natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Council and the Commission, supported at the hearing by the Netherlands Government, have contested the admissibility of the reference in Case C-300/98 on the ground that the order for reference does not indicate why an answer to the question submitted is necessary in order to enable the national court to give judgment.
Det synes emellertid som om den nationella domstolen, vid sin prövning av yrkandet om interimistiska åtgärder i enlighet med nationell rätt, fastställt dels att sådana interimistiska åtgärders giltighetstid begränsas i artikel 50.6 i
The basis of their application was that Assco was acting wrongfully towards them in marketing a type of scaffolding which was a straightforward imitation of the Allroundsteiger.
Layher Tyskland och Layher Nederländerna grundade sin begäran på den omständigheten att Assco handlade rättsstridigt gentemot dem genom att saluföra en sorts byggnadsställning som utgjorde en ren kopia av byggnadsställningen Allroundsteiger.
It appears that, under Netherlands law, the provisions of national law cited in paragraphs 10 and 11 above can be invoked to prevent wrongful copying of an industrial design.
I nederländsk rätt kan nämligen de allmänna bestämmelser i nederländsk lagstiftning som citerats i punkterna 10 och 11 i
The President of the Rechtbank te Utrecht granted the application. He also ruled that the period referred to in Article 50(6) of TRIPs was to be one year.
Eftersom artikel 50 i TRIPs-avtalet utgör en processuell bestämmelse som är tillämplig på samma sätt i samtliga situationer som hör under dess tillämpningsområde och som kan tillämpas
It appears, however, that in the main proceedings the national court, which was called upon to order interim measures pursuant to national law, found, first, that Article 50(6) of TRIPs imposes limits on the life-time of such measures and, second, that those limits do not appear in the provisions of national law concerning the grant of interim measures.
TRIPs-avtalet, dels att denna begränsning inte ingår i de bestämmelser i nationell rätt som avser beviljande av interimistiska åtgärder.
Its question is therefore designed to ascertain whether, under those conditions, it is required, when delivering judgment, to comply with the timelimits imposed by Article 50(6) of TRIPs. Besides, its question is in essence identical to the second question in Case C-392/98, whose admissibility is not disputed.
Den nationella domstolens fråga avser således ntiiotiAtior cr\r i\7 r»Qtir\r»iill rätt som på situationer som omfattas av gemenskapsrätten, medför denna skyldighet att medlemsstaternas och gemenskapens myndigheter, av såväl praktiska som juridiska skäl, måste tolka den på ett enhetligt sätt.
Assco appealed against that decision to the Gerechtshof te Amsterdam (Amsterdam Regional Court of Appeal, Netherlands).
skyldig att beakta de begränsningar som föreskrivs i artikel 50.6 i TRIPs-avtalet då den meddelar sitt avgörande.
By judgment of 9 January 1997 the Gerechtshof in substance upheld the interim decision, setting it aside only in so far as it fixed the applicable period under Article 50(6) of TRIPs.
Den fråga som den nationella domstolen ställt är för övrigt identisk med den andra frågan i mål C-392/98, vars upptagande till prövning inte bestridits.
In those circumstances, the questions submitted in both cases should be answered.
Mot bakgrund härav skall frågorna i de båda målen besvaras.
It is appropriate to deal with them in the order indicated above.
Domstolen kommer att besvara dem i den ordning som anges ovan.
Assco appealed on a point of law to the Hoge Raad der Nederlanden, which decided to stay proceedings and to refer three questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Det är emellertid enbart domstolen som, i samarbete med medlemsstaternas domstolar i enlighet med artikel 177 i fördraget, kan säkerställa en sådan enhetlig tolkning.
Jurisdiction of the Court to interpret Article 50 of TRIPs
Domstolens behörighet att tolka artikel 50 i TRIPs-avtalet
— the jurisdiction of the Court of Justice to interpret Article 50 of TRIPs and the
Domstolens behörighet att tolka artikel 50 i TRIPs-avtalet är således inte begränsad till enbart situationer som rör varumärkesrätt.
The first question asked by the national court in Case C-392/98 is designed to ascertain whether the scope of the judgment in Case C-53/96 Hermès ν FHT [1998], relating to the jurisdiction
Huruvida artikel 50.6 i TRIPs-avtalet har direkt effekt
Direct effect of Article 50(6) of TRIPs of the Court of Justice to interpret Article 50 of TRIPs, is restricted solely to situations covered by trade­mark law.
Föremålet för den nationella domstolens första fråga i mål C-392/98 är huruvida tillämpningsområdet för domen av den 16 juni 1998 i mål C-53/96, Hermès, avseende domstolens behörighet att tolka artikel 50 i TRIPs-avtalet, är begränsat till enbart situationer som rör varumärkesrätt.
By the second question in Case C­392/98 and the only question in Case C­300/98, the national courts seek in essence to ascertain whether, and to what extent, the procedural requirements of Article 50(6) of TRIPs have entered the sphere of Community law so that, whether on application by the parties or of their own motion, the national courts are required to apply them.
De nationella domstolarna har ställt den andra frågan i mål C-392/98 och den enda frågan i mål C-300/98 för att få klarhet i om, och i vilken utsträckning, de processuella krav som föreskrivs i artikel 50.6 i TRIPs-avtalet ingår i gemenskapsrätten på så sätt att nationella domstolar, antingen på parts begäran eller ex officio, är skyldiga att uppfylla dessa.
TRIPs, which is set out in Annex 1 C to the WTO Agreement, was concluded by the Community and its Member States under joint competence (see Opinion 1/94 [1994]).
Gemenskapen och medlemsstaterna har ingått TRIPs-avtalet, vilket ingår som bilaga 1 C till WTO-avtalet, med stöd av en delad behörighet (se yttrande 1/94 av den 15 november 1994).
It follows that where a case is brought before the Court in accordance with the provisions of the Treaty, in particular Article 177 thereof, the Court has jurisdiction to define the obligations which the Community has thereby assumed and, for that purpose, to interpret TRIPs.
Härav följer att domstolen, på begäran i enlighet med fördraget och särskilt dess artikel 177, är behörig att definiera de skyldigheter som gemenskapen sålunda ingått och därvid att tolka bestämmelserna i TRIPs-avtalet.
It is settled case­law that a provision of an agreement entered into by the Community with non­member countries must be regarded as being directly applicable when, regard being had to the wording, purpose and nature of the agreement, it may be concluded that the provision contains a clear, precise and unconditional obligation which is not subject, in its implementation or effects, to the adoption of any subsequent measure (see, in that regard, Case 12/86 Demirel ν Stadt Schwäbisch Gmünd [1987] and Case C­162/96 Räcke v Hauptzollamt Mainz [1998]).
En bestämmelse i ett avtal som gemenskapen har ingått med tredje land skall enligt fast rättspraxis anses vara direkt tillämplig om den, med hänsyn till dess ordalydelse samt till avtalets syfte och art, innebär en klar och precis skyldighet vars fullgörande eller verkningar inte är beroende av utfärdandet av ytterligare rättsakter (se, för ett liknande resonemang, dom av den 30 september 1987 i mål 12/86, Demirel samt av den 16 juni 1998 i mål C-162/96, Räcke.
In particular, the Court has jurisdiction to interpret Article 50 of TRIPs in order to meet the needs of the courts of the Member States when they are called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights arising under Community legislation falling within the scope of TRIPs (see Hermès).
Domstolen är särskilt behörig att tolka artikel 50 i TRIPs-avtalet för att bistå medlemsstaternas rättsliga myndigheter när de skall tillämpa nationella regler för att besluta om interimistiska åtgärder till skydd för sådana rättigheter som följer av gemenskapslagstiftning inom TRIPs-avtalets tillämpningsområde (se domen i det ovannämnda målet Hermès).
Likewise, where a provision such as Article 50 of TRIPs can apply both to situations falling within the scope of national law and to situations falling within that of Community law, as is the case in the field of trade marks, the Court has jurisdiction to interpret it in order to forestall future differences of interpretation (see Hermès, paragraphs 32 and 33).
När en bestämmelse såsom artikel 50 i TRIPs-avtalet kan tillämpas såväl på situationer som omfattas av nationell rätt som på situationer som omfattas av gemenskapsrätten, vilket är fallet
The Court has already held that, having regard to their nature and structure, the WTO Agreement and the annexes thereto are not in principle among the rules in the light of which the Court is to review measures of the Community institutions pursuant to the first paragraph of Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, the first paragraph of Article 230 EC) (see Case C­149/96 Portugal v Council [1999]).
Domstolen har redan fastställt att WTO-avtalet med bilagor, med hänsyn till deras beskaffenhet och systematik, i princip inte ingår bland de regler med stöd av vilka domstolen prövar lagenligheten av gemenskapsinstitutionernas rättsakter enligt artikel 173.1 i EG-fördraget (nu artikel 230.1 EG i ändrad lydelse) (se dom av den 23 november IQ**) i må! 0-149*^
For the same reasons as those set out by the Court in paragraphs 42 to 46 of the judgment in Portugal v Council, the provisions of TRIPs, an annex to the WTO Agreement, are not such as to create rights upon which individuals may rely directly before the courts by virtue of Community law.
Av samma skäl som domstolen redogjort för i artiklarna 42—46 i domen i det ovannämnda att tolka den för att undvika motstridiga tolkningar i framtiden (se domen i det ovannämnda målet Hermès).
However, the finding that the provisions of TRIPs do not have direct effect in that sense does not fully resolve the problem raised by the national courts.
målet Portugal mot rådet skapar bestämmelserna i TRIPs-avtalet, vilket utgör en bilaga till WTO-avtalet, inga rättigheter för enskilda som dessa kan göra gällande inför domstol med stöd av gemenskapsrätten.
Article 50(6) of TRIPs is a procedural provision intended to be applied by Community and national courts in accordance with obligations assumed both by the Community and by the Member States.
Konstaterandet att bestämmelserna i TRIPs-avtalet inte har någon direkt effekt besvarar emellertid inte helt den frågeställning som de nationella domstolarna tagit upp.
The jurisdiction of the Court of Justice to interpret Article 50 of TRIPs is thus not restricted solely to situations covered by trade­mark law.
ett mönster, likt det som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, täcks av TRIPs-avtalets tillämpningsområde.
sue under general provisions of national law, such as those relied on in the main proceedings, in order to protect a design against copying constitutes an intellectual property 'right' within the meaning of Article 50 of TRIPs.
Om så är fallet, skall det sedan fastställas om rätten att väcka talan med stöd av allmänna nationella bestämmelser, likt dem som åberopats i målet vid den nationella domstolen, för att skydda ett mönster mot efterbildning, utgör en immaterialrätt i den mening som avses i artikel 50.1 i TRIPs-avtalet.
As regards the first part, Article 25 sets out the conditions for protection of an industrial design under TRIPs.
Vad beträffar första delen definieras i artikel 25 i TRIPs-avtalet kraven för skydd för mönster enligt TRIPs-avtalet.
In a field to which TRIPs applies and in respect of which the Community has already legislated, as is the case with the field of trade marks, it follows from the judgment in Hermès, in particular paragraph 28 thereof, that the judicial authorities of the Member States are required by virtue of Community law, when called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights falling within such a field, to do so as far as possible in the light of the wording and purpose of Article 50 of TRIPs.
I artikel 50.6 i TRIPs-avtalet föreskrivs nämligen en processuell bestämmelse som gemenskapens och medlemsstaternas domstolar skall genomföra i enlighet med de förpliktelser som såväl gemenskapen som medlemsstaterna åtagit sig.
It is for the national court to determine whether the industrial design at issue in the main proceedings satisfies the requirements laid down in Article 25.
Det åligger den nationella domstolen att bedöma om det mönster som det är fråga om i målet vid den nationella domstolen uppfyller kraven i artikel 25 i TRIPs-avtalet.
As to the second issue, TRIPs contains no express definition of what constitutes an 'intellectual property right' for the purpose of that agreement.
Vad gäller frågans andra del innehåller TRIPs-avtalet ingen uttrycklig definition av vad som utgör en immaterialrätt i den mening som avses i TRIPs-avtalet.
It is therefore necessary to interpret this term, in its context and in the light of its objectives and purpose.
Det krävs således att detta begrepp tolkas i sitt sammanhang och mot bakgrund av sitt ändamål och syfte.
On the other hand, in a field in respect of which the Community has not yet legislated and which consequently falls within the competence of the Member States, the protection of intellectual property rights, and measures adopted for that purpose by the judicial authorities, do not fall within the scope of Community law.
Vad gäller områden på vilka TRIPs-avtalet är tillämpligt och som gemenskapen redan lagstiftat inom, som till exempel varumärken, följer det av domen i målet Hermès och särskilt av punkt 28 däri att, enligt gemenskapsrätten, medlemsstaternas rättsliga myndigheter, när de har att tillämpa nationella regler för att besluta om interimistiska åtgärder för att skydda de rättigheter som uppstår inom ett sådant område, i möjligaste mån skall göra det mot bakgrund av ordalydelsen i och syftet med artikel 50 i TRIPs-avtalet.
Accordingly, Community law neither requires nor forbids that the legal order of a Member State should accord to individuals the right to rely directly on the rule laid down by Article 50(6) of TRIPs or that it should oblige the courts to apply that rule of their own motion.
Av ett antal bestämmelser i TRIPs-avtalet följer att det enligt detta ankommer på avtalsparterna att, inom ramen för sina nationella rättssystem och särskilt inom ramen för privaträttsliga regler, i detalj precisera vilka intressen som enligt TRIPs-avtalet skall åtnjuta skydd såsom "immaterialrätter" samt hur detta skall ske, under förutsättning dels att detta skydd är effektivt, bland annat för att förhindra handel med förfalskade varor, dels att detta skydd inte leder till störningar och hinder för internationell handel.
Legal proceedings to prevent alleged copying of an industrial design may serve to prevent trade in counterfeit goods and may also impede international trade.
Att väcka talan för att hindra en påstådd efterbildning av ett mönster kan förvisso hindra handel med förfalskade varor, men det kan också utgöra ett hinder för internationell handel.
The third question in Case C-392/98 is designed to ascertain whether the right to sue under general provisions of national law concerning wrongful acts, in particular unlawful competition, in order to protect an industrial design against copying is to be classified as an 'intellectual property right' within the meaning of Article 50(1) of TRIPs.
Den tredje frågan i mål C-392/98 avser huruvida rätten att väcka talan med stöd av allmänna nationella bestämmelser om rättsstridiga handlingar, särskilt avseende otillbörlig konkurrens, för att skydda ett mönster mot efterbildning skall anses som immaterialrätt i den mening som avses i artikel 50 i TRIPs-avtalet.
Thus defined, the question falls into two parts.
Sålunda formulerad består frågan av två delar.
If it does, it must then be determined whether the right to
Den första delen består i att fastställa huruvida
It follows that a right to sue under general provisions of national law concerning wrongful acts, in particular unlawful competition, in order to protect an industrial design against copying may qualify as an 'intellectual property right' within the meaning of Article 50(1) of TRIPs.
Härav följer att rätten att väcka talan med stöd av allmänna nationella bestämmelser om rättsstridiga handlingar, särskilt avseende otillbörlig konkurrens, för att skydda ett mönster mot efterbildning, kan anses som en immaterialrätt i den mening som avses i artikel 50.1 i TRIPs-avtalet.
Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement), as set out in Annex 1 C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, approved on behalf of the Community, as regards matters within its competence, by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994, and a case is brought before the Court of Justice in accordance with the provisions of the EC Treaty, in particular Article 177 thereof (now Article 234 EC), the Court of Justice has jurisdiction to interpret Article 50 of the TRIPs Agreement.
Domstolen är, på begäran enligt bestämmelserna i EG-fördraget och särskilt enligt artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG), behörig att tolka artikel 50 i Avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet), vilket ingår som bilaga 1 C till Avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen, vilket godkändes på gemenskapens vägnar — vad beträffar frågor som omfattas av dess behörighet -genom rådets beslut 94I800IEG av den 22 december 1994, när medlemsstaternas rättsliga myndigheter skall besluta om interimistiska åtgärder för att skydda sådana immaterialrätter som faller under TRIPs-avtalets tillämpningsområde.
In a field to which the TRIPs Agreement applies and in respect of which the Community has already legislated, the judicial authorities of the Member States are required by virtue of Community law, when called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights f alting within such a field, to do so as far as possible in the tight of the wording and purpose of Article 50 of the TRIPS Agreement.
Vad gäller områden som täcks av TRIPs-avtalets tillämpningsområde och som gemenskapen redan lagstiftat inom, skall medlemsstaternas rättsliga myndigheter enligt gemenskapsrätten, när de har att tillämpa nationella regler för att besluta om interimistiska åtgärder för att skydda de rättigheter som uppstår inom ett sådant område, i möjligaste mån göra det mot bakgrund av ordalydelsen i och syftet med artikel 50 i TRIPs-avtalet.
In a field in which the Community has not yet legislated and which consequently falls within the competence of the Member States, the protection of intellectual property rights, and measures adopted for that purpose by the judicial authorities, do not fall within the scope of Community law.
Vad gäller ett område inom vilket gemenskapen ännu inte lagstiftat, och som, följaktligen, faller under medlemsstaternas behörighet, omfattas skyddet för immaterialrätter och de åtgärder som rättsliga myndigheter vidtar härför inte av gemenskapsrätten.
Accordingly, Community law neither requires nor forbids that the legal order of a Member State should accord to individuals the right to rely directly on the rule laid down by Article 50(6) of the TRIPS Agreement or that it should oblige the courts to apply that rule of their own motion.
Således varken föreskriver eller utesluter gemenskapsrätten att en medlemsstats rättssystem ger enskilda rätt att direkt åberopa artikel 50.6 i TRIPs-avtalet eller att det foreskriver en skyldighet för nationella domstolar att tillämpa denna artikel ex officio.
Article 50 of the TRIPs Agreement leaves to the Contracting Parties, within the framework of their own legal systems, the task of specifying whether the right to sue under general provisions of national law concerning wrongful acts, in particular unlawful competition, in order to protect an industrial design against copying is to be classified as an "intellectual property right* within the meaning of Article 50(1) of the TRIPs Agreement.'
Enligt artikel 50 i TRIPs-avtalet ankommer det på avtalsparterna att, inom ramen för sina nationella rättssystem, närmare precisera om rätten att väcka talan med stöd av allmänna nationella bestämmelser om rättsstridiga handlingar, särskilt avseende otillbörlig konkurrens, för att skydda ett mönster mot efterbildning skall anses som en immaterialrätt i den mening som avses i artikel 50.1 i TRIPs-avtalet."
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 11 July 2000.
Generaladvokaten G. Cosmas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 11 juli 2000.
Preliminary ruling (Competition — Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) Parallel proceedings before national and Community courts) (Full Court)
Förhandsavgörande "Konkurrens — Artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (nu artiklarna 81 EG och 82 EG) Parallella förfaranden inför nationella domstolar och gemenskapsdomstolarna" (domstolen i plenum)
In April 1990 the High Court granted HB an interlocutory injunction.
Supreme Court har genom beslut av den 16 juni 1998 ställt tre frågor om tolkningen av artiklarna 85, 86 och 222 i EG-fördraget (nu artiklarna 81 EG, 82 EG och 295 EG).
By order of 16 June 1998, the Supreme Court referred to the Court of Justice for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Articles 85, 86 and 222 of the EC Treaty (now Articles 81 EC, 82 EC and 295 EC).
I mars 1990 väckte Masterfoods talan inför High Court (Irland) med yrkande om att High Court skulle fastställa att exklusivitetsklausulen var ogiltig enligt intern rätt och enligt artiklarna 85 och 86 i fördraget.
On 28 May 1992 the High Court gave judgment in the actions brought by Masterfoods and HB respectively, dismissing Masterfoods' claim and granting HB a permanent injunction restraining Masterfoods from inducing retailers to store its products in freezers belonging to HB.
HB väckte en separat talan med yrkande om att High Court skulle förelägga Masterfoods att upphöra med att uppmana detaljhandlarna att inte följa exklusivitetsklausulen.
However, HB's claim for damages was dismissed.
Båda bolagen yrkade skadestånd.
On 4 September 1992 Masterfoods appealed against those judgments to the Supreme Court.
Frågorna har uppkommit i två tvister mellan Masterfoods Ltd och HB Ice Cream Ltd, nu Van den Bergh Foods Ltd avseende en exklusivitetsklausul i ett avtal om tillhandahållande av frysdiskar som det senare bolaget ingått med detaljhandlare som säljer glass avsedd att konsumeras omedelbart.
Those questions were raised in two sets of proceedings between Masterfoods Ltd and HB Ice Cream Ltd, now Van Den Bergh Foods Ltd, in connection with an exclusivity clause contained in agreements for the supply of freezer cabinets concluded between HB and retailers of impulse ice cream.
I april 1990 meddelade High Court ett tillfälligt föreläggande till HB:s fördel.
The disputes in the main proceedings
Tvisterna vid den nationella domstolen
That complaint concerned the supply by HB, to a large number of retailers, of freezer cabinets to be used exclusively for HB products.
HB:s yrkande om skadestånd ogillades emellertid.
HB, a wholly owned subsidiary of the Unilever group, is the leading manufacturer of ice cream in Ireland.
HB är ett helägt dotterbolag i Unileverkoncernen och den största tillverkaren av glass i Irland.
For a number of years HB has supplied ice cream retailers with freezer cabinets free of charge or at a nominal rent, while retaining ownership of the cabinets, provided that they are used exclusively for HB products ('the exclusivity clause').
HB har förbehållit sig äganderätten till frysdiskarna och tillhandahållandet sker under förutsättning att de används enbart för förvaring av glass tillverkad av HB (nedan kallad exklusivitetsklausulen).