natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘The period within which the declaration of estate must be filed may be extended by the Director-General of Registration and Public Property.
”Den tidsfrist inom vilken arvsskattedeklarationen ska inges kan förlängas av generaldirektören för registerföring och offentligägd mark.
A declaration filed within the period prescribed by statute or extended by the Director-General may be rectified provided that that period has not expired, unless
En arvsskattedeklaration som inges inom den lagstadgade tidsfristen eller inom den av generaldirektören förlängda fristen får korrigeras, så länge den inte löpt ut,
ECKELKAMP AND OTHERS the interested parties have expressly waived that right in a statement lodged in due accordance with legal requirements.’
förutsatt att de berörda parterna uttryckligen inte har avstått från den rätten i en förklaring som framförts i enlighet med gällande formföreskrifter.”
Article 48(1) of the Code includes tables showing the rates which apply to inheritance duty and to the duty on the transfer of property mortis causa.
Artikel 48.1 i arvsskattelagen innehåller tabeller över de skattsatser som gäller för arvsskatt och för skatt på övergång av egendom till följd av dödsfall.
‘Debts and funeral expenses shall be deducted as a matter of priority from the movable property and the assets referred to in Article 60a, unless the declarants prove that a debt was specially incurred for the purpose of acquiring or preserving immovable property.’
”Skulder och begravningskostnader ska dras av, med företrädesrätt, från den lösa egendomen och de tillgångar som anges i artikel 60a, såvida inte deklaranterna visar att en skuld uppkommit specifikt för att förvärva eller underhålla fast egendom.”
There is no agreement between the Kingdom of Belgium and the Federal Republic of Germany for the prevention of double taxation of succession duties.
Vad gäller arvsskatt finns det inget dubbelbeskattningsavtal mellan Konungariket Belgien och Förbundsrepubliken Tyskland.
The appellants in the main proceedings are the heirs of Ms Eckelkamp, who died in Düsseldorf (Germany) on 30 December 2003.
Sökandena i målet vid den nationella domstolen är arvtagare till fru Eckelkamp, som avled i Düsseldorf (Tyskland) den 30 december 2003.
On 13 November 2002, Ms Eckelkamp had signed a document containing an acknowledgement of a debt which she owed to one of the appellants in the main proceedings, H. Eckelkamp.
Den 13 november 2002 undertecknade fru Eckelkamp en handling där hon medgav en skuld till en av sökandena i målet vid den nationella domstolen, Hans Eckelkamp.
By notarial act of 5 June 2003, she granted him a mandate to encumber an immovable property situated in Knokke-Heist (Belgium) with a mortgage as security for that debt.
Genom handling upprättad av notarius publicus den 5 juni 2003 lämnade arvlåtaren en fullmakt till Hans Eckelkamp att upplåta panträtt i en fastighet i Knokke-Heist (Belgien) som säkerhet för denna skuld.
On 29 June 2004, the appellants in the main proceedings filed a declaration of estate in Belgium within the statutory timelimit of six months from the date of Ms Eckelkamp’s death, referring to that property, under assets of the estate, as having a value of EUR 200 000.
Den 29 juni 2004 ingav sökandena i målet vid den nationella domstolen en arvsskattedeklaration över dödsboet i Belgien inom den lagstadgade fristen på sex månader från dagen för fru Eckelkamps frånfälle.
Under estate liabilities, the entry in the declaration was ‘nil’.
I denna upptogs nämnda egendom som en tillgång till ett värde av 200 000 euro, och under skulder angavs ”Inga”.
It is apparent from the observations of the appellants in the main proceedings and of the Belgian Government that an exchange of e-mails had taken place between one of those appellants and the competent national tax authority before that declaration was filed. In the course of that exchange, the tax authority indicated that, according to the relevant provisions of the Flemish legislation, duty on the transfer of property mortis causa is payable on all the assets of the deceased situated in Belgium, without deduction of debts and liabilities of the estate.
Det framgår av yttranden som lämnats av sökandena i målet vid den nationella domstolen och av den belgiska regeringens yttranden att det innan arvsskattedeklarationen upprättades hade förekommit mejlkorrespondens mellan den behöriga nationella skatteförvaltningen och en av dessa sökande, där skatteförvaltningen uppgav att enligt de relevanta bestämmelserna i den flamländska lagstiftningen utgår skatt för övergång av egendom till följd av dödsfall (nedan kallad övergångsskatt vid dödsfall) på all egendom som arvlåtaren innehar i Belgien och utan avdrag för några skulder.
Since Ms Eckelkamp was not residing in Belgium at the time of her death, no account could be taken of her debt for the purposes of assessment of transfer duties.
Eftersom fru Eckelkamp inte hade sitt hemvist i Belgien vid sitt frånfälle kunde hennes skuld inte beaktas vid beräkningen av övergångsskatten vid dödsfall.
The duties on the transfer of property mortis causa at issue in the main proceedings were assessed on the basis of the declaration filed on 29 June 2004.
Den i målet vid den nationella domstolen aktuella övergångsskatten vid dödsfall beräknades på grundval av arvsskattedeklarationen som ingavs den 29 juni 2004.
After the appellants in the main proceedings had paid those duties — which, according to their observations, they did ‘without prejudice to any of their rights’ — they lodged an inter partes application on 31 December 2004 with the Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge (Court of First Instance, Bruges) for the tax thus paid to be reassessed and, in particular, for Ms Eckelkamp’s debt also to be taken into account in that assessment.
Efter det att sökandena vid den nationella domstolen hade betalat denna skatt, vilket enligt deras yttranden skedde ”med bibehållande av samtliga rättigheter”, väckte de den 31 december [2004] talan vid Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge (underrätten i Brygge) i ett kontradiktoriskt förfarande och yrkade att den betalda skatten skulle bli föremål för en ny beräkning, och i synnerhet att även fru Eckelkamps skuld skulle beaktas vid denna beräkning.
The Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge dismissed the inter partes application on 30 May 2005 on the ground that, at the time when that application was lodged, the period prescribed by the Code within which new information could be taken into consideration in determining the basis of assessment of the inheritance or transfer duties payable had expired.
Denna domstol avvisade de berörda sökandenas talan den 30 maj 2005, med motiveringen att den tidsfrist som föreskrivs i arvsskattelagen för att beakta nya omständigheter vid beräkningen av den förfallna arvsskatten eller övergångsskatten hade löpt ut vid tidpunkten för talans väckande.
The appellants in the main proceedings brought an appeal against that judgment before the Hof van Beroep te Gent (Court of Appeal, Ghent; ‘the referring court’),
Sökandena i målet vid den nationella domstolen överklagade detta beslut till den hänskjutande domstolen och gjorde gällande att bestämmelserna i arvsskattelagen
ECKELKAMP AND OTHERS claiming that the provisions of the Code concerning the assessment of duties on the transfer of property mortis causa are contrary to Community law.
rörande beräkningen av övergångsskatten vid dödsfall strider mot gemenskapsrätten.
They maintain that those provisions constitute indirect discrimination on grounds of nationality and a restriction on the free movement of capital.
Sökandena anser att dessa bestämmelser utgör en indirekt diskriminering på grund av nationalitet och ett hinder för den fria rörligheten för kapital.
The Belgian State relied before the referring court on the fact that the period prescribed by the Code within which new information could be taken into consideration in determining the basis of assessment of transfer duty had expired, and maintained that, in any event, it had not been proved that the debt at issue still existed at the date of Ms Eckelkamp’s death.
Belgische Staat har vid den hänskjutande domstolen gjort gällande att den i arvsskattelagen fastställda fristen för att beakta nya omständigheter i beräkningsunderlaget för övergångsskatten hade löpt ut och hävdat att det under alla omständigheter inte var styrkt att den omtvistade skulden fortfarande existerade vid fru Eckelkamps frånfälle.
Since Ms Eckelkamp was not residing in Belgium at the time of her death, no liabilities whatsoever could be deducted from the basic taxable amount for the purposes of transfer duty.
Eftersom den berörda personen inte hade sitt hemvist i Belgien vid sitt frånfälle, kunde avdrag för skulder inte göras från det belopp som låg till grund för övergångsskatten.
Article 58 EC is without prejudice to the right of Member States to apply the relevant provisions of their tax legislation.
Artikel 58 EG utgör inte hinder för medlemsstaternas rätt att tillämpa relevanta bestämmelser i sin skattelagstiftning.
According to the referring court, it is clear from a private instrument dated 13 November 2002 and an authentic instrument dated 5 June 2003 that Ms Eckelkamp had incurred a debt of EUR 220 000.
Enligt den hänskjutande domstolen framgår det klart av en handling som undertecknats den 13 november 2002 och en bestyrkt handling av den 5 juni 2003 att fru Eckelkamp hade en skuld på 220 000 euro.
Taking the view that the dispute in the main proceedings raises questions of interpretation of Community law, the Hof van Beroep te Gent decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Den har för det första gjort gällande att eftersom den talan som syftar till att få till stånd en ny beräkning av den berörda övergångsskatten har väckts för sent, kan den hänskjutande domstolen inte i något fall bifalla det yrkande som framställts av sökandena i den nationella domstolen.
Moreover, the Belgian Government maintains that, at the stage which the main proceedings have reached, the question referred is purely hypothetical.
För det andra anser den belgiska regeringen att i det skede som förfarandet vid den nationella domstolen befinner sig är den ställda frågan rent hypotetisk.
At this stage, the referring court has not yet answered any of the questions that are critical for the determination of the dispute in the main proceedings concerning, in particular, the issue whether there is a link between the debt and the immovable property in question such as to indicate the existence of a charge on that property.
I detta skede har den hänskjutande domstolen ännu inte besvarat de avgörande frågorna för att avgöra tvisten vid den nationella domstolen, vilka bland annat rör frågan huruvida det mellan skulden och den berörda fastigheten förelåg ett sådant samband som medför att fastigheten belastas.
In that regard, the Belgian Government pointed out at the hearing that, in the present case, there is no mortgage on the immovable property situated in Belgium, only a mortgage mandate which Ms Eckelkamp granted to her brother before her death.
I detta hänseende har den belgiska regeringen vid förhandlingen framhållit att det i förevarande fall inte föreligger någon inskriven panträtt som belastar denna fastighet belägen i Belgien, utan enbart en fullmakt, att upplåta panträtt i fast egendom, som fru Eckelkamp före sin död utfärdat till sin son.
According to the Belgian Government, since a mortgage mandate is no more than a right granted to a third party with a view to the possible registration of a mortgage in respect of some immovable property, and no such registration has taken place, there is no charge on that immovable property within the meaning of the caselaw of the Court.
Nämnda regering anser att eftersom en fullmakt att upplåta panträtt i fast egendom endast utgör en rätt för tredje man att eventuellt skriva in en panträtt i icke angiven fast egendom och eftersom en sådan inskrivning inte har skett, belastas inte nämnda fastighet på något sätt i den mening som avses i domstolens rättspraxis.
The question submitted is, therefore, hypothetical.
Den fråga som ställts är således av hypotetiskt karaktär.
In that regard, it should be recalled that, in proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court.
Domstolen erinrar i detta hänseende om att i ett förfarande enligt artikel 234 EG, vilken grundar sig på en tydlig funktionsfördelning mellan de nationella domstolarna och domstolen, är det den nationella domstolen som ska bedöma omständigheterna i målet.
Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of Community law, the Court is in principle
Följaktligen är domstolen i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande när de frågor som har ställts avser tolkningen av gemenskapsrätten (dom av den 12 april 2005 i
That is not the case here.
Så är inte fallet i detta mål.
The Court is being called upon to clarify whether the national courts are required under Community law not to apply certain provisions of the Code relating to the assessment of duties on the transfer of property mortis causa which the appellants in the main proceedings regard as constituting a restriction on the free movement of capital.
Domstolen ska nämligen pröva huruvida de nationella domstolarna enligt gemenskapsrätten är skyldiga att avstå från att tillämpa vissa bestämmelser i arvsskattelagen rörande beräkningen av övergångsskatt vid dödsfall som sökandena i målet vid den nationella domstolen anser utgör ett hinder för den fria rörligheten för kapital.
Clearly, therefore, the question submitted relates to the subjectmatter of the main proceedings, as defined by the referring court, and the answer to that question may be useful to that court in enabling it to decide whether the provisions of the Code are in conformity with Community law.
Härav framgår det således att den fråga som ställts har ett samband med föremålet för tvisten vid den nationella domstolen, sådant det angetts av den nationella domstolen, och att svaret på denna fråga kan vara användbart för denna domstol vid bedömningen av huruvida dessa bestämmelser i arvsskattelagen är förenliga med gemenskapsrätten.
Admittedly, the Belgian Government denies that there is a link between Ms Eckelkamp’s debt to her brother and the immovable property in question such as to indicate the existence of a charge on that property, and points out, moreover, that the periods prescribed under the relevant provisions of Belgian law for the submission of new information to be taken into consideration in determining the basis of assessment of the transfer duties payable had expired by the date on which the action in the main proceedings was brought.
Den belgiska regeringen har visserligen bestritt att det föreligger ett sådant samband mellan den skuld som fru Eckelkamp har gentemot sin son och den fastighet som omfattas av arvet som medför att egendomen belastas. Den har vidare framhållit att fristerna i de relevanta bestämmelserna i belgisk lagstiftning, för att inkomma med nya omständigheter till grund för beräkningen av underlaget för den påförda övergångsskatten, hade löpt ut då talan väcktes i målet vid den nationella domstolen.
However, it must be borne in mind that the national court alone has jurisdiction to find and assess the facts in the case before it and to interpret and apply national law (see Case C-262/96 Sürül [1999] ECR I-2685, paragraph 95).
Domstolen erinrar för det första om att den hänskjutande domstolen är ensam behörig att fastställa och bedöma de faktiska omständigheterna i den anhängiga tvisten samt att tolka och tillämpa nationell rätt (se dom av den 4 maj 1999 i mål C-262/96, Sürül, REG 1999, s. I-2685, punkt 95).
Furthermore, it is apparent from the case-file submitted to the Court that, first, the absence of a reference to the disputed debt in the declaration filed by the appellants in the main proceedings was based on the provisions of the Code, which make no provision for the inclusion of such debts where the person whose estate is being administered was not residing in Belgium at the time of death — provisions which led the national court to refer a question concerning the interpretation of Community law for a preliminary ruling.
Av de handlingar som ingetts till domstolen framgår dessutom för det första att den omtvistade skulden inte nämndes i den arvsskattedeklaration som ingavs av sökandena vid den nationella domstolen på grund av att bestämmelserna i arvsskattelagen innebar att sådana skulder inte skulle upptas när arvlåtaren vid sitt frånfälle inte hade sitt hemvist i Belgien – bestämmelser som låg till grund för den nationella domstolens beslut att begära ett förhandsavgörande angående tolkningen av gemenskapsrätten.
Second, prior to the filing of the declaration of estate at issue, the competent authorities had informed the appellants in the main proceedings that Ms Eckelkamp’s debt could not be taken into account for the purposes of assessing duties on the transfer of property mortis causa, as she was not residing in Belgium at the date of her death.
För det andra hade de behöriga myndigheterna före ingivandet av arvsskattedeklarationen rörande det omtvistade arvet informerat sökandena i målet vid den nationella domstolen om att fru Eckelkamps skuld inte kunde beaktas vid beräkningen av övergångsskatten vid dödsfall, eftersom hon inte hade sitt hemvist i Belgien vid sitt frånfälle.
Third, as is apparent from paragraph 19 of the present judgment, that declaration appears to have been made by the appellants in the main proceedings without prejudice to any of their rights.
För det tredje framgår det av punkt 19 i förevarande dom att sökandena i målet vid den nationella domstolen tycks har ingett nämnda arvsskattedeklaration med bibehållande av samtliga rättigheter.
Moreover, the system of references for a preliminary ruling is based on a dialogue between one court and another, the initiation of which depends entirely on the national court’s assessment as to whether a reference is appropriate and necessary (see Case C-2/06 Kempter [2008] ECR I-411, paragraph 42).
För det andra erinrar domstolen om att begäran om förhandsavgörande bygger på en dialog mellan domstolar. Denna dialog kommer till stånd uteslutande genom att den nationella domstolen bedömer relevansen och behovet av att en sådan begäran hänskjuts (se dom av den 12 februari 2008 i mål C-2/06, Kempter, REG 2008, s. I-411, punkt 42).
It follows that the reference for a preliminary ruling must be considered to be admissible.
Härav följer att förevarande begäran om förhandsavgörande kan upptas till prövning.
By its question, the referring court asks in essence whether the provisions of Art -icles 12 EC, 17 EC and 18 EC, and those of Articles 56 EC and 58 EC, are to be interpreted as precluding legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of transfer and inheritance duties payable in respect of an immovable property situated in that Member State which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State, in which the immovable property is situated, but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where the person concerned was, at the time of death, residing in the firstmentioned State.
Den nationella domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida bestämmelserna i artiklarna 12 EG, 17 EG och 18 EG jämte artiklarna 56 EG och 58 EG ska tolkas så, att de utgör hinder för en sådan lagstiftning i en medlemsstat som den som är föremål för prövning i den nationella domstolen, angående beräkningen av sådan övergångsskatt och arvsskatt som uttas på en fastighet belägen i denna medlemsstat, vilken inte medger någon avdragsrätt för skulder som belastar denna fastighet när arvlåtaren vid sitt frånfälle inte hade sitt hemvist i den stat där fastigheten är belägen utan i en annan medlemsstat, medan denna avdragsrätt föreligger när den berörda personen vid sitt frånfälle hade sitt hemvist i den stat där fastigheten är belägen.
Article 56(1) EC lays down a general prohibition on restrictions on the movement of capital between Member States (Joined Cases C-463/04 and C-464/04 Federconsumatori and Others [2007] ECR I-10419, paragraph 19 and the caselaw cited).
Artikel 56.1 EG innebär ett allmänt förbud mot alla restriktioner för kapitalrörelser mellan medlemsstater (dom av den 6 december 2007 i de förenade målen C-463/04 och C-464/04, Federconsumatori m.fl., REG 2007, s. I-10419, punkt 19 och där angiven rättspraxis).
In that regard, the Court — noting, in particular, that inheritances consisting in the transfer to one or more persons of assets left by a deceased person or, in other words, a transfer to the heirs of ownership of the various items of property, rights, and so
Domstolen har i detta avseende, med påpekande bland annat om att arv – som ju består av en överföring till en eller flera personer av den kvarlåtenskap som den avlidne efterlämnat, eller med andra ord en överföring till arvtagarna av äganderätten
A situation in which a person resident in Germany at the time of death leaves to persons resident in Germany and in the Netherlands an immovable property situated in Belgium and the subject of a transfer duty assessment in Belgium is certainly not a situation purely internal to a Member State.
En situation där en person som har hemvist i Tyskland vid sitt frånfälle efterlämnar ett arv till personer med hemvist i Tyskland och Nederländerna, innefattande en i Belgien belägen fastighet som där är föremål för beräkning av övergångsskatt, utgör inte en situation som enbart rör inhemska förhållanden.
Consequently, the inheritance at issue in the main proceedings constitutes a movement of capital for the purposes of Article 56(1) EC.
Det arv som är i fråga i målet vid den nationella domstolen utgör således en kapitalrörelse i den mening som avses i artikel 56.1 EG.
It is necessary to examine, first, whether, as the appellants in the main proceedings and the Commission of the European Communities maintain, national rules such as those at issue in the main proceedings amount to a restriction on the movement of capital.
Det ska inledningsvis prövas huruvida en sådan nationell lagstiftning som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen utgör en restriktion för kapitalrörelser i enlighet med vad sökandena i målet vid den nationella domstolen och Europeiska gemenskapernas kommission har hävdat.
In that regard, it should be borne in mind that the effect of national rules which determine the value of immovable property for the purposes of assessing the amount of tax payable when it is acquired through inheritance may be not only to discourage the purchase of immovable property situated in the Member State concerned, but also to reduce the value of the inheritance of a resident of a Member State other than that in which that property is situated (see, to that effect, Barbier, paragraph 62, and Jäger, paragraph 30).
Domstolen erinrar i detta avseende om att det följer av domstolens rättspraxis att nationella bestämmelser som avgör värdet på fast egendom vid beräkningen av den skatt som ska erläggas vid förvärv genom arv inte bara kan avhålla från köp av fast egendom belägen i den berörda medlemsstaten, utan de kan också leda till en minskning av värdet på arvet för en person med hemvist i en annan medlemsstat än den där nämnda tillgångar är belägna (se, för ett liknande resonemang, domarna i de ovannämnda målen Barbier, punkt 62, och Jäger, punkt 30).
As regards inheritances, the caselaw has confirmed that the measures prohibited by Article 56(1) EC as being restrictions on the movement of capital include those the
Vad beträffar arv har det dessutom bekräftats i rättspraxis att åtgärder som är otilllåtna enligt artikel 56.1 EG då de utgör restriktioner för kapitalrörelser även avser