natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, there must be an act or conduct on the part of the Community administration capable of having given rise to such an expectation.
För det första krävs det en rättsakt eller ett beteende av gemenskapsadministrationen som kan anses ha gett upphov till berättigade förväntningar.
That administration must also have given precise assurances. 134
Denna administration måste dessutom ha lämnat tydliga försäkringar. 134
134 — Judgment in Belgium and Forum 187 v Commission, paragraph 147 and the caselaw cited there.
134 — Domen i det ovannämnda målet Belgien och Forum 187 mot kommissionen, punkt 146 och där angiven rättspraxis.
136 — By way of example, see the judgment in Case C-183/95 Affish [1997] ECR I-4315, paragraph 57.
136 — Se bland annat dom av den 17 juli 1997 i mål C-183/95, Affish (REG 1997, s. I-4315), punkt 57.
COMMISSION v SALZGITTER treaty and by the measures adopted for its implementation.
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER särskilda bestämmelserna i det sistnämnda fördraget och av de rättsakter som antagits för dess genomförande.
137 sion could have established on the part of the recipient undertaking a legitimate expectation such as to prevent the Commission from requiring the Federal Republic of Germany to recover the aid and Salzgitter to repay the aid.
137 beteende i förevarande mål kunde ge upphov till sådana berättigade förväntningar hos det stödmottagande företaget som kunde hindra kommissionen från att ålägga Förbundsrepubliken Tyskland att besluta om återkrav av stödet och ålägga Salzgitter att återbetala detta stöd.
Next, I likewise consider that the rules laid down by the Commission under the First Steel Aid Code could not have created on the part of Salzgitter a legitimate expectation as to the compatibility of the aid at issue with the common market.
Vad därefter avser de bestämmelser som kommissionen har fastställt i första regelverket anser jag likaså att de inte har kunnat ge upphov till berättigade förväntningar hos Salzgitter vad beträffar det ifrågavarande stödets förenlighet med den gemensamma marknaden för kol och stål.
Contrary to the submissions of Salzgitter and the Federal Republic of Germany, I take the view that the Commission could not have created a legitimate expectation when it authorised, on the basis of the EC Treaty, the general scheme of aid laid down in Article 3 of the ZRFG, when it adopted the First Code, or when it failed to react to the information sent to it by Salzgitter.
Tvärtemot vad Salzgitter och Förbundsrepubliken Tyskland har hävdat anser jag nämligen att kommissionen inte har kunnat skapa några berättigade förväntningar när den på grundval av EG-fördraget godkände den allmänna stödordningen enligt 3 § ZRFG eller när den antog första regelverket, eller när den underlät att vidta några åtgärder med anledning av den information som Salzgitter hade överlämnat till den.
As I have stated, the rules laid down by the Commission under a steel aid code serve to address specific circumstances and needs and are valid only for a given period of time.
De bestämmelser som kommissionen har fastställt i ett regelverk för stöd till stålindustrin motsvarar nämligen, såsom jag har angett, en exakt situation och exakta behov och de gäller endast för en bestämd period.
Settled caselaw shows that, although the principle of the protection of legitimate expectations is one of the fundamental principles of the Community, economic operators have no grounds for entertaining a legitimate expectation that an existing situation which is capable of being altered by the Community institutions in the exercise of their discretionary power will be maintained.
Det framgår av fast rättspraxis att principen om skydd för berättigade förväntningar visserligen utgör en av gemenskapens grundläggande principer, men de ekonomiska aktörerna kan dock inte med fog förvänta sig att rådande förhållanden skall bestå när dessa kan ändras av gemenskapsinstitutionerna inom ramen för deras utrymme för skönsmässig bedömning.
In the judgment in Wirtschaftsvereinigung Stahl v Commission, cited above, the Court thus pointed out that ‘[t]he proper functioning of the common market in steel clearly [involved] the obvious need for constant adjustments to fluctuations in the economic situation’. 138As regards the
I domen i det ovannämnda målet Wirtschaftsvereinigung Stahl m.fl. mot kommissionen påpekade gemenskapsdomstolen således att det ”[f]ör att den gemensamma stålmarknaden [skulle] fungera väl [förelåg] … ett uppenbart behov av ständig anpassning i förhållande till varia-
137 — I refer to points 148 to 151 of this Opinion.138 — Paragraph 59.
137 — Jag hänvisar till punkterna 149–152 i detta förslag till avgörande.
First, the Commission’s decisions not to raise objections to Article 3 of the ZRFG, in my view, could not have given precise assurances as to the compatibility of the aid at issue with the rules of the ECSC Treaty.
Vad först avser kommissionens beslut att inte göra några invändningar med avseende på 3 § ZRFG anser jag att de inte har kunnat ge några tydliga försäkringar vad beträffar det ifrågavarande stödets förenlighet med bestämmelserna i EKSG-fördraget.
As I stated when examining the crossappeal, those decisions were adopted on the sole basis of Article 87 EC and 88 EC and related to undertakings falling within the scope of the EC Treaty.
Såsom jag har angett i samband med prövningen av anslutningsöverklagandet antogs dessa beslut enbart på grundval av artiklarna 87 EG och 88 EG och avsåg de företag som omfattades av EG-fördraget.
In so far as the aid at issue benefited an undertaking falling within the scope of the ECSC Treaty, its compatibility with the common market was therefore governed by the specific rules of the latter
I den utsträckning som det ifrågavarande stödet getts till ett företag som omfattas av EKSG-fördraget, omfattades frågan huruvida det var förenligt med den gemensamma marknaden för kol och stål således av de
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P measures intended to deal with situations where there is a crisis, it held that economic operators cannot claim a vested right to the maintenance of the legal situation existing at a given time.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P tionerna i den ekonomiska situationen” 138.
139 in a position to foresee that that legislation might be adapted and amended in response to the prevailing economic situation on the market in steel.
I fråga om de åtgärder som var avsedda att motverka krissituationer bedömde gemenskapsdomstolen att de ekonomiska aktörerna inte kunde åberopa en förvärvad rättighet för att upprätthålla det rättsläge som förekom vid en given tidpunkt.
In other words, where the Commission decides, under the Second Code, to establish a uniform procedure for all aid to the steel sector and, more specifically, lays down an obligation, under the Third Code, to notify aid such as that at issue in this case, it does not, in my view, infringe the principle of the protection of legitimate expectations.
139 gifterna på stålmarknaden. Med andra ord har kommissionen enligt min mening inte åsidosatt principen om skydd för berättigade förväntningar, när den inom ramen för andra regelverket beslutade att fastställa ett enhetligt förfarande för samtliga stödåtgärder till stålindustrin och särskilt, inom ramen för tredje regelverket, påbjöd en skyldighet att anmäla sådant stöd som det som är i fråga i förevarande mål.
Consequently, as we have seen, the Commission’s decision, under a steel aid code, to authorise the grant of a category of aid to certain steel undertakings, creates a legal situation which is capable of being altered by it in the exercise of its discretionary power.
Kommissionens beslut som inom ramen för ett regelverk för stöd till stålindustrin tillåter att en kategori stöd beviljas vissa stålföretag skapar, såsom har framgått, följaktligen en rättslig situation som kan ändras med stöd av kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning.
Lastly, as I see it, the Commission’s failure to react once the information from Salzgitter had been sent could not have established on the part of Salzgitter a legitimate expectation as to the compatibility of the aid at issue with the common market in coal and steel.
Vad slutligen avser det förhållandet att kommissionen inte vidtog några åtgärder efter överföringen av den av Salzgitter lämnade informationen anser jag att det inte kunde ge upphov till några berättigade förväntningar hos detta företag vad beträffar det ifrågavarande stödets förenlighet med den gemensamma marknaden för kol och stål.
That information was not sent as part of a notification satisfying the requirements of Article 6 of the Third and subsequent codes, but as part of the steel production framework programmes and investment monitoring programmes.
Denna information lämnades nämligen inte i samband med någon anmälan som uppfyller föreskrifterna i artikel 6 i tredje regelverket och följande regelverk, utan i samband med kontrollprogram för stålproduktionen och program för övervakningen av investeringar.
In my opinion, this was not a sufficient basis on which Salzgitter could reasonably form the view that the Commission had no objection to the aid which it received. 140
Detta räcker enligt min mening inte för att Salzgitter rimligen skulle kunna tro att det stöd som företaget har erhållit inte föranledde någon invändning från kommissionens sida. 140
It follows that, where the Commission states, first, in the fourth recital in the preamble to the First Code, that the code is restricted to ‘specific aids only’ — the application to the steel industry of general aid schemes remaining subject to constant review by the Commission pursuant to Article 67 of the ECSC Treaty and Articles 87 and 88 of the EC Treaty — and, secondly, in Article 10 of that code, that it ‘shall apply until 31 December 1981’, it is clear that the Commission may adopt different rules after that date.
Härav följer att när kommissionen dels inom ramen för fjärde skälet i första regelverket anger att detta begränsas till att avse ”enbart selektivt stöd” – eftersom tillämpningen av allmänna stödordningar på stålindustrin omfattas av kommissionens kontroll på grundval av artikel 67 KS och artiklarna 87 EG och 88 EG – dels i artikel 10 i det ovannämnda regelverket anger att det ”skall gälla till och med den 31 december 1981”, är det tydligt att kommissionen från och med denna dag kan anta andra bestämmelser.
Salzgitter, deemed to be cognisant of the applicable legislation, was therefore
Salzgitter, vilket antas ha kännedom om de tillämpliga bestämmelserna, kunde således förutse att dessa kunde komma att anpassas och ändras i förhållande till konjunkturupp-
140 — The judgment of the Court of Justice in Case 223/85 RSV v Commission [1987] ECR 4617 cannot be applied to this case.
140 — Domstolens dom av den 24 november 1987 i mål 223/85, RSV mot kommissionen (REG 1987, s. 4617), kan inte överföras på förevarande fall.
In that case, the Court took the view that the Commission’s delay (26 months) in giving the decision concerning the compatibility of State aid could establish a legitimate expectation on the part of the recipient of the aid so as to prevent the Commission from requiring the national authorities to order the refund of the aid.
Domstolen ansåg i det målet att det förhållandet att kommissionen dröjt (26 månader) med att fatta ett beslut om huruvida ett statligt stöd var förenligt med den gemensamma marknaden kunde ge upphov till sådana berättigade förväntningar hos stödmottagaren som hindrade kommissionen från att ålägga de nationella myndigheterna att besluta om återkrav av stödet.
In that case, however, that aid had been notified.
I det ovannämnda målet hade dock stödet anmälts.
COMMISSION v SALZGITTER
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER av målet till
VII — Reference back to the Court of First Instance
VII — Återförvisning förstainstansrätten
I am therefore of the opinion that the acts or conduct adopted by the Commission in this case could not have established on the part of Salzgitter a legitimate expectation such as to prevent the Commission from ordering the Federal Republic of Germany to recover the aid and the recipient undertaking to repay that aid.
Följaktligen anser jag inte att de rättsakter som kommissionen har antagit eller dess beteende i förevarande mål kunde ge upphov till sådana berättigade förväntningar hos Salzgitter som kunde hindra kommissionen från att ålägga Förbundsrepubliken Tyskland att besluta om återkrav av stödet och ålägga det stödmottagande företaget att återbetala detta.
The first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice provides that, if the appeal is well founded, the Court of Justice is to quash the decision of the Court of First Instance.
Enligt artikel 61 första stycket i domstolens stadga skall domstolen, om överklagandet är välgrundat, upphäva förstainstansrättens avgörande.
In that case, it may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits, or refer the case back to the Court of First Instance for judgment.
I så fall kan domstolen själv slutligt avgöra målet, om detta är färdigt för avgörande, eller återförvisa målet till förstainstansrätten för avgörande.
In view of all of the foregoing considerations and in the light of the conclusions already drawn in the examination of the previous two limbs, I consider that the Court of First Instance committed an error of law in finding that the Commission had infringed the principle of legal certainty by ordering repayment of the aid which, without notification, had been unlawfully granted to Salzgitter.
Mot bakgrund av samtliga dessa omständigheter och med hänsyn till mina slutsatser i samband med prövningen av de två tidigare delgrunderna anser jag att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den bedömde att kommissionen hade åsidosatt rättssäkerhetsprincipen genom att kräva att stödet, som på grund av att det inte hade anmälts rättsstridigt hade beviljats Salzgitter, skulle återbetalas.
I therefore propose that the Court should declare the first plea to be well founded and set aside the judgment under appeal in so far as it annulled Articles 2 and 3 of the contested decision concerning repayment of the aid granted to Salzgitter between 1986 and 1995.
Följaktligen föreslår jag att domstolen skall bifalla överklagandet såvitt avser den första grunden och upphäva den överklagade domen till den del förstainstansrätten ogiltigförklarade artiklarna 2 och 3 i det omtvistade beslutet avseende återbetalning av det stöd som beviljats Salzgitter under åren 1986–1995.
In my view, the state of the proceedings in this case does not permit final judgment.
I förevarande fall anser jag att målet inte är färdigt för avgörande.
Examination of the pleas raised by Salzgitter in its application for annulment will inevitably require verifications of fact which the Court of First Instance did not examine in the judgment under appeal.
Prövningen av de grunder som Salzgitter anförde i samband med sin talan om ogiltigförklaring kräver oundvikligen en kontroll av de faktiska omständigheter som förstainstansrätten inte undersökte i samband med den överklagade domen.
I am thinking, in particular, of the fourth plea, alleging an error of assessment arising from the classification of certain investments as measures falling within the scope of application of the ECSC Treaty, the fifth plea, alleging an error of assessment by virtue of the Commission’s failure to classify certain investment plans as environmental protection measures, and the sixth plea, alleging an error of assessment in the definition of the decisive discount rate.
Jag tänker särskilt på fjärde grunden, som avser att kommissionen gjorde en felaktig bedömning genom att beteckna vissa investeringar som åtgärder som omfattas av EKSG-fördragets tillämpningsområde, på femte grunden, som avser att kommissionen gjorde en felaktig bedömning genom att inte beteckna vissa investeringsplaner som åtgärder för att skydda miljön, och på sjätte grunden, som avser att kommissionen gjorde en felaktig bedömning vid fastställandet av den avgörande diskonteringsräntan.
In the light of these considerations, I propose that this case be referred back to the Court of First Instance for a ruling on the substance of the matter and that the decision as to costs be reserved.
Jag föreslår därför att förevarande mål skall återförvisas till förstainstansrätten för ett avgörande i sak och att beslut om rättegångskostnaderna skall meddelas senare.
In the light of the foregoing, there is in my view no need for a ruling on the other limbs of this plea.
Med hänsyn till det ovan anförda anser jag att det saknas skäl att ta ställning till denna grunds övriga delar.
Nor do I consider there to be any need for a ruling on the second plea of this appeal.
Jag anser även att det saknas skäl att ta ställning till den andra grunden i detta överklagande.
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court of Justice should:
Med hänsyn till det ovan anförda föreslår jag att domstolen skall besluta följande:
22 April 2008 *
DOMSTOLENS DOM (stora avdelningen) den 22 april 2008 *
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 16 September 2004,
I mål C-408/04 P, angående ett överklagande enligt artikel 56 i domstolens stadga, som ingavs den 16 september 2004, meddelar
Commission of the European Communities, represented by V. Kreuschitz and M. Niejahr, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, appellant, the other parties to the proceedings being:
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av V. Kreuschitz och M. Niejahr, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg, klagande, i vilket de andra parterna är:
Salzgitter AG, represented by J. Sedemund and T. Lübbig, Rechtsanwälte, applicant at first instance,
Salzgitter AG, företrätt av J. Sedemund och T. Lübbig, Rechtsanwälte, sökande i första instans,
Federal Republic of Germany, represented by M. Lumma and W.-D. Plessing, as well as C. Schulze-Bahr, acting as Agents, intervener at first instance,
Förbundsrepubliken Tyskland, företrädd av M. Lumma, W.-D. Plessing och C. Schulze-Bahr, samtliga i egenskap av ombud, intervenient i första instans,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, M. Ilešič, P. Lindh and J.-C. Bonichot (Rapporteur), Judges,
DOMSTOLEN (stora avdelningen) sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano och L. Bay Larsen samt domarna J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, M. Ilešič, P. Lindh och J.-C. Bonichot (referent), generaladvokat: Y. Bot, justitiesekreterare: handläggaren J. Swedenborg, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 6 februari 2007, och efter att den 11 september 2007 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
COMMISSION v SALZGITTER gives the following
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER följande
By its appeal, the Commission of the European Communities asks the Court of Justice to set aside the judgment delivered by the Court of First Instance of the European Communities on 1 July 2004 in Case T-308/00 Salzgitter v Commission [2004] ECR II-1933 (‘the judgment under appeal’) by which that court partly annulled Commission Decision 2000/797/ECSC of 28 June 2000 on State aid granted by the Federal Republic of Germany to Salzgitter AG, Preussag Stahl AG and the group’s steel-industry subsidiaries, now known as Salzgitter AG - Stahl und Technologie (SAG) (OJ 2000 L 323, p.
II-1933) (nedan kallad den överklagade domen). Genom denna dom ogiltigförklarade förstainstansrätten delvis kommissionens beslut 2000/797/EKSG av den 28 juni 2000 om det statliga stöd som Förbundsrepubliken Tyskland genomfört till förmån för Salzgitter AG, Preussag Stahl AG och dotterföretag inom järn- och stålindustrin i koncernen, numera Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (EGT L 323, s.
5, ’the contested decision’).
5) (nedan kallat det omtvistade beslutet).
By its crossappeal, Salzgitter AG (‘Salzgitter’) seeks to have the judgment under appeal set aside in part.
Salzgitter AG (nedan kallat Salzgitter) har i anslutningsöverklagande yrkat att domstolen i viss del ska upphäva den överklagade domen.
Legal context and facts of the case
Tillämpliga bestämmelser och bakgrund
In paragraphs 1 to 5 of the judgment under appeal, the Court of First Instance set out the legal context as follows:
Förstainstansrätten har i punkterna 1–5 i den överklagade domen redogjort för de tillämpliga bestämmelserna på följande sätt:
“The following are recognised as incompatible with the common market for coal and steel and shall accordingly be abolished and prohibited within the Community, as provided in this Treaty:
’Följande åtgärder är oförenliga med den gemensamma marknaden för kol och stål och skall därför upphävas och förbjudas inom gemenskapen på det sätt som anges i detta fördrag:
(c) subsidies or aids granted by States, or special charges imposed by States, in any form whatsoever.”
DOM AV DEN 22.4.2008 — MÅL C-408/04 P c) Subventioner eller statliga stödåtgärder eller särskilda pålagor som ålagts av staterna oavsett i vilken form det sker.’
Article 67 CS provides:
I artikel 67 KS föreskrivs följande:
Any action by a Member State which is liable to have appreciable repercussions on conditions of competition in the coal or the steel industry shall be brought to the knowledge of the Commission by the government concerned.
Varje åtgärd som vidtas av en medlemsstat och som är ägnad att märkbart återverka på konkurrensförhållandena inom kol- och stålindustrin, skall den berörda regeringen underrätta kommissionen om.
— if the action taken by that State is having harmful effects on the coal or steel undertakings within the jurisdiction of that State, the Commission may authorise it to grant aid to these undertakings, the amount, conditions and duration of which shall be determined in agreement with the Commission. …;
— Om denna stats åtgärder medför skadliga verkningar för kol- och stålföretag inom statens kompetensområde, får kommissionen bemyndiga staten att i fråga om företagen vidta stödåtgärder vars omfattning, villkor och varaktighet skall fastställas i samförstånd med kommissionen. …
— if the action taken by that State is having harmful effects on the coal or steel undertakings within the jurisdiction of other Member States, the Commission shall make a recommendation to that State with a view to remedying these effects by such measures as that State may consider most compatible with its own economic equilibrium.
— Om denna stats åtgärder medför skadliga verkningar för kol- och stålföretag inom de övriga medlemsstaternas kompetensområde, skall kommissionen lämna en rekommendation till staten i fråga i syfte att avhjälpa förhållandet genom sådana åtgärder som staten anser vara bäst förenliga med dess egen ekonomiska jämvikt.
The first and second paragraph of Article 95 CS provide as follows:
I artikel 95 första och andra styckena KS föreskrivs följande:
“In all cases not provided for in this Treaty where it becomes apparent that a decision or recommendation of the Commission is necessary to attain, within the common market in coal and steel and in accordance with Article 5, one of the objectives of the Community set out in Articles 2, 3 and 4, the decision may be taken or the recommendation made with the unanimous assent of the Council and after the Consultative Committee has been consulted.
’I alla i detta fördrag inte förutsedda fall, som synes kräva ett beslut eller en rekommendation av kommissionen för att inom ramen för den gemensamma marknaden för kol och stål och i enlighet med artikel 5 förverkliga någon av de i artik[larna] 2–4 närmare angivna målsättningarna för gemenskapen, kan detta beslut fattas eller denna rekommendation lämnas med rådets enhälliga samtycke och efter att den rådgivande kommittén hörts.
Any decision so taken or recommendation so made shall determine what penalties, if any, may be imposed.”
Beslutet eller rekommendationen skall ange eventuellt ifrågakommande sanktioner som skall bestämmas om på samma sätt.’