natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 28(1) of Directive 2003/96 provides, in unambiguous wording, that the Member States are to adopt the national measures necessary to comply with the directive not later than 31 December 2003, without making any distinction as between its provisions.
I artikel 28.1 i direktiv 2003/96 föreskrivs nämligen i otvetydiga ordalag att medlemsstaterna senast den 31 december 2003 ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv, varvid det inte görs någon åtskillnad mellan bestämmelserna.
In addition, and in any event, it is not disputed that the Law on taxation of energy, which entered into force on 1 August 2006, with the aim of transposing into German law the provisions of Directive 2003/96, did not exercise the option provided for in the second sentence of Article 14(1)(a) of that directive, with the consequence that the question as to the amount of time given to the Member States to transpose that provision cannot have any bearing on the answers to be given to the national court.
Under alla omständigheter är det dessutom klarlagt att den möjlighet som föreskrivs i artikel 14.1 a andra meningen i detta direktiv inte har utnyttjats i lagen om energiskatt, som trädde i kraft den 1 augusti 2006, i syfte att införliva bestämmelserna i direktiv 2003/96 med tysk rätt. Således är det för svaren till den hänskjutande domstolen inte relevant hur lång tid medlemsstaterna hade på sig att införliva denna senare bestämmelse.
In those circumstances, it is necessary to examine whether, as claimed by the applicant in the main proceedings and the Commission, Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96 is, from the point of view of its content, sufficiently precise and unconditional to be capable of being relied on directly by an individual against the authorities of the Member State in question in relation to a period of time during which that Member State was, following expiry of the period laid down in Article 28(1) of the directive, in default of its obligation to transpose that directive into its national law.
Under dessa omständigheter ska det, såsom både klaganden i målet vid den nationella domstolen och kommissionen har gjort gällande, undersökas huruvida artikel 14.1 a i direktiv 2003/96 till sitt innehåll är tillräckligt precis och ovillkorlig, så att en enskild direkt kan åberopa denna bestämmelse gentemot myndigheterna i den ifrågavarande medlemsstaten vad gäller en period under vilken denna senare, efter utgången av fristen i artikel 28.1 i detta direktiv, ännu inte har införlivat detta direktiv med den nationella rätten.
With regard to the first condition, it must be held that Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96, in so far as it imposes on Member States the obligation not to impose
Vad gäller det första villkoret konstaterar domstolen att artikel 14.1 a i direktiv 2003/96, i den del det föreskrivs att medlemsstaterna inte ska påföra
With regard to the second condition, it follows from the caselaw that the fact that a provision of a directive gives Member States a choice does not necessarily render it impossible to determine with sufficient precision, on the basis of the provisions of the directive alone, the content of the rights thus conferred on individuals (see, to that effect, Francovich and Others, paragraph 17, and Joined Cases C-253/96 to C-258/96 Kampelmann and Others [1997] ECR I-6907, paragraph 39).
Vad gäller det andra villkoret framgår det av fast rättspraxis att den omständigheten att en direktivbestämmelse ger medlemsstaterna möjlighet att välja inte nödvändigtvis utesluter att det, enbart på grundval av direktivbestämmelserna, med tillräcklig precision kan avgöras vilket innehåll de rättigheter har som sålunda tilldelats enskilda (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Francovich m.fl., punkt 17, och dom av den 4 december 1997 i de förenade målenC- 253/96–C-258/96, Kampelmann m.fl., REG 1997, s. I-6907, punkt 39).
Thus, it follows from settled caselaw that the unconditional nature of an obligation to grant an exemption cannot be affected at all by the degree of latitude afforded to Member States by introductory wording such as that contained in Article 14(1) of Directive 2003/96, according to which exemptions are granted by those States ‘under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of such exemptions and of preventing any evasion, avoidance or abuse’.
Det framgår således av en fast rättspraxis att den ovillkorliga karaktären hos en skyldighet att medge befrielse inte påverkas av att medlemsstaterna ges ett utrymme för skönsmässig bedömning i en sådan inledningsfras som den i artikel 14.1 i direktiv 2003/96, enligt vilken medlemsstaterna beviljar skattebefrielser ”på villkor som medlemsstaterna skall fastställa i syfte att säkerställa en korrekt och lättfattlig tillämpning av sådana skattebefrielser och i syfte att förhindra varje form av skatteflykt, undandragande av skatt eller missbruk”.
Contrary to what is submitted by the defendant in the main proceedings and by the Italian Government, that finding is not invalidated by the fact that Member States may, under the second sentence of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, impose taxation on the products in question for reasons of environmental policy.
Tvärtemot vad klaganden i målet vid den nationella domstolen och Republiken Italien har anfört påverkas inte denna slutsats av den omständigheten att medlemsstaterna enligt artikel 14.1 a andra meningen i direktiv 2003/96 har möjlighet att beskatta de ifrågavarande produkterna av miljöpolitiska skäl.
That is merely a potential limitation to the exemption rule, and a Member State which has not exercised that option cannot rely on its own failure to do so in order to refuse a taxpayer the benefit of an exemption which he may legitimately claim under
Detta undantag från huvudregeln om skattebefrielse är nämligen endast en möjlighet, och en medlemsstat som inte har utnyttjat denna möjlighet kan inte åberopa sin underlåtenhet till stöd för att neka en skattebetalare skattebefrielse, om denne enligt direktiv 2003/96 har rätt till sådan
Directive 2003/96 (see, by analogy, Kügler, paragraphs 59 and 60, and Linneweber and Akritidis, paragraph 35).
DOM AV DEN 17.7.2008 — MÅL C-226/07 skattebefrielse (se analogt domarna i de ovannämnda målen Kügler, punkterna 59 och 60, och Linneweber och Akritidis, punkt 35).
It follows that the obligation under Article 14(1)(a) of Directive 2003/96 to exempt from taxation under that directive energy products intended to produce electricity is sufficiently precise and unconditional to confer on individuals the right to rely on it in proceedings before national courts with a view to contesting national rules that are incompatible with it.
Av detta följer att skyldigheten i artikel 14.1 a i direktiv 2003/96 att befria energiprodukter som används för att framställa elektricitet från den skatt som föreskrivs i detta direktiv är tillräckligt precis och ovillkorlig för att enskilda ska kunna åberopa den vid en nationell domstol för att motsätta sig nationella bestämmelser som är oförenliga med denna skyldighet.
According to settled caselaw, the right to obtain a refund of charges levied in a Member State in breach of rules of Community law is the consequence and the complement of the rights conferred on individuals by Community provisions as interpreted by the Court (see, inter alia, Case C-343/96 Dilexport [1999] ECR I-579, paragraph 23; Joined Cases C-397/98 and C-410/98 Metallgesellschaft and Others [2001] ECR I-1727, paragraph 84; and Marks & Spencer, paragraph 30). 35
Enligt fast rättspraxis utgör rätten att erhålla återbetalning av skatter som i en medlemsstat har tagits ut i strid med gemenskapsrättsliga regler en följd av och ett komplement till de rättigheter som medborgarna direkt har tillerkänts i gemenskapsrätten (se, bland annat, dom av den 9 februari 1999 i mål C-343/96, Dilexport, REG 1999, s. I-579, punkt 23, och av den 8 mars 2001 i de förenade målen C-397/98 och C-410/98, Metallgesellschaft m.fl., REG 2001, s.
It must also be pointed out that, at the hearing, the parties to the main proceedings explained, in reply to a request by the Court, that the electricity produced by the applicant in the main proceedings fell, at the time of the facts in issue, within the scope of Paragraph 9(1)(3) of the Law on taxation of electricity of 24 March 1999, in the version then in force, which provided essentially for the exemption of electricity produced by entities the installations of which did not exceed a certain threshold of rated electrical power.
Det ska dessutom påpekas att parterna i målet vid den nationella domstolen under förhandlingen i domstolen har, som svar på domstolens fråga i detta avseende, förklarat att den elektricitet som klaganden i målet vid den nationella domstolen framställde, vid tidpunkten för de ifrågasatta omständigheterna, omfattades av 9 § stycke 1 punkt 3 lagen om skatt på elektricitet av den 24 mars 1999, i dess lydelse vid denna tidpunkt, enligt vilken den elektricitet som framställs i anläggningar som inte överskrider en viss nominell elektrisk effekt ska befrias från skatt.
Taking those explanations into account, the Commission and the defendant in the main proceedings therefore submitted, at that hearing, that it would be incompatible with Directive 2003/96 to exempt the energy products used by the applicant in the main proceedings to produce electricity, as the electricity produced was itself also exempted.
Under hänvisning till dessa förklaringar har kommissionen och klaganden i målet vid den nationella domstolen, under samma förhandling i domstolen, gjort gällande att det inte är förenligt med direktiv 2003/96 att från skatt undanta energiprodukter som klaganden i målet vid den nationella domstolen använder för att framställa elektricitet, eftersom den elektricitet som framställs är skattebefriad i sig.
While, pursuant to the third subparagraph of Article 21(5) of Directive 2003/96, Member States may, notwithstanding Article 14(1)(a) of the directive, exempt electricity produced by small producers of electricity, that is subject to the express proviso that the energy products used for that purpose are taxed.
Den möjlighet som medlemstaterna enligt artikel 21.5 tredje stycket i direktiv 2003/96 har att, trots vad som sägs i artikel 14.1 a i detta direktiv, undanta småproducenter av elektricitet föreligger nämligen endast om de energiprodukter som används för denna
The applicant in the main proceedings nevertheless claimed, on that point, that the legislation which transposed Directive 2003/96 during 2006 precisely introduced a specific rate of taxation which is substantially lower than the standard rate which applied at the time of the facts in the main proceedings.
Klaganden i målet vid den nationella domstolen har på denna punkt emellertid gjort gällande att det faktiskt har införts en särskild skattesats i de bestämmelser som under år 2006 medförde att det nämnda direktivet införlivades, som är betydligt lägre än den allmänna skattesats som gällde vid tiden för omständigheterna i målet vid den nationella domstolen.
In that regard, it must be stated that, by its question, the national court asked the Court of Justice only as to the interpretation of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96 and that the abovementioned matters of fact and law, which were raised and discussed for the first time at the hearing before the Court, are not referred to either in the order for reference or in the written observations lodged by the interested parties.
I detta avseende konstaterar domstolen för det första att den hänskjutande domstolen i sin fråga har begränsat sig till att fråga domstolen om tolkningen av artikel 14.1 a i direktiv 2003/96 och för det andra att de ovannämnda faktiska och rättsliga omständigheterna, vilka lyfts fram och behandlats för första gången vid förhandlingen i domstolen, varken finns med i beslutet om hänskjutande eller i de skriftliga yttranden som de berörda har lämnat in.
Moreover, the parties to the main proceedings confirmed, in response to a question put by the Court, that that aspect of the dispute was not addressed at any stage of the main proceedings.
Parterna i målet har dessutom medgett, såsom svar på domstolens fråga i detta ämne, att denna aspekt av målet inte vid något tillfälle har tagits upp under diskussionerna i målet vid den nationella domstolen.
In those circumstances, in the absence of more precise and detailed information on that point, the Court finds that the documents submitted to it do not indicate with sufficient clarity that those various matters may be relevant in resolving the case in the main proceedings and, therefore, of any use to the national court, which, as the court that must resolve the dispute, is best placed to determine the relevance of the questions referred to the Court in the light of the particular features of the case before it.
Under dessa omständigheter och i avsaknad av precisare och mer detaljerade uppgifter på denna punkt, anser domstolen att det inte med tillräcklig tydlighet framgår av ingivna handlingar att dessa olika omständigheter kan vara relevanta för utgången i målet vid den nationella domstolen och således vara till nytta för densamma, med tanke på att denna bär ansvaret för det rättsliga avgörandet och därför bäst kan avgöra vilka frågor som är relevanta med hänsyn till enskildheterna i det mål som den har att avgöra.
The answer to the question referred must therefore be that Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, in so far as it provides for the exemption from taxation under that directive of energy products used to produce electricity, has direct effect in the sense that it may be relied upon by an individual before national courts — in relation to a period of time during which the Member State concerned was in default of its obligation to transpose that directive into its national law within the prescribed period — in a dispute, such as that in the main proceedings, between that individual and the customs authorities of that State, for the purpose of having national legislation which is incompatible with that provision disapplied and, consequently, obtaining a refund of tax which infringed that provision.
Frågan ska således besvaras enligt följande: Artikel 14.1 a i direktiv 2003/96 har direkt effekt, i den del det däri föreskrivs att energiprodukter som används för att framställa elektricitet ska befrias från den skatt som föreskrivs i detta direktiv, med den följden att den – vad gäller en period under vilken medlemsstaten ännu inte hade införlivat detta direktiv med den nationella rätten inom den föreskrivna tidsfristen – kan åberopas av en enskild i mål vid de nationella domstolarna där denne, såsom är fallet i målet vid den nationella domstolen, har de nationella tullmyndigheterna som motpart och har yrkat att en nationell bestämmelse som strider mot nämnda artikel inte ska tillämpas.
Article 14(1)(a) of Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity, in so far as it provides for the exemption from taxation under that dir -ective of energy products used to produce electricity, has direct effect in the sense that it may be relied upon by an individual before national courts — in relation to a period of time during which the Member State concerned was in default of its obligation to transpose that directive into its national law within the prescribed period — in a dispute, such as that in the main proceedings, between that individual and the customs authorities of that State, for the purpose of having national legislation which is incompatible with that provision disapplied and, consequently, obtaining a refund of tax which infringed that provision.
Artikel 14.1 a i rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet har direkt effekt i den del det däri föreskrivs att energiprodukter som används för att framställa elektricitet ska befrias från den skatt som föreskrivs i detta direktiv, med den följden att den – vad gäller en period under vilken medlemsstaten ännu inte hade införlivat detta direktiv med den nationella rätten inom den föreskrivna tidsfristen – kan åberopas av en enskild i mål vid de nationella domstolarna där denne, såsom är fallet i målet vid den nationella domstolen, har de nationella tullmyndigheterna som motpart och har yrkat att en nationell bestämmelse som strider mot nämnda artikel inte ska tillämpas.
Case C-426/07
Mål C-426/07
(Internal taxation — Taxes on motor vehicles — Excise duty — Secondhand vehicles — Importation)
”Interna skatter och avgifter — Fordonsskatt — Punktskatt — Begagnade fordon — Import”
Judgment of the Court (First Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Domstolens dom (första avdelningen) av den 17 juli 2008
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Prohibition on the levying of other domestic taxes which can be characterised as turnover taxes
Bestämmelser om skatter och avgifter — Harmonisering av lagstiftning — Omsättningsskatt — Gemensamt system för mervärdesskatt — Förbud att ta ut andra nationella skatter som har karaktären av omsättningsskatter
(Council Directive 77/388, Art. 33(1))
(Rådets direktiv 77/388, artikel 33.1)
Tax provisions — Internal taxation — Excise duty on any sale of motor vehicles before their first registration on national territory
Bestämmelser om skatter och avgifter — Interna skatter och avgifter — Punktskatt som tas ut vid försäljning av motorfordon som äger rum innan fordonen för första gången registrerats inom landet
(Art. 90, first para., EC)
(Artikel 90 första stycket EG)
SUMMARY — CASE C-426/07
SAMMANFATTNING — MÅL C-426/07
cannot be characterised as a turnover tax for the purposes of that article.
karakteriseras som en omsättningsskatt i den mening som avses i nämnda artikel.
(see paras 22, 23, 25, 26, operative part 1)
(se punkterna 22, 23, 25 och 26 samt punkt 1 i domslutet)
Article 33(1) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 91/680, is to be interpreted as not precluding an excise duty which is charged on all sales of motor vehicles before their first registration on national territory.
Artikel 33.1 i rådets sjätte direktiv 77/388 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/680, ska tolkas på så sätt att den inte utgör hinder för en punktskatt som tas ut vid försäljning av motorfordon som äger rum innan fordonen för första gången registrerats inom landet.
The first paragraph of Article 90 EC is to be interpreted as precluding an excise duty on all sales of motor vehicles before their first registration on national territory, in so far as the amount of the duty imposed on the sale of secondhand vehicles imported from another Member State exceeds the residual amount of the same duty incorporated into the market value of similar vehicles previously registered in the Member State which introduced that duty.
Artikel 90 första stycket EG ska tolkas på så sätt att den utgör hinder för en punktskatt som tas ut vid försäljning av motorfordon som äger rum innan fordonen för första gången registrerats inom landet i den mån den punktskatt som tas ut vid försäljning av begagnade motorfordon importerade från en annan medlemsstat överstiger det resterande beloppet av samma punktskatt som ingår i marknadsvärdet på liknande fordon som tidigare registrerats i den medlemsstat som infört punktskatten.
It is for the national court to ascertain whether the national legislation has such an effect.
Det ankommer på den nationella domstolen att undersöka huruvida de nationella bestämmelserna får en sådan följd.
Since such an excise duty is charged only on sales transactions relating to motor vehicles before their first registration on Polish territory, it cannot be considered as being charged in a general manner on all transactions relating to goods or services and, therefore, differs from value added tax to such an extent that it
Eftersom en sådan punktskatt endast tas ut vid försäljning av motorfordon innan de för första gången registrerats i landet kan det nämligen inte anses att den tas ut generellt på transaktioner avseende varor eller tjänster. Denna punktskatt skiljer sig således från mervärdesskatten på ett sätt som gör att den inte kan
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Poland), made by decision of 27 June 2007, received at the Court on 14 September 2007, in the proceedings
I mål C-426/07, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Polen) genom beslut av den 27 juni 2007, som inkom till domstolen den 14 september 2007, i målet
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano, M. Ilešič (Rapporteur), E. Levits and J.-J. Kasel, Judges,
DOMSTOLEN (första avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna A. Tizzano, M. Ilešič (referent), E. Levits och J.-J. Kasel,
— the Polish Government, by M. Dowgielewicz, acting as Agent,
— Polens regering, genom M. Dowgielewicz, i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou and K. Herrmann, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom D. Triantafyllou och K. Herrmann, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation, first, of Article 33(1) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 33.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s.
1), as amended by Council Directive 91/680/EEC of 16 December 1991 (OJ 1991 L 376, p.
28), i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/680/EEG av den 16 december 1991 (EGT L 376, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 2, s.
1), (‘the Sixth Directive’) and, second, of the first paragraph of Article 90 EC.
33) (nedan kallat sjätte direktivet), och av artikel 90 första stycket EG.
Article 33(1) of the Sixth Directive provides:
I artikel 33.1 i sjätte direktivet föreskrevs följande:
‘Without prejudice to other Community provisions, in particular those laid down in the Community provisions in force relating to the general arrangements for the holding, movement and monitoring of products subject to excise duty, this Directive shall not prevent a Member State from maintaining or introducing taxes on insurance contracts, taxes on betting and gambling, excise duties, stamp duties and, more generally, any taxes, duties or charges which cannot be characterised as turnover taxes, provided however that those taxes, duties or charges do not, in trade between Member States, give rise to formalities connected with the crossing of frontiers.’
”Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser, särskilt dem som fastställs i gällande allmänna gemenskapsbestämmelser om innehav, flyttning och övervakning av punktskattepliktiga varor, får detta direktiv inte hindra en medlemsstat från att behålla eller införa skatter på försäkringsavtal, skatter på vadslagning och spel, punktskatter, stämpelskatter och, mer generellt, alla skatter, tullar eller avgifter som inte kan karakteriseras som omsättningsskatter, under förutsättning att dessa skatter, tullar eller avgifter inte leder till gränsformaliteter i handeln medlemsstater emellan.”