natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following own-initiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999, many other Community institutions and bodies also adopted rules on access to documents.Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a total or partial refusal of access either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty, or by complaining to the Ombudsman.
Efter undersökningar på eget initiativ av ombudsmannen under 1996 och 1999 antog även många andra EU-institutioner och EU-organ regler om tillgång till handlingar.Enligt förordning (EG) nr 1049/2001 har den som begär tillgång till handlingar möjlighet att välja rättslig åtgärd: de kan överklaga en total eller partiell vägran att ge tillgång till handlingar i ett domstolsförfarande enligt artikel 230 i EG-fördraget eller klaga till ombudsmannen.
During 2008, the Ombudsman closed inquiries into 12 complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, six of which were against the European Commission, two against the European Parliament, two against the European Anti-Fraud Office (OLAF), one against Europol, and one against the European Medicines Agency (EMeA). Five complaints involved allegations of delay.
Under 2008 avslutade ombudsmannen undersökningar av tolv klagomål som rörde tillämpningen av förordning (EG) nr 1049/2001.
The Commission apologised for late handling of two applications.
Sex av de undersökningarna avsåg Europeiska kommissionen, två
The graph is positioned in this section to give the reader an indication of the significance of the subject matter discussed in terms of the Ombudsman's overall caseload.15.Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.16.COM(2008) 229 final.
Diagrammet har placerats i detta avsnitt för att ge läsaren en uppfattning om betydelsen av den sakfråga som diskuteras i förhållande till det totala antalet ärenden som ombudsmannen har behandlat.15.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, EGT L 145, 2001, s. 43.16.KOM(2008) 229 slutlig.
The European Ombudsman — Annual Report 2008 in dealing with the reform of Regulation 1049/2001 and reassured the Ombudsman that it would be reorganised and strengthened by the recruitment of additional staff.
I ärende 255/2007/PB förklarade den att den berörda enheten hade en kraftig arbetsbelastning i samband med revideringen av förordning (EG) nr 1049/2001 och försäkrade ombudsmannen att enheten skulle omorganiseras och förstärkas genom rekrytering av ytterligare personal.
In case 2420/2007/BEH, the Commission apologised for its failure to decide on the complainant's confirmatory application.
I ärende 2420/2007/BEH bad kommissionen om ursäkt för sitt misslyckande att fatta beslut om den klagandes bekräftande ansökan.
The complainant accepted its explanation as to why it could not give access to the document concerned.
Den klagande godtog kommissionens förklaring till varför den inte kunde ge tillgång till den aktuella handlingen.
The Ombudsman criticised the Commission in case 3208/2006/GG for failing to set up a comprehensive register of the documents it produces or receives, as required by Regulation 1049/2001.
Ombudsmannen kritiserade kommissionen i ärende 3208/2006/GG för att den underlåtit att upprätta ett heltäckande register över de handlingar den framställer och tar emot, enligt kraven i förordning (EG) nr 1049/2001.
Given that such a register should have been in place already in 2002, the Ombudsman called on the Commission to act quickly and the European Parliament, in a resolution, supported the Ombudsman's call.
Eftersom ett sådant register borde ha varit på plats redan 2002 uppmanade ombudsmannen kommissionen att handla snabbt. Europaparlamentet ställde sig bakom ombudsmannens uppmaning i en resolution.
Case 1161/2007/TN concerned applications to the European Medicines Agency (EMeA).
Ärende 1161/2007/TN gällde ansökningar till Europeiska läkemedelsmyndigheten (Emea).
The Ombudsman considered that the distinction and categorisation made by EMeA as to whether the requests were for access to documents or for access to information was reasonable.
Ombudsmannen ansåg att den uppdelning och klassificering som Emea gjorde utifrån om förfrågningarna avsåg tillgång till handlingar eller tillgång till information var rimlig.
Although he considered that there had been a slight delay in replying to two of the requests for information, the Ombudsman found no maladministration overall.
Även om ombudsmannen ansåg att det hade förekommit vissa förseningar när det gällde att svara på två av förfrågningarna om information, ansåg han inte att det hade förekommit några administrativa missförhållanden.
In case 111/2008/TS, dealt with through the simplified inquiry procedure, Europol apologised for its delay in handling an application and gave access to the requested document.In case 2681/2007/PB, the Ombudsman criticised the Commission for denying the existence of a certain document during an earlier inquiry.
I ärende 111/2008/TS, som behandlades genom det förenklade undersökningsförfarandet, bad Europol om ursäkt för sin försening med att behandla en ansökan och lämnade ut den handling som efterfrågades.I ärende 2681/2007/PB kritiserade ombudsmannen kommissionen för att den förnekat förekomsten av ett visst dokument under en tidigare undersökning. Sedan den klagande erhållit en kopia av dokumentet från en annan källa erkände kommissionen att dokumentet existerade.
The Ombudsman pointed out that the presumption of truthfulness of the administration's factual statement that a certain requested document does not exist implies a particularly strict duty of care to ensure the accuracy of such statements.
Ombudsmannen påpekade att sanningspresumtionen när förvaltningen hävdar att ett visst begärt dokument faktiskt inte existerar medför särskilt strikta krav på att man ser till att ett sådant påstående verkligen är korrekt.
The Ombudsman dealt with six complaints concerning refusal of access.
Ombudsmannen behandlade sex klagomål som gällde vägran att ge tillgång till handlingar.
In case 3824/2006/IP, the Commission accepted the Ombudsman's proposal for a friendly solution, which involved giving access to the requested documents.
I ärende 3824/2006/IP godtog kommissionen ombudsmannens förslag till vänskaplig förlikning, som innebar att kommissionen skulle bereda tillgång till de begärda handlingarna.
The Commission also settled case 1452/2007/PBby giving access.
Kommissionen klarade också upp ärende 1452/2007/PB genom att bevilja tillgång till handlingar.
In case 3398/2006/PB, the European Anti-Fraud Office (OLAF) agreed to give partial access to the document in question.
I ärende 3398/2006/PB gick Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) med på att bevilja partiell tillgång till en viss handling.
Three cases involved Article 4(1) (b)17 of Regulation 1049/2001.
Tre ärenden gällde artikel 4.1 b17 i förordning (EG) nr 1049/2001.
The Ombudsman consulted the European Data Protection Supervisor (EDPS) on these complaints, pursuant to the Memorandum of Understanding signed on 30 November 2006.In case 152/2007/GG, OLAF refused the complainant's application for access to a document concerning the extension of the secondment of a national civil servant to OLAF.
Ombudsmannen samrådde med Europeiska datatillsynsmannen om dessa klagomål i enlighet med det samförståndsavtal som undertecknades den 30 november 2006.I ärende 152/2007/GG avslog Olaf den klagandes begäran om tillgång till en handling som rörde förlängning av utstationeringen av en tjänsteman till Olaf.
On the basis of an inspection of the document, the Ombudsman considered it possible that public access to the whole document could actually and specifically undermine the protection of the privacy and integrity of the persons concerned.
Efter en granskning av handlingen ansåg ombudsmannen att det var möjligt att offentlig tillgång till hela handlingen faktiskt skulle kunna skada skyddet av de berörda personernas privatliv och integritet.
As the complainant made clear that he did not wish to pursue the complaint, the Ombudsman considered that there were no grounds for further inquiries.The other two cases concerned complaints against the European Parliament arising from requests which Parliament chose to handle in the framework of Regulation 1049/2001.
Eftersom den klagande gjorde klart att han inte önskade följa upp klagomålet ansåg ombudsmannen att det saknades grund för ytterligare undersökningar.Resterande två ärenden gällde klagomål mot Europaparlamentet i samband med förfrågningar som parlamentet valde att behandla inom ramen för förordning (EG) nr 1049/2001.
The decisions closing the two cases were made on the same day.Case 3643/2005/WP concerned a journalist's request for information concerning the allowances paid to the Maltese MePs.
Besluten som avslutade dessa båda ärenden fattades samma dag.Ärende 3643/2005/WP gällde en journalists begäran om information om de traktamenten som betalats ut till maltesiska ledamöter av Europaparlamentet.
Parliament rejected the request on grounds of data protection.
Parlamentet avslog begäran med motiveringen att uppgifterna var sekretessbelagda. Europeiska datatillsynsmannen påpeka-
17."The institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine: (…) (b) the protection of privacy and the integrity of the individual, in particular in accordance with Community legislation regarding the protection of personal data."
17.”Institutionerna skall vägra att ge tillgång till en handling om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för (…) (b) den enskildes privatliv och integritet, särskilt i enlighet med gemenskapslagstiftningen om skydd av personuppgifter.”
Complaints and inquiries
Ombudsmannen lämnade ett förslag till rekommendation att den efterfrågade informationen skulle lämnas ut.
Regulation 1049/2001 and Regulation 45/200118 which the Ombudsman considered inconsistent with the judgment of the Court of First Instance in the Bavarian Lager case19.In case 655/2006/ID, Parliament refused to give the complainant access to the list of members of the Additional Pension Scheme for MePs.
Parlamentet godtog bara en del av förslaget till rekommendation och tillbakavisade resten utifrån en juridisk tolkning av förhållandet mellan förordning (EG) nr 1049/2001 och förordning (EG) nr 45/200118, som ombudsmannen ansåg strida mot förstainstansrättens dom i målet om Bavarian Lager19.I ärende 655/2006/ID vägrade parlamentet att ge den klagande tillgång till förteckningen över medlemmar i tilläggspensionssystemet för Europaparlamentets ledamöter.
The Ombudsman made a preliminary finding of maladministration and proposed a friendly solution, which Parliament rejected.
Ombudsmannens preliminära resultat var att det förelåg ett administrativt missförhållande och han föreslog en vänskaplig förlikning, som parlamentet avvisade.
Since Parliament rejected in plenary a concrete proposal from its Budgetary Control Committee to publish the list of names, the Ombudsman closed the case on the grounds that, in so acting, Parliament transformed the issue into a matter of political responsibility, for which it, appropriately, is accountable to the electorate and not the Ombudsman.
Eftersom parlamentet under ett plenarsammanträde avvisade ett konkret förslag från budgetkontrollutskottet om att offentliggöra namnförteckningen, avslutade ombudsmannen ärendet med motiveringen att Europaparlamentet på detta vis hade förvandlat ärendet till en fråga om politiskt ansvar, där parlamentet är ansvarigt inför väljarna, inte inför ombudsmannen.
The Ombudsman dealt with nine inquiries into complaints alleging failure to provide information20.
Ombudsmannen gjorde nio undersökningar om klagomål som gällde underlåtenhet att lämna information20.
In two cases, the Ombudsman found that Parliament had in fact provided the information requested.
I två av ärendena fann ombudsmannen att parlamentet faktiskt hade tillhandahållit den efterfrågade informationen.
The other seven cases were closed because the institutions and bodies concerned provided the information as a result of the Ombudsman's inquiry.
De övriga sju ärendena avslutades eftersom institutionerna och organen tillhandhöll informationen som resultat av ombudsmannens undersökning.
Four of the cases involved the Commission, one involved OLAF and two involved the Court of Justice.
Fyra av ärendena gällde kommissionen, ett gällde Olaf och två EG-domstolen.
Four of these cases were dealt with using a simplified inquiry procedure.
Fyra av ärendena behandlades med det förenklade undersökningsförfarandet.
In addition to the cases referred to above concerning the application of Article 4(1) (b) of Regulation 1049/2001, the Ombudsman made three decisions on complaints which raised data protection issues.In case 1129/2007/MF, the complainant asked the Commission for details of the salary of her former husband (a Commission official) for use in divorce proceedings.
Förutom de ärenden som nämnts ovan rörande tillämpningen av artikel 4.1 b i förordning (EG) nr 1049/2001 fattade ombudsmannen tre beslut om klagomål som gällde frågor om uppgiftsskydd.I ärende 1129/2007/MF bad den klagande kommissionen om uppgifter om sin tidigare makes lön (maken var tjänsteman vid kommissionen) för att använda uppgifterna i en skilsmässoförhandling.
While the Commission refused to provide the information, citing data protection reasons, it made clear that it would accept any request from a competent judicial authority for the information.
Samtidigt som kommissionen vägrade lämna ut informationen och angav uppgiftsskydd som skäl, klargjorde den att den skulle godta alla uppmaningar från ett behörigt juridiskt organ om att få ta del av informationen.
The Ombudsman considered the Commission's position to be reasonable.
Ombudsmannen ansåg att kommissionens ståndpunkt var rimlig.
In accordance with the explicit provision of Article 2(7) of his Statute, the Ombudsman closed case 2585/2006/BU, in which the complainant alleged that the Committee of the Regions was unlawfully processing personal data concerning his private finances, when the complainant brought legal proceedings against the Committee.
I enlighet med bestämmelsen i artikel 2.7 i ombudsmannens stadga avslutade han ärende 2585/2006/BU, i vilket den klagande hävdade att Regionkommittén hade behandlat personliga uppgifter om hans privata finansiella situation på ett olagligt sätt när den klagande väckte talan mot kommittén.
However, the inquiry allowed for important issues to be clarified by the EDPS concerning the right to access one's personal file and to have inaccurate or incomplete data rectified. →→→ In case 754/2007/BU, the complainant claimed that OLAF should send him the final report of an investigation which it had opened on the basis of information he had provided.
Tack vare undersökningen kunde emellertid Europeiska datatillsynsmannen klara ut viktiga frågor om rätten att få tillgång till egna personuppgifter och att få felaktiga eller ofullständiga uppgifter rättade. →→→ I ärende 754/2007/BU krävde den klagande att Olaf skulle skicka honom slutrapporten från en undersökning som byrån hade inlett på grundval av information som den klagande hade lämnat.
OLAF provided a copy of the final report, from which it had removed information that was protected from disclosure under Regulation 1049/2001, including personal data of the complainant.
Olaf lämnade ut en kopia av slutrapporten, i vilken byrån hade tagit bort information som var skyddad enligt förordning (EG) nr 1049/2001, inklusive den klagandes personuppgifter.
It also provided a second copy, for transmission only to the complainant, from which his own personal data had not been removed.
Den lämnade också ut en andra kopia som innehöll den klagandes personuppgifter som enbart skulle överlämnas till den klagande.
The Ombudsman considered that OLAF had acted properly, closed the case and included it in his list of star cases for the year 2008. ←←←
Ombudsmannen ansåg att Olaf hade agerat korrekt, avslutade ärendet och tog med det i sin förteckning över särskilt viktiga ärenden för 2008. ←←←
18.Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.19.
18.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, EGT L 8, 2001, s.
The Commission as guardian of the Treaty
Kommissionen som fördragets väktare
The rule of law is a founding principle of the European Union.
Rättsstatens principer är grundläggande för Europeiska unionen.
One of the Commission's most important duties is to be the guardian of the Treaty21.
En av kommissionens viktigaste uppgifter är att vara fördragets väktare21.
Article 226 of the EC Treaty creates a general
Genom artikel 226 i EG-fördraget uppkommer ett
Article 226 of the EC Treaty creates a general procedure under which the Commission may investigate and refer to the Court of Justice possible infringements of Community law by Member States.
Genom artikel 226 i EG-fördraget uppkommer ett allmänt förfarande enligt vilket kommissionen kan undersöka eventuella överträdelser av gemenskapsrätten från medlemsstaternas sida och hänskjuta dem till EG-domstolen för avgörande.
procedure under which the Commission may investigate and refer to the Court of Justice possible infringements of Community law by Member States.
allmänt förfarande enligt vilket kommissionen kan undersöka eventuella överträdelser av gemenskapsrätten från medlemsstaternas sida och hänskjuta dem till EG-domstolen för avgörande.
The Commission may open investigations on its own initiative, on the basis of complaints, or in response to requests from the European Parliament to deal with petitions addressed to it under Article 194 of the EC Treaty.
Kommissionen kan inleda undersökningar på eget initiativ, på grundval av klagomål eller som en reaktion på förfrågningar från Europaparlamentet om att behandla framställningar som ingetts till parlamentet enligt artikel 194 i EG-fördraget.
Other procedures apply in relation to specific matters such as illegal state aids.The Ombudsman receives and deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Andra förfaranden tillämpas i samband med särskilda frågor, såsom olagligt statligt stöd.Ombudsmannen tar emot och behandlar klagomål mot kommissionen i dess roll som fördragets väktare.
When the Ombudsman opens an inquiry into such a complaint, he is always careful to make clear to the complainant, where necessary, that the inquiry will not examine whether there is an infringement, because the European Ombudsman has no mandate to investigate the actions of Member State authorities.
När ombudsmannen inleder en undersökning i ett sådant ärende är han alltid mycket noga med att vid behov klargöra för den klagande att undersökningen inte kommer att avse om det föreligger en överträdelse, eftersom åtgärder som vidtas av medlemsstaternas myndigheter inte ingår i Europeiska ombudsmannens ämbetsområde.
The Ombudsman's inquiry is only directed at examining the Commission's behaviour in analysing and treating the infringement complaint presented to it.
Ombudsmannens undersökning avser enbart en undersökning av kommissionens agerande för att analysera och behandla det klagomål om överträdelser som lämnats in till ombudsmannen.
The Ombudsman can deal with both procedural and substantive aspects of the Commission's behaviour.
Ombudsmannen kan ta upp såväl tekniska aspekter som sakfrågor i samband med kommissionens agerande.
However, the Ombudsman's inquiries and conclusions fully respect the Commission's discretionary powers, recognised by the Treaties and the case-law of the Community courts, when deciding whether or not to start an infringement procedure and to bring a case before the Court of Justice against the Member State concerned.As regards the Commission's procedural obligations towards complainants, the Ombudsman's main point of reference is a Communication issued by the Commission in 200222.
I sina undersökningar och slutsatser respekterar ombudsmannen emellertid fullt ut kommissionens skönsmässiga behörighet enligt fördragen och gemenskapsdomstolarnas rättspraxis att avgöra om ett överträdelseförfarande ska inledas eller inte och att väcka talan inför EG-domstolen mot den berörda medlemsstaten. Vad gäller kommissionens lagstadgade skyldigheter gentemot de klagande är ombudsmannens viktigaste utgångspunkt ett meddelande som offentliggjordes av kommissionen 200222.
The Communication lays down a certain number of procedural obligations relating to the registration of complaints submitted to the Commission and the exceptions to this obligation, as well as deadlines for dealing with complaints and for informing the complainants.
I meddelandet anges ett antal skyldigheter som avser registrering av klagomål som ingetts till kommissionen och undantagen från de skyldigheterna, samt tidsfrister för att behandla klagomål och informera de klagande.
This Communication was issued in 2002, as a response to the Ombudsman's previous inquiries and criticisms he had expressed towards the Commission in relation to these matters.
Meddelandet offentliggjordes 2002 som svar på ombudsmannens tidigare undersökningar och kritik som han hade framfört mot kommissionen i samband med dessa frågor.
The Ombudsman considers this Communication to constitute a very important step forward in terms of increasing the trust citizens have in the Commission as the guardian of the Treaty.
Ombudsmannen anser att meddelandet utgör ett mycket viktigt steg framåt i fråga om att öka medborgarnas förtroende för kommissionen som fördragets väktare.
In 2008, the Ombudsman's review of how the Commission applies its own rules revealed a certain number of shortcomings in the application of the Communication.
Under 2008 påvisade ombudsmannens granskning av hur kommissionen tillämpar sina egna regler vissa brister i kommissionens tillämpning.
An illustrative sample of these is presented and analysed immediately below.As identified in the followup to a critical remark made in the framework of the decision on case 880/2005/TN, there exist different linguistic versions of point 8 of the Communication.
Ett exempel på dessa brister redovisas och analyseras här nedan.Som anges i uppföljningen till en kritisk anmärkning som lämnades i samband med beslutet i ärende 880/2005/TN finns det olika språkliga versioner av punkt 8 i meddelandet.
Whereas the English and the Swedish versions foresee that the institution informs the complainant when it has not been able to take a decision on the substance of the complaint within one year23, the other linguistic versions add that this obligation only exists if the complainant so requests.
I den engelska och svenska versionen sägs att institutionen ska informera den klagande inom ett år23 om den inte har kunnat fatta ett beslut om klagomålets sakfråga. I de andra språkversionerna görs tillägget att denna skyldighet enbart föreligger om den klagande så begär.
The Commission considers that the correct linguistic versions are those that foresee the need for a specific request by complainants.
Kommissionen anser att de korrekta språkversionerna är de som innehåller krav på en särskild begäran från de klagande.
The Ombudsman considers that, in light of the second sentence of this point, this was not the intention of the Commission when it adopted the Communication.
Mot bakgrund av den andra meningen i denna punkt anser inte ombudsmannen att detta var kommissionens avsikt när den antog meddelandet.
The same problem surfaced in the inquiry into case 3737/2006/(BM)JMA, which concerned Spanish legislation on increases in capital taxation.
Samma problem framkom i undersökningen av ärende 3737/2006/(BM)JMA, som gällde den spanska lagstiftningen om höjd kapitalbeskattning.