natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘(1) Any legal person who operates a theatre (theatre operator) within the Reich must take out on behalf of the theatrical professionals employed in his theatre premises insurance for old age and survivors’ pensions, in accordance with the following provisions, and give written notice of the insurance taken out to every theatrical professional on his staff.
”(1) Varje juridisk person som bedriver teaterverksamhet i Tyska riket (teaterdirektörer) är skyldig att teckna en pensions- och efterlevandeförsäkring för den konstnärliga personalen i enlighet med nedanstående bestämmelser, och skriftligen informera varje anställd om den försäkring som ingåtts.
(2) In agreement with the Reich Ministers concerned, the Minister for Popular Enlightenment and Propaganda shall appoint the insuring institution and set out the insurance conditions (regulations).
2) Informations- och propagandaministern utser, i samtycke med berörda riksministrar, försäkringsinstitut och fastställer försäkringsvillkoren (stadgar).
He shall also determine the date from which the insurance required under this Agreement must be taken out.
Han fastställer även den tidpunkt vid vilken den försäkring som avses i detta avtal ska ingås.
(3) For the purposes of this Agreement, theatrical professionals are persons who, under the Law on the Reich Chamber of Culture and the relevant implementing legislation, are compulsorily members of the Reich Theatre Chamber (stage section), in particular: producers, actors, orchestra leaders, directors, scriptwriters, choral direct- ors, coaches, stage managers, prompters and persons in similar positions, technical staff (such as leading stagehands, the persons in charge of scenery and costumes and those occupying a similar position, in so far as they are responsible in their departments), together with artistic directors, chorus members, dancers and hairdressers.’
3) I detta avtal avses med den konstnärliga personalen personer som, enligt lagen om Tyska rikets kulturkammare och dess tillämpningsförordningar, är obligatoriskt anslutna till Tyska rikets teaterkammare (scenavdelningen), såsom sceninstruktörer, skådespelare, dirigenter, regissörer, dramaturger, körledare, repetitörer, inspicienter, sufflörer och personer i liknande ställning, teknikansvariga (såsom chefsmaskinister, dekoratörer, kostymörer och personer i liknande ställning, i den mån de har ansvaret inom sitt område) samt konstnärliga rådgivare, körmedlemmar, dansare och frisörer.”
Paragraph 4 of the Collective Agreement provides:
I § 4 i kollektivavtalet föreskrivs följande:
‘The theatre operator and the theatrical professional shall each bear one half of the insurance premiums.
”Teaterdirektören och den konstnärliga personalen betalar hälften var av försäkringspremierna.
The theatre operator must remit the insurance premiums to the insurance institution.’
Teaterdirektören är skyldig att överföra försäkringspremierna till försäkringsinstitutet.”
The VddB Regulations
VddB:s stadgar
Paragraphs 27, 32 and 34 of the VddB Regulations provide:
I 27, 32 och 34 §§ i VddB:s stadgar föreskrivs följande:
‘Paragraph 27 — Nature of pension and general conditions
”27 § – Försäkringstyp och allmänna villkor
(1) Occurrence of the following events shall give rise to entitlement to benefits: incapacity to work or invalidity, early retirement, reaching the normal retirement age, and death.
1) De försäkringsfall som berättigar till förmåner är arbetsoförmåga eller invaliditet, förtidspension, uppnådd allmän pensionsålder och dödsfall.
(2) On application, the institution shall pay … by way of survivor’s benefits … a widow’s pension (Paragraphs 32 and 33), a widower’s pension (Paragraph 34) … if, immediately before occurrence of the event giving rise to the entitlement to benefit, the insured person was compulsorily insured, voluntarily insured, or re-insured, and if the qualifying period is satisfied … .
2) Institutet ska på begäran … såsom efterlevandeförmån … utge änkepension (änka) (32 och 33 §§), änkepension (änkling) (34 §) … om den försäkrade omedelbart före försäkringsfallet var obligatoriskt eller frivilligt försäkrad eller fortsättningsförsäkrad och under förutsättning att karenstiden iakttagits. …
(1) The spouse of the insured man or retired man, if the marriage subsists on the day of the latter’s death, shall be entitled to a widow’s pension.
1) Änkan till den försäkrade eller pensionären har rätt till änkepension om äktenskapet har bestått fram till tidpunkten för den senares dödsfall.
(1) The spouse of the insured woman or retired woman, if the marriage subsists on the day of the latter’s death, shall be entitled to a widower’s pension.
1) Änkling till den försäkrade eller pensionären har rätt till änkepension om äktenskapet har bestått fram till tidpunkten för den senares dödsfall.
Paragraph 30(5) of the VddB Regulations sets out the procedure for determining the amount of the retirement pension by reference to which the survivor’s pension is to be calculated.
I 30 § 5 i samma stadgar anges hur det pensionsbelopp på vilket efterlevandeförmånen beräknas ska fastställas.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Tvisten i målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
On 8 November 2001, under Paragraph 1 of the LPartG in its initial version, Mr Maruko entered into a life partnership with a designer of theatrical costumes.
Den 8 november 2001 ingick Tadao Maruko med stöd av 1 § LPartG, i dess ursprungliga lydelse, registrerat partnerskap med en designer av scenkläder.
Mr Maruko’s life partner had been a member of the VddB since 1 September 1959 and had continued to contribute voluntarily to that institution during the periods when he was not obliged to be a member.
Partnern var sedan den 1 september 1959 ansluten till VddB och fortsatte att frivilligt betala in avgifter till denna kassa under perioder då han inte var obligatoriskt ansluten.
By letter dated 17 February 2005, Mr Maruko applied to the VddB for a widower’s pension.
Den 17 februari 2005 ansökte Tadao Maruko om änkepension från VddB.
By decision of 28 February 2005, the VddB rejected his application on the ground that its regulations did not provide for such an entitlement for surviving life partners.
Kassan avslog hans ansökan genom beslut av den 28 februari 2005 med hänvisning till att stadgan inte gav personer som ingått registrerat partnerskap rätt till sådana efterlevandeförmåner.
According to Mr Maruko, the VddB’s refusal infringes the principle of equal treatment, given that, since 1 January 2005, the German legislature has placed life partnership and marriage on an equal footing, in particular by introducing Paragraph 46(4) into the Social Security Code.
VddB:s avslag innebar enligt honom en kränkning av principen om likabehandling, eftersom den tyska lagstiftaren, sedan den 1 januari 2005, jämställer registrerat partnerskap med äktenskap, bland annat genom införandet av 46 § 4 i lagen om social trygghet.
To deny that a person whose life partner has died is entitled to survivor’s benefits on the same conditions as a surviving spouse is discrimination on grounds of that person’s sexual orientation.
Den omständigheten att en person vars partner avlidit inte beviljas efterlevandeförmåner på samma villkor som en efterlevande make eller maka innebär att denna person diskrimineras på grund av sexuell läggning.
In the opinion of M. Maruko, life partners are treated less favourably than spouses, even though, like spouses, they must support and care for one another, they are mutually committed to a lifetime union and they each accept responsibilities with regard to the other.
Enligt Tadao Maruko behandlas partner av samma kön mindre förmånligt än makar, trots att de i likhet med makar ska hjälpa och bistå varandra, förpliktar sig att leva tillsammans och påtar sig ansvar för varandra.
The rules relating to the property of life partners in Germany are the same as those relating to the property of spouses.
I Tyskland motsvarar bestämmelserna om registrerade partners ekonomiska förhållanden dem som gäller för makar.
The referring court seeks to know, first, whether the pension scheme managed by the VddB can be regarded as equivalent to a state social security scheme within the meaning of Article 3(3) of Directive 2000/78 and whether that scheme is outside the scope of that directive.
Den nationella domstolen vill få klarhet i huruvida det försäkringssystem som VddB administrerar ska likställas med ett offentligt system för social trygghet i den mening som avses i artikel 3.3 i direktiv 2000/78 och huruvida det aktuella systemet faller utanför tillämpningsområdet för detta direktiv.
It states that the fact that membership of the VddB is a statutory obligation and that it is out of the question for such membership to be
Den nationella domstolen har i det avseendet angett att den omständigheten att anslutningen till VddB enligt lag är obligatorisk och att det inte är möjligt att förhandla med teaterföretagen om anslutningen
MARUKO the subject of negotiation within any of the theatre companies is indicative of such equivalence.
MARUKO i fråga talar för ett sådant likställande.
However, the referring court goes on to note that, outside periods of work, theatrical professionals have the possibility of voluntarily continuing membership of the pension scheme; that the scheme is based on the principle of capitalisation; that the theatre company and the insured person each pay one half of the contributions; and that the VddB manages and regulates its activities autonomously, without any involvement on the part of the federal legislature.
Den har emellertid tillagt att teateranställda har möjlighet att utanför sina arbetsperioder frivilligt fortsätta att vara anslutna till det i målet aktuella försäkringssystemet, att systemet fungerar enligt principen om kapitalisering, att premierna betalas till hälften av teaterföretagen och till hälften av de försäkrade och att VddB bedriver och reglerar sin verksamhet på ett självständigt sätt, utan förbundslagstiftarens inblandning.
The referring court states that, in view of the structure of the VddB and the decisive influence exercised by the theatre companies and insured persons over its operation, it is inclined to think that the VddB does not manage a scheme equivalent to a state social security scheme, within the meaning of Article 3(3) of Directive 2000/78.
Den nationella domstolen har med hänsyn till hur VddB är uppbyggd och till den avgörande inverkan som teaterföretag och försäkrade har på dess verksamhet angett att den är benägen att tro att det aktuella organet inte administrerar ett system som kan likställas med ett offentligt system för social trygghet i den mening som avses i artikel 3.3 i direktiv 2000/78.
The referring court seeks to know, secondly, whether the survivor’s benefit at issue can be regarded as ‘pay’, within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78, which would justify the application of the Directive.
Vidare önskar den nationella domstolen få klarhet i huruvida den i målet aktuella efterlevandeförmånen kan betraktas som ”lön” i den mening som avses i artikel 3.1 c i direktiv 2000/78, vilket skulle motivera en tillämpning av nämnda direktiv.
The referring court states that, as a general rule, in the light of the case law of the Court, benefits payable to survivors come within the scope of that concept of ‘pay’.
Den nationella domstolen anser att det framgår av EG-domstolens rättspraxis att efterlevandeförmåner i princip ska anses omfattas av detta lönebegrepp.
According to the referring court, that interpretation is not affected by the fact that the survivor’s benefit at issue is paid not to the worker, but to his surviving partner, because the entitlement to such a benefit is an advantage which derives from the worker’s membership of the pension scheme managed by the VddB, so that the benefit accrues to the worker’s surviving partner by virtue of the employment relationship between the employer and the worker concerned.
Enligt nämnda domstol påverkas inte denna tolkning av att den i målet aktuella efterlevandeförmånen inte utbetalas till arbetstagaren utan till dess efterlevande make eller maka, då rätten till en sådan förmån grundar sig på arbetstagarens anslutning till det försäkringssystem som VddB administrerar, vilket innebär att arbetstagarens efterlevande make eller maka förvärvar rätten att erhålla denna förmån med anledning av det anställningsförhållande som rådde mellan arbetsgivaren och nämnda arbetstagare.
The referring court seeks, thirdly, to know whether the combined provisions of Article 1 and Article 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions in regulations such as those of the VddB, under which a person whose life partner has died does not receive survivor’s benefits equivalent to those offered to a surviving spouse, even though, like spouses, the life partners have been living in a union of mutual support and assistance which was formally constituted for life.
Den nationella domstolen vill även få klarhet i huruvida bestämmelserna i artiklarna 1 och 2.2 a i direktiv 2000/78 utgör hinder för bestämmelser i stadgar, liknande VddB:s, enligt vilka en registrerad partner efter den andre partnerns död inte har rätt till sådana efterlevandeförmåner som beviljas äkta makar, trots att registrerade partner i likhet med äkta makar har levt i en omsorgs- och ansvarsgemenskap som formellt ingåtts för att vara livet ut.
According to the referring court, since the present case falls within the scope of Directive 2000/78 and there is discrimination, Mr Maruko can rely on the provisions of the Directive.
Den nationella domstolen anser att, för det fall målet omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2000/78 och det föreligger diskriminering, Tadao Maruko kan åberopa bestämmelserna i detta direktiv.
The referring court adds that, unlike heterosexual couples who can enter into marriage and, should the case arise, be entitled to survivor’s benefits, it was impossible for the insured person and the applicant in the main proceedings, because of their sexual orientation, to satisfy the condition relating to marriage on which entitlement to such benefits is dependent under the pension scheme managed by the VddB.
Den nationella domstolen har tillagt att den försäkrade och klaganden i målet vid den nationella domstolen, till skillnad från heterosexuella par som kan gifta sig och som i förekommande fall har rätt till efterlevandeförmåner, på grund av sin sexuella läggning aldrig kunde uppfylla kravet på äktenskap, som är en förutsättning för att förmånen ska utbetalas från det försäkringssystem som VddB administrerar.
In the opinion of the referring court, it is possible that the combined provisions of Articles 1 and 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions such as those of the VddB Regulations under which entitlement to those benefits is restricted to surviving spouses.
Den nationella domstolen har dock angett att bestämmelserna i artiklarna 1 och 2.2 a i direktiv 2000/78 kan utgöra hinder för att sådana bestämmelser som dem i VddB:s stadgar begränsar rätten till denna förmån till efterlevande makar.
If the combined provisions of Articles 1 and 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions of that nature in regulations such as those of the VddB, the referring court seeks to know, fourthly, whether discrimination on grounds of sexual orientation is permitted in the light of Recital 22 in the preamble to that directive.
För det fall bestämmelserna i artiklarna 1 och 2.2 a i direktiv 2000/78 utgör hinder för stadgebestämmelser liknande dem i VddB:s stadgar, vill den nationella domstolen vidare få klarhet i huruvida diskriminering på grund av sexuell läggning är tillåten mot bakgrund av skäl 22 i detta direktiv.
The referring court notes that the content of that recital is not reflected in the enacting terms of Directive 2000/78.
Den undrar om ett sådant skäl kan begränsa tillämpningsområdet för direktiv 2000/78.
The referring court considers that, in view of the importance of the Community law principle of equal treatment, it is not appropriate to interpret the recitals to the Directive broadly.
Den nationella domstolen anser, med hänsyn till hur viktig den gemenskapsrättsliga principen om likabehandling är, att skälen i detta direktiv inte bör tolkas extensivt.
In that connection, the referring court seeks to know whether, in the case before it, the VddB’s refusal to pay survivor’s benefits to a person whose life partner has died constitutes discrimination which is permissible even though it is based on sexual orientation.
Frågan i det hänseendet är huruvida det faktum att VddB nekar en person vars partner avlidit efterlevandeförmåner innebär en i förevarande mål tillåten diskriminering, trots att den grundar sig på sexuell läggning.
Fifthly, the referring court seeks to know whether, pursuant to Case C-262/88 Barber ([1990] ECR I-1889), entitlement to survivors’ benefits is limited to periods
Slutligen vill den nationella domstolen få klarhet i huruvida rätten till efterlevandeförmåner, enligt dom av den 17 maj 1990 i mål C-262/88, Barber (REG 1990,
MARUKO subsequent to 17 May 1990.
407), endast kan grundas på perioder efter den 17 maj 1990.
The referring court states that the provisions of national law at issue in the main proceedings fall under Article 141 EC and that the direct effect of that Article can be relied on only in respect of benefits payable for periods of employment subsequent to 17 May 1990.
Den har anfört att de nationella bestämmelserna i fråga omfattas av artikel 141 EG och att den direkta effekten av denna artikel inte kan åberopas annat än beträffande förmåner som är hänförliga till anställningsperioder efter den 17 maj 1990.
The referring court refers in that regard to Case C-200/91 Coloroll Pension Trustees ([1994] ECR I-4389).
Den har i det avseendet hänvisat till dom av den 28 september 1994 i mål C-200/91, Coloroll Pension Trustees (REG 1994, s. I-4389; svensk specialutgåva, volym 16, s. I-89).
In those circumstances, the Bayerisches Verwaltungsgericht München decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Bayerisches Verwaltungsgericht München har därför beslutat att vilandeförklara målet och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
‘(1) Is a compulsory occupational pension scheme, such as the scheme at issue in this case administered by the [VddB], a scheme similar to state schemes as referred to in Article 3(3) of Council Directive 2000/78 …?
”1) Ska ett yrkesbaserat obligatoriskt pensionssystem, såsom det pensionssystem som administreras av [VddB], likställas med ett offentligt system i den mening som avses i artikel 3.3 i direktiv 2000/78 …?
(2) Are benefits paid by a compulsory occupational pension institution to survivors in the form of widow’s/widower’s pensions to be construed as pay within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78 …?
2) Ska förmåner till efterlevande i form av änkepension som betalas ut av ett institut som administrerar ett yrkesbaserat obligatoriskt försäkringssystem betraktas som lön i den mening som avses i artikel 3.1 c i direktiv 2000/78 …?
(3) Does Article 1 in conjunction with Article 2(2)(a) of Directive 2000/78 … preclude regulations governing a supplementary pension scheme under which a registered partner does not after the death of his partner receive survivor’s benefits equivalent to those available to spouses, even though, like spouses, registered partners live in a union of mutual support and assistance formally entered into for life?
3) Utgör artiklarna 1 och 2.2 a i direktiv 2000/78 … hinder för bestämmelser i stadgarna till ett kompletterande försäkringssystem, enligt vilka en registrerad partner efter den andre partnerns död inte har rätt till sådan efterlevandepension som beviljas äkta makar, trots att de i likhet med äkta makar har levt i en omsorgs- och ansvarsgemenskap som formellt ingåtts för att vara livet ut?
(4) If the preceding questions are answered in the affirmative: Is discrimination on grounds of sexual orientation permissible by virtue of Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 …?
4) För det fall ovannämnda frågor ska besvaras jakande: Är diskriminering på grund av sexuell läggning tillåten mot bakgrund av skäl 22 i direktiv 2000/78 …?
(5) Would entitlement to the survivor’s benefits be restricted to periods from 17 May 1990 in the light of the caselaw in Barber [cited above]?’
5) Medför domen i [det ovannämnda målet] Barber att rätten till efterlevandeförmåner endast kan grundas på perioder efter den 17 maj 1990?”
The first, second and fourth questions
Den första, den andra och den fjärde frågan
As regards the first and second questions referred, the VddB considers that the scheme managed by it is a statutory social security scheme and that the survivor’s benefit at issue in the main proceedings cannot be regarded as ‘pay’ within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78.
Beträffande den första och den andra frågan anser VddB att det system den administrerar är ett lagstadgat system för social trygghet och att den i målet aktuella efterlevandeförmånen inte kan betraktas som lön i den mening som avses i artikel 3.1 c i direktiv 2000/78.
That benefit is therefore outside the scope of that directive.
Direktivet är således inte tillämpligt på denna förmån.
In support of that position, the VddB states, inter alia, that it is a body governed by public law and is part of the federal State administration and that the pension
VddB har till stöd för denna ståndpunkt understrukit bland annat att den är ett offentligrättsligt organ som lyder under förbundsförvaltningen och att det i målet
MARUKO scheme at issue in the main proceedings is a compulsory scheme, based on statute.
MARUKO aktuella försäkringssystemet utgör ett lagstadgat obligatoriskt system.
The VddB adds that the Collective Agreement has statutory force and was integrated, together with the VddB Regulations, in the unification treaty of 31 August 1990 and that compulsory membership applies to categories of workers defined in general terms.
Kollektivavtalet har ställning som lag och har, tillsammans med VddB:s stadgar, införts i fördraget om Tysklands enande av den 31 augusti 1990. Den obligatoriska anslutningen gäller allmänt definierade arbetstagarkategorier.
The survivor’s benefit at issue in the main proceedings is not linked directly to specific employment, but to general considerations of social policy.
Den i målet aktuella efterlevandeförmånen är inte direkt kopplad till en viss anställning utan till allmänna sociala hänsyn.
It does not directly depend on completion of periods of employment and the amount is not determined by reference to the last salary.
Den står inte i direkt relation till antalet fullgjorda anställningsperioder och beloppet beräknas inte på grundval av den sista lönen.
The Commission considers, on the other hand, that the survivor’s benefit at issue in the main proceedings falls within the scope of Directive 2000/78, since it is paid by virtue of the employment relationship between a person and his employer, a consequence of which is the employee’s compulsory membership of the VddB.
Kommissionen anser däremot att den aktuella efterlevandeförmånen omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2000/78, eftersom den beviljas med anledning av det anställningsförhållande som ingåtts mellan en person och dennes arbetsgivare och detta anställningsförhållande innebär att arbetstagaren obligatoriskt ansluts till VddB.
The amount of the benefit is determined by reference to the period of insurance and the contributions paid.
Förmånsbeloppet bestäms utifrån längden på försäkringsförhållandet och inbetalda premier.
As regards the fourth question referred, both Mr Maruko and the Commission note that the content of Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 is not reflected in any of the enacting terms of the Directive.
Beträffande den fjärde frågan har såväl Tadao Maruko som kommissionen understrukit att skäl 22 i direktiv 2000/78 inte återges i någon av direktivets artiklar.