natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its second question the referring court asks essentially whether the spouse of a Union citizen who has exercised his right of freedom of movement by becoming established in a Member State whose nationality he does not possess accompanies or joins that citizen within the meaning of Article 3(1) of Directive 2004/38, and consequently benefits from the provisions of that directive, irrespective of when and where the marriage took place and of the circumstances in which he entered the host Member State.
Genom sin andra fråga vill den hänskjutande domstolen få klarhet i huruvida den omständigheten att en make till en unionsmedborgare, som har utövat sin rätt till fri rörlighet genom att etablera sig i en annan medlemsstat utan att vara medborgare där, följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren i den mening som avses i artikel 3.1 i direktiv 2004/38 innebär att maken kan utnyttja bestämmelserna i detta direktiv oberoende av när och var giftermålet ägde rum och oberoende av när och under vilka omständigheter maken reste in i den mottagande medlemsstaten.
It should be noted at the outset that, as may be seen from recitals 1, 4 and 11 in the preamble, Directive 2004/38 aims to facilitate the exercise of the primary and individual right to move and reside freely within the territory of the Member States that is conferred directly on Union citizens by the Treaty.
Domstolen påpekar inledningsvis att syftet med direktiv 2004/38, såsom framgår av skälen 1, 4 och 11 i direktivet, är att underlätta utövandet av unionsmedborgarnas primära, individuella rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium, vilken följer direkt av fördraget.
Moreover, as recital 5 in the preamble to Directive 2004/38 points out, the right of all Union citizens to move and reside freely within the territory of the Member States should, if it is to be exercised under objective conditions of dignity, be also granted to their family members, irrespective of nationality.
Såsom betonas i skäl 5 i direktiv 2004/38 bör dessutom, för att varje unionsmedborgare ska kunna utöva sin rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium på villkor som säkerställer objektiva villkor om värdighet, även unionsmedborgarnas familjemedlemmar beviljas denna rätt, oavsett medborgarskap.
Having regard to the context and objectives of Directive 2004/38, the provisions of that directive cannot be interpreted restrictively, and must not in any event be deprived of their effectiveness (see, to that effect, Eind, paragraph 43).
Mot bakgrund av sammanhanget och målen med direktiv 2004/38 kan bestämmelserna i detta direktiv inte tolkas restriktivt och får under alla förhållanden inte fråntas sin ändamålsenliga verkan (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Eind, punkt 43).
Article 3(1) of Directive 2004/38 provides that the directive is to apply to all Union citizens who move to or reside in a Member State other than that of which they are a national, and to their family members as defined in point 2 of Article 2 of the directive who accompany or join them.
I artikel 3.1 i direktiv 2004/38 föreskrivs att direktivet ska tillämpas på alla unionsmedborgare som reser till eller uppehåller sig i en annan medlemsstat än den där de själva är medborgare samt på de familjemedlemmar, i den mening som avses i artikel 2.2 i nämnda direktiv, som följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren.
Articles 6 and 7 of Directive 2004/38, relating respectively to the right of residence for up to three months and the right of residence for more than three months, likewise require that the family members of a Union citizen who are not nationals of a Member State ‘accompany’ or ‘join’ him in the host Member State in order to enjoy a right of residence there.
Även enligt artiklarna 6 och 7 i direktiv 2004/38, angående uppehållsrätt i högst tre månader respektive uppehållsrätt för längre tid än tre månader, krävs det att en unionsmedborgares familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat ”följer med” eller ”ansluter sig till” unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten för att de ska kunna åtnjuta uppehållsrätt där.
First, none of those provisions requires that the Union citizen must already have founded a family at the time when he moves to the host Member State in order for his family members who are nationals of nonmember countries to be able to enjoy the rights established by that directive.
För det första föreskrivs det inte i någon av dessa bestämmelser att unionsmedborgaren måste ha bildat familj redan vid flytten till den mottagande medlemsstaten för att dennes familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare ska kunna komma i åtnjutande av de rättigheter som införts genom direktivet.
Where a Union citizen founds a family after becoming established in the host Member State, the refusal of that Member State to authorise his family members who are nationals of nonmember countries to join him there would be such as to discourage him from con -tinuing to reside there and encourage him to leave in order to be able to lead a family life in another Member State or in a nonmember country.
Om den mottagande medlemsstaten nekar familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare att ansluta sig till en unionsmedborgare som har bildat familj först efter att ha flyttat till den medlemsstaten, avskräcks unionsmedborgaren nämligen från att uppehålla sig där i fortsättningen och ges ett incitament att lämna medlemsstaten för att kunna leva ett familjeliv i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland.
It must therefore be held that nationals of nonmember countries who are family members of a Union citizen derive from Directive 2004/38 the right to join that Union citizen in the host Member State, whether he has become established there before or after founding a family.
Direktiv 2004/38 innebär således att tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till unionsmedborgare har rätt att ansluta sig till unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten, oavsett om denne bosatte sig där före eller efter att ha bildat familj.
Second, it must be determined whether, where the national of a nonmember country has entered a Member State before becoming a family member of a Union citizen who resides in that Member State, he accompanies or joins that Union citizen within the meaning of Article 3(1) of Directive 2004/38.
För det andra ska det fastställas huruvida en tredjelandsmedborgare som reser in i en medlemsstat innan denne blivit familjemedlem till en unionsmedborgare som uppehåller sig i den medlemsstaten ska anses följa med eller ansluta sig till unionsmedborgaren i den mening som avses i artikel 3.1 i direktiv 2004/38.
It makes no difference whether nationals of nonmember countries who are family members of a Union citizen have entered the host Member State before or after becoming family members of that Union citizen, since the refusal of the host Member State to grant them a right of residence is equally liable to discourage that Union citizen from continuing to reside in that Member State.
Domstolen konstaterar härvid att det saknar betydelse huruvida tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare reser in i den mottagande medlemsstaten före eller efter det att de blir familjemedlemmar till unionsmedborgaren, eftersom ett negativt besked i fråga om uppehållsrätt för familjemedlemmarna i båda fallen och i lika hög grad medför att unionsmedborgaren avskräcks från att fortsätta uppehålla sig i den medlemsstaten.
Therefore, in the light of the necessity of not interpreting the provisions of Dir -ective 2004/38 restrictively and not depriving them of their effectiveness, the words ‘family members [of Union citizens] who accompany … them’ in Article 3(1) of that directive must be interpreted as referring both to the family members of a Union citizen who entered the host Member State with him and to those who reside with him in that Member State, without it being necessary, in the latter case, to distinguish according to whether the nationals of nonmember countries entered that
Mot bakgrund av att bestämmelserna i direktiv 2004/38 inte får tolkas restriktivt eller fråntas sin ändamålsenliga verkan, ska begreppet ”familjemedlemmar [till en unionsmedborgare] som följer med [denne]” i artikel 3.1 i nämnda direktiv följaktligen tolkas på så sätt att det omfattar både familjemedlemmar till en unionsmedborgare vilka har rest in tillsammans med denne i den mottagande medlemsstaten och familjemedlemmar som uppehåller sig tillsammans med unionsmedborgaren i nämnda medlemsstat. Det har i det sistnämnda fallet ingen betydelse om
Member State before or after the Union citizen or before or after becoming his family members.
tredjelandsmedborgarna har rest in i nämnda medlemsstat före eller efter unionsmedborgaren och inte heller om inresan ägt rum före eller efter det att de blev familjemedlemmar till unionsmedborgaren.
Application of Directive 2004/38 solely to the family members of a Union citizen who ‘accompany’ or ‘join’ him is thus equivalent to limiting the rights of entry and residence of family members of a Union citizen to the Member State in which that citizen resides.
Eftersom direktiv 2004/38 enbart är tillämpligt på familjemedlemmar till en unionsmedborgare som ”följer med” eller ”ansluter sig till” denne, avser unionsmedborgarens familjemedlemmars rätt till inresa och uppehåll sålunda enbart den medlemsstat i vilken unionsmedborgaren uppehåller sig.
From the time when the national of a nonmember country who is a family member of a Union citizen derives rights of entry and residence in the host Member State from Directive 2004/38, that State may restrict that right only in compliance with Articles 27 and 35 of that directive.
Från och med det ögonblick då direktiv 2004/38 ger upphov till en rätt för tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare att resa in och uppehålla sig i den mottagande medlemsstaten, kan denna stat endast begränsa nämnda rätt med iakttagande av artiklarna 27 och 35 i samma direktiv.
Compliance with Article 27 is required in particular where the Member State wishes to penalise the national of a nonmember country for entering into and/or residing in its territory in breach of the national rules on immigration before becoming a family member of a Union citizen.
Nämnda artikel 27 måste iakttas bland annat då medlemsstaten vill bestraffa tredjelandsmedborgaren för att ha rest in och/eller uppehållit sig på medlemsstatens territorium i strid med nationell utlänningslagstiftning innan denne blev familjemedlem till en unionsmedborgare.
However, even if the personal conduct of the person concerned does not justify the adoption of measures of public policy or public security within the meaning of Article 27 of Directive 2004/38, the Member State remains entitled to impose other penalties on him which do not interfere with freedom of movement and residence, such as a fine, provided that they are proportionate (see, to that effect, MRAX, paragraph 77 and the caselaw cited).
Även om den berördes personliga beteende inte skulle berättiga åtgärder med hänsyn till allmän ordning eller säkerhet i den mening som avses i artikel 27 i direktiv 2004/38, har medlemsstaten emellertid rätt att vidta andra bestraffande åtgärder mot denne som inte innebär någon begränsning av rätten att fritt röra sig och uppehålla sig, såsom böter, under förutsättning att åtgärderna är proportionerliga (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet MRAX, punkt 77 och där angiven rättspraxis).
In view of the answer to the second question, there is no need to answer the third question.
Mot bakgrund av svaret på den andra tolkningsfrågan saknas anledning att besvara den tredje frågan.
Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC precludes legislation of a Member State which requires a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in that Member State but not possessing its nationality to have previously been lawfully resident in another Member State before arriving in the host Member State, in order to benefit from the provisions of that directive.
av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG utgör hinder för lagstiftning i en medlemsstat, enligt vilken det krävs att en tredjelandsmedborgare, som är make till en unionsmedborgare som uppehåller sig i nämnda medlemsstat utan att vara medborgare där, för att kunna utnyttja bestämmelserna i direktivet redan ska ha uppehållit sig lagligen i en annan medlemsstat före ankomsten till den mottagande medlemsstaten.
Case C-152/08
Mål C-152/08
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid)
(begäran om förhandsavgörande från Tribunal Superior de Justicia de Madrid)
(Article 104(3) of the Rules of Procedure — EEC-Turkey Association Agreement — Article 37 of the Additional Protocol — Direct effect — Working conditions — Principle of nondiscrimination — Football — Limit on the number of professional players from nonmember States who may be fielded per team in national competitions)
”Artikel 104.3 i rättegångsreglerna — Associeringsavtalet EEG — Turkiet — Artikel 37 i tilläggsprotokollet — Direkt effekt — Anställningsvillkor — Ickediskrimineringsprincipen — Fotboll — Begränsning av det antal professionella spelare som är medborgare i tredjeland som får användas i nationellt tävlingsspel”
Order of the Court (Fifth Chamber), 25 July 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Domstolens beslut (femte avdelningen) av den 25 juli 2008 . . . . . . . . . .
International agreements — Agreements concluded by the Community — Direct effect
Internationella avtal — Gemenskapens avtal — Direkt effekt
(Additional Protocol to the EEC-Turkey Association Agreement, Art. 37; Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council, Art. 10(1))
(Tilläggsprotokollet till associeringsavtalet EEG–Turkiet, artikel 37; beslut nr 1/80 av associeringsrådet EEG–Turkiet, artikel 10.1)
SUMMARY — CASE C-152/08
SAMMANFATTNING — MÅL C-152/08
(see paras 28, 29)
(se punkterna 28 och 29)
The wording of Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, is essentially the same as that in the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement which lay down, in clear, precise and unconditional terms, a prohibition precluding any Member State from discriminating, on grounds of nationality, against the workers from the nonmember State concerned, vis-à-vis their own nationals, so far as their conditions of work, remuneration and dismissal are concerned.
Ordalydelsen i artikel 37 i tilläggsprotokollet till associeringsavtalet EEG–Turkiet framvisar inte någon avgörande skillnad i förhållande till artikel 38.1 första strecksatsen i associeringsavtalet mellan gemenskaperna och Slovakien och artikel 23.1 i partnerskapsavtalet mellan gemenskaperna och Ryssland. Det följer av dessa bestämmelser att det i klara, precisa och ovillkorliga ordalag föreskrivs ett förbud för varje medlemsstat mot att, på grund av nationalitet, diskriminera arbetstagare från berört tredjeland i förhållande till den aktuella medlemsstatens egna medborgare, vad gäller arbetsförhållanden, lön eller uppsägning.
Those provisions may therefore be relied on by individuals before the courts of the Member States.
Bestämmelserna kan åberopas av enskilda vid domstolar i medlemsstaterna.
Furthermore, Article 10(1) of Decision No 1/80, which repeats the rule laid down in Article 37 of the Additional Protocol, lays down in clear, precise and unconditional terms a prohibition precluding Member States from
I artikel 10.1 i beslut nr 1/80, vars innehåll överensstämmer med artikel 37 i ovannämnda tilläggsprotokoll anges för övrigt i klara, precisa och ovillkorliga ordalag att det är förbjudet för medlemsstaterna att diskriminera på grund av
The prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of the Member States with respect to remuneration and other conditions of work, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, and Article 10(1) of Decision No 1/80, adopted by the Association Council established by that agreement, on the development of the association, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of
Förbudet mot all diskriminering av turkiska medborgare som tillhör den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat vad beträffar lön och andra anställningsvillkor, vilket anges i artikel 37 i tilläggsprotokollet, som fogats till associeringsavtalet EEG–Turkiet, liksom i artikel 10.1 i associeringsrådets beslut nr 1/80 om utveckling av associeringen, ska tolkas så, att det utgör hinder för att en regel utfärdad av ett idrottsförbund i en medlemsstat, enligt vilken klubbar vid nationella tävlingar endast får använda ett begränsat antal spelare
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL AND KAHVECI
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL OCH KAHVECI medborgarskap, som är lagligen anställd av en klubb i nämnda medlemsstat.
Turkish nationality legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State, according to which clubs are authorised to field in competitions organised at national level only a limited number of players from nonmember States which are not parties to the
från sådana tredjeländer som inte är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, tillämpas på en professionell idrottsutövare med turkiskt
(see para. 32, operative part)
(se punkt 32 och domslutet)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spain), made by decision of 24 October 2007, received at the Court on 15 April 2008, in the proceedings
I mål C-152/08, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spanien) genom beslut av den 24 oktober 2007, som inkom till domstolen den 15 april 2008, i målet
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: R. Grass, the Court proposing to give its decision by reasoned order in accordance with the first subparagraph of Article 104(3) of its Rules of Procedure, after hearing the Advocate General, makes the following
DOMSTOLEN (femte avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden A. Tizzano samt domarna M. Ilešič (referent) och E. Levits, generaladvokat: M. Poiares Maduro, justitiesekreterare: R. Grass, som avser att avgöra målet genom motiverat beslut i enlighet med artikel 104.3 första stycket i domstolens rättegångsregler, och efter att ha hört generaladvokaten, följande
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 37 of the Additional Protocol, signed on 23 November 1970 in Brussels and concluded,
Begäran avser tolkningen av artikel 37 i det tilläggsprotokoll som undertecknades den 23 november 1970 i Bryssel och som ingåtts, godkänts och
The reference was made in the course of proceedings between Real Sociedad de Fútbol SAD and Mr Kahveci, on the one hand, and the Consejo Superior de Deportes and the Real Federación Española de Fútbol (Royal Spanish Football Association) (‘RFEF’), on the other, concerning sporting rules which limit the number of players from nonmember States who may be fielded in national competitions.
Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Real Sociedad de Fútbol SAD och Nihat Kahveci och å andra sidan Consejo Superior de Deportes och Real Federación Española de Fútbol (spanska fotbollsförbundet) (nedan kallat RFEF) och avser de idrottsregler som medför en begränsning av det antal spelare från tredjeland som får användas i nationellt tävlingsspel.
The aim of the Association Agreement, according to Article 2(1) thereof, is to promote the continuous and balanced strengthening of trade and economic relations between the parties.
Enligt artikel 2.1 i associeringsavtalet syftar avtalet till att främja ett fortgående och balanserat stärkande av handeln och de ekonomiska förbindelserna mellan de avtalsslutande parterna.
To that end, the Association Agreement provides for a preparatory stage enabling the Republic of Turkey to strengthen its economy with aid from the Community (Article 3), a transitional stage, during which a customs union is to be progressively established and economic policies are to be aligned more closely (Article 4) and a final stage which is to be based on the customs union and is to entail closer coordination of the economic policies of the Contracting Parties (Article 5).
Associeringsavtalet innehåller därför föreskrifter om en förberedande fas som skall göra det möjligt för Republiken Turkiet att stärka sin ekonomi med gemenskapens hjälp (artikel 3), en övergångsfas under vilken en tullunion stegvis skall införas och parternas ekonomiska politik tillnärmas (artikel 4) samt en slutfas som bygger på en tullunion och innebär en intensifierad samordning av parternas ekonomiska politik (artikel 5).
‘To ensure the implementation and the progressive development of the Association, the Contracting Parties shall meet in a Council of Association which shall act within the powers conferred upon it by this Agreement.’
”För att säkerställa associeringsordningens tillämpning och gradvisa utveckling, skall de avtalsslutande parterna sammanträda inom det associeringsråd som verkar inom gränserna för de befogenheter som detta råd har enligt avtalet.”
‘The Contracting Parties recognise that within the scope of this Agreement and without prejudice to any special provisions which may be laid down pursuant to Article 8, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited in accordance with the principle laid down in Article 7 of the Treaty establishing the Community.’
”De avtalsslutande parterna är ense om att inom tillämpningsområdet för detta avtal och utan att det påverkar tillämpningen av andra särskilda bestämmelser som antas med stöd av artikel 8, skall all diskriminering på grund av nationalitet vara förbjuden i enlighet med den princip som anges i artikel 7 i Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.”
The Additional Protocol, which, according to Article 62 thereof, forms an integral part of the Association Agreement, lays down, in Article 1, the conditions, detailed arrangements and timetables for implementing the transitional stage referred to in Article 4 of that agreement.
Tilläggsprotokollet utgör enligt artikel 62 häri en integrerad del av associeringsavtalet. Genom protokollet fastställs enligt artikel 1 villkoren, den närmare utformningen av och tidsplanen för genomförandet av den övergångsetapp som fastställs i artikel 4 i avtalet.
According to Article 37 of the Additional Protocol:
I artikel 37 i tilläggsprotokollet föreskrivs följande:
‘As regards conditions of work and remuneration, the rules which each Member State applies to workers of Turkish nationality employed in the Community shall not discriminate on grounds of nationality between such workers and workers who are nationals of other Member States of the Community.’
”Varje medlemsstat skall gentemot de arbetstagare som är av turkisk nationalitet och som är anställda i gemenskapen tillämpa regler som vad gäller arbetsförhållanden och avlöning inte innebär någon diskriminering på grundval av nationalitet [jämfört med] de arbetstagare som är medborgare i någon av de andra medlemsstaterna.”
Article 39(1) of the Additional Protocol is worded as follows:
Artikel 39.1 i tilläggsprotokollet har följande lydelse: