natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Paragraphs 1 to 4 shall not affect provisions in any Member State relating to the protection against the use of a sign other than for the purposes of distinguishing goods or services, where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.’
Punkterna 1–4 skall inte beröra en medlemsstats bestämmelser om skydd mot användning av ett tecken för annat ändamål än att särskilja varor eller tjänster, om användning av tecknet i fråga utan skälig anledning drar otillbörlig fördel av eller är till förfång för varumärkets särskiljningsförmåga eller renommé.”
The following, inter alia, may be prohibited under paragraphs l and 2:
Bland annat kan följande förbjudas enligt punkterna 1 och 2:
Article 6(1) of Directive 89/104, under the heading ‘Limitation of the effects of a trade mark’, establishes that:
Artikel 6 i direktiv 89/104 har rubriken ”Begränsningar av ett varumärkes rättsverkan”.
(a) affixing the sign to the goods or to the packaging thereof;
I artikel 6.1 föreskrivs följande: a) Att anbringa tecknet på varor eller deras förpackning.
(b) offering the goods, or putting them on the market or stocking them for these purposes under that sign, or offering or supplying services thereunder;
”Varumärket ger inte innehavaren rätt att förhindra tredje man att i näringsverksamhet använda b) Att utbjuda varor till försäljning, marknadsföra dem eller lagra dem för dessa ändamål eller utbjuda eller tillhandahålla tjänster under tecknet.
(b) indications concerning the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of goods or of rendering of the service, or other characteristics of goods or services;
b) uppgifter om varornas eller tjänsternas art, kvalitet, kvantitet, avsedda ändamål, värde, geografiska ursprung, tidpunkt för framställandet eller andra egenskaper, d) Att använda tecknet på affärshandlingar och i reklam.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK)
O2 HOLDINGS OCH O2 (UK) varor eller tjänster som tillhandahålls av en konkurrent”.
Article 3a(1) of Directive 84/450 provides as follows:
I artikel 3a.1 i direktiv 84/450 föreskrivs följande:
‘Comparative advertising shall, as far as the comparison is concerned, be permitted when the following conditions are met: provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.’
”Jämförande reklam skall, såvitt avser själva jämförelsen, vara tillåten under förutsättning att
Directive 97/55 introduced a number of provisions on comparative advertising into Directive 84/450, which originally related only to misleading advertising.
Genom direktiv 97/55 har det i direktiv 84/450, som ursprungligen endast avsåg vilseledande reklam, införts ett antal bestämmelser om jämförande reklam.
(b) it compares goods or services meeting the same needs or intended for the same purpose; amended by Directive 97/55 (‘Directive 84/450’), 5 defines ‘comparative advertis- ing’, for the purposes of the directive, as ‘any advertising which explicitly or by implication identifies a competitor or goods or services offered by a competitor’.
a) den inte är vilseledande enligt artiklarna 2.2, 3 och 7.1, b) den jämför varor eller tjänster som svarar mot samma behov eller är avsedda för samma ändamål,
5 — Directive 84/450 was subsequently amended by Directive 2005/29/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 concerning unfair business-to-consumer practices in the internal market (‘the Unfair Practices Directive’) (OJ 2005 L 149, p. 22).
5 — Direktiv 84/450 har senare ändrats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (direktivet om otillbörliga affärsmetoder) (EUT L 149, s. 22).
Some of the amendments made by Directive 2005/29 relate to provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, including Article 3a.
Vissa av ändringarna i direktiv 2005/29 rör bestämmelser i direktiv 84/450 om jämförande reklam, däribland artikel 3a.
However, Directive 2005/29 was adopted after the events at issue; the text I shall have in mind in this Opinion is therefore the text of Directive 84/450 as amended by Directive 97/55 and not the text resulting from the further amendments introduced by Directive 2005/29.
Direktiv 2005/29 har dock antagits efter det att de faktiska omständigheter som är i fråga här inträffade. Jag skall i detta förslag till avgörande således ta hänsyn till ordalydelsen av direktiv 85/450 i dess lydelse enligt direktiv 97/55 och inte till ordalydelsen efter de ändringar som införts genom direktiv 2005/29.
Also, Directive 84/450 has recently been repealed and replaced, as from 12 December 2007, by Directive 2006/114/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006, concerning misleading and comparative advertising (OJ 2006 L 376, p.
Direktiv 84/450 har för övrigt nyligen upphävts och från och med den 12 december 2007 ersatts med Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/114/EG av den 12 december 2006 om vilseledande och jämförande reklam (EUT L 376, s. 21).
(d) it does not create confusion in the market place between the advertiser and a competitor or between the advertiser’s
d) den inte medför förväxling på marknaden mellan annonsören och en konkurrent eller mellan annonsörens
(e) it does not discredit or denigrate the trade marks, trade names, other distinguishing marks, goods, services, activities, or circumstances of a competitor;
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna och en konkurrents varumärken, firmanamn eller andra kännetecken, varor eller tjänster, e) den varken misskrediterar eller uttrycker sig nedsättande om en konkurrents varumärken, firmanamn eller andra kännetecken, varor, tjänster, verksamhet eller förhållanden,
For the purpose of promoting its mobile phone services, in particular, O2 uses images of bubbles in various ways.
För att särskilt främja sina mobiltelefonitjänster använder O2 bilder av bubblor av olika slag.
It is the proprietor, inter alia, of trade marks consisting of the combination of the letter O and the number 2 (‘the O2 trade marks’) and also of two pictorial trade marks, both consisting of static pictures of bubbles, registered in the United Kingdom for telecommunications apparatus and services (‘the bubbles trade marks’).
O2 är bland annat innehavare – förutom av varumärken som utgörs av en kombination av bokstaven O och siffran 2 (nedan kallade varumärkena O2) – av två figurmärken som båda framställer en stillbild föreställande bubblor, som i Förenade kungariket inregistrerats för telekommunikationsutrustning och telekommunikationstjänster (nedan kallade varumärken med bubblor).
It is apparent from the order for reference that it is established that consumers associate images of bubbles in water (particularly against a graduated blue background) in the context of mobile phones exclusively with O2.
Av beslutet om hänskjutande framgår att det är utrett att konsumenterna associerar de bilder av bubblor i vatten (särskilt mot en blåtonad bakgrund) som används i samband med mobiltelefoner enbart med O2.
(g) it does not take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor or of the designation of origin of competing products;
f) den i fråga om produkter med ursprungsbeteckning alltid avser produkter med samma beteckning, g) den inte drar otillbörlig fördel av en konkurrents varumärkes, firmanamns eller andra känneteckens renommé eller av en konkurrerande produkts ursprungsbeteckning,
H3G started providing mobile phone services in the United Kingdom, under the mark ‘3’, only in March 2003 when four other providers, including O2, were well established in the market.
H3G erbjuder mobiltelefonitjänster i Förenade kungariket som särskiljs genom tecknet 3. Denna verksamhet inleddes först från och med mars 2003, när fyra andra operatörer, däribland O2, var väletablerade på marknaden.
In March 2004 H3G launched a pay-as-you-go service called ‘Threepay’ and, in the same year, started their comparative advertising campaign using TV advertisements to make a price comparison with their competitors’ services.
I mars 2004 lanserade H3G en i förväg betald tjänst med beteckningen Threepay och, under samma år, en jämförande reklamkampanj. Inom ramen för denna kampanj sändes reklambudskap på TV i vilka priset jämfördes med konkurrerande operatörers tjänster.
(h) it does not present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name.’
O2 väckte vid High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, en talan mot H3G om intrång i varumärkena O2 och varumärkena med bubblor, med h) den inte framställer en vara eller en tjänst som en imitation eller ersättning för en vara eller tjänst som har ett skyddat varumärke eller firmanamn.” I - 4238
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) referred to in Article 6(1)(b) of Directive 89/104 were satisfied.
O2 HOLDINGS OCH O2 (UK) sättningarna för att tillämpa undantaget i artikel 6.1 b i direktiv 89/104 förelåg.
trade marks in respect of a TV advertisement put out by H3G, in which the term ‘O2’ and moving pictures of bubbles were used, together with a stylised animated picture of a 3, and which implied essentially that the ‘Threepay’ service was cheaper than the similar service provided by O2 (‘the advertisement at issue’).
hänvisning till ett reklammeddelande i TV som H3G låtit sända, i vilket uttrycket ”O2” och bilder med rörliga bubblor användes. Hänvisningen avsåg även stillbilderna och de rörliga bilderna med siffran 3, av vilka det i huvudsak framgick att tjänsten Threepay var billigare än motsvarande tjänst som erbjöds av O2 (nedan kallad den omtvistade reklamen).
O2 brought an appeal against that judgment before the Court of Appeal, contending that the defence referred to did not apply.
O2 överklagade denna dom vid Court of Appeal och ifrågasatte tillämpningen av det ovannämnda undantaget.
H3G for its part disputed the judgment in so far as it ruled that the advertisement at issue fell within Article 5(1)(b) of Directive 89/104 and called for O2’s appeal to be dismissed.
H3G bestred för sin del domen i den del i vilken det fastställdes att den omtvistade reklamen omfattades av tillämpningsområdet för artikel 5.1 b i direktiv 89/104 och yrkade i vilket fall som helst att överklagandet från O2 skulle ogillas.
In the course of the proceedings, O2 subsequently abandoned the claim of infringement of the O2 trade marks 6and accepted that the price comparison was true and that as a whole, the advertisement at issue was not misleading in any way and that, in particular, it did not suggest any form of trade connection between 02 and 3.
I samband med denna talan upphörde O2 sedan att göra gällande ett intrång i varumärkena O2 6och medgav att prisjämförelsen var riktig och att den omtvistade reklamen i sin helhet inte på något sätt var vilseledande. Det antyddes i synnerhet ingen form av affärsmässig koppling mellan O2 och 3.
The average member of the public would see the use of 02 and the bubbles as a reference to 02 and its imagery and realise that this was an advertisement by a trade rival, 3, claiming that its own service cost less. 7
Genomsnittskonsumenten skulle uppfatta bubblorna som syftande på O2 och dess bildspråk samt skulle inse att det var fråga om reklam från en konkurrent, 3, som påstod att priset på hans tjänst var lägre. 7
In order to settle the dispute, the Court of Appeal, by decision of 14 December 2006, considered it necessary to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Court of Appeal fann i beslut av den 14 december 2006 att det för att lösa tvisten var nödvändigt att ställa följande frågor till domstolen:
The action for infringement, now directed only against the use of the bubbles images in the advertisement at issue, was dismissed by judgment of 23 March 2006.
Talan om intrång, som numera endast avser användningen av bilder av bubblor i den omtvistade reklamen, ogillades genom dom av den 23 mars 2006.
In essence, the court before which the action was brought held that the use of the bubbles images in the advertisement fell within Article 5(1)(b) of Directive 89/104, but that the advertisement complied with Article 3a(1) of Directive 84/450 and so the conditions for application of the defence
Den domstol vid vilken talan väcktes ansåg i huvudsak att denna användning omfattades av tillämpningsområdet för artikel 5.1 b i direktiv 89/104, men att reklamen var i överensstämmelse med artikel 3a.1 i direktiv 84/450, varför förut-
6 — See order for reference, paragraph 3; O2’s written observations, p.
6 — Se beslutet om hänskjutande, punkt 3, det skriftliga yttrandet från O2, s.
14, note 4, and H3G’s written observations, paragraphs 5 and 6.
14, fotnot 4, och det skriftliga yttrandet från H3G, punkterna 5–6.
‘(1) Where a trader, in an advertisement for his own goods or services uses a registered trade mark owned by a competitor for the purpose of comparing the characteristics (and in particular the price) of goods or services marketed by him with the characteristics (and in particular the price) of the goods or services marketed by the competitor under that mark in such a way that it does not cause confusion or otherwise jeopardise the essential function of the trade mark as an indication of origin, does his use fall within either (a) or (b) of Article 5[(1)] of Directive 89/104?
”1) Är artikel 5.1 a eller 5.1 b i direktiv 89/104 tillämpliga när en näringsidkare, i reklam för sina egna varor eller tjänster, använder en konkurrents registrerade varumärke för att jämföra egenskaperna (i synnerhet priset) hos de varor eller tjänster som den förre marknadsför med egenskaperna (i synnerhet priset) hos de varor eller tjänster som konkurrenten marknadsför under det varumärket, och detta sker på ett sådant sätt att förväxling inte sker eller varumärkets grundläggande funktion att ange varans ursprung inte äventyras på annat sätt?
7 — See order for reference, paragraph 11.
7 — Se beslutet om hänskjutande, punkt 11.
Legal analysis
Rättslig bedömning
(2) Where a trader uses, in a comparative advertisement, the registered trade mark of a competitor, in order to comply with Article 3a of Directive 84/450 as amended must that use be “indispensable” and if so what are the criteria by which indispensability is to be judged?
2) När en näringsidkare använder en konkurrents registrerade varumärke i jämförande reklam, måste denna användning vara nödvändig för att kraven i artikel 3 a i direktiv 84/450 i dess ändrade lydelse skall vara uppfyllda, och i så fall, enligt vilka kriterier skall denna nödvändighet bedömas?
The first question referred
Den första frågan
(3) In particular, if there is a requirement of indispensability, does the requirement preclude any use of a sign which is not identical to the registered trade mark but is closely similar to it?’
3) Om det finns ett krav på nödvändighet, innebär detta krav då att användning av ett kännetecken som inte är identiskt med, men i hög grad liknar det registrerade varumärket, är förbjuden?”
By the first question, the referring court seeks essentially to ascertain whether the use of the registered trade mark (simply, ‘the trade mark’) of a competitor in a comparative advertisement for the purpose of comparing the characteristics of the advertiser’s goods or services with those of the competitor’s goods or services falls within Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104 where that use does not cause confusion or otherwise jeopardise the essential function of the trade mark, which is to guarantee the origin of the goods or services.
Med den första frågan vill den hänskjutande domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida användningen av en konkurrents registrerade varumärke (nedan kallat varumärket) i jämförande reklam för att jämföra egenskaperna hos annonsörens varor eller tjänster med egenskaperna hos konkurrentens varor eller tjänster omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 a eller 5.1 b i direktiv 89/104, för det fall denna användning inte leder till förväxling eller på annat sätt äventyrar varumärkets grundläggande funktion som är att garantera varans eller tjänstens ursprung.
Proceedings before the Court of Justice
Förfarandet vid domstolen
This question is raised because the national court of first instance held that the advertisement at issue fell within the ambit of Article 5(1)(b) of Directive 89/104 and that it was permitted solely on the ground that it complied with Article 3a(1) of Directive 84/450 and was therefore covered by the defence referred to in Article 6(1)(b) of Directive 89/104, whereas H3G contends that it does not in fact fall within the scope of Article 5(1)(b) of that directive.
Frågan har ställts eftersom den nationella domstolen i första instans har ansett att den omtvistade reklamen omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 b i det ovannämnda direktivet och att den är tillåten enbart på grund av att den är i överensstämmelse med artikel 3 a i direktiv 84/450 och därför omfattas av undantaget i artikel 6.1 b i direktiv 89/104. H3G har däremot hävdat att reklamen ingalunda omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 b i det sistnämnda direktivet.
Pursuant to Article 23 of the Statute of the Court, O2, H3G and the Commission submitted written observations to the Court and their representatives also presented oral observations at the hearing held on 29 November 2007.
O2, H3G och kommissionen har med stöd av artikel 23 i domstolens stadga ingett skriftliga yttranden till domstolen. Kommissionens ombud har dessutom yttrat sig muntligen vid förhandlingen den 29 november 2007.
It is scarcely necessary to point out first that, according to settled caselaw, a directive cannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be relied upon as such against an individual but that, when applying domestic law, whether adopted before or after the directive, the national court which has to interpret that law must do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive so as to achieve the result it has in view and thereby comply with the third paragraph of Article 249 EC.
Ett svar på den av den nationella domstolen på så sätt ställda frågan kräver att rättspraxis avseende artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104 undersöks.
8 That is the context in which the references to the provisions of Directives 89/104 and 84/450 are to be understood for the purposes of the present reference for a preliminary ruling.
Det förefaller, åtminstone vid första påseendet, som om denna rättspraxis inte alls är enhetlig vad avser förutsättningarna för att tillämpa dessa bestämmelser.
A detailed reply to the question thus raised by the referring court would require an examination of the caselaw relating to Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104, which does not appear, at least at first sight, to be at all consistent as to the conditions on which those provisions apply.
Det behöver inledningsvis knappast erinras om att det följer av fast rättspraxis att ett direktiv inte i sig kan ge upphov till skyldigheter för en enskild och att en direktivbestämmelse som sådan alltså inte kan åberopas gentemot denne.
I note in particular, in this connection, the difficulty of reconciling the approach adopted by the Court in BMW, 10from which it seems to follow that the use by a third party of another’s trade mark, not to distinguish that party’s own goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of the trade mark, does not of itself escape Article 5(1)(a) of Directive 89/104, with the approach adopted in more recent judgments, which tend rather to favour the opposite solution.
Det bör dock understrykas att det i samma rättspraxis anges att den nationella domstolen vid tillämpningen av nationell rätt, oavsett om det rör sig om bestämmelser som antagits före eller efter direktivet, är skyldig att i den mån det är möjligt tolka nationell rätt i överensstämmelse med direktivets ordalydelse och syfte så att det resultat som avses i direktivet uppnås och därmed agera i överensstämmelse med artikel 249 tredje stycket EG. 8 Det är mot denna bakgrund som hänvisningarna till bestämmelserna i direktiven 89/104 och 84/450 skall förstås.
In BMW, the Court held that the use in an advertisement of another’s trade mark to distinguish the goods of the proprietor of the trade mark as the subject of the services provided by the advertiser fell within the ambit of Article 5(1)(a) of Directive 89/104, subject to the provisions of Article 6 or Article 7 of that directive. 11
I domen i målet BMW ansåg domstolen att användningen av ett varumärke som är avsett att särskilja varumärkesinnehavarens produkter som föremål för de tjänster som tillhandahålls av annonsören omfattas av tillämpningsområdet för artikel 5.1 a i direktiv 89/104, med undantag av tillämpningen av artiklarna 6 och 7 i samma direktiv. 11
In raising the abovementioned question, the referring court probably expected the Court to clarify the conditions on which the provisions of Article 5(1)(a) and (b) of Direct ive 89/104 apply and to explain in particular whether the prohibitions contained in those provisions apply even when the use in an advertisement of a sign identical or similar to another’s trade mark is intended not to distinguish the advertiser’s goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of that trade mark. 9
Det är sannolikt att den nationella domstolen genom att ställa den ovannämnda frågan förväntar sig att domstolen skall klargöra förutsättningarna för att tillämpa bestämmelserna i artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 89/104, särskilt huruvida förbuden i dessa bestämmelser även gäller när ett tecken som är identiskt med eller liknar någon annans varumärke inte används i reklam för att särskilja annonsörens varor eller tjänster utan för att särskilja varorna och tjänsterna hos innehavaren av detta varumärke. 9
In Hölterhoff, 12the Court held that the proprietor of a trade mark cannot rely on his exclusive right under Article 5(1) of Directive 89/104 where a third party, in the
I domen i målet Hölterhoff 12ansåg domstolen att innehavaren av ett varumärke inte kan åberopa sin ensamrätt enligt artikel 5.1 i direktiv 89/104 när en tredje man i affärsförhandlingar meddelar att varan
10 — Case C-63/97 [1999] ECR I-905.
10 — Dom av den 23 februari 1999 i mål C-63/97, BMW (REG 1999, s. I-905).
11 — BMW, paragraph 38.
11 — Domen i det ovannämnda målet BMW, punkt 38.
The services in question were the sale of second-hand BMW cars and the repair and maintenance of BMWs.
Det var fråga om försäljning av begagnade BMW-bilar och om reparation och underhåll av BMW-bilar.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 course of commercial negotiations, reveals the origin of goods which he has produced himself and uses the sign in question solely to denote the particular characteristics of the goods he offers for sale, 13so that there can be no question of the trade mark used being perceived as a sign indicative of the undertaking of origin.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-533/06 härstammar från hans egen produktion och använder det ifrågavarande varumärket enbart för att beskriva den erbjudna varans särskilda egenskaper 13, så att det är uteslutet att det använda varumärket uppfattas som en uppgift om att denna vara kommer från en viss näringsidkare.
material link in the course of trade between the goods concerned and the trade mark proprietor and was therefore liable to jeopardise the guarantee of origin which constitutes the essential function of the mark.
Användningen kunde dock ge intryck av att det fanns ett materiellt samband i näringsverksamhet mellan tredje mannens produkter och varumärkesinnehavaren och kunde, följaktligen, äventyra ursprungsgarantin som är varumärkets grundläggande funktion.
The Court held that it was consequently a use which the trade mark proprietor might prevent in accordance with Article 5(1) of Directive 89/104. 16
Domstolen drog slutsatsen att det var fråga om en användning som varumärkesinnehavaren med stöd av artikel 5.1 i direktiv 89/104 kunde motsätta sig. 16