natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court concluded, in paragraph 30 of that judgment, that Community law does not preclude a Member State from laying down, with respect to interest, methods of calculation for repayment of charges improperly levied which are less favourable than those applicable to actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, provided that the methods in question apply without distinction to actions based on Community law and to those based on national law.
En sådan bestämmelse kan i vart fall inte heller, även om den formellt sett är retroaktiv, strida mot rättssäkerhetsprincipen, principen om skydd för berättigade förväntningar eller proportionalitetsprincipen, eftersom den inte i sig innebär att räckvidden av de bestämmelser som var tillämpliga redan då den antogs har ändrats.
With respect to Article 11(2) of Law No 448/1998, it must be stated that that provision does no more than refer to the provisions of Article 13 of Decree No 641/1972, as analysed by the Court in EdL·, and does not alter their scope.
Domstolen tillade att enligt den italienska regeringens obestridda uppgifter var en tidsfrist som liknade den ifrågavarande preskriptionsfristen dessutom tillämplig på en talan om återbetalning av ett visst antal indirekta skatter och att det inte framgick av lydelsen av artikel 13 i dekret nr 641/1972 att denna endast var tillämplig på en talan som grundades på gemenskapsrätten.
Moreover, no new factor arising from the present proceedings requires the Court to differ from the assessment it made in that judgment.
Domstolen angav även att det följde av Corte Suprema di cassaziones rättspraxis att tidsfristerna i skattefrågor även är tillämpliga på en talan om återbetalning av skatter eller avgifter som har tagits ut på grundval av lagar som har förklarats stå i strid med den italienska konstitutionen (domen i det ovannämnda målet Edis, punkt 38).
However, as the Court also held, a Member State may not adopt provisions making repayment of a tax held to be contrary to Community law by a judgment of the Court, or whose incompatibility with Community law is apparent from such a judgment, subject to conditions relating specifically to that tax which are less favourable than those which would otherwise be applied to repayment of the tax in question (see Edis, paragraph 24,Aprile, paragraph 26, and Dilexport, paragraph 39).
Domstolen fann att gemenskapsrätten under sådana omständigheter inte utgör hinder för en medlemsstat att mot krav på återbetalning av avgifter som har tagits ut i strid med gemenskapsrätten göra gällande en nationell preskriptionsfrist på tre år som avviker från det allmänna systemet för aterkrav av belopp som betalats utan grund mellan enskilda, i vilket en fördelaktigare tidsfrist gäller, när denna tidsfrist tillämpas på samma sätt på krav på återbetalning av sådana avgifter som grundas på gemenskapsrätten och på krav som grundas på nationell rätt (domen i det ovannämnda målet Edis, punkt 39).
In particular, a provision such as Article 11(2) of Law No 448/1998 does not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law, in so far as compliance with the three-year timelimit it refers to in order to define the conditions governing repayment of charges paid between 1985 and 1992 is assessed at the time of lodging the claim for reimbursement, not the date of adoption of that provision in 1998.
Domstolen har i punkt 29 i domen i de ovannämnda målen Ansaldo Energia m.fl. erinrat om att en nationell återbetalningsregel uppfyller likvärdighetsprincipen när den tillämpas på samma sätt på en talan som grundas på åsidosättande av gemenskapsrätten som på en talan som grundas på åsidosättande av nationell rätt när det rör sig om samma typ av avgifter eller pålagor. Denna princip kan däremot inte tolkas så, att en medlemsstat därigenom åläggs en skyldighet att utvidga sitt mest fördelaktiga nationella system för aterkrav till att omfatta samtliga fall av krav på återbetalning av avgifter eller pålagor som har tagits ut i strid med gemenskapsrätten.
Such a provision, although formally retroactive, cannot in any event be contrary to the principles of legal certainty, protection of legitimate expectations and proportionality, in that it does not itself alter the scope of the rules which already applied before it was enacted.
Domstolen drog i punkt 30 i samma dom slutsatsen att gemenskapsrätten inte utgör hinder för att det i lagstiftningen i en medlemsstat i fråga om räntor föreskrivs mindre gynnsamma beräkningsregler för återbetalning av avgifter som tagits ut utan grund än för aterkrav av belopp som betalas utan grund mellan enskilda, när reglerna i fråga tillämpas på samma sätt på krav som grundas på nationell rätt som på krav som grundas på gemenskapsrätten.
The rules for calculating interest on repayments
Inte någon ny omständighet i förevarande mål innebär för övrigt att avsteg skall göras från den bedömning som gjorts i nämnda dom.
In such circumstances, the presence of which is for the national court to ascertain, legislation such as that at issue in the main proceedings would be contrary to Community law and should be disapplied and replaced by the provisions on interest applicable to repayments of other administrative charges of the same kind.
Såsom domstolen likaledes har funnit kan en medlemsstat dock inte anta bestämmelser som gör återbetalningen av en avgift, som har fastställts vara oförenlig med gemenskapsrätten genom en dom av domstolen eller vars oförenlighet med gemenskapsrätten följer av en sådan dom, beroende av villkor som specifikt rör denna avgift och som är mindre fördelaktiga än
The Court observed in paragraph 29 of Ansaldo Energia that national rules on repayment comply with the principle of equivalence if they apply without distinction to actions alleging infringements of Community law and to those alleging infringements of national law, with respect to the same kind of charges or dues, but
Särskilt bör märkas att en bestämmelse sådan som artikel 11.2 i lag nr 448/1998 inte gör det i praktiken omöjligt eller orimligt svårt att utöva
Article 12(1)(e) of Directive 69/335 must be interpreted as meaning that such retroactive charges do not constitute duties paid by way of fees or dues permitted by that provision where the registrations in the register of companies f or which they are charged have already given rise to charges for which the retroactive charges are intended to be a substitute but which are not reimbursed to those who have paid them.
Artikel 121 e i direktivet skall tolkas så, att sådana retroaktiva avgifter inte utgör avgifter av vederlagskaraktär som är tillåtna enligt nämnda bestämmelse i de fall som de registreringar i företagsregistret för vilka de tas ut redan har medfört att avgifter tagits ut som de nämnda retroaktiva avgifterna är tänkta att ersätta men som inte återbetalas till dem som har erlagt dem.
Otherwise, for such retroactive charges to constitute duties paid by way of fees or dues permitted by Article 12(1)(e) of Directive 69/335, their amounts, which may vary according to the legal form of the company, must be calculated solely on the basis of the cost of the formalities in question, although they may also cover the costs of minor operations carried out free of charge, and must take account of any other charges paid in parallel which are also intended to pay for the same service rendered.
1 övriga fall anses sådana retroaktiva avgifter utgöra avgifter av vederlagskaraktär som är tillåtna enligt artikel 111 e i direktivet förutsatt att dessa avgifter, vilka kan variera beroende på bolagets rättsliga form, beräknas på grundval endast av kostnaderna for de ifrågavarandeformaliteterna, vilka även kan inkludera kostnader för mindre omfattande tjänster som utförs utan avgift.
In calculating those amounts, a Member State is entitled to take into account all the costs linked with the registration operations, including the share of overheads attributable to them.
Hänsyn måste därvid i förekommande fall tas till andra avgifter som erläggs parallellt och vilka också skall utgöra vederlag för samma utförda tjänst En medlemsstat har, när den beräknar dessa belopp, rätt att beakta samtliga kostnader som har samband med registreringsåtgärderna, inklusive den del av de allmänna kostnaderna som kan hänföras till nämnda åtgärder.
A Member State also has the option of introducing flatrate charges and setting their amounts for an indeterminateperiod, as long as it ensures at regular intervals that those amounts still do not exceed the average cost of the operations concerned
En medlemsstat får dessutom föreskriva schablonavgifter och fastställa deras storlek för en obestämd tid, i den mån som den regelbundetförsäkrar sig om att dessa belopp inte heller fortsättningsvis överstiger genomsnittskostnaden för de ifrågavarande tjänsterna
Community law does not prohibit a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of Community law by relying on a timelimit under national law of three years, by way of derogation from the ordinary rules governing actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, for which the period allowed is more favourable, provided that that timelimit applies in the same way to actions based on Community law for repayment of such charges as to those based on national law.
Gemenskapsrätten utgör inte hinder för en medlemsstat att mot krav på återbetalning av avgifter som har tagits ut i strid med gemenskapsrätten göra gällande en nationell preskriptionsfrist på tre år som avviker från det allmänna systemet för aterkrav av belopp som betalats utan grund mellan enskilda, för vilka en fördelaktigare tidsfrist gäller, när denna tidsfrist tillämpas på samma sått på alla krav på återbetalning av avgifterna ifråga, oavsett om kraven grundas på gemenskapsrätten eller på nationell rätt.
Preliminary ruling (Article 13(A)(1)(c) and (g) of the Sixth Directive (77/388/EEC) — Exemption of care provided by capital companies — Services closely linked to welfare and social security work supplied by organisations, not being bodies governed by public law, recognised as charitable by the Member State concerned — Direct effect) (Sixth Chamber)
Gemenskapsrätten utgör hinder för en medlemsstat att anta bestämmelser som gör återbetalningen av en avgift, som har fastställts vara oförenlig med gemenskapsrätten genom en dom av domstolen eller vars o för enlighet med gemenskapsrätten följer av en sådan dom, beroende av villkor som specifikt rör denna avgift och som är mindre fördelaktiga än de villkor som annars skulle tillämpas på återbetalningen av avgiften ifråga."
Kügler sought to attain the object laid down in its statutes in particular through the provision of medical care, general care and domestic help.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 31 januari 2002.
By several notices, the Finanzamt assessed Kügler to turnover tax at a reduced rate for the years 1988, 1989 and 1990 on the basis of estimated taxable amounts.
Som svar på den andra frågan i mål C-216/99 och den första frågan i mål C-222/99 föreslår jag att artikel 10 c och artikel 12.1 e i direktiv 69/335
The questions were raised in proceedings between Ambulanter Pflegedienst Kügler GmbH and the Finanzamt für Körperschaften I in Berlin (Tax Office for Corporate Bodies I in Berlin) concerning the charging of value added tax ('VAT*) at a reduced rate on outpatient care provided by Kügler from 1988 to 1990 when, according to Kügler, those services had to be exempt from VAT.
— inte skall anses utgöra hinder för ett retroaktivt fastställande av en avgift för registrering av bolagsordningen i företagsregistret, om denna avgift beräknas med hänsyn till registreringskostnaderna som får fastställas schablonmässigt och
Kügler lodged an objection on the ground that the transactions which it had carried out had to be exempt from turnover tax under Paragraph 4(14) and (16) of the Umsatzsteuergesetz 1980 (Law on Turnover Tax; 'the UStG'). Following the dismissal of its objection it brought an action before the Finanzgericht Berlin (Finance Court, Berlin) which was also unsuccessful.
— skall anses utgöra hinder för en sådan bestämmelse som den som behandlas i förfarandet vid den nationella domstolen och som avser ett retroaktivt fastställande av en årlig schablonavgift för registrering av andra bolagstransaktioner, om denna avgift inte motsvarar kostnadernas storlek.
The Finanzgericht Berlin found that Kügler did not exercise any of the professions referred to in the first sentence of Paragraph 4(14) of the UStG because, as a legal person, it did not meet the conditions for professional activity. Nor did it carry out transactions exempt under Paragraph 4(16) of the UStG because it did not run a body providing medical care within the meaning of Paragraph 4(16) (c) of the UStG and the tax exemption for the transactions of bodies providing outpatient care for those who are sick
2) Som svar på den första frågan i mål C-216/99 föreslår jag att gemenskapsrätten inte skall anses utgöra hinder för en medlemsstat att efter en dom från domstolen enligt vilken en avgift står i strid med gemenskapsrätten utfärda bestämmelser, enligt vilka villkoren för återbetalning av denna avgift är mindre fördelaktiga än de hade varit i avsaknad av dessa bestämmelser, såvida inte denna ändring särskilt hänför sig till de ifrågavarande avgifterna och de nya bestämmelserna inte gör det omöjligt eller orimligt svårt att utöva rätten till återbetalning.
Kügler is a limited liability company governed by German law which ran an outpatient care service from 1988 to 1990. Under its statutes Kügler directly pursued exclusively benevolent aims by supporting people who as a result of their physical condition were dependent on the assistance of others or were in need of economic assistance within the meaning of Paragraph 53(1)(2) of the Abgabenordnung (Tax Code) 1977.
3) Som svar på den andra frågan i mål C-222/99 föreslår jag att gemenskapsrätten och särskilt likvärdighets- och effektivitetsprinciperna skall anses utgöra hinder för en medlemsstat att föreskriva mindre fördelaktiga beräkningsmetoder för räntor i fråga om återbetalning av avgifter som en medlemsstat har uppburit i strid med gemenskapsrätten än för det första i fråga om talan om återbetalning av jämförbara avgifter och skatter som grundar sig på nationell rätt och
or in need of care which is laid down in Paragraph 4(16)(e) of the UStG as amended was not introduced until 1992.
för det andra i fråga om talan om återbetalning av belopp som betalats utan grund och som grundar sig på nationell civilrätt.
First, only natural persons fulfilling the conditions for exercise of the medical or paramedical professions met the requirements of Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive.
Förhandsavgörande "Artikel 13 Α.
Second, Kügler was not an organisation recognised as charitable within the meaning of Article 13(A)(1)(g) of the Sixth Directive since providers of private care had not been included in the list of bodies in Paragraph 4(16) of the UStG.
1 c och g i sjätte direktivet 771388¡EEG — Undantag från skatteplikt för vårdtjänster som utförs av kapitalassociationer — Tjänster som är kopplade till socialt bistånd eller socialförsäkring och som tillhandahålls av icke offentligrättsliga organisationer som är erkända som välgörenhetsorganisationer av medlemsstaten i fråga — Direkt effekt" (sjätte avdelningen) till andras hjälp eller befann sig i en situation där de var i behov av ekonomisk hjälp i den mening som avses i 53 § första stycket punkt 2 i Abgabenordnung 1977 (skattelagen).
The Bundesfinanzhof decided to stay proceedings and refer the questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Detta ändamål skulle uppnås bland annat genom tillhandahållande av sjukvård, grundläggande omvårdnad och skötsel av hushållet.
Exemption of medical services supplied by legal persons is consistent with the objective of reducing the cost of medical care (see, to that effect, Case C-76/99 Commission ν France [2001], paragraph 23), and with the principle of fiscal neutrality, inherent in the common system of VAT, in compliance with which the exemptions provided for in Article 13 of the Sixth Directive must be applied (see, in particular, Case C216/97 Gregg [1999], paragraph 19).
Bundesfinanzhof har, genom beslut av den 3 februari 2000, som inkom till domstolen den 14 april samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt tre frågor om tolkningen av artikel 13 A. 1 c och g i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund.
By its first question, the national court essentially seeks to ascertain whether the exemption envisaged in Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive is dependent on the legal form of the taxable person supplying the medical or paramedical services referred to in that provision.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Ambulanter Pflegedienst Kügler GmbH och Finanzamt für Körperschaften I i Berlin angående mervärdesskatteplikt till nedsatt skattesats för ambulerande vård som Kügler tillhandahållit under åren 1988-1990, trots att vården i fråga enligt Kuglers mening borde vara undantagen från mervärdesskatteplikt.
The principle of fiscal neutrality precludes, inter alia, economic operators carrying on the same activities from being treated differently as far as the levying of VAT is concerned.
Genom flera beslut påförde Finanzamt Kügler omsättningsskatt för åren 1988—1990 med reducerad skattesats på ett skönsmässigt beräknat underlag.
It must be borne in mind that, in accordance with settled case-law, the exemptions constitute independent concepts of Community law which must be placed in the general context of the common system of VAT introduced by the Sixth Directive (see, in particular, Case 235/85 Commission ν Netherlands [1987], paragraph 18, Case 348/87 Stichting Uitvoering Financiële Acties [1989], paragraph 11, and Case C-2/95 SDC [1997], paragraph 21).
Kügler är ett bolag med begränsat ansvar enligt tysk rätt som under åren 1988—1990 bedrev ambulerande vårdverksamhet.
By its second question, the national court essentially seeks to ascertain whether the exemption envisaged in Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive applies to the provision of care of a therapeutic nature and to the provision of general care and domestic help by a capital company running an outpatient service under which home care is provided by qualified nursing staff.
Enligt bolagsordningen var dess ändamål uteslutande och direkt att bedriva välgörande verksamhet, nämligen att tillhandahålla hjälp till personer som till följd av sitt fysiska tillstånd var hänvisade
In addition, Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive defines the exempt transactions by reference to the nature of the services supplied without mentioning the legal form of the person supplying them.
Kügler begärde omprövning. Till stöd för sin begäran angav bolaget att de transaktioner som det hade utfört skulle undantas från skatteplikt avseende den ovannämnda skatten enligt 4 § punkterna 14 och 16 i 1980 års Umsatzsteuergesetz (lag om omsättningsskatt, nedan kallad UStG).
On a literal interpretation, that provision does not require quire medical services to be supplied by a
Besluten omprövades utan att ändras.
Disagreeing with Kügler's submissions, the Finanzamt, the German Government and the Commission contend that the exemption
Kügler överklagade därefter besluten till Finanzgericht Berlin (Tyskland), men överklagandet avslogs.
Directive are to be interpreted strictly (see, in particular, Stichting Uitvoering Financiële Acties, cited above, paragraph 13).
system för mervärdesskatt som införts genom det sjätte direktivet (se bland annat dom av den 26 mars 1987 i mål 235/85, kommissionen mot Nederländerna, punkt 18, av den 15 juni 1989 i mål 348/87, Stichting Uitvoering Financiële Acties, punkt 11, och av den 5 juni 1997 i mål C-2/95, SDC, punkt 21).
envisaged in Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive applies only to treatment of a therapeutic nature, that is to say to the provision of care linked to the prevention, diagnosis or treatment of illness.
Domstolen noterar dessutom att de undantagna transaktionerna i artikel 13 Al c i sjätte direktivet definieras utifrån arten av de tjänster som tillhandahålls, utan att den juridiska formen hos den som tillhandahåller tjänsten nämns.
The other activities relating to general care and domestic help are not covered by that derogation since, not directly serving a therapeutic purpose, they do not in themselves contribute towards the patient's recovery.
Finanzgericht Berlin fann nämligen att Kügler inte utövade något av de yrken som anges i 4 § punkt 14 första stycket UStG, eftersom bolaget i egenskap av juridisk person inte uppfyllde rekvisiten för att kunna utöva ett fritt yrke.
The Court has already held, in Case C-384/98 D. [2000], at paragraph 18, that the concept of •provision of medical care' does not lend itself to an interpretation which includes medical interventions carried out for a purpose other than that of diagnosing, treating and, in so far as possible, curing diseases or health disorders.
En tolkning av denna bestämmelse utifrån dess ordalydelse ger vid handen att det inte i denna bestämmelse uppställs som krav att vården skall tillhandahållas av en skattskyldig med en särskild juridisk form för att medicinska tjänster skall kunna undantas från skatteplikt.
In order to provide the national court with a useful answer, it is necessary to consider in turn the place where services must be supplied in order to benefit from the exemption referred to in Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive and the type of services which are covered by that provision.
Det är tillräckligt att två villkor uppfylls, nämligen att det skall vara fråga om medicinska tjänster och att behandlingen skall ges av personer som har de yrkesmässiga kvalifikationer som krävs.
Accordingly, services not having such a therapeutic aim must, having regard to the principle that any provision establishing an exemption from VAT is to be interpreted strictly, be excluded from the scope of Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive (£ > ., cited above, paragraph 19).
Dessutom fann Finanzgericht Berlin att eftersom bestämmelserna om undantag från skatteplikt i artikel 13 Al punkterna c och g i sjätte direktivet hade införlivats med nationell rätt i enlighet med vad som stadgas i sjätte direktivet kunde Kügler inte heller med framgång åberopa dessa bestämmelser.
It follows that only medical care provided in the exercise of the medical and paramedical professions, outside a hospital setting, for the purpose of prevention, diagnosis or treatment qualifies for exemption under Article 13(A)(1)(c) of the Sixth Directive, to the exclusion of other activities relating to general care and domestic help.
För det första kunde nämligen endast fysiska personer som uppfyllde rekvisitet att utöva läkaryrket eller paramedicinska yrken uppfylla förutsättningarna i artikel 13 Al c i sjätte direktivet.
As regards the place where the services must be supplied, the Court has already held, in Case 353/85 Commission ν United Kingdom [1988], at paragraphs 32 and 33, that, in contrast to Article 13(A)(1)(b) of the Sixth Directive which concerns services encompassing a whole range of medical care normally provided on a non-profit-making basis in establishments pursuing social purposes such as the protection of human health, Article 13(A)(1)(c) applies to services provided outside hospitals and similar establishments and within the framework of a confidential relationship between the patient and the person providing the care, a relationship which is normally established in the consulting room of that person.
För det andra var Kügler inte en organisation som var erkänd som välgörenhetsorganisation i den mening som avses i artikel 13 Al g i sjätte direktivet, eftersom inrättningar för tillhandahållande av privat sjukvård inte återfanns i förteckningen över inrättningar i 4 § punkt 16 UStG.