natgillin/translations-raw huggingface dataset:
THE COURT (Eighth Chamber), composed of G. Arestis, President of Chamber, J. Malenovský and T. von Danwitz (Rapporteur), Judges,
DOMSTOLEN (åttonde avdelningen)
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
DOM AV DEN 5.6.2008 — MÅL C-534/06 sammansatt av avdelningsordföranden G. Arestis samt domarna J. Malenovský och T. von Danwitz (referent), generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitiesekreterare: R. Grass, efter det skriftliga förfarandet, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— the Greek Government, by I. Chalkias and I. Pouli, acting as Agents,
— Greklands regering, genom I. Chalkias och I. Pouli, båda i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by C. Cattabriga, acting as Agent,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom C. Cattabriga, i egenskap av ombud,
The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 13 of Council Regulation (EEC) No 866/90 of 29 March 1990 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products (OJ 1990 L 91, p. 1).
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 866/90 av den 29 mars 1990 om förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (EGT L 91, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 32, s. 111).
Article 13 of Regulation No 866/90 provides: ‘[t]he following investments shall be excluded: … investments in the processing or marketing of products from third countries’.
I artikel 13 i förordning nr 866/90 föreskrivs att ”[f]öljande investeringar skall vara undantagna: … Investeringar i bearbetning och saluföring av produkter från tredje land”.
Article 17(2) of that regulation, entitled ‘Procedures for payment of the aid’, provides:
Artikel 17 i förordningen har rubriken ”Förfaranden vid utbetalning av stöd” och i artikel 17.2 föreskrivs följande:
Article 24 of Council Regulation (EEC) No 4253/88 of 19 December 1988 laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards coordination of the activities of the different Structural Funds between themselves and with the operations of the European Investment Bank and the other existing financial instruments (OJ 1988 L 374, p.
I artikel 24 i rådets förordning nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om samordningen av de olika strukturfondernas verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter (EGT L 374, s.
1), as amended by Council Regulation (EEC) No 2082/93 of 20 July 1993 (OJ 1993 L 193, p.
1), i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2082/93 av den 20 juli 1993 (EGT L 193, s. 20; svensk specialutgåva, område 14, volym 1, s.
20), provides:
30), föreskrivs följande:
If an operation or measure appears to justify neither part nor the whole of the assistance allocated, the Commission shall conduct a suitable examination of the case in the framework of the partnership …
Om en verksamhet eller åtgärd inte förefaller berättigad till vare sig en del av eller hela det tilldelade stödet skall kommissionen genomföra en lämplig granskning av fallet inom ramen för partnerskapet …
Following this examination, the Commission may reduce or suspend assistance in respect of the operation or a measure concerned if the examination reveals an irregularity or a significant change affecting the nature or conditions for the implementation of the operation or measure for which the Commission’s approval has not been sought.
Efter granskningen får kommissionen reducera eller suspendera stödet till den berörda verksamheten eller åtgärden om granskningen visar någon överträdelse eller väsentlig förändring som påverkar [verksamhetens eller åtgärdens art eller] villkoren för att genomföra verksamheten eller åtgärden och för vilken man inte ansökt om kommissionens godkännande.
Any sum received unduly and to be recovered shall be repaid to the Commission. …’
Varje belopp som erhållits felaktigt och återtas skall återbetalas till kommissionen. …”
The dispute in the main proceedings and the question referred
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
ILCO obtained a grant of financial assistance equal to 50% of eligible expenditure, half of which was funded from the budget of the Regione Lazio and half by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), for the construction in two stages of a plant for the slaughter, processing and preservation of sheepmeat in the territory of the municipality of Acquapendente.
ILCO beviljades finansiellt stöd motsvarande 50 procent av de stödberättigande kostnaderna för att i två etapper uppföra en anläggning för slakt, bearbetning och konservering av fårkött inom kommunen Acquapendente. Hälften av stödet belastade regionen Lazios budget och den andra hälften belastade Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).
On 17 October 1996 the Regione Lazio decided to make initial provision for payment of the balance of the assistance still owing to ILCO.
I ett protokoll av den 17 oktober 1996 beslutade regionen Lazio först att betala ut det resterande stödbelopp som ännu inte hade betalats till ILCO.
However, during that month, on completion of an on-the-spot inspection, the regional authorities found that sheep from nonmember countries had been slaughtered at the cofinanced plant.
Under samma månad konstaterade dock de regionala myndigheterna, efter en kontroll på plats, att får från tredjeland hade slaktats i den samfinansierade anläggningen.
The Regione Lazio having, for that reason, decided to suspend payment of the balance of the financial assistance, ILCO applied to the Tribunale di Roma (Rome District Court) for an order for payment of the sum of ITL 1 617 575 382, which was granted by order of 5 June 1997.
Av det skälet beslutade regionen Lazio att suspendera utbetalningen av det resterande finansiella stödet. ILCO ingav därför en ansökan om betalningsföreläggande till Tribunale di Roma (underrätt i Rom) avseende ett belopp på 1 617 575 382 ITL, vilken bifölls genom beslut av den 5 juni 1997.
It may be seen from ILCO’s observations that on 19 June 1997 the Commission fixed the deadline for the payments to be made to ILCO at 31 December 1997 and that the Regione Lazio informed the Commission, by letters sent to it during the months of June, August and October 1997, that the judicial investigations in progress might continue beyond that date and asked for information on the procedure to be followed.
Det framgår av ILCO:s yttrande att kommissionen den 19 juni 1997 fastställde att betalningarna till ILCO skulle ske senast den 31 december 1997. Av yttrandet framgår även att regionen Lazio, genom skrivelser riktade till kommissionen under juni, augusti och oktober 1997, underrättade institutionen om att de pågående rättsliga utredningarna skulle kunna komma att fortgå även efter detta datum och begärde upplysningar om hur man skulle gå till väga.
On 1 October 1997 the Regione Lazio brought an action against the order of the Tribunale di Roma of 5 June 1997, which was dismissed by judgment of 26 March 1999.
Den 1 oktober 1997 överklagade regionen Lazio det beslut som Tribunale di Roma hade meddelat den 5 juni 1997. Överklagandet ogillades genom dom av den 26 mars 1999.
That judgment was, however, overturned on appeal by the Corte d’Appello di Roma (Appeal Court, Rome), by judgment of 9 September 2002.
Efter överklagande ändrades dock domen av Corte d’appello di Roma (appellationsdomstol i Rom), genom dom av den 9 september 2002.
According to the Commission’s observations, it is clear from the checks carried out that 7.4% of the total number of animals slaughtered by ILCO at the cofinanced plant in 1997, 1998 and 2000 came from outside the Community.
Enligt kommissionens yttrande framgår det av de kontroller som utförts att 7,4 procent av det totala antalet djur som slaktats av ILCO i den samfinansierade anläggningen under åren 1997, 1998 och 2000 härrörde från tredjeland.
Moreover, the observations of ILCO and the Commission note that on 26 September 2002 the Commission proposed that the Regione Lazio should, without ordering a reduction under Article 24 of Regulation No 4253/88, as amended by Regulation No 2082/93, reduce the balance owing to ILCO by an amount equal to 11.47 % of the total amount of the assistance.
Vidare hänvisas det i ILCO:s och kommissionens yttranden till den omständigheten att kommissionen den 26 september 2002 föreslog regionen Lazio att det resterande stödbelopp som tillkom ILCO skulle sättas ned till ett belopp motsvarande 11,47 procent av det totala stödbeloppet, utan att fatta ett beslut om reduktion av stödet med stöd av artikel 24 i förordning nr 4253/88, i dess lydelse enligt förordning nr 2082/93.
By decision of 18 October 2002, the Regione Lazio accepted that proposal.
Genom beslut av den 18 oktober 2002 godtog regionen Lazio förslaget.
On 9 January 2003 ILCO lodged an appeal in cassation against the judgment of the Corte d’Appello di Roma of 9 September 2002, claiming, in particular, infringement of Article 13 of Regulation No 866/90.
Den 9 januari 2003 överklagade ILCO Corte d’appello di Romas dom av den 9 september 2002 och åberopade bland annat åsidosättande av artikel 13 i förordning nr 866/90.
ILCO argued before the Corte Suprema di Cassazione (Supreme Court of Cassation) that, that article providing solely that Community assistance cannot be granted in order to finance projects for the processing of products from third countries, it does not follow that a trader who has obtained financing and used it in accordance with Community rules, and who has complied with the obligations entered into and achieved the objectives set out in the programme concerned should not also be able to slaughter animals from third countries.
Vid Corte suprema di cassazione (kassationsdomstol) hävdade ILCO att det i nämnda artikel endast föreskrivs att gemenskapsstöd inte kan beviljas för att finansiera projekt som avser bearbetning av produkter från tredjeland, och att det därav inte följer att en näringsidkare som har erhållit finansiering och använt denna i enlighet med gemenskapsbestämmelserna, och som har iakttagit de avtalade skyldigheterna och uppnått de mål som uppställs i det aktuella programmet, inte får slakta även djur från tredjeland.
Considering that ILCO’s appeal in cassation must be dismissed if Article 13 of Regulation No 866/90 required the cofinanced plant to be used exclusively for the processing of products of Community origin, the Corte Suprema di Cassazione stayed proceedings and referred the following question to the Court of Justice:
Corte suprema di cassazione ansåg att ILCO:s överklagande skulle ogillas om det enligt artikel 13 i förordning nr 866/90 krävdes att den samfinansierade anläggningen endast skulle användas för bearbetning av produkter från gemenskapen. Nämnda domstol beslutade därför att vilandeförklara målet och hänskjuta följande tolkningsfråga till domstolen:
‘Must Article 13 of … Regulation … No 866/90 … be interpreted as meaning that financing must be excluded in cases in which, notwithstanding implementation of the specific programme for which the financing was obtained, the marketing and/or processing (in addition) of products which are not from the Community takes place along with the marketing and/or processing of products from the Community in the amounts required by the programme?’
”Ska artikel 13 i … förordning … nr 866/90 … tolkas så, att utbetalning av finansiellt stöd inte kan ske i de fall då saluföring eller bearbetning har skett även av produkter som inte härrör från gemenskapsområdet, trots att det särskilda program inom ramen för vilket det finansiella stödet erhållits har följts, genom att saluföring och/eller bearbetning av produkter från gemenskapen har skett i den omfattning som fastställts i programmet?”
It is to be stated, first of all, that the Court is asked expressly to interpret Article 13 of Regulation No 866/90, and not Article 24 of Regulation No 4253/88, which provides the legal basis for any decision by the Commission reducing, suspending or cancelling financial assistance.
Det ska inledningsvis påpekas att domstolen uttryckligen har ombetts att tolka artikel 13 i förordning nr 866/90, och inte artikel 24 i förordning nr 4253/88, vilken utgör rättslig grund för ett eventuellt beslut av kommissionen om reduktion, suspension eller upphävande av finansiellt stöd.
Since it is clear from the order for reference that the dispute in the main proceedings relates to the financial assistance granted to ILCO as a whole, it is necessary to decide whether, in circumstances such as those in the main proceedings, Article 13 of Regulation No 866/90 entitles the competent authority, in the context of its legal relationship with the final recipient, to refuse altogether to pay the financial assistance granted to the latter.
Eftersom det framgår av beslutet om hänskjutande att tvisten vid den nationella domstolen avser det finansiella stöd som ILCO har beviljats i dess helhet, ska domstolen avgöra huruvida artikel 13 i förordning nr 866/90, i ett sådant sammanhang som det som är för handen i målet vid den nationella domstolen, ger den behöriga myndigheten rätt att, inom ramen för sitt rättsförhållande med den slutliga stödmottagaren, helt och hållet vägra att betala ut det finansiella stöd som denne har beviljats.
In their observations, ILCO and the Commission state that the marketing or processing of sheep from third countries cannot exclude financing as a whole.
I sina yttranden har ILCO och kommissionen anfört att saluföring eller bearbetning av fårkött från tredjeland inte kan medföra att en finansiering är helt utesluten.
The Greek Government, for its part, contends that, on certain conditions, the recipient of the assistance may use the cofinanced plant also for the processing and marketing of sheep from third countries.
Den grekiska regeringen har för sin del framhållit att stödmottagaren på vissa villkor kan använda en samfinansierad anläggning även för att bearbeta och saluföra fårkött från tredjeland.
The Italian Government, for its part, advocates a strict interpretation of Article 13 of Regulation No 866/90, excluding all Community financial assistance in cases where products from outside the Community have been marketed or processed at the plant in receipt of such assistance.
Den italienska regeringen har förordat en restriktiv tolkning av artikel 13 i förordning nr 866/90, vilken innebär att det inte kan utgå något som helst finansiellt gemenskapsstöd om produkter från tredjeland har saluförts eller bearbetats i den anläggning som beviljats sådant stöd.
In support of that view, the Italian Government argues that the Community legislature included an express provision with regard to any derogation from the requirements laid down in that article.
Till stöd för denna ståndpunkt har den italienska regeringen hävdat att gemenskapslagstiftaren har föreskrivit uttryckliga bestämmelser för varje undantag från de villkor som uppställs i denna artikel.
That view cannot, however, be accepted.
Domstolen kan dock inte godta denna ståndpunkt.
It is appropriate to point out that, in circumstances such as those in the main proceedings, there is no question of formal derogation from the requirements laid down in that article.
Under sådana omständigheter som de som är aktuella i målet vid den nationella domstolen är det nämligen inte fråga om ett formellt undantag från de villkor som föreskrivs i nämnda artikel.
It is more a case of whether the competent authority is in a position to refuse altogether payment of the assistance granted where it subsequently appears that an investment for which assistance has been granted has been used to some extent for the marketing or processing of products from third countries.
Det är snarare fråga om huruvida den behöriga myndigheten helt och hållet kan vägra att betala ut beviljat stöd, när det i efterhand framkommer att en investering som beviljats finansiellt stöd i viss utsträckning har använts för att saluföra eller bearbeta produkter från tredjeland.
In that regard, it is appropriate to consider the requirements arising under Article 13 of Regulation No 866/90 and from the principle of proportionality.
I det avseendet ska domstolen undersöka de krav som följer av artikel 13 i förordning nr 866/90 och av proportionalitetsprincipen.
As regards the interpretation of Article 13 of Regulation No 866/90, it is appropriate to point out that that provision, as can be seen from its wording, does not lay down any express obligation on the recipient of financial assistance, but imposes requirements with regard to the granting of such assistance.
När det gäller tolkningen av artikel 13 i förordning nr 866/90 ska det påpekas att enligt ordalydelsen i denna bestämmelse föreskrivs det inte uttryckligen någon skyldighet för mottagaren av finansiellt stöd, utan det uppställs villkor för beviljande av sådant stöd.
However, the fact that in Article 13 the Community legislature prohibits only the financing of an investment project for the marketing or processing of products from third countries would imply, logically, that the recipient must, when the assisted project is carried out, comply with the Community objective for its financing, as the Greek Government rightly points out in its observations.
Det förhållandet att gemenskapslagstiftaren i artikel 13 endast har föreskrivit ett förbud mot att finansiera ett projekt som avser investeringar i saluföring eller bearbetning av produkter från tredjeland innebär dock logiskt sett att stödmottagaren, vid genomförandet av det projekt som omfattas av stödet, ska iaktta det gemenskapsmål som motiverade finansieringen av projektet, såsom den grekiska regeringen med rätta har påpekat i sitt yttrande.
If the recipient of financial assistance were free to use cofinanced plant for the marketing or processing of products from outside the Community, the objective of that provision of Article 13 of Regulation No 866/90, namely to improve the marketing and processing of Community agricultural products, would not be achieved.
Om det stod mottagaren av finansiellt stöd fritt att använda samfinansierade anläggningar för salutföring eller bearbetning av produkter med ursprung utanför gemenskapen, skulle målet med bestämmelsen i artikel 13 i förordning nr 866/90, nämligen att förbättra saluföringen och bearbetningen av gemenskapens jordbruksprodukter, inte kunna uppnås.
As to whether the recipient’s failure to comply with such an obligation entitles the competent authority to refuse altogether to pay the financial assistance, it is to be noted that the principle of proportionality, which is a general principle of Community law and has been affirmed on numerous occasions in the caselaw of the Court of Justice, in particular with regard to the common agricultural policy, must be observed as such both by the Community legislature and by the national legislatures and courts which apply Community law.
Vad beträffar frågan huruvida stödmottagarens underlåtenhet att iaktta en sådan skyldighet medför att den behöriga myndigheten har rätt att helt och hållet vägra att betala ut det finansiella stödet, ska det erinras om att proportionalitetsprincipen, som är en allmän princip för gemenskapsrätten och som har bekräftats vid upprepade tillfällen i domstolens rättspraxis, bland annat på området för den gemensamma jordbrukspolitiken, ska iakttas som sådan både av gemenskapslagstiftaren och av nationella lagstiftare och av de nationella domstolarna vid tillämpning av gemenskapsrätten.
That principle requires that measures adopted by Community institutions should not exceed the limits of what is appropriate and necessary in order to attain the objectives legitimately pursued by the legislation in question; when there is a choice between several appropriate measures, recourse must be had to the least onerous, and the disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued (see Joined Cases C-37/06 and C-58/06 Viamex Agrar Handel and ZVK [2008] ECR I-69, paragraphs 33 and 35, and the caselaw cited therein).
Enligt denna princip krävs det att gemenskapsinstitutionernas rättsakter inte går utöver vad som är ändamålsenligt och nödvändigt för att uppnå de legitima mål som eftersträvas med reglerna i fråga, varvid gäller att man när det finns flera ändamålsenliga åtgärder att välja mellan ska använda sig av den åtgärd som är minst betungande och att vållade olägenheter inte får vara orimliga i förhållande till de eftersträvade målen (se dom av den 17 januari 2008 i de förenade målen C-37/06 och C-58/06, Viamex Agrar Handel och ZVK, REG 2008, s. I-69, punkterna 33 och 35 samt där angiven rättspraxis).
In that regard, it is necessary, in accordance with settled caselaw, to check whether the obligations at issue in circumstances such as those in the main proceedings are to be regarded as principal obligations whose observance is of fundamental impor-
I det avseendet ska det, i enlighet med fast rättspraxis, prövas huruvida de skyldigheter som är aktuella i ett sådant sammanhang som det som är för handen i målet
It is clear that Article 13 of Regulation No 866/90 does not provide any information explaining the scope of the recipient’s obligation, in particular regarding the temporal continuance of that obligation, the effect that particular circumstances might have on that obligation and the impact of the existence of a special programme setting objectives with regard to the use of the cofinanced plant.
Artikel 13 i förordning nr 866/90 innehåller inte några uppgifter som gör det möjligt att fastställa omfattningen av stödmottagarens skyldighet, särskilt vad beträffar skyldighetens fortsatta varaktighet i tiden, vilken inverkan vissa särskilda omständigheter kan ha på denna skyldighet och konsekvensen av att det finns ett särskilt program vari det fastställs mål vad gäller användningen av den samfinansierade anläggningen.
In that connection, the Greek Government and the Commission rightly point out that there are legitimate reasons that may cause a recipient of assistance to use the subsidised plant subsequently also for the marketing or processing of products from third countries.
I det avseendet har den grekiska regeringen och kommissionen med rätta påpekat att det finns legitima skäl som kan föranleda stödmottagaren att senare använda de anläggningar som omfattas av stödet även för salutföring eller bearbetning av produkter från tredjeland.
Thus, in circumstances such as those in the main proceedings, the fact that the bovine-spongiform-encephalopathy epidemic led to a significant increase in the demand for sheepmeat, which reduced the availability of that product on the Community market, is likely to constitute such a legitimate reason, as the Commission contends.
Under sådana omständigheter som de som är aktuella i målet vid den nationella domstolen kan, såsom kommissionen har gjort gällande, det faktum att epidemin av bovin spongiform encefalopati medförde en stor ökning av efterfrågan på fårkött, vilket minskade tillgången på denna produkt på gemenskapsmarknaden, utgöra ett sådant legitimt skäl.
Furthermore, it is to be pointed out that the amount of products from the Member States processed at the cofinanced plant at issue in the main proceedings corresponds to the amount provided for by the specific programme under which the financial assistance was granted and that only 7.4% of the total number of animals slaughtered at that plant came from outside the Community.
Det ska vidare påpekas att den kvantitet produkter från medlemsstaterna som behandlats i den samfinansierade anläggning som är i fråga i målet vid den nationella domstolen motsvarar den kvantitet som fastställts i det särskilda program inom ramen för vilket det finansiella stödet beviljades och att endast 7, 4 procent av det totala antalet djur som slaktats i denna anläggning härrörde från tredjeland.