natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Exceeding the time-limit cannot be justified where the national authority, as the national court has found in the circumstances of this case, possessed the information which would enable it to establish whether or not the undertaking had in fact produced a quantity of sugar equivalent to the sum of its A and Β quotas.
Nämnda myndigheter skall därför anses vederbörligen informerade om produktionssiffror och anses ha all information som är nödvändig för att fastställa de mängder socker som har tillverkats och exporterats.
In the third place, if no proof is supplied of a quantity of C sugar's having been exported out of the Community, that quantity is deemed to have been disposed of on the internal market. In that case, Article 3(2) of Regulation No 2670/81 provides that the Member State concerned is to notify the manufacturers who are required to pay the charge of the total amount to be paid before 1 May following 1 January following the end of the marketing year in question.
Enligt nionde skälet i grundförordningen skall de behöriga nationella myndigheterna ha möjlighet att kontinuerligt följa utvecklingen av handeln med tredje länder så att de kan bedöma hur denna utvecklas och, i förekommande fall, vidta de åtgärder enligt denna förordning som visar sig nödvändiga.
The time-limit set by Article 3(2) of Regulation No 2670/81 is mandatory and allows of no exception.
I detta syfte föreskrivs att licenser skall utfärdas. För att denna kontroll skall kunna upprätthållas kan följaktligen en exportdeklaration inte tas emot efter det att exporten har ägt rum.
By its sixth question the national court is in substance asking whether the competent national authority may, without infringing Articles 3 and 4 of Regulation No 3665/87 or the general principles of Community law, refuse to accept retrospectively an export declaration presented for the purpose of obtaining export refunds and of extending the period allowed for supplying proof of export where, because the undertaking has applied for and obtained from that authority a C sugar export licence for sugar which it was impossible to regard as C sugar, the undertaking has neither applied for nor obtained the export refunds to which it would have been entitled if the sugar had been exported as A or Β sugar.
Den nationella domstolen skall således, när den fastställer huruvida överskridandet av den tidsfrist som fastställs i artikel 3.2 i förordning nr 2670/81 kan vara befogat, beakta den omständigheten att de behöriga nationella myndigheterna är förpliktade att kontrollera om den mängd för vilken en exportlicens har begärts verkligen har producerats utöver A- och Bkvoterna. Ett överskridande kan inte anses befogat om den nationella myndigheten, såsom den hänskjutande domstolen i detta fall har fastställt, haft information som gjort det möjligt att fastställa om företaget verkligen hade eller inte hade producerat en mängd socker som motsvarar summan av A- och Bkvoterna.
None the less, there may be some justification for exceeding the time-limit where an irregularity has occurred. The time-limit fixed by Article 3(2) of the regulation may therefore be exceeded where the competent national authority does not know the exact details of an undertaking's sugar production and where that lack of knowledge may reasonably be attributed to the undertaking, because it has not acted in good faith and has not complied with all the relevant provisions.
Vad avser begreppet force majeure i artikel 4.4 i förordning nr 3665/87 skall det understrykas att det skall anses avse onormala, utanför importörens eller exportörens vilja liggande omständigheter (se, för ett motsvarande synsätt, dom av den 17 december 1970 i mål 11/70, InternationaleHandelsgesellschaft, punkt 23).Ett misstag från exportörens sida avseende klassificeringen av socker kan inte antas motsvara sådana omständigheter.
It is clear from the wording of Article 4(1) and (4) of Regulation No 3665/87 that, first, the acceptance of the export declaration and, second, the proof of export, furnished within 60 days of the date of such acceptance, save in case of force majeure, constitute essential conditions for the payment of export refunds.
Den omständigheten att den hänskjutande domstolen har hänvisat till allmänna gemenskapsrättsliga principer skall förstås på så sätt att nämnda domstol vill få klarhet i om de särskilda omständigheterna i målet vid den nationella domstolen gör att de behöriga nationella myndigheterna med hänsyn till dessa principer skall anses förpliktade att betala exportbidrag.
As regards the information available to the competent national authorities, it must be stated that Article 4 of Regulation No 2630/81 requires them to ascertain whether the conditions for granting an export licence have been satisfied.
De villkor som skall tillämpas på betalning av exportbidrag för jordbruksprodukter anges i förordning nr 3665/87.
Accordingly, those authorities must be deemed to be duly informed of detailed production figures and to possess all the information necessary in order to determine the quantities of sugar produced and exported.
Det finns med hänsyn till det svar som domstolen har givit på den första frågan ingenting som gör att en situation som den som har beskrivits av den hänskjutande domstolen kan tänkas rättfärdiga att dessa villkor inte beaktas.
When deciding whether there may be justification for exceeding the time-limit fixed by Article 3(2) of Regulation No 2670/81, the national court must therefore take into consideration the fact that the competent national authorities are required to ascertain whether the quantity in
Det följer tydligt av lydelsen av artikel 4.1 och 4.4 i förordning nr 3665/87 att det som tvingande villkor för betalning av exportbidrag uppställs dels att exportdeklarationen har tagits emot, dels att det — utom vid force majeure — har styrkts att
As regards the concept of force majeure used in Article 4(4) of Regulation No 3665/87, it must be emphasised that it is to be understood to refer to unusual circumstances outside the control of the exporter (see, to that effect, Case 11/70
Det skall därför konstateras att en vägran att betala exportbidrag i en situation som den som har beskrivits av den hänskjutande domstolen inte står i strid med någon allmän gemenskapsrättslig princip.
The conditions applicable to the payment of
Domstolen har beslutat följande dom:
The national court's reference to the general principles of Community law must be understood to mean that that court is seeking to ascertain whether, in light of those principles, the circumstances of the case in the main proceedings require the competent national authorities to pay export refunds.
"1) Enligt artikel 24.1 andra stycket c i rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker, i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 305/91 av den 4 februari 1991, krävs att ett företag faktiskt har producerat en volym socker som motsvarar summan av dess A- och B-kvoter innan det kan hänföra socker till Csocker.
As a matter of principle the competent national authority à not authorised to demand that an undertaking pay a charge pursuant to Article 3(1) of Commission Regulation (EEC) No 2670/81 of 14 September 1981 laying down detailed implementing rules in respect of sugar production in excess of the quota, as amended by Commission Regulation (EEC) No 3559/91 of 6 December 1991, where it has not informed the undertaking of that requirement within the period prescribed by Article 3(2) of that regulation.
Den behöriga nationella myndigheten får i princip inte påföra ett företag en avgift enligt artikel 3.1 i kommissionens förordning (EEG) nr 2670/81 av den 14 september 1981 om fastställande av tiMntpmngsföreskrifterförsockerproduktion utöver kvoten, i dess lydeke enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3559/91 av den 6 december 1991, om den inte har underrättat detta företag om ett sådant krav inom den frist som föreskrivs i artikel 3.2 i denna förordning.
Exceeding the time-limit may be permissible where the competent national authority, without negligence on its part, did not know the detaUs of the undertaking's sugar production and where that lack of knowledge may reasonably be attributed to the undertaking, because it has not acted in good faith and has not complied with all the relevant provisions.
Det kan vara tillåtet att överskrida fristen om den behöriga nationella myndigheten, utan oaktsamhet från dennas sida, inte kände till detaljerna i företagets sockerproduktion och denna bristande kännedom rimligen kan tillskrivas nämnda företag på grund av att det inte handlat i god tro och inte följt alla relevanta bestämmeker.
The competent national authority may, without infringing Articles 3 and 4 of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products or the general principles of Community law, refuse to accept retrospectively an export declaration presented for the purpose of obtaining export refunds and of extending the period allowed for supplying proof of export where, because the undertaking has applied for and obtained from that authority a C sugar export licence for sugar which it was impossible to regard as C sugar, the undertaking has neither applied for nor obtained the export refunds to which it would have been entitled if the sugar had been exported as A or Β sugar.'
Den behöriga nationella myndigheten kan, utan att åsidosätta vare sig artiklarna 3 och 4 i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27 november 1987, om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter, eller allmänna gemenskapsrättsliga principer, vägra att retroaktivt godta en exportdeklaration som ingetts i syfte att erhålla exportbidrag och förlängning av den föreskrivna fristen för att styrka att export har skett då företaget — beroende på att det ansökt om och från denna myndighet erhållit en exportlicens för C-socker för socker som inte kunde anses vara sådant socker — varken har ansökt om eller erhållit de exportbidrag som det skulle ha varit berättigat till om sockret hade exporterats som Aeller B-socker."
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 15 May 2001.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 15 maj 2001.
He proposed that the Court should reply to the first and fifth questions as follows:
Mål C-480/99 Ρ Gerry Plant m.Π. mot Europeiska gemenskapernas kommission South Wales Small Mines Association EKSG
— in the circumstances of this case, the national authority is prevented from levying a charge pursuant to Article 3(1) of Commission Regulation (EEC) No 2670/81 of 14 September 1981 laying down detailed implementing rules in respect of sugar production in excess of the quota, since it has not acted within a period of time compatible with the requirements of Community law;' and, if an answer must be given to the third, fourth and sixth questions, that:
"Överklagande — Talan om ogiltigförklaring enligt artikel 33 i EKSG-fördraget till sakprövning — Kontradiktionsprincipen i ett domstolsförfarande" (sjätte avdelningen)
— in circumstances such as those of this case, a finding by the national court that the national intervention body was clearly at fault requires downward variation of the amount of the penalty imposed pursuant to Article 3(1) of Regulation No 2670/81;
1 avdelningen "Bakgrund och förfarande" i det omtvistade beslutet anges bland annat följande:
Case C-480/99 Ρ Gerry Plant and Others ν Commission of the European Communities South Wales Small Mines Association ECSC
South Wales Small Mines Association (en sammanslutning av små gruvor i södra Wales, nedan kallad SWSMA) är en oregistrerad sammanslutning som har bildats enligt engelsk rätt i syfte att tillvarata de små sydwalesiska kolproducenternas intressen.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 20 December 1999, Mr Plant and 16 other appellants brought an appeal pursuant to Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice against the order of the Court of First Instance of 29 September 1999 in
Gerry Plant och sexton andra klaganden har, genom skrivelse som inkom till domstolens kansli den 20 december 1999, med tillämpning av artikel 49 i EKSG-stadgan för domstolen överklagat förstainstansrättens beslut av den 29 september 1999 i de förenade målen T148/98 och T-162/98, Evans m.fl. mot kommissionen (nedan kallat det överklagade beslutet), genom vilket förstainstansrätten avvisade deras talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut nr 15656 av den 30 juli 1998 om avslag på ett klagomål som ingetts av en sammanslutning av kolproducenter angående förekomsten av prisdiskriminering (nedan kallat det omtvistade beslutet).
paragraph of Article 33 and Article 35 of the ECSC Treaty.
klagomål till kommissionen i SWSMA:s namn.
The applicants stated at paragraph 2 of their application: "A copy of the Decision is annexed at Appendix 1 to this Application".
I klagomålet påtalade de förekomsten av diskriminerande handelsvillkor i strid med de tillämpliga bestämmelserna i EKSG-fördraget.
Joined Cases T-148/98 and T-162/98 Evans and Others ν Commission ('the order under appeal'), by which the Court of First Instance dismissed as inadmissible their action for annulment of Commission Decision No 15656 of 30 July 1998 refusing to act upon a complaint lodged by an association of coal producers concerning alleged discriminatory pricing practices ('the contested decision').
Genom beslut nr 15656 (nedan kallat beslutet), som ingick i en skrivelse av den 30 juli 1998, meddelade kommissionen att den inte avsåg att vidta några åtgärder med anledning av klagomålet.
By application lodged at the Registry of the Court on 6 October 1998, SWSMA brought an action under the second paragraph of Article 33 of the ECSC Treaty for annulment of the Decision (Case T-162/98).
Eftersom invändningen om rättegångshinder i förhållande till sökandena i mål T-148/98, vilka har uppgett sig vara före detta medlemmar i SWSMA, motiverades bland annat av att den frist om en månad för att väcka talan som fastställs i artikel 33 tredje stycket i fördraget inte iakttagits, ställde förstainstansrätten genom skrivelse från förstainstansrättens kansli av den 28 april 1999 frågor till dessa sökande om de omständigheter under vilka de hade fått kännedom om det omtvistade beslutet.
The section of the order under appeal headed 'Facts and procedure' states in particular:
Genom en rekommenderad försändelse med mottagningsbevis delgavs SWSMA den 5 augusti 1998 kommissionens skrivelse av den 30 juli 1998, som innehöll beslutet.
The South Wales Small Mines Association (hereinafter "SWSMA") is an unincorporated association under English law founded to represent the interests of small coal producers in South Wales.
Genom skrivelse av den 18 augusti 1998, bekräftad den 26 augusti samma år, begärde flera mindre kolproducenter att kommissionen formellt skulle delge dem beslutet, vilket den vägrade att göra genom en skrivelse av den 24 augusti 1998.
Some of those small producers collectively submitted to the Commission a complaint dated 5 June 1990 in SWSMA's name concerning the alleged application of discriminatory business terms contrary to the relevant provisions of the ECSC Treaty.
Det omtvistade beslutet delgavs SWSMA på dess enda adress som hade meddelats kommissionen. Skrivelsen med detta beslut översändes till Bernard John Llewellyn, som var sekreterare i SWSMA när klagomålet lämnades in.
Since the objection to admissibility raised vis-à-vis the applicants in Case T-148/98 (who appeared as former members of SWSMA) was founded on their alleged failure to comply with the time-limit for bringing an appeal prescribed by the third paragraph of Article 33 of the ECSC Treaty, the Court of First Instance, by letter from the Registry of 28 April 1999, questioned the applicants about the circumstances in which they had learned of the contested decision.
Efter att den 16 september 1998 ha fått kännedom om att SWSMA inte hade överklagat beslutet inom den föreskrivna tidsfristen, har sökandena, genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 21 september 1998, med stöd av artikel 33 andra stycket och artikel 35 i EKSG-fördraget väckt talan mot beslutet (mål T148/98). I punkt 2 i sin ansökan har sökandena angett att '[e]n kopia av beslutet har bifogats som bilaga 1 till denna ansökan'.
By Decision No 15656 (hereinafter "the Decision"), which was contained in a letter of 30 July 1998, the Commission stated that it would not be acting on the complaint.
Genom skrivelser av den 25 juni 1999 anmodade förstainstansrättens justitiesekreterare parterna i målen T148/98 och T-162/98 att yttra sig i frågan om att eventuellt förena de två målen.
The following points are apparent from the findings of fact made by the Court of First Instance on the basis of the documents before it in the two cases.
SWSMA har för egen del, genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 6 oktober 1998, med stöd av ovannämnda artikel 33 andra stycket i EKSG-fördraget väckt talan om ogiltigförklaring av beslutet (mål T-162/98).
On 5 August 1998, the letter of 30 July 1998 containing the Decision was notified to SWSMA by registered post with form of acknowledgement of receipt.
Endast kommissionen svarade inom den föreskrivna fristen genom brev som inkom till förstainstansrättens kansli den 3 juli 1999.
After learning on 16 September 1998 that SWSMA had not challenged the Decision within the prescribed time-limit, those producers, by application lodged at the Registry of the Court on 21 September 1998 (Case T-148/98), brought an action against the Commission under the second
Genom skrivelser som inkom den 23 november (mål T-162/98) respektive den 14 december 1998 (mål T-148/98) har kommissionen, i enlighet med artikel 114.1 i förstainstansrättens rättegångsregler, framställt en invändning om rättegångshinder beträffande båda målen."
By letters of 25 June 1999, the Registrar of the Court of First Instance asked the parties in Cases T-148/98 and T-162/98 to submit observations on the possibility of the two cases.
Genom skrivelse som inkom den 25 juni 1999 ansökte vissa av sökandena i mål T148/98 om rättshjälp, med stöd av artikel 94 i förstainstansrättens rättegångsregler.
Even if, as the applicant claims, its solicitors did not receive a copy of the Decision from the Commission, the risk of an oversight, or that a letter sent by ordinary post might be lost, should have prompted the applicant to give them appropriate instructions without delay for the defence of its interests.
till risken för förbiseende eller för att en försändelse som sändes med vanlig postgång kom på avvägar, genast ha sett till att advokaterna fick lämpliga instruktioner för att kunna tillvarata sökandens intressen.
The order under appeal
Genom det överklagade beslutet
In relying entirely on the initiative of its solicitors, the applicant therefore did not conduct itself in the manner of a reasonably diligent party.
Genom att helt förlita sig på sina advokaters initiativförmåga, har inte sökanden agerat som en normalt aktsam part.
By the order under appeal, the Court of First Instance:
förenade förstainstansrätten målen T148/98 och T-162/98 med tillämpning av artikel 50 i sina rättegångsregler,
In those circumstances, the fact that the Decision bears the indorsement "cc: T. Llewellyn Jones" cannot constitute an exceptional circumstance such as to render the applicant's error excusable.'
Mål T148/98
Case T-148/98 ruled on the objections to admissibility raised by the Commission without a hearing on the substance of the case and without an oral procedure, pursuant to Article 114 of its Rules of Procedure;
Förstainstansrätten fastslog också att anledning saknades att pröva ansökningen om rättshjälp och interventionsansökningarna.
— dismissed both actions as inadmissible.
För att komma fram till att talan i de två målen skulle avvisas ansåg förstainstansrätten följande:
Given that the Commission notified the Decision only to SWSMA and that the Decision was not even sent to SWSMA's solicitors, who did not learn of it until 8 September 1998, it seems unlikely that, as has been asserted, one of the applicants received a copy of the Decision on 10 August 1998 from an unidentified third party.
Eftersom kommissionen endast har delgivit SWSMA beslutet och det inte ens har vidarebefordrats till SWSMA:s advokater, vilka fick kännedom om beslutet först den 8 september 1998, förefaller det osannolikt att en av sökandena skulle ha mottagit en kopia av beslutet från en okänd tredje man den 10 augusti 1998, såsom har hävdats.
In reaching its finding that the two actions before it were inadmissible, the Court of First Instance reasoned as follows:
Sökandenas svar på förstainstansrättens frågor förstärker ytterligare det osannolika i detta påstående. ...
'30 It is common ground that the Decision was duly notified to the applicant and that the applicant did not bring its action until after
Den ursäktliga villfarelse som sökanden har åberopat för att få en förlängning av den tvingande tidsfristen för att väcka talan, avser endast fall där det föreligger extraordinära omständigheter, såsom när ifrågavarande institution förhållit sig på ett sätt som, i sig självt eller i avgörande utsträckning, varit ägnat att framkalla en ursäktlig villfarelse hos en enskild person ...
The answers given to the questions put by the Court make that lack of credibility only more apparent.
Även om sökandens advokater, i enlighet med vad sökanden har hävdat, inte hade mottagit någon kopia av beslutet från kommissionen, borde sökanden, med hänsyn
It is therefore appropriate to consider whether, as the appellants claim, the Court of First Instance based its decision on facts or documents of which they had not been able to take cognisance.
har lyckats visa att utgångspunkten för att beräkna tidsfristen för den omtvistade talan var sådan att det skulle kunna anses som att deras talan hade väckts inom föreskriven tid.
In that connection, the appellants refer to the statements of Mr Bernard John Llewellyn, mentioned in paragraph 46 of the order under appeal, according to which he took no further action on receipt of the contested decision.
Klagandena har därvid avsett Bernard John Llewellyns uppgifter, vilka nämndes i punkt 46 i det överklagade beslutet, om att han inte vidtog några åtgärder sedan han mottagit det omtvistade beslutet.
They also refer to SWSMA's statements, referred to in paragraphs 44 and 46 of the order under appeal, to the effect that the decision only came to the attention of its advisers on 8 September 1998.
De har också hänvisat till SWSMA:s ståndpunkt, vilken nämndes i punkterna 44—46 i det överklagade beslutet, att SWSMA:s rådgivare fick kännedom om detta beslut först den 8 september 1998.
That action must therefore be dismissed as inadmissible'
Talan skall således avvisas, eftersom den inte kan prövas i sak ..."
The appellants claim that the Court should:
Klagandena har yrkat att domstolen skall upphäva det överklagade beslutet såvitt avser mål T-148/98, fastställa att talan om ogiltigförklaring kan prövas i sak och att förstainstansrätten skall göra detta, i andra hand återförvisa frågan om rättegångshinder till förstainstansrätten i ny sammansättning, varvid sökandena skall ha möjlighet att i förväg ta del av samtlig bevisning som SWSMA lagt fram och samtliga SWSMA:s yttranden och att yttra sig däröver, och förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i domstolen och i förstainstansrätten.