natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Irrespective of whether individuals can rely directly on Clause 5(1) of the Framework Agreement, the defaulting Member State may however be required (in accordance with Francovich and subject to the conditions laid down in that case) to compensate citizens in respect of any loss or damage caused by the failure properly to transpose Directive 1999/70. 75
Oberoende av om enskilda direkt kan åberopa klausul 5.1 i ramavtalet kan emellertid den medlemsstat som underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt domen i målet Francovich på de villkor som uppställts där ha ett ersättningsansvar gentemot medborgare för skada som de har vållats genom att direktiv 1999/70 inte har införlivats i vederbörlig ordning. 75
74 — See Adeneler, paragraphs 91 and 101, and Marrosu and Sardino, paragraph 47 (both cited in footnote 3).
74 — Se domen i målet Adeneler (ovan fotnot 3), punkterna 91 och 101, i målet Marrosu och Sardino, punkt 47.
75 — Francovich (cited in footnote 25), paragraphs 30 to 46, and settled caselaw since, most recently Farrell (cited in footnote 44), paragraph 43.
75 — Domen i målet Francovich (ovan fotnot 25), punkterna 30–46, och fast rättspraxis därefter. Se senast domen i målet Farrell (ovan fotnot 44), punkt 43.
The referring court asks the Court of Justice to consider this question ‘having regard’ to the Court’s answers to Questions 1 and 2(b).
Den hänskjutande domstolen har begärt att domstolen skall pröva denna fråga ”med hänsyn till” domstolens svar på frågorna 1 och 2 b.
The following remarks are therefore
Till grund för följande överväganden ligger därför förutsättningen att klausul 5.1
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 based on the premiss that Clause 5(1) of the Framework Agreement is not directly applicable, as explained above.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-268/06
If the direct application of that provision is ruled out, Clause 5(1) of the Framework Agreement in itself cannot preclude the renewal for up to eight years of the employment relationships concerned.
Om bestämmelsen inte kan tillämpas direkt, så kan klausul 5.1 i ramavtalet som sådan inte göras gällande mot förnyelsen av de ifrågavarande avtalen om visstidsanställning med upp till åtta år.
However, the framework agreement on fixedterm work is intended merely to establish a framework to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships (see Clause 1(b) and Clause 5(1) of the Framework Agreement).
Syftet med ramavtalet om visstidsarbete är emellertid endast att ge en ram för att förhindra att visstidsanställning missbrukas genom att flera visstidsanställningar följer på varandra (se klausulerna 1 b och 5.1 i ramavtalet).
No other conclusion can be drawn if the prohibition on frustrating the objective of a directive, referred to both by the referring court and by IMPACT, is taken into account.
Förbudet mot att hindra en åtgärds ändamålsenliga verkan, vilket såväl den hänskjutande domstolen som IMPACT har åberopat, föranleder inte någon annan bedömning.
The Irish Department of Foreign Affairs, in its capacity as a public employer, cannot have infringed that objective of establishing appropriate general requirements simply by renewing individual fixedterm employment relationships — for another, albeit relatively extended, fixed term — shortly before the national transposing legislation entered into force.
Det irländska utrikesdepartementet kan i egenskap av offentlig arbetsgivare inte anses ha åsidosatt målet att skapa en lämplig ram endast genom att återigen förnya enskilda avtal om visstidsanställning strax före ikraftträdandet av den nationella lag som införlivar direktivet, trots att förnyandet avsåg förhållandevis långa anställningsperioder.
Admittedly, all national authorities are obliged to help to achieve the result prescribed by a directive.
Alla nationella myndigheter är visserligen skyldiga att bidra till genomförandet av de mål som föreskrivs i ett direktiv.
That obligation stems from Article 10 EC and the third paragraph of Article 249 EC in conjunction with the directive itself.
Denna skyldighet framgår av artiklarna 10 EG och 249.3 EG jämförda med själva direktivet.
77Even during the period prescribed for transposing a direct- ive, the Member States are therefore obliged to refrain from anything that could be liable seriously to compromise the attainment of the result prescribed by it, 78 and all the more so once the period prescribed for transposition has expired, at which point all public
77Redan under ett direktivs införlivandefrist skall därför medlemsstaterna avhålla sig från verksamhet som allvarligt kan äventyra det
76 — Points 105 to 119 of this Opinion.77 — See Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 117.
76 — Punkterna 105-119 i förevarande förslag till avgörande.
5(1) of the framework agreement on fixedterm work, do not preclude a Member State, in its capacity as employer, from renewing individual fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition into domestic law.
IMPACT hindrar inte en medlemsstat från att, i dess egenskap av arbetsgivare, förnya enskilda avtal om visstidsanställning med förhållandevis långa perioder efter utgången av fristen för införlivande av direktiv 1999/70 och före dess faktiska införlivande med den nationella lagstiftningen.
of abuse in individual cases also.
förhindras även i det enskilda fallet.
79 However, Clause 5(1) of the Framework Agreement is not aimed at establishing an individual prohibition of abuse, independently of the measures envisaged in Clause 5(1)(a) to (c).
79 Syftet med artikel 5.1 i ramavtalet är emellertid inte att, oberoende av de åtgärder som föreskrivs i artikel 5.1 a–c, skapa ett individuellt förbud mot missbruk.
Accordingly, such a prohibition of abuse in individual cases cannot be inferred from the Framework Agreement by reference to the prohibition on frustrating the object- ive of a directive or the domestic authorities’ obligation to cooperate (Article 10 EC in conjunction with the third paragraph of Article 249 EC) either.
Följaktligen kan ett sådant förbud mot missbruk i det enskilda fallet inte heller härledas ur ramavtalet med åberopande av förbudet mot att hindra en åtgärds ändamålsenliga verkan eller de nationella myndigheternas samarbetsskyldighet (artikel 10 EG jämförd med artikel 249.3 EG).
D — Question 4: Interpretation of national legislation in conformity with directives
D — Den fjärde frågan: Direktivkonform tolkning av nationella bestämmelser
If, in the period before Direct- ive 1999/70 was properly transposed into national law, each individual renewal of an existing fixedterm employment relationship in the public sector had to be examined as to whether it amounted to abuse, that would effectively result in the direct application of Clause 5(1) of the Framework Agreement, the requirements for which — as shown above 80 — have not, however, been fulfilled.
Om man granskade huruvida förnyelsen av existerande avtal om visstidsanställning inom den offentliga sektorn innan direktiv 1999/70 införlivades med den nationella lagstiftningen i vederbörlig ordning eventuellt utgör missbruk, så skulle detta i själva verket innebära att klausul 5.1 i ramavtalet tillämpades direkt. Förutsättningarna för detta är emellertid, såsom anförts ovan, 80inte uppfyllda.
By its fourth question, the referring court asks, in essence, whether a national court is required, on the basis of its obligation to interpret domestic law in conformity with directives, to interpret national legislation transposing a directive (where such legislation has been brought into force out of time) as having retroactive effect to the date by which that directive should have been transposed.
Den hänskjutande domstolen har ställt den fjärde frågan för att få klarhet i huruvida en nationell domstol, på grund av sin skyldighet att tolka nationell lagstiftning direktivkonformt, måste tolka den nationella lagen om införlivande av ett direktiv som inte antagits i tid så, att den har retroaktiv verkan från det datum då fristen för införlivandet löpte ut.
To summarise, therefore:
Sammanfattningsvis följande:
Article 10 EC and the third paragraph of Article 249 EC, in conjunction with Clause
Artiklarna 10 EG och 249.3 EG jämförda med klausul 5.1 i ramavtalet om visstidsarbete
79 — In Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 65, 68, 82, 92 and 101, the Court emphasises that the Member States are required to guarantee the result imposed by Community law and to prevent in an effective manner the misuse of successive fixedterm employment relationships.
79 — I domen i målet Adeneler (ovan fotnot 3), punkterna 65, 68, 82, 92 och 101, fastställde domstolen att medlemsstaterna är skyldiga att garantera det resultat som skall uppnås enligt gemenskapsrätten och effektivt förhindra missbruk vid användandet av på varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning.
That question is referred only in the event that Questions 1 or 2 are to be answered in the negative.
Denna fråga har endast ställts för det fall den första eller den andra frågan skall besvaras nekande.
Further, it is apparent from the reasoning in the order for reference that the referring court is concerned solely with any retroactive effect of section 6 of the 2003 Act, which transposes the principle of nondiscrimination against fixedterm workers into Irish law.
Av motiveringen till beslutet om hänskjutande framgår dessutom att den hänskjutande domstolen endast vill få klarhet i huruvida Section 6 i 2003 års lag, genom vilken principen om ickediskriminering av visstidsanställda har införlivats med den irländska lagen, har retoraktiv verkan.
80 — See points 105 to 119 of this Opinion.
80 — Se punkterna 105-119 i förevarande förslag till avgörande.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 consistent with the objective pursued by it.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-268/06 direktivets syfte. 83
83To do so they must use in full the discretion that is given to them under national law. 84
De skall därvid utnyttja det utrymme för skönsmässig bedömning som de förfogar över enligt nationell rätt. 84
As I am proposing that not only Question 1 but also Question 2 should be answered in the affirmative, at least in so far as they concern the principle of nondiscrimination (Question 2(a)), 81Question 4 does not have to be considered.
Eftersom jag har föreslagit att inte endast den första frågan skall besvaras jakande, utan även den andra, i vart fall i den del som avser principen om ickediskriminering (fråga 2 a), 81 behöver den fjärde frågan inte behandlas.
Accordingly, the following remarks are made merely for the sake of completeness.
Följande synpunkter lämnas därmed bara för fullständighetens skull:
However, the obligation to interpret national law in conformity with a directive is limited by general principles of law — particularly those of legal certainty and nonretroactivity — and cannot serve as the basis for an interpretation of national law contra legem. 85
Skyldigheten att göra en direktivkonform tolkning begränsas emellertid av allmänna rättsprinciper, särskilt av principerna om rättssäkerhet och förbud mot retroaktiv tillämpning, och av att den inte kan läggas till grund för att tolka nationell rätt contra legem. 85
According to settled caselaw, national courts are obliged, when applying domestic law, to interpret it, so far as possible, in the light of the wording and the purpose of a directive in order to achieve the result sought by that directive and thus to satisfy the third paragraph of Article 249 EC. 82
Enligt fast rättspraxis är de nationella domstolarna vid tillämpningen av nationell rätt skyldiga att i den utsträckning som det är möjligt tolka denna mot bakgrund av ett direktivs ordalydelse och syfte, så att det resultat som avses i direktivet uppnås, och därmed agera i överensstämmelse med artikel 249 tredje stycket EG. 82
The general principles of Community law do not, in a case such as this, appear to me necessarily to preclude section 6 of the 2003 Act from being interpreted in such a way as to have retroactive effect, at least not in a vertical legal relationship in which the principle of nondiscrimination is relied upon by an employee as against a publicsector employer.
Enligt min mening talar de allmänna rättsprinciperna i gemenskapsrätten i ett fall som det förevarande inte nödvändigtvis emot att Section 6 i 2003 års lag tolkas så, att den har retroaktiv verkan, i vart fall inte i ett vertikalt rättsförhållande, i vilket en arbetstagare har gjort gällande principen om ickediskriminering gentemot en arbetsgivare inom den offentliga sektorn.
The principle that national law must be interpreted in conformity with directives requires national courts to do whatever lies within their jurisdiction, taking the whole body of domestic law into consideration and applying the interpretative methods recognised by domestic law, with a view to ensuring that the relevant directive is fully effective and achieving an outcome
Principen om direktivkonform tolkning innebär därvid att de nationella domstolarna skall göra allt som ligger inom deras behörighet, med hänsyn till den nationella rätten i sin helhet och med tillämpning av dess erkända tolkningsmetoder, för att säkerställa att det aktuella direktivet ges full verkan och för att uppnå ett resultat som är förenligt med
83 — Pfeiffer (cited in footnote 53), paragraphs 115, 116, 118 and 119, and Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 111.
83 — Domarna i målen Pfeiffer (ovan fotnot 53), punkterna 115, 116, 118 och 119, och Adeneler (ovan fotnot 3), punkt 111.
Similarly, Case C-106/89 Marleasing [1990] ECR I-4135, paragraph 8, in which the Court emphasises that the national court ‘is required to [interpret the directive], as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive’.
Se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 november 1990 i mål C-106/89, Marleasing (REG 1990, s. I-4135), punkt 8, i vilken domstolen fastställde att den nationella domstolen ”är skyldig att i den utsträckning det är möjligt tolka den nationella rätten mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte”.
81 — See above: points 45 to 84 and points 89 to 102 of this Opinion.
84 — Domen i målet Von Colson och Kamann (ovan fotnot 73), punkt 28.
85 — Case C-105/03 Pupino [2005] ECR I-5285, paragraphs 44 and 47, and Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 110.
81 — Se ovan punkterna 45-84 och punkterna 89-102 i förevarande förslag till avgörande.
82 — See, by way of example, Von Colson and Kamann (cited in footnote 73), paragraph 26; Pfeiffer (cited in footnote 53), paragraph 113; and Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 108.
82 — Se bland annat domarna i målen Von Colson och Kamann (ovan fotnot 73), punkt 26, Pfeiffer (ovan fotnot 53), punkt 113, och Adeneler (ovan fotnot 3), punkt 108.
Although, in terms of Community law, the principle of legal certainty generally precludes a measure from taking effect from a point in time before its publication, it may exceptionally be otherwise when a purpose that is in the public interest so demands and when the legitimate expectations of the persons concerned are duly respected.
Ur ett gemenskapsrättsligt perspektiv utgör rättssäkerhetsprincipen i allmänhet hinder för att en rättsakt fastställs börja gälla före dess offentliggörande. Det kan i undantagsfall förhålla sig annorlunda, om det krävs med hänsyn till ett mål av allmänintresse och om de berörda personernas berättigade förväntningar vederbörligen har beaktats.
86A case such as the present could be regarded as such an exception.
86Förevarande fall skulle kunna utgöra ett sådant undantagsfall.
Nevertheless, there is no need in the present case to reach any conclusion as to whether the retroactive application of national transposing legislation may in some circumstances be appropriate under Community law, or whether general principles of law preclude it, since, in any event, a national court cannot be compelled by the principle of interpretation in conformity with directives to apply its domestic law retroactively contra legem.
Frågan huruvida det enligt gemenskapsrätten krävs att den nationella lagen om införlivande tillämpas retroaktivt och om allmänna rättsprinciper utgör hinder mot detta behöver emellertid inte diskuteras i förevarande fall. Enligt principen om direktivkonform tolkning kan en nationell domstol inte tvingas att tillämpa sin nationella rätt retroaktivt contra legem.
First, the transposition of a direct- ive into domestic law within the period prescribed undoubtedly constitutes a purpose that is in the public interest.
För det första utgör nämligen införlivandet av ett direktiv med nationell lagstiftning inom den föreskrivna fristen utan tvekan ett mål av allmänintresse.
Second, public authorities could hardly invoke the principle of protection of legitimate expect -ations in a case such as this.
För det andra kan myndigheter i ett fall som det förevarande knappast åberopa principen om skydd för berättigade förväntningar.
Any expect -ation on their part that the earlier domestic law would be maintained cannot qualify for protection, given that the Member State concerned was under an obligation to ensure that its domestic law conformed to Community law at the latest by the deadline for transposing Directive 1999/70.
Förväntningar om att det tidigare nationella rättsläget skall fortsätta att gälla förtjänar inte ett sådant skydd om den berörda medlemsstaten var skyldig att senast vid utgången av fristen för införlivande av direktiv 1999/70 anpassa sin nationella lagstiftning till gemenskapsrätten.
In the present case, the Labour Court refers to a ‘strong presumption’ in Irish law against legislation having retroactive effect.
Labour Court har i förevarande fall hänvisat till en stark presumtion i irländsk rätt mot retroaktiv verkan för lagstiftning.
That presumption can, it says, be rebutted
Denna presumtion kan brytas endast
88 — The principle of the protection of legitimate expectations may not be relied upon by an undertaking which has committed a manifest infringement of the rules in force (Joined Cases C-65/02 P and C-73/02 P ThyssenKrupp v Commission [2005] ECR I-6773, paragraph 41).
88 — Principen om skydd för berättigade förväntningar kan inte åberopas av en person som gjort sig skyldig till en uppenbar överträdelse av gällande bestämmelser (dom av den 14 juli 2005 i de förenade målen C-65/02 P och C-73/02 P, ThyssenKrupp mot kommissionen (REG 2005, s. I-6773), punkt 41.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 domestic law, including, therefore, domestic law already in force.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-268/06 om bestämmelsens ordalydelse är klar och entydig eller av klara och tydliga uppgifter i andra bestämmelser i samma lag.
90 only by clear and unequivocal language in the provision itself or by clear and necessary implication from other provisions of the statute in question.
Ordalydelsen i Section 6 i 2003 års lag utesluter visserligen inte uttryckligen att bestämmelsen kan ha retroaktiv verkan.
Although the wording of section 6 of the 2003 Act does not contain any express provision to preclude a retroactive construction, there is no unequivocal basis for inferring it either.
Det finns emellertid inte heller några tydliga indikationer för en sådan retroaktiv verkan.
Therefore, under the rules of construction established in Irish law, section 6 cannot be regarded as having retroactive effect.
Det är enligt tolkningsbestämmelserna i den irländska lagstiftningen därför inte möjligt att tillämpa bestämmelsen retroaktivt.
Thus, if Irish law before 14 July 2003 contained a legal provision or even a general legal principle which, for example, prohibited conduct by an employer towards his employees that is discriminatory, abusive or in breach of public policy, the referring court would be obliged to interpret and apply that legal provision or principle in conformity with Directive 1999/70, having regard to the wording and purpose of that directive, 91and, in doing so, to give due consideration in particular to the principle of nondiscrimination against fixedterm employees that is at issue in this case (Clause 4(1) of the framework agreement on fixedterm work).
Om den irländska lagstiftningen före den 14 juli 2003 innehöll en bestämmelse eller endast en allmän rättsprincip, enligt vilken det till exempel var förbjudet för en arbetsgivare att handla på ett sätt som utgör missbruk eller diskriminering eller stod i strid med god sed gentemot sina arbetstagare, så skulle den hänskjutande domstolen således vara skyldig att, med beaktande av ordalydelsen i och syftet med direktiv 1999/70, tolka och tillämpa bestämmelsen eller rättsprincipen i överensstämmelse med direktivet 91och därvid särskilt beakta principen om ickediskriminering av visstidsanställda (klausul 4.1 i ramavtalet om visstidsarbete).
That suggests that the Labour Court regards it as contra legem to apply domestic law retroactively in the present case.
Dessa uppgifter tyder på att Labour Court i förevarande fall bedömde att retroaktiv tillämpning av nationell rätt var contra legem 89.
89 If that is so, the Labour Court cannot be required by Community law to establish the retroactivity of the 2003 Act by way of interpretation in conformity with directives.
Om så är fallet kan nämnda domstol enligt gemenskapsrätten inte heller vara skyldig att ge den aktuella lagen sådan retroaktiv verkan genom direktivkonform tolkning.
If, on the other hand, the result prescribed by Directive 1999/70 cannot be achieved by way of interpretation, Community law requires the Member States to make good any damage that may have been caused to individuals through failure to transpose that directive, in accordance with Francovich and subject to the conditions laid down in that case. 92
Kan det mål som anges i direk- tiv 1999/70 inte uppnås genom tolkning så är medlemsstaterna enligt gemenskapsrätten, i enlighet med domen i målet Francovich, under de villkor som anges där, skyldiga att ersätta de skador som de har orsakat enskilda på grund av att nämnda direktiv inte har införlivats. 92
In addition, however, it should be borne in mind that the obligation resting on national courts to interpret legislation in conformity with directives is not confined to the legislation transposing the particular directive in question but encompasses all
Det skall emellertid även erinras om att de nationella domstolarnas skyldighet att göra en direktivkonform tolkning inte är begränsad till den lag som införlivar direktivet, utan omfattar alla bestämmelser i nationell rätt och därmed även lagar som är i kraft sedan tidigare. 90
89 — According to additional information given by the respondents at the hearing before the Court of Justice, the retroactive application of the 2003 Act was the subject of debate in the Irish Parliament and was consciously rejected by the legislature.
89 — Enligt ytterligare uppgifter som de svarande irländska departementen lämnade vid den muntliga förhandlingen har retrokativ tillämpning av 2003 års lag diskuterats i det irlänska parlamentet och medvetet förkastats av lagstiftaren.
92 — Case C-91/92 Faccini Dori [1994] ECR I-3325, paragraph 27, and Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 112.
92 — Dom av den 14 juli 1994 i mål C-91/92, Faccini Dori (REG 1994, s. I-3325; svensk specialutgåva, volym 16, s.
See also point 121 of this Opinion together with the caselaw cited in footnote 75.
Se även punkt 121 i förevarande förslag till avgörande samt den rättspraxis som nämns i fotnot 75.
This highly contentious question is referred only in the event that Question 1 or Question 4 is to be answered in the affirmative.
Denna mycket omtvistade fråga har endast ställts för det fall den första eller den fjärde frågan skall besvaras jakande.
In view of my proposed answer to Question 1, 93Question 5 does require further consideration.
Med hänsyn till mitt föreslagna svar på den första frågan 93 måste den femte frågan behandlas.