natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Information available from the treatment demand indicator (TDI) does not cover all people in drug treatment, which is a considerably greater number; only clients requesting treatment during the reported year are recorded, but a pilot project is currently being implemented in 2007, aiming to extend the European data collection to treatment clients in continuous treatment (123) and assess reporting coverage of national systems.
För att underlätta analysen av sådana uppgifter gör man åtskillnad mellan nya och alla önskemål om behandling, utifrån antagandet att uppgifterna om nya behandlingsönskemål bättre återspeglar förändringar i de mer övergripande mönstren för narkotikamissbruk medan uppgifterna om samtliga önskemål bättre återspeglar de övergripande krav som ställs på behandlingssektorn i dess helhet.
The European Medicines Agency (EMEA) is responsible for the scientific evaluation of applications for European marketing authorisation for medicinal products.
Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA) ansvarar för vetenskaplig utvärdering av ansökningar om europeiskt godkännande för försäljning av läkemedel.
Medicines approved through the centralised procedure obtain a single marketing authorisation which is valid in all Member States of the European Union.
De läkemedel som godkänns enligt det centraliserade förfarandet får ett enda godkännande för försäljning som är giltigt i alla EU-medlemsstaterna.
All authorised medicinal products are also monitored for safety.
Alla godkända läkemedel övervakas med avseende på säkerhet.
This is conducted through the EU network of national medicines agencies, in close cooperation with healthcare professionals and the pharmaceutical companies themselves.
Detta sker genom ett EU-nätverk av nationella läkemedelsmyndigheter i nära samarbete med personal inom vården och läkemedelsföretagen själva.
In many countries, opioids, mainly heroin, remain the principal drug for which clients seek treatment.
Informationen från indikatorn på behandlingsefterfrågan (TDI) omfattar inte alla personer som får missbruksbehandling, vilket rör sig om ett avsevärt större antal, utan bara de klienter som begär att få behandling under rapporteringsåret.
Of the total 326 000 treatment requests reported in 2005 under the treatment demand indicator, opioids were recorded as the principal drug in about 40 % of cases, with around 46 % of these clients reporting injecting the drug (124).
Ett pilotprojekt pågår dock under 2007 med syftet att utöka den europeiska uppgiftsinsamlingen till att omfatta klienter i pågående behandling (123) och bedöma i vilken mån rapporteringen täcker in de olika nationella systemen.
The EMEA publishes a European public assessment report (EPAR) for every centrally authorised product that is granted a marketing authorisation; EPARs are published on the EMEA website (http://www.emea.europa.eu/) and a summary for the public is available in all official languages of the EU.
EMEA publicerar ett offentligt europeiskt utredningsprotokoll (EPAR) för varje läkemedel som godkänns enligt det centraliserade förfarandet. Varje EPAR publiceras på EMEA:s webbplats (http://www.emea.europa.eu/) och en sammanfattning för allmänheten finns tillgänglig på alla EU:s officiella språk.
The EMEA also works in partnership with the EMCDDA and Europol in support of the work to detect new drug threats in Europe in the context of the Council decision (see Chapter 7).
EMEA stöder också tillsammans med ECNN och Europol arbetet med att upptäcka nya narkotikahot i Europa inom ramen för rådets beslut (se kapitel 7).
Treatment data
Behandlingsuppgifter
Some countries report a significant proportion of treatment demands relating to opioids other than heroin.
Några länder rapporterar att en betydande andel av behandlingsönskemålen avser andra opiater än heroin.
In Finland, other opioids, especially buprenorphine are reported to be a primary drug of use by 41 % of drug clients and in France 7.5 % of all clients are reported as using buprenorphine.
I Finland uppges andra opiater, i synnerhet buprenorfin, vara den primära missbruksdrogen för 41 % av klienterna, och i Frankrike uppges 7,5 % av alla klienter använda buprenorfin.
In the United Kingdom and the Netherlands, around 4 % of clients are reported as primary methadone users.
I Storbritannien och Nederländerna uppges omkring 4 % av klienterna vara primära metadonmissbrukare.
In Spain, Latvia and Sweden, between 5 % and 7 % of drug clients are entering treatment for primary use of unspecified opioids other than heroin or methadone (125).
I Spanien, Lettland och Sverige påbörjar mellan 5 % och 7 % av klienterna behandling för primärt missbruk av en ospecificerad opiat som inte är heroin eller metadon (125).
And in Hungary, where the use of home-made opium poppy products has a long history, around 4 % of treatment requests are related to opium.
Och i Ungern, där det länge har framställts hemmagjorda opiumvallmoprodukter, avser omkring 4 % av behandlingsönskemålen opium.
The treatment demand indicator is based on the monitoring of characteristics of clients entering treatment across Europe.
Indikatorn på behandlingsefterfrågan bygger på insamling av uppgifter om kännetecknen för de klienter som påbörjar behandling i olika delar av Europa.
In addition, Member States are asked to provide data that describes the overall structure and availability of services.
Dessutom ombeds medlemsstaterna att redovisa uppgifter som beskriver behandlingsvårdens övergripande struktur och tillgänglighet.
Data from the treatment demand indicator
Uppgifter från indikatorn på behandlingsefterfrågan
Most opioid users are reported by outpatient treatment units; however, in Sweden 71 % of opioid clients are reported by inpatient centres, indicating that services are differently structured in this country.
De flesta opiatmissbrukare rapporteras av behandlingsenheter inom öppenvården. I Sverige rapporteras dock 71 % av opiatklienterna av slutenvårdscentrum, vilket tyder på att vården har en annan struktur i detta land.
A small percentage (3 %) of inpatient treatment demands for opioid clients is also reported by the United Kingdom (126).
Även Storbritannien uppger att en liten andel (3 %) av behandlingsönskemålen från opiatklienter avser slutenvård (126).
In the few countries reporting data on treatment demand in low-threshold agencies, a significant proportion of drug clients seek treatment for primary opioid use (127).
I de fåtaliga länder som redovisar uppgifter om efterfrågan på behandling inom lågtröskelvården är det en betydande andel av narkotikaklienterna som söker behandling för ett primärt opiatmissbruk (127).
Data from the monitoring of clients entering drug treatment in Europe provides a window not only on the wider epidemiological situation in respect to patterns of use and trends but also on the relative demand and availability of different forms of treatment.
Uppgifter om kännetecknen för de klienter som påbörjar missbruksbehandling i Europa kan ge insikter inte bara om den mer övergripande epidemiologiska situationen när det gäller missbruksmönster och trender utan även om den relativa efterfrågan och tillgången på olika behandlingsformer.
This can cause difficulties in interpreting the available information, as an increase in those being treated for a particular drug problem may indicate that demand for services have gone up or that availability of a particular kind of service has increased.
Detta kan ställa till problem vid tolkningen av den tillgängliga informationen eftersom en ökning av antalet personer som får behandling för ett visst narkotikaproblem kan tyda antingen på att efterfrågan
The relative proportion of treatment demands made by non-opioid clients is increasing in the TDI data set and actual numbers of new clients demanding treatment for opioid use is also falling in many countries, with the absolute number of reported new treatment demands for primary heroin use decreasing from 80 000 in 1999 to 51 000 in 2005 (128).
Uppgifterna inom ramen för indikatorn visar att en allt större andel av önskemålen om behandling kommer från klienter
Chapter 6: Opioid use and drug injection
Kapitel 6: Opiatmissbruk och injektionsmissbruk som inte är opiatmissbrukare, och även det absoluta antalet nya klienter som efterfrågar behandling för opiatmissbruk minskar i många länder.
Levels of drug substitution treatment is possible to use estimated levels of opioid drug use prevalence to calculate the ratio of clients in maintenance treatment to opioid problem users.
För några få länder kan man med hjälp av skattningar av prevalensen för opiatmissbruk beräkna kvoten mellan antalet klienter i underhållsbehandling och antalet personer med ett problematiskt opiatmissbruk.
In the EU Member States and Norway, in 2005, it is estimated that the number of drug substitution treatments was at least 585 000.
Antalet fall av substitutionsbehandling med läkemedel i EU-medlemsstaterna och Norge uppskattades 2005 till minst 585 000.
This estimate is based on treatment monitoring carried out in most countries and provides a general picture of service availability.
Denna skattning bygger på den uppföljning av behandlingen som sker i de flesta länderna, och den ger en allmän bild av tillgången.
These figures are probably a minimum estimate, as some treatment modalities are likely to be under-reported, for example treatment provided by general practitioners or in prison settings.
Det handlar sannolikt om en minimiskattning eftersom rapporteringen av vissa behandlingsformer, t.ex. behandling som ges av allmänläkare eller i fängelser, lär vara ofullständig.
For EU countries where estimates of problem opioid use were available for 2005, the extent of substitution treatment among problem opioid users was calculated (Figure 10).
För de EU-länder som redovisade skattningar av det problematiska opiatmissbruket avseende 2005 har förekomsten av substitutionsbehandling bland personer med ett problematiskt opiatmissbruk beräknats (figur 10).
Results show significant differences between countries, with rates varying from under 10 % (Slovakia) to about 50 % of opioid users (Italy).
Andelen av opiatmissbrukarna som får substitutionsbehandling varierar från under 10 % (Slovakien) till omkring 50 % (Italien).
However, the data does suggest the need to review the availability of treatment options in all countries in order to ensure that sufficient provision is available to meet estimated needs.
Uppgifterna tyder dock utan tvivel på att det finns ett behov av att se över tillgängligheten för olika behandlingsalternativ i alla länderna, så att man kan se till att utbudet är tillräckligt för att tillgodose de uppskattade behoven.
Despite some recent increases in substitution treatment in the Baltic States and central European countries, levels remain low compared to the estimated number of opioid users in these Member States, with the exception of Slovenia.
Trots att substitutionsbehandlingen i de baltiska länderna och i vissa centraleuropeiska länder har byggts ut i viss mån på senare tid, har den fortfarande liten omfattning i förhållande till det uppskattade antalet opiatmissbrukare i dessa medlemsstater.
An estimate from Estonia suggests that only 5 % of heroin users in the four major urban centres are covered by substitution programmes, and that this rate is as low as 1 % at national level.
Slovenien är dock ett undantag i detta sammanhang. En skattning från Estland tyder på att bara 5 % av heroinmissbrukarna i de fyra största städerna omfattas av substitutionsprogram, och på nationell nivå är det bara 1 %.
Opioid treatment demands
Önskemål om opiatbehandling
The vast majority of treated clients (97 %) are reported by the EU-15 Member States, who also contribute the majority (80 %) of all treatment demands reported in the TDI data set.
De allra flesta av de behandlade klienterna (97 %) rapporteras av EU-15-medlemsstaterna, som också står för majoriteten (80 %) av alla behandlingsönskemål som rapporteras inom ramen för indikatorn på behandlingsefterfrågan.
This represents a more than sevenfold increase since 1993, when substitution cases were estimated to be around 73 000 (Farrell, 1995).
Detta motsvarar mer än en sjudubbling sedan 1993, då man uppskattade att det fanns omkring 73 000 substitutionsfall (Farrell, 1995).
Data show a rise of about 15 % in client numbers in the EU and Norway from 2003 to 2005, mostly due to increases in Germany (estimated increase of 8 300 cases), France (5 706), Italy (6 234), Portugal (4 168) and the United Kingdom (41 500) (129).
Uppgifterna visar att antalet klienter i EU och Norge ökade med ungefär 15 % mellan 2003 och 2005, framför allt beroende på ökningar i Tyskland (med uppskattningsvis 8 300 fall), Frankrike (5 706), Italien (6 234), Portugal (4 168) och Storbritannien (41 500) (129). År 2005 rapporterades det om en stabilisering av antalet klienter i substitutionsbehandling i Nederländerna (122 fall per 100 000 invånare) och Luxemburg (355 fall per 100 000 invånare).
The proportion of treatment demands that are for primary opioid use reflects, to some extent, the relative prevalence of illicit opioids as a problem drug requiring (further) treatment, although it is influenced by the organisation of the treatment services and the reporting system.
Den andel av önskemålen om behandling som avser primärt opiatmissbruk återspeglar i någon mån den relativa prevalensen för illegala opiater som problemdrog vilken ger upphov till behov av (fortsatt) behandling, även om också behandlingsvårdens organisation och rapporteringssystemet inverkar.
The proportion of clients seeking treatment for opioid use varies between countries.
Andelen av klienterna som söker behandling för opiatmissbruk varierar mellan länderna.
Based on the most recent data available, opioid users make up 40–70 % of all treatment demands in 12 countries, less than 40 % in seven countries and more than 70 % in six countries (130
Enligt de senaste uppgifterna står opiatmissbrukare för 40–70 % av alla önskemål om behandling i tolv länder, för under 40 % i sju länder och för över 70 % i sex länder (130).
The percentage of all drug treatment demands accounted for by all heroin requests has fallen, decreasing from 74 % in 1999 to 61 % in 2005.
Andelen av alla önskemål om missbruksbehandling som är heroinrelaterade har minskat från 74 % år 1999 till 61 % år 2005.
United Kingdom (131).
De enda länder som inte redovisar någon minskning är Bulgarien och Storbritannien (131).
The strongest relative growth during between 2003 and 2005 was observed in (but not confined to) some of the new Member States, with countries reporting substantial increases (over 40 %) including Bulgaria, Estonia, Greece, Lithuania, Romania and Norway.
De största relativa ökningarna mellan 2003 och 2005 observerades bl.a. i några av de nya medlemsstaterna. En del länder rapporterade betydande ökningar (över 40 %), däribland Bulgarien, Estland, Grekland, Litauen, Rumänien och Norge.
These increases coincided with a geographical expansion of the availability of substitution treatment option in many of these countries.
Samtidigt med dessa ökningar har substitutionsbehandling blivit tillgänglig inom ett större geografiskt område i många av dessa länder.
Provision of substitution treatment did not increase in all new Member States: Hungary, Poland and Slovakia reported a relatively stable situation, while client numbers in the Latvian high-threshold methadone programme actually decreased from 67 to 50.
Tillgången på substitutionsbehandling ökade dock inte i alla de nya medlemsstaterna: Ungern, Polen och Slovakien redovisade en relativt stabil situation, medan antalet klienter i det lettiska högtröskelprogrammet för metadonbehandling faktiskt minskade från 67 till 50.
In two countries with a history of high levels of provision, Spain and Malta, provision has recently decreased, possibly reflecting overall levels of demand in these countries.
I två länder där behandlingstillgången tidigare har varit god, nämligen Spanien och Malta, har det skett en minskning på senare tid, vilket möjligen återspeglar den övergripande nivån på efterfrågan i dessa båda länder.
The absolute decrease of new opioids treatment demands, mainly due to heroin use, is confirmed by looking at the trend of new heroin clients: all the countries, except Bulgaria and Greece, report a decrease in the proportion of new requests for primary heroin use among new drug clients in the last seven years.
Den absoluta minskningen av antalet nya önskemål om opiatbehandling, främst heroinbehandling, bekräftas om man ser på trenden för nya heroinklienter: alla länderna utom Bulgarien och Grekland rapporterar att andelen nya önskemål avseende primärt heroinmissbruk bland samtliga nya narkotikaklienter har minskat under de senaste sju åren.
From 1999 to 2005, the percentage of new heroin clients among all new drug clients fell from 70 % to 37%. %.
Mellan 1999 och 2005 minskade andelen nya heroinklienter bland samtliga nya narkotikaklienter från 70 % till 37 %.
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
Årsrapport 2007: Situationen på narkotikaområdet i Europa generellt hög, utbildningsnivån är låg och mellan 10 % och 18 % uppges vara hemlösa.
Figure 10: Number of opioid maintenance treatment clients as a percentage of the estimated number of problem opioid users, 2005 generally high, education levels low, and between 10 % and 18 % are reported to be homeless.
Figur 10: Klienter i opiatunderhållsbehandling som procentandel av det uppskattade antalet personer med ett problematiskt opiatmissbruk, 2005
Most clients (60 %) report initiation of opioid use before the age of 20; first use of opioids after the age of 25 was very uncommon (133).
De flesta klienterna (60 %) säger sig ha börjat använda opiater innan de fyllde 20; det är mycket ovanligt med personer som använde opiater för första gången efter 25 års ålder (133).
On average, a lag of 7–8 years was reported between first use of opioids and first contact with drug treatment: the mean age at onset of opioid use was 22 years and the mean age at first treatment demand 29–30 years.
I genomsnitt anges en period på 7–8 år mellan opiatdebuten och den första kontakten med missbruksbehandling: genomsnittsåldern vid opiatdebuten var 22 år och genomsnittsåldern vid första önskemålet om behandling var 29–30 år.
Inpatient treatment demands were typically a little older than those receiving outpatient care, and the data suggest quite a short interval between first contact with treatment and subsequent treatment episodes.
De som efterfrågade behandling inom slutenvården var oftast lite äldre än de som fick vård inom öppenvården, och uppgifterna tyder på att tiden mellan den första kontakten med behandlingsvården och de därpå följande behandlingsepisoderna är ganska kort.
0 There are three men for every woman among outpatient opioid clients and four among inpatient clients; however, differences between countries existed, with typically a higher proportion of men among the treated population in southern European countries.
0 Det går tre män på varje kvinna bland opiatklienterna i öppenvården, och fyra män på varje kvinna inom slutenvården. Det finns dock skillnader mellan länder; andelen män bland klienterna tenderar oftast att vara större i sydeuropeiska länder.
Across Europe, among those opioid clients seeking treatment for whom the route of administration is known, on average, 58 % inject the substance (53 % if they are new to treatment).
Bland de personer i Europa som söker behandling för opiatmissbruk och för vilka tillförselsättet är känt, injicerar i genomsnitt 58 % drogen (53 % av dem som får behandling för första gången).
The proportion of injectors is highest in Romania, the Czech Republic and Finland and the lowest in the
Andelen injektionsmissbrukare är störst i Rumänien, Tjeckien och Finland, och lägst i Nederländerna,
Most opioid clients are polydrug users, taking opioids in combination with another secondary substance, mainly other
De flesta opiatklienter är blandmissbrukare och använder opiater i kombination med en sekundärdrog, oftast andra opiater (35 %), kokain (23 %) och cannabis (17 %) (135).
NB: This information is available for only nine countries.
Anm.: Information i detta avseende finns bara för nio länder.
The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an uncertainty interval arising from the estimation procedures; the number of opioid users is estimated by various methods: TM = treatment multiplier; PM = police multiplier; MI = multivariate indicator.
Antalet opiatmissbrukare har uppskattats med olika metoder: TM = multiplikatormetod med uppgifter från behandlingsorgan (treatment multiplier), PM = multiplikatormetod med uppgifter från polisen (police multiplier), MI = metod baserad på flera indikatorer (multivariate indicator).
For more information see Figure HSR-3 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points.
Mer information finns i figur HSR-3 i statistikbulletinen 2007.Källa: Nationella kontaktpunkter.
opioids (35 %), cocaine (23 %) and cannabis (17 %) (135).
Kännetecken för personer som efterfrågar behandling
Those seeking treatment for opioid problems tend to be relatively old compared with those seeking help for problems
De som söker behandling för opiatproblem tenderar att vara relativt gamla jämfört med dem som söker hjälp för problem med andra droger (132
) and also tend to report worse social
) och tenderar också att uppge sämre
Some countries report a high degree of co-occurrence of opioid dependence and other psychiatric disorders among opioid users.
Vissa länder redovisar att det är vanligt bland opiatmissbrukarna att de samtidigt lider både av opiatberoende och av andra psykiska störningar.
This observation has also been made in many clinical studies, which indicate that major depression, anxiety disorders, antisocial and borderline personality disorders are relatively common disorders among opioid users (Mateu et al., 2005).
Detta är också en observation som har gjorts i många kliniska undersökningar, som tyder på att egentlig depression, ångestsyndrom, antisociala personlighetsstörningar och borderline-personlighetsstörningar är relativt vanliga tillstånd bland opiatmissbrukare (Mateu m.fl., 2005).
conditions.
sociala förhållanden.
Unemployment levels among opioid clients are
Arbetslösheten bland opiatklienter är
See Tables TDI-11, TDI-107 and TDI-109 in the 2007 statistical bulletin.)
Se tabellerna TDI-11, TDI-107 och TDI-109 i statistikbulletinen 2007. )
See Tables TDI-4 and TDI-5 in the 2007 statistical bulletin.)
Se tabellerna TDI-4 och TDI-5 i statistikbulletinen 2007. ) Se tabell TDI-23 i statistikbulletinen 2007.
Chapter 7New and emerging drug trends and action on new drugs
Kapitel 7Nya och framväxande trender samt åtgärder mot nya droger produktionen begränsas huvudsakligen till framställning av tabletter eller kapslar.
Studies have compared the physiological and subjective effects of BZP with those of amphetamine, and suggest that BZP has approximately one tenth of the potency of dexamphetamine.
Undersökningar där man har jämfört de fysiologiska och subjektiva effekterna av BZP och amfetamin tyder på att BZP är ungefär en tiondel så kraftfullt som dexamfetamin.
Emerging drugs trends often mimic, expand on, or substitute previously popular drug trends and raise questions about why psychoactive substances are being consumed.
De nya narkotikatrender som växer fram påminner ofta om tidigare populära narkotikatrender, utvidgar dem eller ersätter dem. De aktualiserar också frågan varför människor använder psykoaktiva ämnen.
Therefore, emerging trends in drug and alcohol consumption must be understood not only in relation to changes in policy by governments, but also in relation to each other and within the broader context of current fashions and sociocultural changes in leisure time pursuits.
Därför måste man försöka förstå framväxande trender för narkotika- och alkoholkonsumtion inte bara i förhållande till ändringar i den statliga politiken utan också i förhållande till varandra och i det större sammanhang som utgörs av rådande moden och sociokulturella förändringar i fråga om fritidsaktiviteter.