natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those questions have been raised in the course of criminal proceedings against Mr Mazzoleni, in his capacity as manager of Inter Surveillance Assistance SARL ('ISA'), a company incorporated under French law, and ISA itself, in its capacity as the civilly liable party, for failure to comply with the provisions of Belgian law relating to minimum wages.
Frågorna har uppkommit i ett brottmål mot André Mazzoleni, i egenskap av direktör för det enligt fransk rätt bildade bolaget Inter Surveillance Assistance SARL (nedan kallat ISA), och mot företaget självt i egenskap av civilrättsligt ansvarigt på grund av att den belgiska lagstiftningen om minimilöner har överträtts.
Before the Tribunal Correctionnel d'Arlon, ISA asserted that, as far as the minimum wage was concerned, it was required only to comply with the French legislation.
Vad beträffar minimilönen har ISA inför Tribunal correctionnel d'Arlon gjort gällande att det endast var skyldigt att respektera den franska lagstiftningen.
Between 1 January 1996 and 14 July 1997 ISA which is established in Mont-Saint-Martin, France, employed 13 workers as security officers at a shopping mall in Messancy, Belgium.
Under perioden den 1 januari 19% till och med den 14 juli 1997 använde ISA med säte i Mont-Saint-Martin (Frankrike), 13 anställda för att utföra bevaknings- och övervakningsverksamhet vid ett affärscentrum i Messancy (Belgien).
Some of those workers were employed full-time in Belgium, while others were employed there for only some of the time and also worked in France.
Bland dessa arbetstagare var vissa heltidsanställda i Belgien, medan andra endast arbetade deltid i Belgien och dessutom utförde arbetsuppgifter i Frankrike.
It contended, first, that the particular nature of security operations meant that staff needed to be rotated in order to avoid customers' identifying them too easily and that its employees thus worked "part-time' in Belgium, in the sense that an employee might, in the course of a day, a week or a month, be required to perform a part
ISA har gjort gällande att bevakningsverksamhetens specifika karaktär förutsätter att personalen arbetar enligt ett rullande schema för att undvika att de alltför lätt identifieras av kunderna och att dess arbetstagare därför arbetar "deltid" i Belgien, vilket medför att en arbetstagare kan beordras att under en dag, en vecka eller en månad utföra en del av sin tjänst i ett angränsande område. ISA anser att direktivet inte är tillämpligt på denna typ av "deltidsarbete".
frontier zone which regularly carry out their activities in several Member States.
Dessa bestämmelser i fördraget har en särskild betydelse för tjänsteföretag som är etablerade i ett gränsområde och som regelbundet bedriver verksamhet i flera medlemsstater.
of his services in an adjacent country. According to ISA, the Directive is not applicable to such instances of 'part-time' work.
ISA har hävdat att de tretton berörda arbetstagarna enligt den franska lagstiftningen åtnjöt samma skydd eller ett skydd som i huvudsak kan jämföras med det som föreskrivs i den belgiska lagstiftningen.
Second, ISA submitted that the 13 workers concerned enjoyed, under French legislation, the same, or essentially comparable, protection to that provided for under Belgian legislation.
Tribunal correctionnel d'Arlon ansåg att en tolkning av gemenskapsrätten var nödvändig för att kunna avgöra målet, varför den vilandeförklarade målet och ställde tolkningsfrågor till domstolen.
It is settled case-law that Article 59 of the Treaty requires not only the elimination of all discrimination on grounds of nationality against providers of services who are established in another Member State, but also the abolition of any restriction, even if it applies without distinction to national providers of services and to those of other Member States, which is liable to prohibit, impede or render less attractive the activities of a provider of services established in another Member State where he lawfully provides similar services.
Enligt fast rättspraxis innebär artikel 59 i fördraget inte bara att det är nödvändigt att avskaffa all form av diskriminering på grund av nationalitet av tjänsteföretag som är etablerade i andra medlemsstater utan även att det är nödvändigt att avskaffa varje inskränkning — även om den är tillämplig på inhemska tjänsteföretag och tjänsteföretag från andra medlemsstater utan åtskillnad — som innebär att tjänster som tillhandahålls av ett tjänsteföretag som är etablerat i en annan medlemsstat, där detta företag lagligen utför liknande tjänster, förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva.
Since it took the view that it needed an interpretation of Community law in order to give judgment, the Tribunal Correctionnel d'Arlon decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling
Eftersom fristen för införlivande av direktivet inte hade löpt ut och direktivet inte hade genomförts med nationell lagstiftning vid tillfället för omständigheterna i tvisten vid den nationella domstolen anser domstolen att det inte finns anledning att tolka begreppen i direktivet på grund av förfarandet vid den nationella domstolen.
In particular, a Member State may not make the provision of services in its territory subject to compliance with all the conditions required for establishment and thereby deprive of all practical effectiveness the provisions of the Treaty whose object is, precisely, to guarantee the freedom to provide services.
En medlemsstat kan inte göra tillhandahållandet av tjänster inom dess territorium avhängigt av att alla de villkor som krävs för etablering har uppfyllts, eftersom de bestämmelser i fördraget som just är avsedda att säkerställa friheten att tillhandahålla tjänster då skulle förlora sin ändamålsenliga verkan.
However, the hypotheses of fact set out in the first question must be taken into account for the purposes of examining the second question.
De hypotetiska omständigheter som anges i den första frågan skall emellertid beaktas vid bedömningen av den andra frågan.
The freedom to provide services, as one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by overriding requirements relating to the public interest and applicable to all persons and undertakings operating in the territory of the State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is established.
Friheten att tillhandahålla tjänster, som är en grundläggande princip i fördraget kan endast inskränkas genom regler som grundas på tvingande hänsyn till allmänintresset och som gäller för alla fysiska eller juridiska personer som utför ett arbete på den mottagande medlemsstatens territorium, i den mån detta intresse inte skyddas genom de regler vilka tjänsteleverantören är underkastad i den medlemsstat där han är etablerad.
The overriding reasons relating to the public interest which have been recognised by the Court include the protection of workers.
Skyddet för arbetstagare är ett av de tvingande hänsyn till allmänintresset som domstolen redan har erkänt.
The second question, read in the light of the first, must be understood as seeking essentially to ascertain whether an undertaking established in a frontier region, some of whose employees may be required to perform, on a parttime basis and for brief periods, a part of their services in the adjacent territory of a Member State other than that in which the undertaking is established, is required to comply with the host Member State's national rules on minimum wages where the workers enjoy comparable overall protection in the Member State of establishment although the minimum wage there is lower.
Den andra tolkningsfrågan skall mot bakgrund av den första frågan förstås som en önskan att i huvudsak bringa klarhet i huruvida ett företag som är etablerat i ett gränsområde och vars arbetstagare kan komma att utföra, som deltidsarbete och under kortare perioder, en del av sin tjänst på en annan medlemsstats angränsande territorium än den stat i vilken företaget är etablerat, är skyldigt att respektera värdmedlemsstatens bestämmelser om minimilöner när dessa arbetstagare vid en helhetsbedömning åtnjuter ett jämförbart skydd i etableringsstaten även om minimilönen där är lägre.
It follows that Community law does not preclude a Member State from requiring an undertaking established in another Member State which provides services in the territory of the first State to pay its workers the minimum remuneration fixed by the national rules of that State.
Härav följer att gemenskapsrätten inte hindrar medlemsstaterna från att föreskriva att ett företag etablerat i en annan medlemsstat som tillhandahåller tjänster på den första medlemsstatens territorium skall betala sina arbetstagare den minimilön som fastställts i denna stats nationella bestämmelser.
Even if it be accepted that the rules of the host Member State imposing a minimum wage have the legitimate objective of protecting workers, the national authorities of that State must, before applying them to a service provider established in an adjacent region of another Member State, consider whether the application
Det kan visserligen antas att en värdmedlemsstats lagstiftning, i vilken det föreskrivs en minimilön, har till legitimt syfte att skydda arbetstagarna. Det är emellertid nödvändigt att de nationella
Those provisions of the Treaty are of particular importance to service providers established in a
Eftersom ISA har sitt säte i Frankrike och bedriver en tillfällig verksamhet i en annan medlemsstat än etableringsstaten, i förevarande mål Belgien, skall det anses vara ett företag som tillhandahåller tjänster i den mening som avses i artiklarna 59 och 60 i fördraget.
In a case such as that at issue in the main proceedings, it is therefore incumbent on the competent authorities of the host Member State, for the purpose of determining whether application of its rules imposing a minimum wage is necessary and proportionate, to evaluate all the relevant factors.
myndigheterna i mottagarstaten, innan de tillämpar denna lagstiftning på ett tjänsteföretag som är etablerat i ett angränsande område i en annan medlemsstat, undersöker huruvida tillämpningen av denna lagstiftning är nödvändig och proportionell när det gäller att skydda de berörda arbetstagarna.
That evaluation means, first, that they must take account, in particular, of the duration of the provision of services, of their predictability, and of whether the employees have actually been sent to work in the host Member State or continue to be attached to the operational base of their employer in the Member State in which it is established.
Eftersom de behöriga belgiska myndigheterna har väckt åtal mot ISA för att ha underlåtit att iaktta den belgiska lagstiftningen om införande av minimilöner, ankommer det på den nationella domstolen att i det anhängiga målet avgöra om det verkligen var nödvändigt att tillämpa denna lagstiftning på ISA och om denna tillämpning stod i proportion till den inskränkning av de rättigheter som anges i artiklarna 59 och 60 i fördraget som blev följden härav.
In the main proceedings, since the competent Belgian authorities have prosecuted ISA for failing to comply with the Belgian rules imposing a minimum wage, it is for the court before which the case has been brought to determine whether the application of those rules to ISA was actually necessary and proportionate to the interference with the freedoms enshrined in Articles 59 and 60 of the Treaty.
I ett sådant fall som det i tvisten vid den nationella domstolen ankommer det sålunda på de nationella myndigheterna i värdmedlemsstaten att bedöma samtliga relevanta omständigheter när det gäller att fastställa om tillämpningen av dess lagstiftning om minimilön är nödvändig och proportionerlig.
'Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and Article 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC) do not preclude a Member State from requiring an undertaking established in another Member State which provides services in the territory of the first State to pay its workers the minimum remuneration fixed by the national rules of that State.
"Artikel 59 (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse) och artikel 60 (nu artikel 50 EG) i EG-fördraget utgör inget hinder för en medlemsstat att föreskriva att ett företag som är etablerat i en annan medlemsstat och som tillhandahåller en tjänst inom den första medlemsstatens territorium skall betala sina anställda den minimilön som fastställts i denna medlemsstats lagstiftning.
The application of such rules might, however, prove to be disproportionate where the workers involved are employees of an undertaking established in a frontier region who are required to carry out, on a parttime basis and for brief periods, a part of their work in the territory of one, or even several, Member States other than that in which the undertaking is established.
Det skulle emellertid kunna vara oproportionerligt att tillämpa en sådan lagstiftning om de anställda i ett företag som är etablerat i ett gränsområde är tvungna att, som deltidsarbete och under kortare perioder, utföra en del av sitt arbete i en eller till och med i flera andra medlemsstater än den i vilken företaget är etablerat.
It is consequently for the competent authorities of the host Member State to establish whether, and if so to what extent, application of national rules imposing a minimum wage on such an undertaking is necessary and proportionate in order to ensure the protection of the workers concerned*
Det ankommer följaktligen på de nationella myndigheterna i värdmedlemsstaten att fastställa om och i vilken utsträckning tillämpningen av en nationell lagstiftning som inför en minimilön pä ett sådant företag ärproportionerlig när det gäller att säkerställa skyddet för de berörda arbetstagarna."
Preliminary ruling
15 mars 2001 arbetstagare
(EEC) No 1408/71 — Frontier worker —
—Gränsarbetare
(Social security for migrant workers — Regulation Partially unemployed — Meaning) (Fifth Chamber)
Arrondissementsrechtbank te Roermond har, genom beslut av den 3 december 1998 som inkom till domstolen den 7 december 1998, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG), ställt sex frågor om tolkningen av artikel 71.1 a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71.
Facts and the questions referred
Tillämpliga bestämmelser och tolkningsfrågorna
By order of 3 December 1998, received at the Court on 7 December 1998, the Arrondissementsrechtbank te Roermond (Roermond District Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) six questions on the interpretation of Article 71(l)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971.
I Belgien hade R.J. De Laat ansökt om det stöd som benämns "inkomstgarantiersättning" från den 2 december 1996.1 beslut av den 7 maj 1997 avslog den behöriga belgiska myndigheten hans begäran om detta stöd med hänvisning till att han inte var delvis arbetslös vare sig i den mening som avses i artikel 71.1 a i i förordningen eller i belgisk rätt. R.J. De Laat ifrågasatte inte detta beslut.
Mr De Laat, a Netherlands national, resides in the Netherlands with his family.
R.J. De Laat är nederländsk medborgare och bor tillsammans med sin familj i Nederländerna.
within the meaning of Article 71(l)(a) of the Regulation.
skall vara enhetliga i förordningen gemenskapskriterier.
December 1994 until 29 November 1996 inclusive, he was employed full-time in a managerial capacity with Amstelstad Belgium at Bree in Belgium.
undvika situationer där flera lagstiftningar är tillämpliga samtidigt och de svårigheter som kan följa av detta.
On 2 December 1996, under the terms of a new employment contract with the same employer, Mr De Laat took up duties as a window-cleaner. The new contract was for parttime employment of 13 hours per week.
Det kan även erinras om att domstolen redan har fastställt att bestämmelserna i artikel 71 i förordningen avser att säkerställa att migrerande arbetstagare erhåller arbetslöshetsförmåner som bäst främjar sökandet av en ny anställning.
According to established case-law, the essential aim of the Regulation is to ensure that social security schemes governing workers in each Member State who move within the Community are applied in accordance with uniform Community criteria.
Det följer även av domstolens fasta rättspraxis att förordningen i huvudsak syftar till att säkerställa att varje medlemsstats system för social trygghet som rör arbetstagare som flyttar inom gemenskapen tillämpas i enlighet med enhetliga gemenskapskriterier.
Moreover, according to the Court, it follows from the provisions of Title II of the Regulation that the application of national social security legislation to a particular situation is determined by reference to criteria drawn from the rules of Community law.
Domstolen har dessutom fastställt att det framgår av bestämmelserna i avdelning II i förordningen att tillämpningen i en specifik situation av en nationell social trygghetslagstiftning skall ske med iakttagande av kriterier som härletts ur gemenskapsrättsliga bestämmelser.
In view of the reply to the first question, there is no need to address the second question.
Mot den bakgrunden måste det anses att regeln i artikel 71.1 a ii i förordningen att en helt arbetslös gränsarbetare som motsvarar definitionen i artikel 1 b i förordningen uteslutande skall erhålla förmåner från den stat där denne är bosatt, underförstått bygger på antagandet att förutsättningarna för en sådan arbetstagares sökande efter en ny anställning är gynnsammast i den staten.
On 30 November 1996 Mr De Laat applied to the LISV for unemployment benefit under the WW in respect of a period of unemployment commencing on 2 December 1996.
Med hänsyn till svaret på den första frågan är det inte nödvändigt att besvara den andra frågan.
Questions 3, 4, 5 and 6
Frågorna 3—6
By its third, fourth and fifth questions, the national court is essentially asking what criteria can be applied in order to determine, under Community law, whether a worker is partially unemployed or wholly unemployed within the meaning of Article 71(l)(a) of the Regulation.
Den nationella domstolen har ställt den tredje, den fjärde och den femte frågan för att få klarhet i vilka gemenskapsrättsliga kriterier som bör tillämpas för att bestämma om en arbetstagare är helt eller delvis arbetslös i den mening som avses i artikel 71.1 a i förordningen.
It was against that decision that Mr De Laat appealed to the Arrondissementsrechtbank te Roermond.
Den omständigheten att heltidstjänsten har förvandlats till en deltidstjänst genom att ett nytt anställningsavtal har ingåtts saknar betydelse i det här fallet.
By its sixth question, the national court is asking whether a person in Mr De Laat's circumstances is to be regarded as a frontier worker who is partially unemployed within the meaning of Article 71(l)(a)(i) of the Regulation or as a frontier worker who is wholly unemployed within the meaning of Article 71(l)(a)(ii) thereof.
Den nationella domstolen har ställt den sjätte frågan för att få klarhet i om en person i R.J. De Laats situation skall anses som en delvis eller helt arbetslös gränsarbetare i den mening som avses i artikel 71.1 a i respektive artikel 71.1 a ii i förordningen.
Those questions should be examined together.
Dessa frågor kan prövas gemensamt.
In view of its uncertainty as to the interpretation of the terms 'wholly unemployed' and 'partially unemployed' within the meaning of Article 71(l)(a) of the Regulation, the national court stayed proceedings in order to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling:
Institutionen på bosättningsorten har i själva verket mycket sämre möjligheter än den behöriga medlemsstaten att hjälpa den arbetssökande att finna en kompletterande anställning med villkor som överensstämmer med den deltidstjänst som denne redan har, det vill säga med största sannolikhet en kompletterande anställning i den behöriga medlemsstaten.
It should be noted at the outset that the provisions of Title II of the Regulation, which include Article 13, constitute, as the Court has consistently held, a complete and uniform system of conflict rules the aim of which is to ensure that workers moving within the Community are subject to the social security scheme of only one Member State, in order to prevent the national legislation of more than one Member State from being applicable and to avoid the attendant complications of such a situation.
Det skall inledningsvis erinras om att bestämmelserna i avdelning II i förordningen, vari artikel 13 ingår, utgör enligt domstolens fasta rättspraxis ett heltäckande och enhetligt system av lagvalsregler, som syftar till att arbetstagare som flyttar inom gemenskapen endast skall omfattas av denna enda medlemsstats system för social trygghet, för att
By its first question, the national court is essentially asking whether uniform Community criteria are to be applied in order to determine whether a frontier worker is to be regarded as partially unemployed or wholly unemployed
Det är endast om arbetstagaren helt saknar anknytning till den behöriga medlemsstaten och är helt arbetslös som han måste vända sig till en institution på bosättningsorten för att få hjälp med att söka en anställning.
on the conditions most favourable to the search for new employment.
Domstolen har beslutat följande dom:
That being so, it must be acknowledged that, by laying down the rule that a wholly unemployed frontier worker coming within the definition set out in Article 1(b) of the Regulation is entitled to benefits solely in the Member State in which he resides, Article 71(l)(a)(ii) was based on the assumption that such a worker would find in that State the conditions most favourable to the search for new employment.
*1) Kriterierna för att avgöra om en gränsarbetare skall anses vara delvis eller helt arbetslös i den mening som avses i artikel 71.1 a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2001/83 av den 2 juni 1983, skall vara enhetliga gemenskapskriterier. Den bedömningen kan inte grunda sig på kriterier som följer av nationell rätt.
However, the protection of workers — which is the aim pursued by Article 71 of the Regulation — would be enfeebled if a worker who, in a Member State other than the State of residence, remains employed by the same undertaking, but part-time, while remaining available for work on a full-time basis, were obliged to apply to an institution in his place of residence for help in finding additional work.
2) Om en arbetstagare fortsätter att vara anställd av samma företag men på delüd, i en annan medlemsstat än den där han är bosatt, samtidigt som han söker ett heltidsarbete, är han delvis arbetslös och förmånerna skall tillhandahållas av den behöriga institutionen i den staten.
The fact that he has passed from full-time employment to parttime employment by virtue of a new contract is in this respect irrelevant.
Om en gränsarbetare däremot helt saknar anknytning till den staten och är helt arbetslös skall förmånerna tillhandahållas av institutionen på bosättningsorten och på dess bekostnad.
It is only when a worker no longer has any link with the competent Member State and is wholly unemployed that he must apply to the institution of his place of residence for assistance in finding employment.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 16 november 2000.