natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must therefore be considered whether, as the Court of First Instance held, as a result of the principles governing the relationship between the international legal order under the United Nations and the Community legal order, any judicial review of the internal lawfulness of the contested regulation in the light of fundamental freedoms is in principle excluded, notwithstanding the fact that, as is clear from the decisions referred to in paragraphs 281 to 284 above, such review is a constitutional guarantee forming part of the very foundations of the Community.
Det ska således prövas huruvida de principer som styr förhållandet mellan den internationella rättsordning som tillkommit genom Förenta nationerna och gemenskapens rättsordning, i enlighet med vad förstainstansrätten funnit, innebär att en domstolskontroll av den omtvistade förordningens materiella lagenlighet i förhållande till de grundläggande rättigheterna i princip är utesluten, oaktat det faktum att, såsom det framgår av den rättspraxis som det redogjorts för i punkterna 281–284 i förevarande dom, en sådan prövning utgör en konstitutionell garanti som ingår bland gemenskapens grundvalar.
In this respect it is first to be borne in mind that the European Community must respect international law in the exercise of its powers (Poulsen and Diva Navigation, paragraph 9, and Racke, paragraph 45), the Court having in addition stated, in the same paragraph of the first of those judgments, that a measure adopted by virtue of those powers must be interpreted, and its scope limited, in the light of the relevant rules of international law.
Gemenskapens behörighet ska utövas med iakttagande av folkrätten (domarna i de ovannämnda målen Poulsen och Diva Navigation, punkt 9, och Racke, punkt 45). Domstolen har i punkt 9 i domen i det förstnämnda målet preciserat att en rättsakt som antagits med stöd av denna behörighet ska tolkas och dess tillämpningsområde avgränsas mot bakgrund av de relevanta folkrättsliga bestämmelserna.
Moreover, the Court has held that the powers of the Community provided for by Articles 177 EC to 181 EC in the sphere of cooperation and development must be exercised in observance of the undertakings given in the context of the United Nations and other international organisations (Case C-91/05 Commission v Council [2008] ECR I-3651, paragraph 65 and caselaw cited).
Domstolen har dessutom slagit fast att gemenskapens behörighet på området för utvecklingssamarbete enligt artiklarna 177–181 EG ska utövas med iakttagande av de åtaganden som gjorts inom ramen för Förenta nationerna och andra internationella organisationer (dom av den 20 maj 2008 i mål C-91/05, kommissionen mot rådet, REG 2008, s. I-3651, punkt 65 och där angiven rättspraxis).
Observance of the undertakings given in the context of the United Nations is required just as much in the sphere of the maintenance of international peace and security when the Community gives effect, by means of the adoption of Community
Iakttagandet av de åtaganden som gjorts inom ramen för Förenta nationerna gör sig gällande i lika stor utsträckning beträffande upprätthållandet av internationell fred och säkerhet, i samband med att gemenskapen genomför resolutioner som antagits
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION measures taken on the basis of Articles 60 EC and 301 EC, to resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations.
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN av säkerhetsrådet med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga, genom att anta gemenskapsrättsakter på grundval av artiklarna 60 EG och 301 EG.
In the exercise of that latter power it is necessary for the Community to attach special importance to the fact that, in accordance with Article 24 of the Charter of the United Nations, the adoption by the Security Council of resolutions under Chapter VII of the Charter constitutes the exercise of the primary responsibility with which that international body is invested for the maintenance of peace and security at the global level, a responsibility which, under Chapter VII, includes the power to determine what and who poses a threat to international peace and security and to take the measures necessary to maintain or restore them.
Gemenskapen ska vid utövandet av sistnämnda behörighet tillmäta det faktum särskild betydelse att när säkerhetsrådet antar resolutioner enligt kapitel VII i stadgan utgör detta, i enlighet med artikel 24 i Förenta nationernas stadga, ett utövande av det huvudansvar som detta internationella organ har ålagts, vilket är att upprätthålla fred och säkerhet i världen. Detta ansvar inbegriper, inom ramen för kapitel VII i stadgan, befogenheten att avgöra vad som utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet och att vidta nödvändiga åtgärder för att bibehålla eller återupprätta internationell fred och säkerhet.
Next, it is to be noted that the powers provided for in Articles 60 EC and 301 EC may be exercised only in pursuance of the adoption of a common position or joint action by virtue of the provisions of the EC Treaty relating to the CFSP which provides for action by the Community.
Domstolen konstaterar därefter att den behörighet som föreskrivs i artiklarna 60 EG och 301 EG endast kan utövas efter det att en gemensam åtgärd eller en gemensam ståndpunkt har antagits i enlighet med EU-fördragets bestämmelser om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, vilken förutsätter handlande från gemenskapens sida.
Although, because of the adoption of such an act, the Community is bound to take, under the EC Treaty, the measures necessitated by that act, that obligation means, when the object is to implement a resolution of the Security Council adopted under Chapter VII of the Charter of the United Nations, that in drawing up those measures the Community is to take due account of the terms and objectives of the resolution concerned and of the relevant obligations under the Charter of the United Nations relating to such implementation.
När gemenskapen till följd av att en sådan rättsakt har antagits är skyldig att inom ramen för EG-fördraget vidta de åtgärder som föreskrivs i denna, innebär denna skyldighet, i ett fall där det är fråga om genomförandet av en resolution från säkerhetsrådet som antagits med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga, att gemenskapen vid utarbetandet av dessa åtgärder ska ta vederbörlig hänsyn till lydelsen i och ändamålet med den ifrågavarande resolutionen samt till de relevanta förpliktelserna beträffande genomförandet som framgår av Förenta nationernas stadga.
Furthermore, the Court has previously held that, for the purposes of the interpretation of the contested regulation, account must also be taken of the wording and purpose of Resolution 1390 (2002) which that regulation, according to the fourth recital in the preamble thereto, is designed to implement (Möllendorf and Möllen­dorf­Niehuus, paragraph 54 and caselaw cited).
Domstolen har dessutom redan slagit fast att lydelsen av och föremålet för säkerhetsrådets resolution nr 1390 (2002) ska beaktas vid tolkningen av den omtvistade förordningen. Enligt skäl 4 i den omtvistade förordningen syftar denna just till att genomföra den resolutionen (domen i det ovannämnda målet Möllendorf och Möllendorf-Niehuus, punkt 54 och där angiven rättspraxis).
It must however be noted that the Charter of the United Nations does not impose the choice of a particular model for the implementation of resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter, since they are to be given effect in accordance with the procedure applicable in that respect in the domestic legal order of each Member of the United Nations.
Domstolen konstaterar emellertid att det i Förenta nationernas stadga inte föreskrivs en bestämd modell för att genomföra de resolutioner som säkerhetsrådet antagit med stöd av kapitel VII i stadgan. Genomförandet ska ske i överensstämmelse med tillämpliga föreskrifter i respektive FN-medlems interna rättsordning.
It follows from all those considerations that it is not a consequence of the principles governing the international legal order under the United Nations that any judicial review of the internal lawfulness of the contested regulation in the light of fundamental freedoms is excluded by virtue of the fact that that measure is intended to give effect to a resolution of the Security Council adopted under Chapter VII of the Charter of the United Nations.
Det följer av ovan angivna skäl att de principer som styr den internationella rättsordning som tillkommit genom Förenta nationerna inte innebär att en domstolskontroll av den omtvistade förordningens materiella lagenlighet i förhållande till de grundläggande rättigheterna är utesluten på grund av att denna rättsakt syftar till att genomföra en resolution från säkerhetsrådet som antagits med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga.
What is more, such immunity from jurisdiction for a Community measure like the contested regulation, as a corollary of the principle of the primacy at the level of international law of obligations under the Charter of the United Nations, especially those relating to the implementation of resolutions of the Security Council adopted under Chapter VII of the Charter, cannot find a basis in the EC Treaty.
Att låta en sådan gemenskapsrättsakt som den omtvistade förordningen vara undantagen från domstolsprövning, såsom en följd av principen att förpliktelser enligt Förenta nationernas stadga, i synnerhet förpliktelserna i fråga om genomförandet av resolutioner från säkerhetsrådet som antagits med stöd av kapitel VII i stadgan, har företräde på det folkrättsliga planet, har inte heller något stöd i EG-fördraget.
Admittedly, the Court has previously recognised that Article 234 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 307 EC) could, if the conditions for application have been satisfied, allow derogations even from primary law, for example from Article 113 of the EC Treaty on the common commercial policy (see, to that effect, Centro­Com, paragraphs 56 to 61).
Det är förvisso riktigt att domstolen redan funnit att det enligt artikel 234 i EG-fördraget (nu artikel 307 EG i ändrad lydelse), om förutsättningarna för att tillämpa den artikeln är uppfyllda, är möjligt att till och med göra undantag från primärrätten, exempelvis från artikel 113 i EG-fördraget om den gemensamma handelspolitiken (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Centro-Com, punkterna 56–61).
It is true also that Article 297 EC implicitly permits obstacles to the operation of the common market when they are caused by measures taken by a Member State to carry out the international obligations it has accepted for the purpose of maintaining international peace and security.
Det är även riktigt att artikel 297 EG underförstått tillåter hinder för den gemensamma marknadens funktion som orsakas av de åtgärder som en medlemsstat vidtar för att genomföra de internationella åtaganden som staten i fråga iklätt sig i syfte att bevara internationell fred och säkerhet.
Those provisions cannot, however, be understood to authorise any derogation from the principles of liberty, democracy and respect for human rights and fundamental freedoms enshrined in Article 6(1) EU as a foundation of the Union.
Dessa bestämmelser kan emellertid inte förstås så, att de tillåter ett undantag från principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, vilka är stadfästa i artikel 6.1 EU såsom en del av unionens grundvalar.
Article 307 EC may in no circumstances permit any challenge to the principles that form part of the very foundations of the Community legal order, one of which is the protection of fundamental rights, including the review by the Community judicature of the lawfulness of Community measures as regards their consistency with those fundamental rights.
Artikel 307 EG kan inte i något fall innebära att det är möjligt att ifrågasätta principer som är en del av grundvalarna för gemenskapens rättsordning, bland vilka ingår skyddet för de grundläggande rättigheterna. Skyddet för de grundläggande rättigheterna inbegriper gemenskapsdomstolens legalitetskontroll av gemenskapsrättsakternas förenlighet med dessa rättigheter.
Nor can an immunity from jurisdiction for the contested regulation with regard to the review of its compatibility with fundamental rights, arising from the alleged absolute primacy of the resolutions of the Security Council to which that measure is designed to give effect, find any basis in the place that obligations under the Charter of the United Nations would occupy in the hierarchy of norms within the Community legal order if those obligations were to be classified in that hierarchy.
Ett undantag från domstolsprövning i fråga om den omtvistade förordningens förenlighet med de grundläggande rättigheterna, vilket undantag har sitt ursprung i ett påstått ovillkorligt företräde för de resolutioner från säkerhetsrådet som denna rättsakt syftar till att genomföra, kan inte heller grundas på den plats som förpliktelser enligt Förenta nationernas stadga skulle ha i normhierarkin i gemenskapens rättsordning, om de klassificerades enligt denna.
Article 300(7) EC provides that agreements concluded under the conditions set out in that article are to be binding on the institutions of the Community and on Member States.
I artikel 300.7 EG föreskrivs nämligen att avtal som ingåtts i den ordning som anges i den artikeln ska vara bindande för gemenskapens institutioner och för medlemsstaterna.
Thus, by virtue of that provision, supposing it to be applicable to the Charter of the United Nations, the latter would have primacy over acts of secondary Community law (see, to that effect, Case C-308/06 Intertanko and Others [2008] ECR I-4057, paragraph 42 and caselaw cited).
Således skulle Förenta nationernas stadga enligt denna bestämmelse, om den var tillämplig på stadgan, ha företräde framför gemenskapens sekundärrättsakter (se, för ett liknande resonemang, dom av den 3 juni 2008 i mål C-308/06, Intertanko m.fl., REG 2008, s. I-4057, punkt 42 och där angiven rättspraxis).
That interpretation is supported by Article 300(6) EC, which provides that an international agreement may not enter into force if the Court has delivered an adverse opinion on its compatibility with the EC Treaty, unless the latter has previously been amended.
Denna tolkning stöds av artikel 300.6 EG enligt vilken ett internationellt avtal inte får träda i kraft om domstolen i sitt yttrande funnit att det inte är förenligt med bestämmelserna i EG-fördraget, såvida inte detta fördrag dessförinnan har ändrats.
It has however been maintained before the Court, in particular at the hearing, that the Community judicature ought, like the European Court of Human Rights, which in several recent decisions has declined jurisdiction to review the compatibility of certain measures taken in the implementing of resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations, to refrain from reviewing the lawfulness of the contested regulation in the light of fundamental freedoms, because that regulation is also intended to give effect to such resolutions.
Det har emellertid gjorts gällande inför domstolen, särskilt vid förhandlingen, att gemenskapsdomstolarna, i likhet med Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, vilken i flera nyligen avgjorda mål ansett sig sakna behörighet att pröva förenligheten av vissa rättsakter som antagits inom ramen för genomförandet av resolutioner som antagits av säkerhetsrådet med stöd av kapitel VII i Förenta nationernas stadga, ska avhålla sig från att pröva den omtvistade förordningen i förhållande till de grundläggande rättigheterna, eftersom även den rättsakten syftar till att genomföra sådana resolutioner.
In this respect, it is to be found that, as the European Court of Human Rights itself has noted, there exists a fundamental difference between the nature of the measures concerned by those decisions, with regard to which that court declined jurisdiction to carry out a review of consistency with the ECHR, and the nature of other measures with regard to which its jurisdiction would seem to be unquestionable (see Behrami and Behrami v. France and Saramati v. France, Germany and Norway of 2 May 2007, not yet published in the Reports of Judgments and Decisions, §151).
Domstolen konstaterar att det föreligger en grundläggande skillnad mellan det slags rättsakter som avsågs i de ovannämnda nyligen avgjorda målen, vilka Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna ansåg sig sakna behörighet att pröva i förhållande till Europakonventionen, och det slags rättsakter beträffande vilka Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternas behörighet förefaller obestridlig. Detta har för övrigt konstaterats av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna själv (se Europadomstolens avgörande Behrami och Behrami mot Frankrike och Saramati mot Frankrike, Tyskland och Norge den 2 maj 2007, ännu ej publicerat i Recueil des arrêts et décisions, § 151).
While, in certain cases before it the European Court of Human Rights has declined jurisdiction ratione personae, those cases involved actions directly attributable to the United Nations as an organisation of universal jurisdiction fulfilling its imperative collective security objective, in particular actions of a subsidiary organ of the UN
Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har i vissa mål ansett sig sakna behörighet ratione personae. Dessa mål har rört åtgärder för vilka FN var direkt ansvarigt i egenskap av organisation med ett internationellt uppdrag som uppfyller tvingande mål som rör kollektiv säkerhet, i synnerhet åtgärder av ett FN underordnat
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION created under Chapter VII of the Charter of the United Nations or actions falling within the exercise of powers lawfully delegated by the Security Council pursuant to that chapter, and not actions ascribable to the respondent States before that court, those actions not, moreover, having taken place in the territory of those States and not resulting from any decision of the authorities of those States.
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN organ som inrättats inom ramen för kapitel VII i Förenta nationernas stadga eller åtgärder som vidtagits med stöd av befogenheter som med giltig verkan delegerats av säkerhetsrådet med tillämpning av samma kapitel. Dessa mål har inte rört åtgärder för vilka svarandestaterna i målen vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna var ansvariga.
By contrast, in paragraph 151 of Behrami and Behrami v. France and Saramati v. France, Germany and Norway, the European Court of Human Rights stated that in the case leading to its judgment in Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi v. Ireland, concerning a seizure measure carried out by the authorities of the respondent State on its territory following a decision by one of its ministers, it had recognised its competence, notably ratione personae, vis-à-vis the respondent State, despite the fact that the source of the contested measure was a Community regulation taken, in its turn, pursuant to a resolution of the Security Council.
I punkt 151 i det ovannämnda avgörandet Behrami och Behrami mot Frankrike och Saramati mot Frankrike, Tyskland och Norge har däremot Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna angett att den i det ovannämnda målet Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi mot Irland var behörig, särskilt ratione personae, att pröva svarandestatens agerande, trots att den aktuella åtgärden hade beslutats på grundval av en gemenskapsförordning som hade antagits för att genomföra en resolution från säkerhetsrådet. Det sistnämnda målet rörde ett beslag som hade verkställts av myndigheterna i svarandestaten efter beslut av en minister i den staten.
In the instant case it must be declared that the contested regulation cannot be considered to be an act directly attributable to the United Nations as an action of one of its subsidiary organs created under Chapter VII of the Charter of the United Nations or an action falling within the exercise of powers lawfully delegated by the Security Council pursuant to that chapter.
Det kan i det föreliggande fallet konstateras att den omtvistade förordningen inte kan anses vara en rättsakt för vilken FN är direkt ansvarigt, såsom utgörande en åtgärd av ett av FN:s underordnade organ som inrättats inom ramen för kapitel VII i Förenta nationernas stadga eller en åtgärd som vidtagits med utövande av befogenheter som med giltig verkan delegerats av säkerhetsrådet med tillämpning av samma kapitel.
In addition and in any event, the question of the Court’s jurisdiction to rule on the lawfulness of the contested regulation has arisen in fundamentally different circumstances.
Dessutom är under alla omständigheter det sammanhang i vilket frågan huruvida domstolen är behörig att pröva giltigheten av den omtvistade förordningen uppkommer ett helt annat.
As noted above in paragraphs 281 to 284, the review by the Court of the validity of any Community measure in the light of fundamental rights must be considered to be the expression, in a community based on the rule of law, of a constitutional
Såsom domstolen har erinrat om i punkterna 281–284 i förevarande dom ska domstolens kontroll av gemenskapsrättsakternas giltighet i förhållande till de grundläggande rättigheterna anses utgöra uttryck för en konstitutionell garanti, i en rättslig gemen-
The question of the Court’s jurisdiction arises in the context of the internal and autonomous legal order of the Community, within whose ambit the contested regulation falls and in which the Court has jurisdiction to review the validity of Community measures in the light of fundamental rights.
Frågan om domstolens behörighet ska ses inom ramen för gemenskapens interna och autonoma rättsordning, i vilken den omtvistade förordningen ingår. I denna rättsordning är domstolen behörig att kontrollera giltigheten av gemenskapsrättsakterna i förhållande till de grundläggande rättigheterna.
It has in addition been maintained that, having regard to the deference required of the Community institutions vis-à-vis the institutions of the United Nations, the Court must forgo the exercise of any review of the lawfulness of the contested regulation in the light of fundamental rights, even if such review were possible, given that, under the system of sanctions set up by the United Nations, having particular regard to the re-examination procedure which has recently been significantly improved by various resolutions of the Security Council, fundamental rights are adequately protected.
Det har dessutom gjorts gällande att domstolen ska avstå från att göra en legalitetskontroll av den omtvistade förordningen i förhållande till de grundläggande rättigheterna med hänsyn till den aktning som gemenskapsinstitutionerna ska hysa för Förenta nationernas institutioner, även om en sådan kontroll var möjlig. Enligt denna uppfattning innebär i synnerhet omprövningsförfarandet, som nyligen har förbättrats på väsentliga punkter genom flera resolutioner från säkerhetsrådet, att de grundläggande rättigheterna är tillräckligt skyddade vid tillämpningen av Förenta nationernas sanktionssystem.
According to the Commission, so long as under that system of sanctions the individuals or entities concerned have an acceptable opportunity to be heard through a mechanism of administrative review forming part of the United Nations legal system, the Court must not intervene in any way whatsoever.
Enligt kommissionen ska inte domstolen ingripa i sanktionssystemet på något sätt så länge som de berörda personerna eller enheterna har en godtagbar möjlighet att yttra sig inom ramen för detta system tack vare ett förfarande för administrativ kontroll som är en del av Förenta nationernas rättsordning.