natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They refer to the letter of 29 July 2003, which itself refers to the interpretative memorandum, and, by virtue of that reference, could legitimately take as their legal basis the general rule at issue mentioned in those letters.
I skrivelserna hänvisas nämligen till skrivelsen av den 29 juli 2003, i vilken det i sin tur hänvisas till tolkningspromemorian och de har således, genom dessa hänvisningar, sin rättsliga grund i den omtvistade huvudregeln, vilken är omnämnd i dem.
With regard to the second claim, alleging infringement of the provisions governing financial control, the Commission maintains that the Italian Republic’s argument should be rejected as unfounded.
Vad gäller den andra invändningen, om ett påstått åsidosättande av bestämmelserna om finansiell kontroll, anser kommissionen att Republiken Italiens resonemang skall förkastas såsom uppenbart grundlöst.
Responsibility for financial control of assistance paid out of the Funds, which is primarily a matter for the Member States, is irrelevant as regards the eligibility of advance payments.
Ansvaret för den finansiella kontrollen av stödformerna, vilket i första hand ligger hos medlemsstaterna, saknar relevans för förskottens berättigande till stöd.
The Commission reaffirms that the general rule at issue complies with the principle of reimbursement of expenses, which underlies the rules applicable in this matter.
Kommissionen bekräftar åter att den omtvistade huvudregeln är förenlig med principen om ersättning för kostnader, vilken är den underliggande principen för den på området tillämpliga lagstiftningen.
With regard to the first claim, alleging lack of a legal basis, it should be borne in mind that, in accordance with established case-law, Community legislation must be clear and its application foreseeable for all interested parties.
Vad gäller den första invändningen, om bristande rättslig grund, skall det erinras om att enligt fast rättspraxis skall gemenskapslagstiftningen vara klar och dess tillämpning förutsebar för alla som berörs av den.
The principle of legal
Rättssäkerhetsprincipen är en av
ITALY v COMMISSION certainty forms part of the general principles of Community law, the observance of which it is the Court’s task to ensure .
ITALIEN MOT KOMMISSIONEN gemenskapsrättens allmänna principer vars upprätthållande det åligger förstainstansrätten att säkerställa.
It requires that the binding nature of any act intended to produce legal effects must be derived from a provision of Community law which prescribes the legal form to be taken by that act and which must be expressly indicated therein as its legal basis (France v Commission, cited in paragraph 119 above, paragraphs 26 and 30).
Enligt denna princip måste varje rättsakt som är avsedd att ha rättsverkningar stödja sin bindande verkan på en bestämmelse i gemenskapsrätten, vilken uttryckligen måste anges som rättslig grund för rättsakten och vari föreskrivs den rättsliga form rättsakten skall ha (dom av den 16 juni 1993 i det ovan i punkt 119 nämnda målet Frankrike mot kommissionen, punkterna 26 och 30).
However, it is also clear from the caselaw that failure to specify the precise legal basis for a legislative act need not necessarily constitute a material defect where it is possible to determine the legal basis for that act on the basis of other elements thereof.
Det framgår emellertid även av rättspraxis att en underlåtelse att hänvisa till den exakta rättsliga grunden för en rättsakt inte nödvändigtvis utgör ett väsentligt formfel om denna kan avgöras med stöd av andra element i denna.
Nonetheless, explicit reference is indispensable where, in its absence, the parties concerned and the competent Community Court would remain uncertain as to the precise legal basis (Case 45/86 Commission v Council [1987] ECR 1493, paragraph 9, and Case T-70/99 Alpharma v Council [2002] ECR II-3495, paragraph 112).
En uttrycklig hänvisning är emellertid obligatorisk för det fall de som berörs av den och den behöriga gemenskapsdomstolen annars skulle sväva i ovisshet om den exakta rättsliga grunden (domstolens dom av den 26 mars 1987 i mål 45/86, kommissionen mot rådet, REG 1987, s. 1493, punkt 9, svensk specialutgåva, volym 9, s.
The second, third, fourth and fifth contested letters contain decisions of the Commission to pay an amount different from that applied for by the Italian Republic .
Den andra, den tredje, den fjärde och den femte omtvistade skrivelsen innehåller kommissionens beslut att betala ett annat belopp än det som Republiken Italien har begärt.
Those decisions are expressly based on a refusal by the Commission to charge to the budget the expenditure declared by the Italian Republic in relation to the advance payments at issue.
Dessa beslut grundar sig uttryckligen på gemenskapsinstitutionens beslut att inte låta de utgifter som Republiken Italien har deklarerat och som motsvarar de omtvistade förskotten omfattas av budgeten.
They do not make express reference to the provision of Community law from which they derive their binding authority and which prescribes the legal form which they must take .
I dessa skrivelser anges inte uttryckligen på vilken bestämmelse i gemenskapsrätten de stödjer sin bindande verkan och i vilken bestämmelse den rättsliga form de skall ha föreskrivs.
It must therefore be determined whether other elements of the second, third, fourth and fifth contested letters resolve the uncertainty engendered by the absence from those documents of the legal basis for the decisions adopted by the Commission .
Det skall således undersökas om det finns andra element i den andra, den tredje, den fjärde och den femte omtvistade skrivelsen, med stöd av vilka den ovisshet avseende den rättsliga grunden för kommissionens beslut, som följer av detta utelämnande, kan skingras.
It is clear from the statement of facts (see paragraphs 20 to 35 above) that the contested letters are part of a lengthy exchange of correspondence between the Commission and the Italian Republic on the question of the eligibility of advance payments.
Det följer av redogörelsen för de faktiska omständigheterna (se punkterna 20–35 ovan) att de omtvistade skrivelserna ingår i en omfattande skriftväxling mellan kommissionen och Republiken Italien angående frågan om förskottens berättigande till stöd.
In the interpretative memorandum, the Commission informed the Italian Republic of the general rule at issue, according to which advance payments not accompanied by documents proving their use by the final recipients would not be eligible for a contribution from the Funds under the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
Kommissionen hade genom tolkningspromemorian underrättat Republiken Italien om den omtvistade huvudregeln, enligt vilken förskott som inte åtföljs av bevis för att de verkligen har använts av de enskilda mottagarna inte berättigar till stöd från fonderna, enligt artikel 32.1 tredje stycket i den allmänna förordningen.
In its letters of 14 May and 29 July 2003, the Commission referred once again to the general rule at issue.
I sina skrivelser av den 14 maj och den 29 juli 2003 hade kommissionen på nytt nämnt den omtvistade huvudregeln.
It also informed the Italian Republic of its decision, in accordance with the principle of the protection of legitimate expectations, to treat as eligible the advance payments made up until 19 February 2003.
Den hade även delgivit Republiken Italien sitt beslut att betrakta de förskott som hade betalats fram till den 19 februari 2003 som berättigande till stöd, med hänvisning till principen om skydd för berättigade förväntningar.
Read in that context, the contents of the second, third, fourth and fifth contested letters enable the Italian Republic and the Court to understand that they are applying, in each case, the general rule at issue and that the decisions which they contain are therefore based on the interpretation of the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation set out by the Commission in the interpretative memorandum and the letters of 14 May 2003, 29 July 2003 and 25 March 2004.
När den andra, den tredje, den fjärde och den femte omtvistade skrivelsen läses i detta sammanhang blir det möjligt för Republiken Italien och för förstainstansrätten att uppfatta att dessa i samtliga här aktuella fall innebär en tillämpning av den omtvistade huvudregeln och att de beslut som de innehåller på så sätt grundar sig på en tolkning av artikel 32.1 tredje stycket i den allmänna förordningen, vilken kommissionen hade redogjort för i tolkningspromemorian och i skrivelserna av den 14 maj och den 29 juli 2003 och av den 25 mars 2004.
Moreover, the lawfulness of that legal basis cannot be called into question by the Italian Republic in the light of the general rule and Regulation No 448/2004 because, as has been pointed out in paragraph 92 above, the general rule at issue is in conformity both with Article 32 of the general regulation and with the detailed rules for the implementation thereof contained in points 1 and 2 of Rule No 1 of the Annex to Regulation No 448/2004.
Lagenligheten av denna rättsliga grund kan inte heller ifrågasättas av Republiken Italien med hänsyn till den allmänna förordningen och förordning nr 448/2004, eftersom den omtvistade huvudregeln, såsom redan har fastställts i punkt 92 ovan, är förenlig med såväl artikel 32 i den allmänna förordningen som med dess tillämpningsföreskrift i regel 1 punkterna 1 och 2 i bilagan till förordning nr 448/2004.
The first claim, alleging lack of a legal basis, cannot therefore be upheld.
Den första invändningen, om bristande rättslig grund, kan följaktligen inte godtas.
With regard to the second claim, alleging infringement of the provisions governing financial control, it should be pointed out that under that heading, the Italian Republic is arguing, essentially, that the Commission did not have the power to refuse reimbursement, by way of a contribution from the Funds, of the advance payments at issue declared by the Italian authorities.
Vad gäller den andra invändningen, om åsidosättande av bestämmelserna om finansiell kontroll, skall det anges att Republiken Italien i själva verket har hävdat att kommissionen inte var behörig att vägra göra en utbetalning, såsom bidrag från fonderna, av de omtvistade förskott som de italienska myndigheterna hade deklarerat.
However, inasmuch as it is established that the refusal to reimburse is based on the Commission’s obligation under the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation and the detailed rules for the implementation thereof to make only interim or final payments which correspond to expenditure actually paid within the meaning of that article, the Italian Republic’s argument must be rejected.
I den mån det har fastställts att vägran att utbetala grundas på den skyldighet som kommissionen har enligt artikel 32.1 tredje stycket i den allmänna förordningen och dess tillämpningsföreskrifter, att endast genomföra löpande betalningar eller slutbetalningar som motsvarar utgifter som faktiskt har betalats i den mening som avses i artikeln, skall Republiken Italiens argument emellertid förkastas.
The certification of expenditure by the Italian Republic does not preclude the possibility that the Commission, in the context of its general responsibility for the implementation of the budget, might refuse Community co-financing for expenditure declared and certified which, according to its interpretation of the applicable rules, does not constitute eligible expenditure.
Republiken Italiens attestering av utgifter hindrar inte att kommissionen, inom ramen för utövandet av det allmänna ansvar som åligger den vid genomförandet av budgeten, avvisar från gemenskapens samfinansiering de utgifter som har deklarerats och styrkts men som enligt kommissionens tolkning av den tillämpliga lagstiftningen inte utgör stödberättigande utgifter.
In the present case, the Commission therefore acted in the exercise of its powers of allocation in relation to the implementation of the Community budget, without encroaching on the powers reserved to the Member States as regards the financial control of assistance, such as those flowing from Articles 38 and 39 of the general regulation and the detailed rules for the implementation thereof in Regulation No 438/2001.
I förevarande fall har kommissionen således agerat inom ramen för sin tilldelade behörighet inom området för genomförandet av gemenskapsbudgeten, utan att inkräkta på den behörighet som är reserverad för medlemsstaterna avseende den finansiella kontrollen av insatserna, såsom den följer av artiklarna 38 och 39 i den allmänna förordningen och av dess tillämpningsföreskrifter i förordning nr 438/2001.
The second claim must therefore also be rejected.
Den andra invändningen kan således inte heller godtas.
Consequently, the first plea in law must be dismissed in its entirety.
Följaktligen kan talan inte vinna bifall på den första grunden.
The second plea in law, alleging a complete failure to state reasons
Den andra grunden: Total avsaknad av motivering
The Italian Republic argues that the contested letters infringe the obligation laid down in Article 253 EC to state the reasons on which a Community measure is based, as interpreted by Community case-law, insofar as there is nothing in those letters to justify the decisions contained therein.
Republiken Italien har hävdat att de omtvistade skrivelserna bryter mot den skyldighet att motivera gemenskapsrättakter som föreskrivs i artikel 253 EG, såsom denna har tolkats i gemenskapens rättspraxis, eftersom de inte innehåller någonting som rättfärdigar de beslut som de rymmer.
The Commission contends that the second plea in law should be rejected on the ground that the contested letters contain a sufficient statement of the reasons on which they are based, having regard to the context of the case and to the rules governing the eligibility of expenditure for a contribution from the Structural Funds, which were known to the Italian Republic by virtue of its having been informed of them in the interpretative memorandum and the letter of 29 July 2003.
Kommissionen har gjort gällande att den andra grunden skall underkännas, eftersom de omtvistade skrivelserna är tillräckligt motiverade mot bakgrund av sammanhanget i förevarande fall, liksom mot bakgrund av bestämmelserna om utgifters berättigande till stöd från strukturfonderna, vilkas innehåll var känt för Republiken Italien som hade informerats om det i tolkningspromemorian och i skrivelsen av den 29 juli 2003.
It is settled caselaw that the statement of reasons required under Article 253 EC must be appropriate to the act at issue and must disclose in a clear and unequivocal
Enligt en fast rättspraxis skall den motivering som krävs enligt artikel 253 EG vara anpassad till rättsaktens beskaffenhet, och av motiveringen skall klart och tydligt
That obligation to state reasons must be appraised by reference to specific circumstances, in particular the content of the measure in question, the nature of the reasons given and the interest which the addressee of the measure may have in obtaining explanations.
Detta krav på motivering skall bedömas med hänsyn till de konkreta omständigheterna, särskilt rättsaktens innehåll, de anförda skälens karaktär och det intresse som den vilken rättsakten är riktad till kan ha av att få förklaringar.
As can be seen from paragraphs 127 and 128, above, the second, third, fourth and fifth contested letters implicitly applied the general rule at issue, set out in the interpretative memorandum and in the letters of 14 May 2003, 29 July 2003 and 25 March 2004.
Såsom framgår av punkterna 127 och 128 ovan, innebar den andra, den tredje, den fjärde och den femte omtvistade skrivelsen en underförstådd tillämpning av den omtvistade huvudregeln, vilken hade återgivits i tolkningspromemorian, i skrivelserna av den 14 maj och den 29 juli 2003 liksom i skrivelsen av den 25 mars 2004.
The exchange of letters between the Commission and the Italian Republic thus enabled the latter to understand that the refusal of reimbursement was based impliedly, but in a clear and unequivocal fashion, on the fact that the advance payments at issue declared by the Italian Republic could not be regarded as expenditure actually paid out within the meaning of the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation and were not therefore eligible for a contribution from the Funds.
Den skriftväxling som uppstått mellan kommissionen och Republiken Italien gjorde det således möjligt för den sistnämnda att förstå att avslaget på ansökan om utbetalning underförstått, men klart och tydligt, grundade sig på den omständigheten att de omtvistade förskott som Republiken Italien hade deklarerat inte kunde behandlas som faktiskt utbetalda utgifter i den mening som avses i artikel 32.1 tredje stycket i den allmänna förordningen och därför inte berättigade till stöd från fonderna.
Moreover, it can be seen from the Italian Republic’s arguments in the present case that it understood the reasoning underlying the decisions to refuse reimbursement contained in the second, third, fourth and fifth contested letters.
Det framgår för övrigt av Republiken Italiens argumentation inom ramen för förevarande talan att den förstod resonemanget bakom besluten om avslag på ansökan om utbetalning i den andra, den tredje, den fjärde och den femte omtvistade skrivelsen.
Its application for the annulment of those decisions is based principally on its challenge of the general rule at issue, which forms the basis for the decisions in question.
Dess yrkande om ogiltigförklaring av dessa beslut stöder sig huvudsakligen på ett ifrågasättande av den omtvistade huvudregel som utgör grund för dem.
Under those circumstances, the second plea in law, alleging a complete failure to state reasons, must be rejected.
Under dessa omständigheter skall den andra grunden, om en total avsaknad av motivering, underkännas.
The sixth plea in law, alleging infringement of the principle of proportionality and a misuse of powers, and the seventh plea in law, alleging infringement of Regulation No 448/2004, the principles of equal treatment and legal certainty, and the contradictory nature of the contested letters
Den sjätte grunden, om åsidosättande av proportionalitetsprincipen och om maktmissbruk, och den sjunde grunden, om åsidosättande av förordning nr 448/2004, principerna om likabehandling och om rättssäkerhet samt om den motsägelsefulla karaktären av de omtvistade skrivelserna
By its sixth plea in law, the Italian Republic claims that the contested letters infringe the principle of proportionality inasmuch as they apply a general and abstract principle of the ineligibility of advance payments which is disproportionate to the objective to be attained.
Republiken Italien har inom ramen för den sjätte grunden hävdat att de omtvistade skrivelserna innebar ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen, eftersom de medförde att en generell och dunkel princip tillämpades om att förskott inte skall vara stödberättigande, vilken är oproportionerlig i förhållande till dess syfte.
That principle is based, first of all, on the unsubstantiated premiss that, in the case of advance payments, there is no sufficient guarantee that the amounts made available to the final recipients will actually be used for the purposes for which the aid was granted.
Principen stöder sig för det första på en icke vedertagen förutsättning om att det, vad gäller förskotten, inte finns tillräckliga garantier för att de belopp som ställs till de enskilda mottagarnas förfogande verkligen används för att förverkliga syftet med stödet.
Secondly, it was applied without consideration being given to whether other appropriate, less restrictive, measures existed and, in particular, without account being taken of the guarantees flowing from national rules .
Den har vidare tillämpats utan att det har undersökts om möjlighet finns att tillämpa andra lämpliga, mindre ingripande åtgärder och, i synnerhet, utan att de garantier som följer av den nationella lagstiftningen har beaktats.
Italian law provides guarantees for the implementation by the final recipients of advance payments of assistance co-financed by the Funds.
Den italienska lagen erbjuder emellertid garantier med avseende på de enskilda mottagarnas av förskotten genomförande av insatser som medfinansieras av strukturfonderna.
Finally, the principle applied by the Commission precludes the possibility of any analysis by its officials at the stage when the payment applications submitted by the national authorities are being considered .
Slutligen utesluter den princip som kommissionen tillämpar all analys som dess tjänstegrenar hade kunnat göra vid stadiet för granskningen av de omtvistade ansökningarna om utbetalning från de nationella myndigheterna.
The Italian Republic adds that the general and abstract principle of the ineligibility of advance payments is evidence of a misuse of powers inasmuch as it amounts merely to a means of putting pressure directly on the competent national authorities.
Republiken Italien har tillagt att denna generella och dunkla princip om att förskott inte skall vara stödberättigande avslöjar ett maktmissbruk, eftersom den kan jämställas med ett rent påtryckningsmedel som tillämpas direkt mot de behöriga nationella myndigheterna.
By its seventh plea in law, the Italian Republic claims that the contested letters infringe the general principle of equal treatment, as defined in Community case-law, and the provisions of Regulation No 448/2004, and are vitiated by a flagrant contradiction in that they introduce, without legal justification, a double set of rules in regard to State aid schemes co-financed by the Structural Funds.
Republiken Italien har som sjunde grund hävdat att de omtvistade skrivelserna innebär en överträdelse av principen om likabehandling, såsom denna har stadfästs i gemenskapens rättspraxis, liksom av bestämmelserna i förordning nr 448/2004, och att de är behäftade med en uppenbar motsägelse, då de förefaller innebära att en dubbel reglering inrättas, utan rättslig grund, i fråga om statliga stödordningar som medfinansieras av strukturfonderna.
Although aid which is generally granted in the form of advance payments is, in principle, not eligible, the situation is different as regards investment aid for small and mediumsized enterprises (SMEs), granted in the form of payments into venture capital, loan and guarantee funds (including venture capital holding funds) under point 1.3 of Rule No 1 of the Annex to Regulation No 448/2004 and point 2.9 of Rule No 8 thereof.
Även om det stöd som vanligen utbetalas i form av förskott i princip inte är stödberättigande, förhåller det sig nämligen annorlunda med investeringsstödet till små och medelstora företag (SMF), vilket beviljas i form av utbetalningar till riskkapital-, låne- och garantifonder (inbegripet riskkapitalholdingfonder), enligt regel 1 punkt 1.3 och regel 8 punkt 2.9 i bilagan till förordning nr 448/2004.
The alleged specificity of that sort of financing cannot justify such a difference in treatment, regard being had to the principle of the necessity of State aid, already referred to in paragraph 81 above.
Den specifika karaktär som dessa finansieringsformer påstås ha kan inte berättiga en sådan åtskillnad i behandlingen, med hänsyn till principen om nödvändigheten av det statliga stödet, nämnd ovan i punkt 81.
The Italian Republic also claims that the contested letters infringe the principle of legal certainty.
Republiken Italien har dessutom påstått att de ifrågasatta skrivelserna strider mot rättssäkerhetsprincipen.
They introduce uncertainty as to the applicable rules, by allowing it to be supposed that, even in the special case of aid granted in the form of payments into venture capital, loan and guarantee funds, the production of documents other than those indicated in Regulation No 448/2004 could be required for the purposes of assessing their eligibility .
De medförde nämligen en osäkerhet avseende den tillämpliga lagstiftningen, genom att ge intryck av att det, även i det särskilda fallet med stöd som beviljas i form av utbetalningar till riskkapital-, låne- och garantifonder, även kan krävas att andra handlingar än dem som är angivna i förordning nr 448/2004 skall inges i syfte att utgifterna skall berättiga till stöd.