natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The specification in the language of the opposition proceedings of the goods and services covered by the earlier marks does not constitute, and cannot be treated as equivalent to, a translation of the evidence of the existence of the earlier marks at issue (see, to that effect, Chef, cited in paragraph 64 above, paragraph 64) and, in the absence of any translation into the language of the opposition proceedings of evidence of the existence of those earlier rights, the Opposition Division was justified in holding that the opposition was unfounded in so far as it relied on rights the existence of which had not been proved (see paragraph 67 above and, in support of this, Chef, cited in paragraph 64 above, paragraphs 44 and 57).
Specificeringen, på det språk som användes vid invändningsförfarandet, av de varor och tjänster som de äldre varumärkena avsåg utgör emellertid inte och kan inte jämställas med en översättning av bevisen för förekomsten av de ifrågavarande äldre rättigheterna (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovan i punkt 64 nämnda målet Chef, punkt 64) och, i avsaknad av en översättning, på det språk som användes vid invändningsförfarandet, av bevisen för förekomsten av dessa äldre rättigheter kunde invändningsenheten med rätta göra bedömningen att invändningen saknade grund i den mån det i denna hänvisades till dessa rättigheter, vilkas förekomst inte hade styrkts (se punkt 67 ovan och, för ett liknande resonemang, domen i det ovan i punkt 64 nämnda målet Chef, punkterna 44 och 57).
Furthermore, since the evidence of the existence of the earlier rights related to the substance of the opposition, the fact that the Opposition Division held that the opposition was admissible even though it was founded on earlier rights the existence of which it subsequently held not to be established does not reveal any conflict in the reasoning of the Opposition Division.
Eftersom bevisningen av förekomsten av de äldre rättigheterna hör samman med invändningen i sak, resonerade invändningsenheten heller inte på ett motsägelsefullt sätt då den ansåg att invändningen kunde prövas även i den mån den grundade sig på äldre rättigheter vilkas förekomst invändningsenheten senare konstaterade inte vara styrkt.
Secondly, it is apparent from the accepted facts, reiterated in paragraphs 68 to 70 above, that, by sending the fax of 20 March 2000 requesting the applicant to remedy the deficiencies in its opposition, the Opposition Division correctly applied Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
För det andra framgår det av de ostridiga fakta som har angetts i punkterna 68–70 ovan att invändningsenheten, genom att sända telefaxet av den 20 mars 2000 med en uppmaning till sökanden att avhjälpa bristerna i dess invändning, gjorde en korrekt tillämpning av regel 18.2 i förordning nr 2868/95, i dess lydelse vid tidpunkten för omständigheterna.
Furthermore, by sending the fax of 7 August 2000 calling on the applicant to provide, within a period of four months — which was subsequently extended by one month — the facts, evidence and observations in support of its opposition, the Opposition Division correctly applied Rule 20(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Genom att sända telefaxet av den 7 augusti 2000, med en uppmaning till sökanden att inom fyra månader, senare förlängt med en månad, inkomma med fakta, bevis och skäl till stöd för sin invändning, gjorde invändningsenheten dessutom en korrekt tillämpning av regel 20.2 i förordning nr 2868/95, i dess lydelse vid tidpunkten för omständigheterna.
In addition, contrary to what the applicant claims, the Opposition Division was under no obligation to ask it to submit the missing translations or to inform it that the evidence submitted was clearly inadequate for the purposes of proving the existence of the rights at issue and to set it a period within which to remedy those omissions.
I motsats till vad sökanden har hävdat var invändningsenheten inte heller skyldig att begära att sökanden skulle inkomma med de saknade översättningarna eller göra den uppmärksam på den otillräckliga karaktären av den bevisning den hade ingett i syfte att påvisa förekomsten av rättigheterna i fråga, och därvid bevilja den en tidsfrist för att avhjälpa dessa brister.
In fact, that duty is imposed on OHIM only with regard to the conditions for the admissibility of the opposition in Rule 18(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts.
Denna skyldighet åligger nämligen harmoniseringsbyrån endast med hänsyn till de sakprövningsförutsättningar beträffande invändningen som avses i regel 18.2 i förordning nr 2868/95, i dess lydelse vid tidpunkten för omständigheterna.
Infringement of Rule 20(2) of Regulation No 2868/95, as applicable to the facts, has therefore not been established.
Det är således inte styrkt att regel 20.2 i förordning nr 2868/95, i dess lydelse vid tidpunkten för omständigheterna, åsidosattes.
Thirdly, even on the assumption that the interveners had actually recognised the ‘validity’ of Spanish registration No 2 163 616, or indeed that of the other earlier rights at issue, which they did not do, that fact did not place the Opposition Division and the Board of Appeal under an obligation to hold that the existence of those rights had been proved.
För det tredje, även om det antogs att intervenienterna verkligen godtog ”giltigheten” hos den spanska registreringen nr 2 163 616, och rent av hos de andra äldre rättigheterna i fråga, vilket inte är fallet, skulle inte det innebära att invändningsenheten och överklagandenämnden var skyldiga att finna att förekomsten av dessa rättigheter var styrkt.
Article 8 of Regulation No 40/94 provides, essentially, that a relative ground for refusal of registration of a Community trade mark exists only if there is a conflict between the Community trade mark for which registration is sought and another earlier mark.
I artikel 8 i förordning nr 40/94 föreskrivs, i huvudsak, att det kan finnas ett relativt registreringshinder endast om det sökta gemenskapsvarumärket står i strid med ett äldre varumärke.
Under the case-law, it is for OHIM to ascertain, on the basis of evidence which it is up to the opponent to produce, the existence of the national mark relied on in support of the opposition (see, to that effect, Case T-269/02 PepsiCo v OHIM — Intersnack Knabber-Gebäck (RUFFLES) [2005] ECR II-1341, paragraph 26).
Enligt rättspraxis ankommer det på harmoniseringsbyrån att, på grundval av de bevis som det åligger den som har framställt invändningen att lägga fram, kontrollera huruvida de varumärken som åberopats till stöd för invändningen finns (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 21 april 2005 i mål T-269/02, PepsiCo mot harmoniseringsbyrån – Intersnack Knabber-Gebäck (RUFFLES), REG 2005, s. II-1341, punkt 26).
Consequently, the argument that the applicant derives from the interveners’ alleged agreement as regards the existence of one or even several of its earlier rights must be rejected.
Sökandens argument om intervenienternas påstådda godtagande av förekomsten av en, eller till och med flera, av dess äldre rättigheter ska därför underkännas.
It follows from all of the foregoing that the Board of Appeal did not err in endorsing the Opposition Division, which concluded that the existence of earlier marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 had not been proved and that the opposition was unfounded in so far as it was based on those rights.
Av allt det som anförts följer att överklagandenämnden inte gjorde en felaktig bedömning när den instämde i invändningsenhetens bedömning att bevis för förekomsten av de äldre varumärkena nr 2 163 613, 2 163 616 och 456 466 inte hade getts in och att invändningen saknade grund i den mån den hänförde sig till dessa rättigheter.
Consequently, the first branch of the second plea must be rejected, without it being necessary to rule on the admissibility of the first argument put forward by the applicant (see, to that effect, Case C-233/02 France v Commission [2004] ECR I-2759, paragraph 26).
Talan kan därför inte vinna bifall på den första delen av den andra grunden, och det saknas anledning att pröva huruvida sökandens första argument kan tas upp till sakprövning (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 23 mars 2004 i mål C-233/02, Frankrike mot kommissionen, REG 2004, s. I-2759, punkt 26).
— The evidence of the existence of the earlier wellknown marks
— Bevis för förekomsten av de äldre välkända varumärkena
Since Article 8(2)(c) of Regulation No 40/94 refers to trade marks which are ‘wellknown in a Member State, in the sense in which the words “well-known” are used in Article 6 bis of the Paris Convention’ it is necessary, in order to ascertain how the existence of a wellknown mark can be proved, to refer to the guidelines for the interpretation of Article 6bis.
Eftersom det i artikel 8.2 c i förordning nr 40/94 hänvisas till varumärken som är ”välkända i en medlemsstat, i den betydelse som ordet välkänt ges i artikel 6 [bis] i Pariskonventionen”, finns det, i syfte att fastställa hur bevisningen för förekomsten av ett välkänt varumärke kan se ut, skäl att vända sig till tolkningsdirektiven avseende denna artikel 6 bis.
Under Article 2 of the joint recommendation concerning the provisions on the protection of wellknown trademarks, adopted by the Assembly of the Paris Union and the General Assembly of the World Intellectual Property Organisation (WIPO) at the 34th series of meetings of assemblies of the Member States of the WIPO (of 20 to 29 September 1999), in determining whether a mark is a wellknown mark within the meaning of the Paris Convention, the competent authority can take into account any circumstances from which it may be inferred that the mark is well known, including: the degree of knowledge or recognition of the mark in the relevant sector of the public; the duration, extent and geographical area of any use of the mark; the duration, extent and geographical area of any promotion of the mark, including advertising or publicity and the presentation, at fairs or exhibitions, of the goods and/or services to which the mark applies; the duration and geographical area of any registrations, and/or any applications for registration, of the mark, to the extent to which they reflect use or recognition of the mark; the record of successful enforcement of rights in the mark, in particular, the extent to which the mark has been recognised as well known by competent authorities; the value associated with the mark.
Enligt artikel 2 i den gemensamma rekommendation angående bestämmelserna om skydd för välkända varumärken, vilken antogs av församlingarna för Parisunionen och Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (WIPO) vid den trettiofjärde serien av möten för församlingarna av medlemsstater i WIPO (den 20–29 september 1999), ska den behöriga myndigheten, för att fastställa om ett varumärke är välkänt i den mening som avses i Pariskonventionen, beakta samtliga omständigheter som kan visa att varumärket är välkänt, däribland hur känt eller erkänt varumärket är hos omsättningskretsen, varaktigheten, omfattningen och den geografiska räckvidden av varje användning av varumärket, varaktigheten, omfattningen och den geografiska räckvidden av varje marknadsföring av varumärket, inklusive reklam eller kampanjer och presentationer på mässor och utställningar av de varor eller tjänster som omfattas av varumärket, varaktigheten och den geografiska räckvidden av varje registrering eller ansökan om registrering av varumärket, i den mån de speglar användningen av varumärket eller hur erkänt det är, bekräftelse på att rättigheterna till varumärket kan göras gällande, i synnerhet i vilken mån de behöriga myndigheterna har erkänt att varumärket är välkänt, samt det värde varumärket tillmäts.
In the present case, it is apparent from the case-file that, in order to establish the existence of its earlier wellknown marks in Spain, Ireland, Greece and the United Kingdom, the applicant produced before the Opposition Division, first, extracts from catalogues of its goods, showing that the trade name ‘Boomerang’ is used for a variety of sports clothing, accessories and equipment, secondly, a photograph of two zeppelin-shaped balloons which bear the word ‘Boomerang’ taken at a sporting event and, thirdly, various articles from Spanish newspapers relating to an indoor-soccer club called ‘Boomerang Interviú’ and, later, ‘Boomerang’, sponsored by the applicant.
Det framgår i förevarande fall av handlingarna att sökanden, i syfte att fastställa förekomsten av dess äldre, i Spanien, Irland, Grekland och Förenade kungariket välkända, varumärken, till invändningsenheten ingav, för det första, utdrag ur kataloger över dess varor, utvisande att benämningen ”boomerang” används för diverse kläder, accessoarer och utrustning för sport, för det andra, ett fotografi med två luftskepp med påskriften ”boomerang”, taget vid ett sportevenemang, och för det tredje, ett flertal spanska tidningsartiklar om en inomhusfotbollsklubb kallad ”Boomerang Interviú” och senare ”Boomerang”, sponsrad av sökanden.
It must therefore be held, as the Opposition Division rightly stated and the Board of Appeal confirmed in paragraph 41 of the contested decision, in which it adopted the grounds set out by the Opposition Division, that those documents do not prove that the trade marks at issue were used or even known or recognised in Ireland, Greece and/or the United Kingdom.
Såsom invändningsenheten med rätta angav, och såsom överklagandenämnden fastställde i punkt 41 i det angripna beslutet, i vilken den anslöt sig till de skäl som invändningsenheten hade angett, visar dessa handlingar således inte att varumärkena i fråga har använts, eller ens att de är kända eller erkända, i Irland, Grekland och Förenade kungariket.
Moreover, although those documents prove that at least some of the marks at issue were used by the applicant in Spain, they contain no information as to the duration and the extent of that use, the degree of knowledge or recognition of the trade marks at issue in Spain or any other information from which it might be inferred that the marks at issue are well known in Spain or in a substantial part of Spanish territory.
Även om dessa handlingar visar att åtminstone vissa av varumärkena i fråga har använts av sökanden i Spanien, innehåller de inte heller någon information avseende varaktigheten och omfattningen av denna användning, till vilken grad varumärkena i fråga var kända eller erkända i Spanien eller någon annan omständighet av vilken det skulle kunna slutledas att varumärkena i fråga är välkända i Spanien eller inom en betydande del av Spanien.
It follows that the Board of Appeal did not err in holding that the Opposition Division had rightly concluded that the applicant had not proved that the conditions set out in Article 8(2)(c) of Regulation No 40/94 were satisfied.
Av detta följer att överklagandenämnden inte gjorde en oriktig bedömning när den fastställde att det var med rätta som invändningsenheten hade funnit att sökanden inte hade visat att de villkor som anges i artikel 8.2 c i förordning nr 40/94 var uppfyllda.
Indeed, as has been established in connection with the analysis of the first plea and as it stems from paragraph 76 above, the Board of Appeal was well founded in disregarding the documents produced for the first time before it by the applicant and in holding that the Opposition Division was not required to inform the applicant of the inadequacy of the evidence provided for the purpose of establishing the existence of its wellknown marks within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention.
Dessutom var det, såsom konstaterades inom ramen för prövningen av den första grunden och som följer av punkt 76 ovan, befogat att överklagandenämnden avvisade de handlingar som sökanden gav in för första gången vid denna och att den fastställde att invändningsenheten inte var skyldig att underrätta sökanden om att den bevisning som ingetts för att påvisa förekomsten av dess, i den mening som avses i artikel 6 bis i Pariskonventionen, välkända varumärken var otillräcklig.
The second limb of the second plea must therefore be rejected, as must the second plea in its entirety.
Talan kan således inte vinna bifall på den andra grundens andra del och således inte på den andra grunden i dess helhet.
It is not necessary, in the light of the foregoing, for the Court to rule in connection with this plea on the documents in annexes 10 to 12 to the application.
Av det som har anförts följer att det inte är nödvändigt, inom ramen för förevarande grund, att förstainstansrätten prövar de handlingar som återfinns i bilagorna 10–12 till ansökan.
The third plea: infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94
Den tredje grunden: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 40/94
The applicant submits, first, that it is repeating its arguments set out during the proceedings before OHIM.
Sökanden har till att börja med gjort gällande att den vidhåller de argument som den framförde under förfarandet vid harmoniseringsbyrån.
It considers them to be ‘repeated in their entirety’ and, on the basis of them, requests that the application for registration submitted by the interveners be rejected.
Den menar att dessa ”till fullo återgetts” och yrkar på grundval av dem att intervenienternas ansökan om registrering ska avslås.
Next, it points out that the word ‘boomerang’ is the dominant element in its family of earlier marks and that its dominant character is not affected by the presence of the word ‘aventura’ in some of those marks.
Sökanden har därefter understrukit att ordet ”boomerang” är den dominerande beståndsdelen i dess familj av äldre varumärken och att dess dominerande karaktär inte kan ifrågasättas på grund av att ordet ”aventura” förekommer i vissa av dem.
Since consumers generally refer to trade marks orally, the figurative elements are also irrelevant.
Konsumenter hänvisar i allmänhet till varumärken muntligt, varför figurelementen inte heller är relevanta.
In addition, the ‘tv’ element of the mark applied for, being generic and descriptive, should not be taken into consideration in the comparison of the conflicting marks.
Inte heller ska beståndsdelen ”tv” i det sökta varumärket beaktas inom ramen för jämförelsen av de motstående varumärkena, eftersom den är generisk och beskrivande.
The trade mark applied for therefore consists of the dominant element of the earlier marks.
Det sökta varumärket är således sammansatt av den beståndsdel som är dominerande i de äldre varumärkena.
The Board of Appeal did not give sufficient consideration to that factor.
Överklagandenämnden har inte i tillräcklig utsträckning beaktat detta.
Moreover, the services referred to by the trade mark applied for and those covered by trade mark No 2 163 616 are identical or similar, even though the list of services for which registration of the trade mark BoomerangTV was applied for was restricted in the course of the proceedings before OHIM.
De tjänster som det sökta varumärket avser och de som varumärke nr 2 163 616 avser är identiska eller av liknande slag, och detta även om den förteckning över tjänster för vilka registrering av varumärket BoomerangTV har sökts begränsades under förfarandet vid harmoniseringsbyrån.
It is thus established that there is a likelihood of confusion as regards those two marks.
Risken för förväxling är således styrkt vad gäller dessa två varumärken.
So far as concerns the goods covered by the other earlier marks, a number of them, such as bags or clothing, might be used to support the promotion of activities in Class 41 in respect of which registration of the trade mark BoomerangTV has been sought.
Vad gäller de varor som avses med de andra äldre varumärkena, skulle åtskilliga bland dessa, såsom väskor eller kläder, kunna tjäna som stöd för reklam för aktiviteter i klass 41, för vilka registrering av varumärket BoomerangTV har sökts.
The sector which the earlier marks cover, that is to say, the sports sector, is also linked to that of televised events and television productions.
Den sektor inom vilken de äldre varumärkena förekommer, nämligen sportsektorn, har dessutom kopplingar till sektorn för tv-underhållning och tv-produktion.
On account of that connection, and the fact that the word ‘boomerang’ is shared by the conflicting marks, it submits that a likelihood of confusion is established also with regard to those other earlier marks.
På grund av denna koppling och på grund av beståndsdelen ”boomerang”, som är gemensam för de motstående varumärkena, är det även styrkt att det föreligger risk för förväxling med hänsyn till dessa andra äldre varumärken.
The highly distinctive character of the earlier marks, which are well known and have a reputation in the clothing and fashion sector in Spain, at least as the trade marks of an undertaking which itself has a reputation in Spain, further increases the likelihood of confusion in the present case.
De äldre varumärkenas ytterst höga särskiljningsförmåga – varumärkena är välkända och kända inom klädes- och modesektorn i Spanien, åtminstone i egenskap av varumärke hos ett företag som i sig är känt i Spanien – förstärker ytterligare risken för förväxling i förevarande fall.
Lastly, the applicant adds that the interveners have attempted without success to obtain registration of the trade mark BoomerangTV in Spain in respect of services in Classes 38 and 41 — the extracts from the Sitadex database relating to those refusal decisions being included in annex 13 to the application — and that the OEPM rejected their application for registration because of a likelihood of confusion with the applicant’s earlier Spanish marks.
Sökanden har slutligen tillfogat att intervenienterna förgäves har försökt registrera varumärket BoomerangTV i Spanien för tjänster som omfattas av klasserna 38 och 41 – de utdrag ur databasen Sitadex som hänför sig till dessa avslagsbeslut har infogats i bilaga 13 till ansökan – och att OEPM avslog deras ansökan om registrering på grund av att det förelåg risk för förväxling med sökandens äldre spanska varumärken.
OHIM should have taken that refusal into
Harmoniseringsbyrån borde ha beaktat dessa avslag.
Moreover, it is not for the Court to find in the file of the proceedings before OHIM the arguments to which the applicant might be referring or to examine them, since those arguments are inadmissible (see, to that effect, Case T-127/02 Concept v OHMI (ECA) [2004] ECR II-1113, paragraph 21, and Case T-209/01 Honeywell v Commission [2005] ECR II-5527, paragraph 57).
Inte heller är förstainstansrätten skyldig att i harmoniseringsbyråns akt i ärendet söka rätt på de argument som sökanden möjligtvis hänvisar till och att undersöka dem, eftersom sådana argument inte kan tas upp till sakprövning (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 21 april 2004 i mål T-127/02, Concept mot harmoniseringsbyrån (ECA), REG 2004, s.
It must also be borne in mind that the applicant does not dispute that the existence of Greek registration No 109 387 had not been established.
Sökanden har inte heller bestritt att förekomsten av den grekiska registreringen nr 109 387 inte har styrkts.
Also, as is apparent from the analysis of the first and second pleas, the Board of Appeal was justified, first, in holding that the existence of trade marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 and the earlier wellknown marks had not been proved before the Opposition Division and, secondly, to disregard the documents which had been produced for the first time before it.
Såsom framgår av prövningen av den första och den andra grunden var det dessutom med rätta som överklagandenämnden dels konstaterade att förekomsten av varumärkena nr 2 163 613, nr 2 163 616 och nr 456 466 och de äldre välkända varumärkena inte hade visats vid invändningsenheten, dels avvisade de handlingar som för första gången getts in vid överklagandenämnden.
In addition, the documents produced for the first time before the Court are inadmissible (see paragraph 36 above).
De handlingar som för första gången gavs in vid förstainstansrätten ska dessutom avvisas (se punkt 36 ovan).