natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from the answer given at paragraph 61 of the present judgment that such a method of calculating the average loss does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Det framgår av det svar som gavs i punkt 61 i denna dom att en sådan metod att beräkna den genomsnittliga förlusten inte är förenlig med artikel 15 i förordning nr 1260/2001.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004, which apply that method, are invalid.
Förordningarna nr 1762/2003 och 1775/2004, i vilka ovannämnda beräkningsmetod tillämpats, är följaktligen ogiltiga.
In the light of the foregoing, examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Vad beträffar förordning nr 1837/2002 har det mot bakgrund av vad som anförts ovan inte vid prövningen framkommit några omständigheter som reser tvivel om förordningens giltighet.
That notwithstanding, it follows from the arguments set out above that the correction of the calculation of the average loss noted at paragraph 63 of the present judgment, inasmuch as it was based on the method of calculation noted in that paragraph, does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Det följer emellertid av ovanstående synpunkter att den korrigering av beräkningen av den genomsnittliga förlusten som behandlats i punkt 63 i denna dom, i den mån korrigeringen grundas på den beräkningsmetod som anförts i samma punkt, inte är förenlig med artikel 15 i förordning nr 1260/2001.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that:
Mot bakgrund av allt vad som anförts ovan ska tolkningsfrågorna besvaras enligt följande:
— pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption;
— Enligt artikel 15.1 c i förordning nr 1260/2001 ska, vid beräkningen av det överskott som kan exporteras som omfattas av denna artikel, samtliga produktkvantiteter som har exporterats dras av från konsumtionen, oberoende av om bidrag faktiskt betalats ut eller inte.
— Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product;
— Artikel 15.1 d i samma förordning ska tolkas så att samtliga produktkvantiteter som har exporterats och som omfattas av denna artikel ska beaktas vid fastställandet av såväl det överskott som kan exporteras som den genomsnittliga förlusten per ton av produkten, oberoende av om bidrag faktiskt betalats ut eller inte.
— Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 are invalid; and
— Förordningarna nr 1762/2003 och 1775/2004 är ogiltiga.
— examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
— Det har vid prövningen av förordning nr 1837/2002 inte framkommit några omständigheter som medför att förordningen ska ogiltigförklaras.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the respective actions pending before the national courts, the decisions on costs are a matter for those courts.
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Pursuant to Article 15(1)(c) of Council Regulation (EC) No 1260/2001 of 19 June 2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Enligt artikel 15.1 c i rådets förordning (EG) nr 1260/2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker ska, vid beräkningen av det överskott som kan exporteras som omfattas av denna artikel, samtliga produktkvantiteter som har exporterats dras av från konsumtionen, oberoende av om bidrag faktiskt betalats ut eller inte.
Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product.
Artikel 15.1 d i samma förordning ska tolkas så att samtliga produktkvantiteter som har exporterats och som omfattas av denna artikel ska beaktas vid fastställandet av såväl det överskott som kan exporteras som den genomsnittliga förlusten per ton av produkten, oberoende av om bidrag faktiskt betalats ut eller inte.
Commission Regulations (EC) No 1762/2003 of 7 October 2003 fixing the production levies in the sugar sector for the 2002/03 marketing year and (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year are invalid.
Kommissionens förordning (EG) nr 1762/2003 av den 7 oktober 2003 om fastställande av produktionsavgifter för socker under regleringsåret 2002/2003 och kommissionens förordning (EG) nr 1775/2004 av den 14 oktober 2004 om fastställande av produktionsavgifter för socker under regleringsåret 2003/2004 är ogiltiga.
Examination of Commission Regulation (EC) No 1837/2002 of 15 October 2002 fixing the production levies and the coefficient for the additional levy in the sugar sector for the marketing year 2001/02 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Det har vid prövningen av kommissionens förordning (EG) nr 1837/2002 av den 15 oktober 2002 om fastställande av produktionsavgifterna och koefficienten för tilläggsavgiften för regleringsåret 2001/2002 inom sockersektorn inte framkommit några omständigheter som medför att förordningen ska ogiltigförklaras.
Case C-304/06 P
Mål C-304/06 P
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)
(Appeal — Community trade mark — Regulation (EC) No 40/94 — Article 7(1)(b) — Word mark EUROHYPO — Absolute ground for refusal of registration — Trade mark devoid of any distinctive character)
”Överklagande — Gemenskapsvarumärke — Förordning (EG) nr 40/94 — Artikel 7.1 b — Ordmärket EUROHYPO — Absolut registreringshinder — varumärke som saknar särskiljningsförmåga”
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 8 November 2007 . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat V. Trstenjak föredraget den 8 november 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Separate assessment of the different grounds for refusal — Interpretation of the grounds for refusal in the light of the general interest underlying each of them — Assessment of the distinctive character of a trade mark analysing only the descriptive character of the mark
Gemenskapsvarumärke — Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke — Absoluta registreringshinder — Olika registreringshinder ska prövas separat — Tolkning av registreringshinder mot bakgrund av det allmänintresse som ligger bakom vart och ett av dem — Bedömning av ett varumärkes särskiljningsförmåga genom att pröva endast varumärkets beskrivande karaktär
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
(Rådets förordning nr 40/94, artikel 7.1 b och c)
SUMMARY — CASE C-304/06 P
SAMMANFATTNING — MÅL C-304/06 P
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks devoid of any distinctive character
Gemenskapsvarumärke — Definition och förvärv av gemenskapsvarumärke — Absoluta registreringshinder — Varumärken som saknar särskiljningsförmåga
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b))
(Rådets förordning nr 40/94, artikel 7.1 b)
the product or service from others which have another origin.
varans eller tjänstens ursprung, så att det är möjligt att utan risk för förväxling särskilja denna vara eller tjänst från andra med ett annat ursprung.
Even if there is a degree of overlap between the respective scope of the absolute grounds for refusal to register a trade mark set out in Article 7(1)(b) to (d) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, it is nevertheless the case that, according to established caselaw, each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of Regulation No 40/94 is independent of the others and requires separate examination.
Även om tillämpningsområdena för de absoluta registreringshinder som anges i artikel 7.1 b–d i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken i viss mån överlappar varandra, framgår det emellertid av fast rättspraxis att de registreringshinder som anges i artikel 7.1 i förordning nr 40/94 är oberoende av varandra och ska prövas separat.
Furthermore, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them.
De ovannämnda registreringshindren ska tolkas mot bakgrund av det allmänintresse som ligger bakom vart och ett av dem.
The public interest taken into account in the examination of each of those grounds for refusal may, or even must, reflect different considerations, depending upon which ground for refusal is at issue.
Det allmänintresse som ska beaktas vid prövningen av vart och ett av dessa registreringshinder kan, och till och med ska, återspegla olika hänsynstaganden beroende på vilket registreringshinder det är fråga om.
Thus, the distinctive character of a mark cannot be assessed by carrying out solely an analysis of its descriptive character within the meaning of Article 7(1)(c), without a separate examination of the ground for refusal laid down in Article 7(1)(b).
Särskiljningsförmågan hos ett varumärke kan således inte bedömas genom att endast pröva detta varumärkes beskrivande karaktär i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 och utan att göra någon individuell prövning av det registreringshinder som föreskrivs i artikel 7.1 b i denna förordning.
Such an analysis fails to take into account the public interest which Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 aims specifically to protect, that is, to guarantee the identity of the origin of the designated product or service.
Vid en sådan bedömning beaktas nämligen inte det allmänintresse som denna bestämmelse särskilt syftar till att skydda, nämligen att garantera ursprunget för den vara eller tjänst som kännetecknas av varumärket.
Furthermore, while the criterion according to which a mark composed of descriptive elements could meet the conditions for registration to the extent that the word has become a part of everyday language and has acquired a meaning of its own is relevant in the context of Article 7(1)(c) of Regula - tion No 40/94, it cannot form a basis for the interpretation of Article
Det allmänintresse som ligger bakom artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 sammanfaller uppenbarligen med varumärkets grundläggande funktion som är att, i fråga om en vara eller tjänst som kännetecknas av varumärket, garantera konsumenten eller slutanvändaren
In that regard, the notion of general interest underlying Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 is, manifestly, indissociable from the essential function of a trade mark, which is to guarantee the identity of the origin of the marked product or service to the consumer or end-user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish
Visserligen är ett kriterium enligt vilket ett varumärke som är sammansatt av beskrivande beståndsdelar kan uppfylla villkoren för registrering om ordet har blivit en del av det dagliga språkbruket och därvid erhållit en egen betydelse relevant i samband med artikel 7.1 c i förordning nr 40/94, men det ska inte ligga till grund för tolkningen av artikel 7.1 b i denna förordning. På grundval av det ovannämnda kriteriet
(see paras 54-56, 58, 59, 61, 62)
(se punkterna 54–56, 58, 59, 61 och 62)
In the field covered by the trade mark application, the average Germanspeaking consumer understands the word sign EUROHYPO as referring, as a whole and in general, to financial services requiring real securities and, in particular, to mortgage loans paid in the currency of the European Economic and Monetary Union.
Den tyske genomsnittskonsumenten i det område som avses i registreringsansökan uppfattar att ordkännetecknet EUROHYPO i sin helhet och i allmänhet avser finansiella tjänster som kräver reella säkerheter och i synnerhet hypotekslån som betalas i Europeiska ekonomiska och monetära unionens valuta.
Furthermore, there is no additional element which would allow the view to be reached that the combination, created by the current and usual components EURO and HYPO, is unusual or might have its own meaning which, in the perception of the relevant public, distinguishes the services offered by the trade mark applicant from those of a different commercial origin.
Det finns inte heller några ytterligare beståndsdelar som gör det möjligt att anse att kombinationen av de vanligt förekommande beståndsdelarna EURO och hypo är ovanlig eller har en egen betydelse som gör det möjligt att, enligt den ifrågavarande omsättningskretsens uppfattning, särskilja de tjänster som den som ansökt tillhandahåller från andra med ett annat kommersiellt ursprung.
Therefore, the relevant public will perceive the trade mark in question as providing details of the type of services which it designates and not as indicating the origin of those services.
Omsättningskretsen uppfattar därför det ifrågavarande varumärket som att det innehåller upplysningar om arten av de tjänster som det avser och inte en uppgift om de ifrågavarande tjänsternas ursprung.
In relation to the services in question, the word sign EUROHYPO, for which registration is sought for ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing’ in Class 36, within the meaning of the Nice Agreement, is devoid of distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark.
Ordkännetecknet EUROHYPO, som sökts registrerat som gemenskapsvarumärke för ”finansiella affärer, monetära affärer, fastighetsaffärer, finansiella tjänster, finansieringar” i klass 36 i Niceöverenskommelsen, saknar särskiljningsförmåga i förhållande till ifrågavarande tjänster i den mening som avses i artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 om gemenskapsvarumärken.
(see paras 68, 69)
(se punkterna 68 och 69)
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-304/06 P
Article 7(1) of the regulation provides:
Artikel 7.1 i förordningen har följande lydelse:
‘The following shall not be registered:
”1 Följande får inte registreras:
1 — Original language: French.2 — [2006] ECR II-6161; ‘the judgment under appeal’.3 — OJ 1994 L 11, p. 1.
1 — Originalspråk: franska.2 — REG 2006, s. II-6161, nedan kallad den överklagade domen.
(c) trade marks which consist exclusively of signs or indications which may serve, in trade, to designate the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin or the time of production of the goods or of rendering
c) Varumärken som endast består av kännetecken eller upplysningar vilka i handeln visar varornas eller tjänsternas art, kvalitet, kvantitet, avsedda användning, värde, geografiska ursprung, tiden för deras framställande eller andra
36 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended: ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing; financial analysis; investment affairs; insurance affairs’.
Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg: ”finansiella affärer, monetära affärer, fastighetsaffärer, finansiella tjänster, finansieringar, finansiella analyser, investeringar, försäkringar”.
Article 7(2) states that ‘paragraph 1 shall apply notwithstanding that the grounds of non-registrability obtain in only part of the Community’.
I punkt 7.2 i förordningen preciseras följande: ”Punkt 1 skall tillämpas även om registreringshindren endast finns i endast en del av gemenskapen.”
By decision of 30 August 2002, the examiner refused the application pursuant to Article 7(1)(b) and (c) and Article 7(2) of the regulation.
Genom beslut av den 30 augusti 2002 avslog harmoniseringsbyråns granskare ansökan på grundval av artiklarna 7.1 b, 7.1 c och 7.2 i förordningen.
Article 73 of the regulation provides that ‘decisions of [OHIM] shall state the reasons on which they are based’.
I artikel 73 i förordningen fastslås att ”Byråns beslut skall innehålla beslutets grunder.”
Article 74(1) of the regulation states that ‘in proceedings before it, [OHIM] shall examine the facts of its own motion; …’.
I artikel 74.1 i förordningen föreskrivs följande: ”Vid förfarande inför byrån skall denna utan särskilt yrkande pröva sakförhållandena …”.
III — Background to the appeal
III — Bakgrunden till överklagandet
On 30 April 2002, Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, since renamed Eurohypo AG (‘the appellant’), applied for registration of the Community trade mark ‘EUROHYPO’ as a Community trade mark for the following services falling within Class
Den 30 april 2002, ansökte Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, nu Eurohypo AG (nedan kallad klaganden), om registrering av gemenskapsvarumärket EUROHYPO som gemenskapsvarumärke för följande tjänster, vilka omfattas av klass 36 i
By decision of 6 August 2004, the Fourth Board of Appeal upheld the appeal as regards ‘financial analysis, investment affairs, insurance affairs’.
Genom beslut av den 6 augusti 2004, biföll fjärde överklagandenämnden överklagandet vad gäller tjänsterna ”finansiella analyser, investeringar, försäkringar”.
However, the appeal was dismissed as regards the other services in Class 36, namely, ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial ser vices; financing’.
Däremot av -slogs överklagandet vad beträffar de andra tjänsterna i klass 36, det vill säga ”finansiella affärer, monetära affärer, fastighetsaffärer, finansiella tjänster, finansieringar”.
Essentially, the Board of Appeal held that the word sign EUROHYPO was descriptive of those services, citing Article 7(1)(b) of the regulation.
I huvudsak ansåg överklagandenämnden, med hänvisning till artikel 7.1 b i förordningen, att ordkännetecknet EUROHYPO var beskrivande vad avser de sistnämnda tjänsterna.
It added that that was the case, in any event, in Germanspeaking countries, and that that ground was sufficient under Article 7(2) of
Nämnden tillade att dess bedömning under alla omständigheter var relevant med avseende på tyskspråkiga länder och
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P the regulation to justify a refusal of protection. The Board of Appeal also held that the elements ‘euro’ and ‘hypo’ contained a clearly understandable indication of the characteristics of the five services mentioned above, and that the association of those two elements in one word did not render the mark less descriptive.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-304/06 P ordet eurohypo var beskrivande för att dra slutsatsen att det förelåg registreringshinder, valde att inte göra några ytterligare efterforskningar inte anses stå i strid med artikel 74.1 första meningen i förordningen (punkt 20).
in order to reach a decision and it was not obliged to justify its action by the production of evidence (paragraph 19).
att detta enligt artikel 7.2 i förordningen var ett tillräckligt skäl för att inte registrera kännetecknet i fråga.
Since the Board of Appeal was sufficiently convinced of the descriptiveness of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ and the word ‘eurohypo’ to refuse registration, it chose not to carry out further research. Such a decision is not contrary to the first sentence of Article 74(1) of the regulation (paragraph 20).
Överklagandenämnden ansåg dessutom att beståndsdelarna euro och hypo innebar en uppgift som kunde förstås omedelbart avseende vad som kännetecknar de fem ovannämnda tjänsterna och att den omständigheten att de två beståndsdelarna satts samman i ett enda ord inte innebar att varumärket var mindre beskrivande.
On 5 November 2004, the appellant brought an action for annulment before the Court of First Instance, seeking to have this decision annulled.
Den 5 november 2004 väckte klaganden talan vid förstainstansrätten om ogiltigförklaring av överklagandenämndens beslut.
In support of its action, the appellant relied on two pleas in law: one alleging infringement of the principle of OHIM’s duty to examine the facts of its own motion, laid down by the first sentence of Article 74(1) of the regulation, and the other alleging infringement of Article 7(1)(b) of the regulation.
Till stöd för denna talan åberopade sökanden två grunder, nämligen dels åsidosättande av principen om prövning utan särskilt yrkande, som anges i artikel 74.1 första meningen i förordningen, dels åsidosättande av artikel 7.l b i förordningen.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the action.
Genom den överklagade domen ogillade förstainstansrätten denna talan.
On the first plea in law, the Court of First Instance held that it was sufficient that the Board of Appeal applied the descriptiveness test, as interpreted by the caselaw,
Enligt förstainstansrätten kan den omständigheten att överklagandenämnden, då den var tillräckligt övertygad om att beståndsdelarna euro och hypo samt
On the second plea in law, the Court of First Instance first of all referred to settled caselaw, according to which a word mark that is descriptive of the characteristics of the goods or services concerned for the purposes of Article 7(1)(c) of the regulation is, on that account, necessarily devoid of any distinctive character in relation to the same goods or services for the purposes of Article 7(1)(b) of the regulation (paragraph 44).
Vad gäller den andra grunden hänvisade förstainstansrätten för det första till fast rättspraxis av vilken det följer att ett ordmärke som är beskrivande för egenskaperna hos berörda varor eller tjänster i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordningen av denna anledning nödvändigtvis saknar särskiljningsförmåga i förhållande till samma varor eller tjänster i den mening som avses i artikel 7.1 b i samma förordning (punkt 44).