till fastställda minimipriser, men inte fördelningen av den ekonomiska börda som nämnda skyldighet innebär, skulle anses vara ett statligt stöd.
There is no need to reply to the second question referred, which was raised only in so far as the obligation to purchase at minimum prices did constitute State aid, whereas the allocation of the resulting financial burden did not.
Den omständigheten att inköpsskyldigheten föreskrivs i lag och ger vissa företag en obestridlig fördel kan således inte ge regleringen karaktär av ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i fördraget.
Interpretation of Article 30 of the Treaty
Tolkningen av artikel 30 i fördraget
In its third question, the referring court asks in substance whether the rules concerned are compatible with Article 30 of the Treaty.
Den nationella domstolen har ställt den tredje frågan för att få klarhet i huruvida nämnda reglering är förenlig med artikel 30 i fördraget.
That conclusion cannot be undermined by the fact, pointed out by the referring court, that the financial burden arising from the obligation to purchase at minimum prices is likely to have negative repercussions on the economic results of the undertakings subject to that obligation and therefore entail a diminution in tax receipts for the State.
Denna slutsats påverkas inte av att den ekonomiska börda som skyldigheten att köpa el till minimipriser innebär, såsom den nationella domstolen har angett, kan ha en negativ inverkan på de ekonomiska resultaten för de företag som ålagts nämnda skyldighet och på så sätt minska statens skatteintäkter.
That consequence is an inherent feature of such a legislative provision and cannot be regarded as constituting a means of granting to producers of electricity from renewable energy
Denna följd är i själva verket oskiljaktigt förenad med en sådan reglering och kan inte anses utgöra ett medel för att ge producenterna av el från förnybara
In that respect, it must first be borne in mind that, according to the case-law of the Court, Article 30 of the Treaty, in prohibiting all measures having equivalent effect to quantitative
I detta hänseende skall inledningsvis erinras om att artikel 30 i fördraget, som mellan medlemsstaterna förbjuder alla åtgärder med motsvarande verkan som kvantitativa importrestriktioner, enligt domstolens rättspraxis
11 December 1997, signed by the European Community and its Member States on 29 April 1998.
konventionsstaternas tredje konferens, vilket den 29 april 1998 undertecknades av Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater.
restrictions on imports, covers any national measure which is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially, intra-Community trade (Case 8/74 Dassonville).
avser varje nationell åtgärd som kan utgöra ett hinder, direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt, för handeln inom gemenskapen (dom av den 11 juli 1974 i mål 8/74, Dassonville).
It should be noted that that policy is also designed to protect the health and life of humans, animals and plants.
Denna politik syftar även till att skydda människors och djurs hälsa och liv samt till att bevara växtlivet.
Secondly, the case-law of the Court also shows that an obligation placed on traders in a Member State to obtain a certain percentage of their supplies of a given product from a national supplier limits to that extent the possibility of importing the same product by preventing those traders from obtaining supplies in respect of part of their needs from traders situated in other Member States (see, to that effect, Case 72/83 Campus Oil, Case C-21/88 Du Pont de Nemours Italiana).
Av domstolens rättspraxis framgår också att skyldigheten för ekonomiska aktörer i en medlemsstat att täcka en viss procentandel av sina behov av en viss produkt genom köp från en inhemsk leverantör i samma omfattning begränsar möjligheterna till import av just den produkten och hindrar dessa aktörer från att täcka en del av sina behov hos aktörer i andra medlemsstater (se, för ett liknande resonemang, domar av den 10 juli 1984, Campus Oil m.fl. 72/83, och av den 20 mars 1990, Du Pont de Nemours Italiana, C-21/88).
Moreover, as stated in the third sentence of the first subparagraph of Article 130r(2) of the EC Treaty, environmental protection requirements must be integrated into the definition and implementation of other Community policies.
Det följer dessutom av artikel 130r.2 första stycket tredje meningen i EG-fördraget (nu artikel 174.2 första stycket EG i ändrad lydelse) att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens övriga politik.
The Treaty of Amsterdam transferred that provision, in a slightly modified form, to Article 6 of the Treaty, which appears in Part One, headed 'Principles'.
Genom Amsterdamfördraget har denna bestämmelse, i något förändrad form, blivit till artikel 6 EG, som ingår i dess första del, med rubriken "Principerna".
In addition, the 28th recital in the preamble to Directive 96/92 expressly states that it is 'for reasons of environmental protection' that the latter authorises Member States in Articles 8(3) and 11(3) to give priority to the production of electricity from renewable sources.
Det anges dessutom uttryckligen i tjugoåttonde övervägandet i direktiv 96/92 att medlemsstaterna "[m]ed hänsyn till miljöskyddet" får prioritera elproduktion från förnybara energikällor.
In this case, Paragraphs 1 and 2 of the amended Stromeinspeisungsgesetz expressly state that the purchase obligation imposed on electricity supply undertakings applies only to electricity produced from renewable energy sources within the scope of that statute and within the respective supply area of each undertaking concerned, and is therefore capable, at least potentially, of hindering intra-Community trade.
I 1 och 2 §§ i Stromeinspeisungsgesetz, i dess ändrade lydelse, anges uttryckligen att elförsörjningsföretagens inköpsskyldighet enbart avser el från förnybara energikällor som produceras inom tillämpningsområdet för denna lag och inom det berörda företagets försörjningsområde. Nämnda skyldighet kan alltså åtminstone potentiellt hindra handeln inom gemenskapen.
It should also be noted that, as stated in the 39th recital in its preamble, the directive constitutes only a further phase in the liberalisation of the electricity market and leaves some obstacles to trade in electricity between Member States in place.
Det skall också beaktas att detta direktiv enligt dess trettionionde övervägande endast utgör en ytterligare fas i liberaliseringen av elmarknaden och att vissa hinder för handel med el mellan medlemsstaterna kommer att bestå.
However, in order to détermine whether such a purchase obligation is nevertheless compatible with Article 30 of the Treaty, account must be taken, first, of the aim of the provision in question, and, second, of the particular features of the electricity market.
Vid bedömningen av om en sådan inköpsskyldighet ändå är förenlig med artikel 30 i fördraget bör hänsyn tas såväl till målet med ifrågavarande reglering som till elmarknadens speciella egenskaper.
Moreover, the nature of electricity is such that, once it has been allowed into the transmission or distribution system, it is difficult to determine its origin and in particular the source of energy from which it was produced.
Det ligger för övrigt i elens natur att det är svårt att bestämma dess ursprung och särskilt dess källa, när den en gång har matats in i ett överförings- eller distributionsnät.
The use of renewable energy sources for producing electricity, which a statute such as the amended Stromeinspeisungsgesetz is intended to promote, is useful for protecting the environment in so far as it contributes to the reduction in emissions of greenhouse gases which are amongst the main causes of climate change which the European Community and its Member States have pledged to combat.
I detta sammanhang skall påpekas att användningen av förnybara energikällor för elproduktion, som skall främjas genom en sådan reglering som Stromeinspeisungsgesetz, i dess ändrade lydelse, tjänar i miljöskyddsändamål, eftersom den bidrar till att minska utsläppen av växthusgaser, som hör till huvudorsakerna till klimatförändringarna, som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater har föresatt sig att motverka.
In that respect, the Commission took the view, in its Proposal for a Directive 2000/C 311 E/22 of the European Parliament and of the Council, submitted on 10 May 2000, that the implementation in each Member State of a system of certificates of origin for electricity produced from renewable sources, capable of being the subject of mutual recognition, was essential in order to make trade in that type of electricity both reliable and possible in practice.
Kommissionen har därför i sitt förslag, presenterat den 10 maj 2000, till ett direktiv 2000/C 311 E/22 av Europaparlamentet och rådet, uttryckt den uppfattningen att det är absolut nödvändigt att medlemsstaterna inför ett system med ursprungscertifikat för el från förnybara energikällor, vilka kan bli föremål för ömsesidigt erkännande, för att göra handeln med denna typ av el tillförlitlig och praktiskt genomförbar.
Growth in that use is amongst the priority objectives which the Community and its Member States intend to pursue in implementing the obligations which they contracted by virtue of the United Nations Framework Convention on Climate Change, approved on behalf of the Community by Council Decision 94/69/EC of 15 December 1993 (OJ 1994 L 33, p. 11), and by virtue of the Protocol of the third conference of the parties to that Convention, done in Kyoto on
Att utveckla användningen av förnybara energikällor hör därför till de främsta mål som gemenskapen och dess medlemsstater har ställt upp för att uppfylla de skyldigheter som de har åtagit sig genom Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring, vilken å gemenskapens vägnar godkändes genom rådets beslut 94/69/EG av den 15 december 1993 och Kyotoprotokollet av den 11 december 1997 från
not amended Stromeinspeisungsgesetz is incompatible with Article 30 of the Treaty.
Mot bakgrund av det ovan anförda skall den tredje tolkningsfrågan besvaras så, att en sådan reglering som Stromeinspeisungsgesetz, i dess ändrade lydelse, enligt nu gällande gemenskapsbestämmelser rörande elmarknaden inte är oförenlig med artikel 30 i fördraget.
In the current state of Community law concerning the electricity market, such provisions are not incompatible with Article 30 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 28 EC):
Enligt nu gällande gemenskapsbestämmelser rörande elmarknaden är en sådan reglering som Stromeinspeisungsgesetz, i dess ändrade lydelse, inte oförenlig med artikel 30 i fördraget (nu artikel 28 EG i ändrad lydelse).'
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 26 October 2000.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 26 oktober 2000.
He proposed that the court should reply as follows:
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Case C-83/00 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands Transport
Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna Transport
15 March 2001
15 mars 2001 och
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose Directive 97I241EC — Components and characteristics of two or three-wheel motor vehicles)
"Fördragsbrott - Underlåtenhet att införliva direktiv 97/24/EG - Komponenter karakteristiska egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon" (tredje avdelningen) följa Europaparlamentets och rådets direktiv 97/24/EG av den 17 juni 1997 om vissa komponenter och karakteristiska egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon (EGT L 226, s. 1, nedan kallat direktivet),
(Third Chamber)
Enligt artikel 8.1 första stycket i direktivet skulle medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra
Pursuant to the first subparagraph of Article 8(1) of the Directive, Member States were to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the Directive before 18 December 1998 and to inform the Commission thereof forthwith.
författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 18 december 1998 och omedelbart underrätta kommissionen om detta.
In its defence, the Kingdom of the Netherlands acknowledges that it has not adopted within the prescribed period the measures necessary to transpose the Directive.
medge« att det inte har antagit de bestämmelser som är nödvändiga för att införliva direktivet inom föreskriven tid.
The Court:
I sitt svaromål har Konungariket Nederländerna
Orders the Kingdom of the Netherlands to pay the costs:
Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 30 January 2001.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför tredje avdelningen den 30 januari 2001.
He proposes that the Court should:
Han föreslog att domstolen avkunnar följande dom:
'(1) declare that, by failing within the prescribed period to adopt the laws, regulations and administrative measures necessary in order to implement the provisions of Directive 97/24/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 1997 on certain components and characteristics of two or three-wheel motor vehicles, the Kingdom of the Netherlands has failed to comply with its obligations under the Treaty; and
Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget genom att inte inom den föreskrivna tidsfristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/24/EG av den 17 juni 1997 om vissa komponenter och karakteristiska egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon.
(2) order the Kingdom of the Netherlands to pay the costs.'
Konungariket Nederländerna skall ersätta rättegångskostnaderna.
Case C-165/98 André Mazzoleni ν Inter Surveillance Assistance SARL Freedom to provide services
Mål C-165/98 André Mazzoleni och Inter Surveillance Assistance SARL Frihet att tillhandahålla tjänster
15 March 2001 of a
15 mars 2001 av
Temporary deployment Guaranteed minimum services 96/71/EC of workers for performance wage)
Förhandsavgörande "Frihet att tillhandahålla tjänster — Tillfälliga uppdrag för arbetstagare för fullgörande avtal — Direktiv 96/71/EG — Garanterad minimilön" (femte avdelningen) som föreskrivs i den belgiska lagstiftningen, bland annat lönespecifikationer.
Preliminary ruling (Freedom to provide contract — Directive (Fifth Chamber)
Av yrkesinspektionens undersökning framkom att grundlönen för en av ISA anställd person i Belgien som arbetade 169 arbetstimmar var 6 692 FRF per månad, det vill säga 40 152 BEF, vilket motsvarar en timlön på cirka 237,59 BEF, trots att den minimilön som fastställts i CCT var 356,68 BEF.
By judgment of 2 April 1998, the Tribunal Correctionnel d'Arlon (Criminal Court, Arlon) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 19% concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (OJ 1997 L 18, p.
Tribunal correctionnel d'Arlon har, genom beslut av den 2 april 1998, ställt två frågor om tolkningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (EGT L 18,1997, s.
1; the Directive') and of Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and Article 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC).
1, nedan kallat direktivet) och av artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse) och artikel 60 i EG-fördraget (nu artikel 50 EG).
In the course of a check carried out on 21 March 1997, the Belgian Social Law Inspectorate requested Mr Mazzoleni to produce various documents required by Belgian legislation, in particular pay slips.
Ett brottmålsförfarande inleddes gentemot André Mazzoleni och ISA vid Tribunal correctionnel d'Arlon för att ha underlåtit att iaktta skyldigheten att betala en lön som inte understiger den minimilön som har fastställts i CCT.
They showed that the basic monthly wage of an ISA worker employed in Belgium was FRF 6 692 for 169 hours of work, that is to say approximately BEF 40 152, which corresponded to an hourly rate of pay of approximately BEF 237.59, whereas the minimum hourly rate of pay laid down by the CLA was BEF 356.68.
Éric Guillaume och fyra andra av de tretton berörda arbetstagarna framställde skadeståndsyrkande i detta mål.