natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the applicant’s argument that Portugal Telecom was controlled by the Portuguese Republic, as majority shareholder, constitutes an uncontested fact in the dispute, in view of the caselaw outlined above, it is not sufficient for a finding that the measure at issue was imputable to the State.
Vad gäller sökandens argument att Republiken Portugal i egenskap av huvudägare kontrollerade Portugal Telecom, är det visserligen utrett att så var fallet men mot bakgrund av den rättspraxis som angetts ovan är detta inte tillräckligt för att den omtvistade åtgärden ska kunna tillskrivas staten.
The applicant claims that the law contained a breach of the principle of equal treatment of private and public operators, with regard to the penalty incurred for late payment of the network fee.
Sökanden har gjort gällande att lagen innebär ett åsidosättande av principen om likhet mellan privata och offentliga operatörer vad avser påföljden vid försenad betalning av nätavgifterna.
Only private operators incurred the withdrawal of their licence for late payment.
Det är endast för de privata operatörerna som försenad betalning av nätavgiften utgör en grund för uppsägning av licensen.
The Court notes that, even though, as the applicant claims, Article 13(1)(f) of Law No 58/90 relates solely to private operators, that fact is not such as to constitute evidence that the Portuguese Republic was implicated in the grant to RTP of the payment facilities for the fee.
Förstainstansrätten konstaterar att även om de privata operatörerna, såsom sökanden har gjort gällande, är de enda som omfattas av artikel 13.1 f i lag nr 58/90 innebär detta inte att Republiken Portugal är delaktig i betalningslättnaderna för RTP.
The Commission contends in that regard and the applicant does not contest that Portugal Telecom was, in any event, under no obligation
Kommissionen har i detta avseende, utan att motsägas av sökanden, gjort gällande att Portugal Telecom i samband med TV-nättjänsterna inte på något sätt var förpliktigad att erbjuda RTP heltäckande tjänster. Annorlunda uttryckt, även om
The Court notes, lastly, that the applicant does not contest the Commission’s assessment that the payment facilities were mainly caused by a dispute between RTP and Portugal Telecom as to the level of the network fee.
Förstainstansrätten konstaterar slutligen att kommissionens bedömning att betalningslättnaderna huvudsakligen orsakades av en tvist mellan RTP och Portugal Telecom om avgiftens storlek inte har motsagts av sökanden.
The applicant, at most, claims that the decision taken by Anacom in 2003 is without any relevance to this case.
Sökanden har på sin höjd gjort gällande att det beslut som fattats av Anacom år 2003 saknar betydelse i förevarande fall.
However, that objection, which does not, moreover, call into question the Commission’s assessment, is not relevant.
Denna invändning, vilken för övrigt inte innebär ett ifrågasättande av kommissionens bedömning, är dock inte relevant.
Nothing precludes the Commission from relying on that 2003 decision as evidence — tenuous certainly, but none the less relevant — in support of its assessment that it was a tariff dispute between RTP and Portugal Telecom that was at the origin of the payment facilities for the fee.
Det finns nämligen inget hinder för kommissionen att åberopa detta beslut från år 2003 som en omständighet, visserligen avlägsen, men icke desto mindre relevant, till stöd för dess bedömning att betalningslättnaderna avseende nätavgifterna orsakades av en tvist mellan RTP och Portugal Telecom om avgifternas storlek.
The applicant’s argument that the alleged fact that Portugal Telecom did not waive recovery of those debts or its claim for default interest is insufficient, in itself, to prevent the measures being classified as State aid is clearly not related to the question whether the measure at issue is imputable to the State, but, at most, to the question whether State resources were involved.
Vad gäller sökandens argument att den omständigheten att Portugal Telecom inte påstås ha avsagt sig rätten till sina fordringar och till dröjsmålsränta inte i sig är tillräcklig för att åtgärden ska anses utgöra statligt stöd, konstaterar förstainstansrätten att denna fråga inte gäller huruvida den omtvistade åtgärden kan tillskrivas staten utan snarare huruvida statens medel har riskerats.
That question is not at issue inasmuch as, in recital 107 of the contested decision, the Commission decided, essentially, to find that State resources may have been involved.
Denna fråga är emellertid inte aktuell eftersom kommissionen, i punkt 107 i det angripna beslutet, ansett att statens medel hade kunnat riskeras.
Concerning, lastly, the applicant’s reference to the fact that RTP was in a state of technical insolvency, a reference which could be understood as suggesting that it is only because of the implication of the Portuguese Republic that Portugal Telecom accorded the payment facilities for the fee to RTP, it does not in itself, however, include any specific refutation of the Commission’s argument that payment facilities for the fee can be explained by a tariff dispute between RTP and Portugal Telecom.
Vad slutligen gäller sökandens åberopande av den omständigheten att RTP var konkursmässigt, som kan förstås som att det endast är på grund av Republiken Portugals inblandning som Portugal Telecom gått med på att ge RTP betalningslättnader avseende nätavgifterna, innebär detta åberopande i sig inte någon konkret motbevisning av kommissionens uppfattning att betalningslättnaderna motiverades av en tvist mellan RTP och Portugal Telecom angående avgifternas storlek.
Accordingly, the Court of First Instance finds that the applicant has not succeeded in calling into question the Commission’s assessment, contained in the contested decision, according to which there was no information to permit it to conclude that the payment facilities for the fee could be imputed to the Portuguese Republic.
Under dessa omständigheter finner förstainstansrätten att sökanden inte har motbevisat kommissionens bedömning i det angripna beslutet, enligt vilken det saknas bevis för slutsatsen att betalningslättnaderna kunde tillskrivas staten.
It is thus necessary to reject that part of the plea.
Grunden kan således inte godtas i denna del.
The third part, alleging failure to classify the 1994 bond issue as State aid
Den tredje delen: 1994 års obligationslån har inte ansetts utgöra statligt stöd
The applicant disputes that the Commission’s finding that the information notice for the 1994 bond issue indicated that RTP guaranteed repayment of the loan with its own revenue entitled that institution to find that there was no State aid.
Sökanden har bestritt att kommissionens uppfattning att den omständigheten att det i det prospekt som medföljde 1994 års obligationslån angavs att RTP självt med sina egna intäkter garanterade återbetalningen av lånet, gett kommissionen anledning att dra slutsatsen att det inte förekom statligt stöd.
It is apparent from the contested decision that RTP’s financial position was very poor in 1994.
Det framgår av det angripna beslutet att RTP:s ekonomiska situation var mycket dålig år 1994.
It was solely because all its share capital was held by the State — and because it was thought that the State would not allow the undertaking to go into insolvency — that the 1994 bond issue was accepted by the market.
Det var enbart på grund av att staten ägde hela aktiekapitalet – och därför att det ansågs att staten inte kunde låta bolaget gå i konkurs – som 1994 års obligationslån accepterades av marknaden.
That situation should have been properly taken into account in the assessment of the measure at issue.
Denna situation borde ha beaktats vid bedömningen av den aktuella åtgärden.
In the reply, the applicant cites the report of the Tribunal de Contas, from which it appears that the level of RTP’s bank indebtedness is explained by the fact that RTP is a public undertaking, entrusted with providing public service television and benefiting from the regular financial support of the State, which was sufficient guarantee for RTP’s various creditors.
Sökanden har i sin replik citerat rapporten från Tribunal de Contas i vilken det framgår att RTP:s skuldsättningsnivå förklaras av att RTP är ett offentligt företag som har ett public serviceuppdrag att sända TV och regelbundet får ekonomiskt stöd av staten, vilket utgör en tillräcklig säkerhet för RTP:s olika fordringsägare.
The Commission contends that the applicant’s position is incorrect.
Kommissionen anser att sökandens ståndpunkt är felaktig.
The Commission explained in the contested decision (recital 121) why it considered that the 1994 bond issue did not constitute State aid.
Kommissionen har i det angripna beslutet (skäl 121) angett varför den ansåg att 1994 års obligationslån inte utgjorde statligt stöd.
No State guarantee was formally given, which is something which the applicant admits.
Det har inte getts någon formell statlig garanti, vilket sökanden medgett.
RTP itself guaranteed the servicing of the debt.
Det är RTP självt som ställt säkerhet för skulden.
RTP was a public limited company at the time and thus did not have a status which would have resulted in an implicit State guarantee.
Vid den aktuella tidpunkten var RTP ett aktiebolag och hade således inte en sådan rättslig ställning som indirekt skulle göra staten betalningsansvarig.
Consequently, the Commission contends that the 1994 bond issue was carried out under market conditions and that the State did not forgo revenue.
Kommissionen anser följaktligen att 1994 års obligationslån motsvarade villkoren på marknaden och att staten inte avstod från intäkter.
Lastly, the fact that RTP was owned by the State in no way alters that finding in view of the neutrality of the Treaty as to whether the undertaking at issue is in public or private ownership.
Det faktum att RTP var statsägt påverkar inte denna slutsats, då fördraget förhåller sig neutralt till om ägandet är offentligt eller privat.
The Commission maintains that the report of the Tribunal de Contas is inadmissible because it was not produced in the application, and notes that even the quotation from the report upon which the applicant relies shows that the Portuguese Republic did not provide any guarantee whatsoever.
Kommissionen har hävdat att rapporten från Tribunal de Contas inte kan prövas eftersom den inte tagits upp i ansökan och har angett att även citatet från nämnda rapport som åberopats av sökanden visar att Republiken Portugal inte ställt någon garanti över huvud taget.
In recital 121 of the contested decision, the Commission stated that it had received no information to show that the 1994 bond issue was accompanied by a State guarantee.
I skäl 121 i det angripna beslutet har kommissionen angett att inga uppgifter har lämnats som styrker att 1994 års obligationslån var förenat med en statlig garanti.
According to the prospectus for that bond issue, it was RTP itself which guaranteed repayment of the debt.
Enligt prospektet för obligationslånet var RTP borgenär för skulden.
RTP did not have a legal status which led to an implicit State guarantee.
RTP hade inte en rättslig ställning som indirekt skulle göra staten betalningsansvarig.
It is not contested that RTP was a public limited company at the time of the 1994 bond issue.
Det är ostridigt att RTP vid tiden för 1994 års obligationslån var ett aktiebolag.
As a result, RTP’s owner, the Portuguese Republic, was not subject to an unlimited obligation to repay that company’s debts.
På grund av denna bolagsform hade inte dess ägare, Republiken Portugal, något obegränsat ansvar för bolagets skulder.
Neither is it contested that the prospectus for the 1994 bond issue provided for no guarantee on the part of the State.
Det är vidare ostridigt att det i det prospekt som medföljde 1994 års obligationslån inte angavs att någon statlig garanti förelåg.
The applicant claims, however, that the fact that the State had a 100% stake in RTP led to the existence of an implicit guarantee which alone explains how that company, despite its poor financial position, was successful in placing the 1994 bond issue on the market.
Sökanden har emellertid hävdat att den omständigheten att staten ägde 100 procent av aktierna i RTP innebar att det förelåg en underförstådd garanti vilken ensam skulle förklarade hur detta bolag lyckats, den dåliga ekonomiska situationen till trots, att emittera 1994 års obligationslån på marknaden.
It is necessary, however, not to confuse the question whether the State granted, expressly or implicitly, a guarantee — the only question relevant to this case — with that of how the market reacted to the fact that the issuer of the bonds was not just another private operator, but RTP.
Frågan om huruvida staten, uttryckligen eller underförstått, gett en garanti, vilket är den enda relevanta frågan i förevarande fall, ska inte sammanblandas med frågan om hur marknaden reagerat på att utställaren av obligationerna inte var vilken privat operatör som helst utan RTP.
The fact that the market agreed to subscribe to the 1994 bond issue — in the applicant’s opinion, because it considered that the State would guarantee de facto its repayment — does not permit a finding that there is State aid, since it is not disputed that the State did not give its guarantee, either expressly or implicitly.
Den omständigheten att marknaden accepterade att teckna 1994 års obligationslån eftersom den enligt sökanden ansåg att staten de facto garanterat lånet, innebär inte att det förekommit statligt stöd eftersom det är utrett att staten inte, vare sig uttryckligt eller underförstått, gett någon garanti.
Only objective findings leading to the conclusion that the State legally had to repay that issue in the event of default by RTP would permit a finding of the existence of a State guarantee.
Endast ett objektivt konstaterande att staten hade en rättslig skyldighet att återbetala detta lån i händelse av RTP:s underlåtenhet att betala skulle göra det möjligt att fastställa förekomsten av en statlig garanti.
It is not apparent from the court file or the applicant’s pleadings that the Portuguese Republic was under such an obligation.
Det framgår emellertid av varken handlingarna i målet eller sökandens skrivelser att Republiken Portugal hade en sådan skyldighet.
Concerning the report of the Tribunal de Contas produced in the reply, that report, as noted in paragraphs 186 to 193 below, is not relevant to the assessment of the lawfulness of the contested decision.
Rapporten från Tribunal de Contas, vilken anförts i repliken, är såsom förstainstansrätten konstaterat ovan i punkterna 186–193 inte relevant för bedömningen av det angripna beslutets rättsenlighet.
Thus, the applicant having, in its pleadings, submitted no evidence such as to call into question the Commission’s assessment set out in recital 121 of the contested decision, it is necessary to dismiss the applicant’s head of claim concerning the 1994 bond issue.
Följaktligen ska, då sökanden inte i sina inlagor anfört någonting som kan ifrågasätta kommissionens bedömning i skäl 121 i det angripna beslutet, sökandens grund vad gäller 1994 års obligationslån inte godtas.
Conclusion on the third plea in law
Slutsatser avseende den tredje grunden
In view of all the foregoing considerations, it is necessary to uphold the present plea in part and to annul Article 2 of the contested decision inasmuch as it finds that the exemption from registration charges does not constitute State aid.
Mot bakgrund av vad som ovan anförts ska denna grund delvis godtas och artikel 2 i det angripna beslutet ogiltigförklaras, i den del som gäller fastställande av att befrielsen från notarie- och registreringsavgifter inte utgör statligt stöd.
By contrast, the remainder of the present plea is dismissed, that is to say, in so far as it concerns the payment facilities for the fee and the 1994 bond issue.
Grunden kan däremot inte godtas i övrigt, det vill säga vad avser betalningslättnaderna rörande nätavgifterna och vad avser 1994 års obligationslån.
It is necessary to examine, next, the second main contention, referred to in paragraph 33 above and, accordingly, the fourth plea in support of annulment.
Förstainstansrätten ska vidare undersöka den andra huvudsakliga invändningen, vilken anförts i punkt 33 ovan, och följaktligen den fjärde grunden för ogiltigförklaring.
The fourth plea in law, alleging that the Commission erred in law as to the conditions for the application of Article 86(2) EC
Den fjärde grunden: felaktig rättstillämpning vad gäller villkoren för tillämpning av artikel 86.2 EG
This plea is divided into two parts.
Grunden består av två delar.
In the first part, the applicant claims that the award of the public television service by the Portuguese Republic to RTP, without competitive tendering, precluded the grant of a derogation under Article 86(2) EC.
Med sin första delgrund anser sökanden att Republiken Portugal, genom att tilldela public serviceuppdraget till RTP utan anbudsinfordran, förhindrat att undantag enligt artikel 86.2 EG kan komma ifråga.
In the second part, the applicant alleges an infringement of Article 86(2) EC, resulting from breach by the Commission, in the contested decision, of the criteria for the application of that provision as defined in the Communication on broadcasting.
Med sin andra delgrund har sökanden gjort gällande att artikel 86.2 EG har åsidosatts genom att kommissionen i det angripna beslutet åsidosatt kriterierna för att tillämpa denna bestämmelse såsom de anges i meddelandet om radio och TV.
The first part, alleging the award of the public television service to RTP without competitive tendering
Den första delgrunden: att tilldela public serviceuppdraget till RTP utan anbudsinfordran
The applicant, after stating that the public television service was not awarded to RTP on the basis of competitive tendering, complains that the Commission failed to question the lawfulness of that award.
Sökanden har, efter att ha påpekat att public serviceuppdraget tilldelats RTP utan anbudsinfordran, kritiserat kommissionen för att inte ha frågat sig huruvida tilldelningen var lagenlig.
It claims that, if the Commission had carried out that examination, it would have been compelled to find that that award did not comply with the requirements of Community law and, accordingly, that the funding granted to RTP could not benefit from any exemption under Article 86(2) EC.
Sökanden anser att om kommissionen hade genomfört denna undersökning skulle den ha funnit att tilldelningen inte uppfyllde gemenskapsrättens krav och att något undantag enligt artikel 86.2 EG av RTP:s finansiering inte kunde komma i fråga.
It relies on the Commission’s interpretative communication on concessions under Community law (OJ 2000 C 121, p.
Sökanden har åberopat kommissionens tolkningsmeddelande om koncessioner enligt EG-rätten (EGT C 121, 2000, s.
2; ‘Communication on concessions’) and on what it alleges was the Commission’s interpretation of the judgment in Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress [2000] ECR I-10745 contained in its XXXIst Report on Competition Policy — 2001 (SEC(2002) 462 final).
2) (nedan kallat tolkningsmeddelande om koncessioner) och kommissionens tolkning i dess XXXI:e rapport om konkurrenspolitiken (SEK(2002)0 462), domstolens dom av den 7 december 2000 i mål C-324/98, Telaustria och Telefonadress (REG 2000, s. I-10745).
The applicant also relies on Case C-107/98 Teckal [1999] ECR I-8121.
Sökanden har även åberopat domstolens dom av den 18 november 1999 i mål C-107/98, Teckal (REG 1999, s. I-8121).
In the reply, the applicant claims, essentially, that the fourth of the conditions set out in paragraphs 88 to 93 of Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747 (‘the fourth Altmark condition’) required the Commission, in view of the failure to follow a competitive tendering procedure, to verify that the level of compensation awarded to RTP had been determined on the basis of a typical undertaking, well run and adequately provided with means.
Sökanden har i sin replik gjort gällande att enligt det fjärde villkoret av de villkor som anges i punkterna 88–93 i domstolens dom av den 24 juli 2003 i mål C-280/00, Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg (REG 2003, s. I-7747, nedan kallat det fjärde Altmarkvillkoret) krävdes, i beaktande av att inget anbudsförfarande skett, att kommissionen förvissat sig om att den ersättning som getts RTP bestämts på grundval av kriteriet av ett genomsnittligt och välskött företag.
Such was manifestly not the case.
Detta har emellertid uppenbarligen inte skett.
The Commission contends that the award of the public service television remit to RTP is a different question from that of whether the compensation awarded to that undertaking was compatible with the State aid rules and one which was never raised during the formal procedure.
Kommissionen har gjort gällande att tilldelningen av public serviceuppdraget till RTP är en annan fråga – vilken aldrig tagits upp under det formella förfarandet – än frågan om huruvida den ersättning som getts detta företag är förenlig med reglerna om statligt stöd.
Whatever the position, it does not follow from the provisions of Article 86(2) EC or from the caselaw that Member States are required to follow specific procedures for choosing undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (‘SGEIs’).
Det följer i vilket fall som helst varken av bestämmelserna i artikel 86.2 EG eller av rättspraxis att medlemsstaterna är tvungna att följa särskilda förfaranden vid val av företag som anförtros att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.
In any event, in the case of broadcasting SGEIs, Community law does not require the open and competitive procedures normally required as a matter of course in contracts for concessions for public services.
Inom området tjänster av allmänt ekonomiskt intresse vad gäller TV-sändningar krävs enligt gemenskapsrätten i vilket fall som helst inte öppna anbudsförfaranden på det sätt som vanligtvis krävs vid koncessionsavtal avseende public service-tjänster.
The references made by the applicant to the regime applicable to concessions and to the caselaw of the Court are not relevant.
Sökandens hänvisningar till den ordning som gäller för koncessioner och till domstolens rättspraxis saknar relevans.
With regard to the fourth Altmark condition, the applicant mistook its purpose.
Vad gäller det fjärde Altmarkvillkoret har sökanden missförstått dess syfte.
That condition concerns the question whether the measure is State aid and not whether it can benefit from the derogation provided for in Article 86(2) EC.
Detta villkor avser frågan om huruvida en åtgärd är att anse som statligt stöd och inte huruvida den kan bli föremål för undantag enligt artikel 86.2 EG.
The Commission’s position, alleging that the applicant has raised a new argument, is thus not such as to permit that argument to be disregarded.
Kommissionens ståndpunkt innebärande att sökanden har anfört ett nytt argument medför således inte att detta argument inte kan beaktas.
None the less, the Court of First Instance finds, like the Commission, that that argument has not succeeded in calling into question the lawfulness of the contested decision.
Förstainstansrätten anser likväl, i likhet med kommissionen, att detta argument inte kan få till följd att det angripna beslutets lagenlighet kan ifrågasättas.
Among its conditions for application, Article 86(2) EC does not include a requirement to the effect that the Member State must have followed a competitive tendering procedure for the award of the SGEI.
Bland villkoren för tillämpning av artikel 86.2 EG finns inte ett krav på att medlemsstaterna ska ha genomfört ett anbudsförfarande för att tilldela en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.