natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The procedure must be one which is readily accessible and can be completed within a reasonable time, and is open, if necessary, to challenge before the courts.
Att tillämpa samma allmänna och abstrakta tillvägagångssätt för alla dessa ämnen går således utöver vad som är nödvändigt för att säkerställa skyddet för hälsan enligt artikel 30 EG.
Such a risk must be assessed, stated the Court, on the basis of the most reliable scientific data available and the most recent results of international research.
Ett sådant tillvägagångssätt är därför inte proportionerligt.
Finally, since such rules derogate from the principle of the free movement of goods within the Community, they must be confined to what is actually necessary to ensure the safeguarding of public health and must be proportionate to the aim thus pursued.
Det hinder för den fria rörligheten för varor som ifrågasatt praxis medför är således inte motiverat, även om det har ett legitimt syfte.
In a judgment of the same date in Case C-24/00 Commission v France [2004] ECR I-1277, it was precisely because France had failed either to provide for a procedure for including nutrients on the list of authorised substances which was accessible, transparent, and could be completed within a reasonable time or to justify refusals on the basis of a detailed assessment of the genuine risk to public health that the Court held that that State had failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
Domstolen bekräftade kommissionens bedömning och konstaterade att de nationella myndigheterna, för att avgöra huruvida vitamin- eller mineralpreparat skall betecknas som läkemedel i den mening som avses i direktiv 65/65 om farmaceutiska specialiteter, under domstolskontroll i varje enskilt fall skall göra ett ställningstagande utifrån en samlad bedömning av preparatens egenskaper.
In Case C-387/99 Commission v Germany [2004] ECR I-3751 and Case C-150/00 Commission v Austria [2004] ECR I-3887, it was because it had been alerted by a number of complaints against the administrative practice in Germany and Austria of
Bland dessa egenskaper ingår bland annat preparatens sammansättning, deras farmakologiska egenskaper, deras användningssätt, hur spridda de är, konsumenternas kännedom om preparaten och de
Proceedings automatically classifying as medicinal products preparations based on certain vitamins and/or minerals lawfully marketed as food supplements in the Member State from which they are imported, where those substances are present in amounts exceeding the recommended daily intake (Case C-150/00) or exceed it by three times (Case C-387/99), that the Commission brought two actions before the Court of Justice against those Member States for infringement of the principle of the free movement of goods laid down in Article 28 EC.
Även om den vitamin- eller mineralkoncentration över vilken ett preparat klassificerassomläkemedelalltsåvarierarberoendepådetaktuellavitaminet eller det aktuella mineralet, följer det inte nödvändigtvis härav att alla preparat som innehåller mer än den rekommenderade dagliga dosen av ett av dessa ämnen – eller mer än tre gånger denna dos – omfattas av definitionenavläkemedelidenmening som avses i direktiv 65/65.3
In support of those actions, the Commission argued essentially that the classification of each vitamin or mineral as a medicinal product must be carried out case by case, having regard to the pharmacological properties which it was recognised as having in the present state of scientific knowledge. The harmfulness of vitamins and minerals varied.
Domstolen fortsatte med att konstatera att ifrågasatt praxis under sådana förhållanden skapar hinder för handeln, eftersom sådana preparat som lagligen saluförs eller tillverkas i andra medlemsstater såsom kosttillskott endast kan saluföras i Tyskland och Österrike efter det att de har genomgått det förfarande för godkännande för försäljning som gäller för läkemedel.
It argued that a single general and abstract approach for all those substances thus went beyond what was necessary for achieving the objective of the protection of health laid down in Article 30 EC, so that that approach was not proportionate.
Detta hinder kan emellertid inte vara motiverat på grundval av artikel 30 EG. Visserligen har medlemsstaterna enligt denna bestämmelse ett visst utrymme för skönsmässig bedömning med avseende på skyddet av folkhälsan, men det krävs att de åtgärder som vidtas skall vara proportionerliga i förhållande till det eftersträvade syftet, och att detta inte skulle ha kunnat uppnås genom åtgärder med mindre restriktiv verkan på handeln inom gemenskapen.
The barrier to the free movement of goods resulting from the contested practices could not therefore be justified, even though it pursued a legitimate aim.
Domstolen påpekade i detta avseende att den systematiska karaktären av ifrågasatt praxis inte gjorde det möjligt att identifieraochutvärderaenreellrisk för folkhälsan, vilket skulle kräva en fördjupad utvärdering från fall till fall av de verkningar som tillsatser av de aktuella vitaminerna och mineralerna kan ha.
The Court, upholding the Commission’s argument, held that, to determine whether vitamin preparations or preparations containing minerals should be classified as medicinal products within the meaning of Directive 65/65 on proprietary medicinal products, the national authorities, acting under the control of the court, must work on a case-by-case basis, having regard to the characteristics of those preparations, in particular their composition, their pharmacological properties, the manner in which they are used, the extent of their distribution, their familiarity to consumers and the risks which their use may entail.
Domstolen har i två olika domar, nämligen i dom av den 14 december 2004 i mål C-463/01, kommissionen mot Tyskland (REG 2004, s. I-0000), och i dom av den 14 december 2004 i mål C-309/02, Radlberger Getränke och S. Spitz (REG 2004, s.
Classification as a medicinal product of a vitamin preparation or a preparation containing minerals which is based solely on the recommended daily amount of the nutrient it contains does not fully satisfy the requirement for a classification on the basis of the pharmacological properties of each preparation.
I-0000), uttalat sig om förenligheten med gemenskapsrätten av åtgärder som vidtagits i Tyskland för att komma till rätta med det miljöproblem som orsakats av dryckesförpackningar. I denna medlemsstat är producenter och distributörer av drycker i engångsförpackningar i princip skyldiga att ta ut pant och ta emot returförpackningar.
That barrier cannot be justified on the basis of Article 30 EC.
I mål C-463/01 är det fråga om en talan om fördragsbrott som kommissionen väckt mot Tyskland.
While that provision allows Member States a certain discretion relating to the protection of public health, the means used must be proportionate to the objective pursued, which it must not be possible to attain by measures less restrictive of intraCommunity trade.
Enligt fördragens väktare utgör den ovannämnda lagstiftningen ett hinder för handeln.
In this respect, stated the Court, the systematic nature of the contested practices does not make it possible to
Producenter av mineralvatten, vilka alla måste buteljera vid källan enligt ett gemenskapsrättsligt direktiv, åläggs nämligen en särskild börda när de är etablerade i andra medlemsstater.
Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to proprietary medicinal products (OJ, English Special Edition 1965-1966, p. 20).
Rådets direktiv 65/65/CEE av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter (EGT L 22, s. 369; svensk specialutgåva, område 13, volym 1, s. 67).
Court of Justice identify and assess a real risk to public health, which requires a detailed assessment on a case-by-case basis of the effects which the addition of the vitamins and minerals in question could entail.
Förhandsavgörandet i mål C-309/02 rör samma sakfråga. De österrikiska bolagen Radlberger och Spitz exporterar läskande drycker till Tyskland och är anslutna till ett integrerat avfallsinsamlingssystem, nämligen ”Der Grüne Punkt”.
A preparation which would not pose a real risk to public health thus also requires a marketing authorisation as a medicinal product.
Dessa två bolag väckte talan vid Verwaltungsgericht Stuttgart och gjorde gällande att det tyska kvotsystem för återanvändbara förpackningar och de skyldigheter som följer härav strider mot direktiv 94/624 och mot de bestämmelser i fördraget som rör fri rörlighet för varor.
In the light of those considerations, the Court held that Germany and Austria had failed to fulfil their obligations under Article 28 EC.
Den tyska domstolen beslutade att vilandeförklara målet och begära ett förhandsavgörande av domstolen.
In two separate cases, Case C-463/01 Commission v Germany (judgment of 14 December 2004, not yet published in the ECR) and Case C-309/02 Radlberger Getränke and S. Spitz (judgment of 14 December 2004, not yet published in the ECR), the Court was called on to rule on the permissibility with respect to the Community rules of measures adopted in Germany to cope with the environmental problem created by drinks packaging.
Domstolen ansåg att den tyska lagstiftningen, eftersom direktiv 94/62 inte innebär att de nationella systemen för återvinning av förpackningar harmoniserats till fullo, kan bedömas utifrån EG-fördragets bestämmelser om fri rörlighet för varor.
In that Member State, producers and distributors of drinks in nonreusable packaging are subject in principle to the obligation to charge a deposit and take back packaging.
Även om denna nationella lagstiftning tillämpas utan åtskillnad påverkar den saluförandet av drycker producerade i Tyskland och drycker från andra medlemsstater på olika sätt.
They may, however, comply with this by participating in a global collection system.
En övergång från ett integrerat system för insamling av förpackningar till ett system med pant och individuell returnering medför i allmänhet extra kostnader för alla producenter.
That option is withdrawn if, for two years in a row, the percentage of drinks marketed in reusable packaging in Germany falls below a certain threshold.
De producenter som är etablerade utanför Tyskland använder emellertid engångsförpackningar i mycket större omfattning än de tyska producenterna.
Case C-463/01 concerned an action for failure to fulfil obligations brought by the Commission against Germany.
Sannolikheten för att systemet kommer att ändras i riktning mot ett tvingande pantsystem bidrar dessutom till en minskning av avfall genom att bolagen ges incitament att använda sig av återanvändbara förpackningar.
According to the guardian of the treaties, the above rules constitute a barrier to trade.
Den nationella lagstiftningen är således nödvändig för att kunna uppnå det avsedda målet.
Producers of mineral water, who all have to bottle at source under a Community directive, are subject to a particular burden if they are established in other Member States.
Denna lagstiftning, som innebär att genomförandet av ett system med pant och individuell returnering görs beroende av andelen återanvändbara förpackningar, skall likväl vara proportionerlig.
The judgment giving a preliminary ruling in Case C-309/02 concerned the same basic problem.
I domen i mål C-309/02 ansåg domstolen att det ankom på den nationella domstolen att avgöra huruvida detta villkor var uppfyllt.
According to the Court, since Directive 94/62 does not carry out a complete harmonisation of national systems for the reuse of packaging, the German legislation must be capable of assessment in the light of the provisions of the EC Treaty relating to the free movement of goods.
I domen i mål C-463/01, som rörde mineralvatten som skall buteljeras vid källan, fann domstolen att den nationella lagstiftningen stred mot proportionalitetsprincipen, eftersom den övergångsperiod som myndigheterna beviljade endast var sex månader.
However, producers established outside Germany use considerably more nonreusable packaging than German producers.
Den första begäran framställdes i mål C-138/02, Collins (dom av den 23 mars 2004, REG 2004, s.
Those measures are therefore such as to hinder the marketing of water from other Member States.
I-2703), inom ramen för en tvist som var föremål för prövning vid en
Directive 94/62/EC of the European Parliament and the Council of 20 December 1994 on packaging and packaging waste (OJ 1994 L 365, p. 10).
Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (EGT L 365, s. 10; svensk specialutgåva, område 15, volym 13, s. 266).
Moreover, the probability of a change of system to a deposit obligation contributes to reducing waste by encouraging undertakings to make use of reusable packaging.
I denna medlemsstat ställs som villkor för att en arbetssökande skall beviljas ”bidrag till arbetssökande” att denne är stadigvarande bosatt eller kan anses vara arbetstagare i den mening som avses i förordning nr 1612/685 eller har rätt till bosättning i Förenade kungariket enligt direktiv 68/360.
The national legislation is thus necessary for attaining the objectives pursued.
Brian Francis Collins, som är född i Förenta staterna, har såväl amerikanskt som irländskt medborgarskap.
However, the legislation, which makes the establishment of a deposit and return system dependent on a reuse rate, must still be proportionate.
Efter att han inom ramen för sina universitetsstudier år 1978 tillbringat en termin i Förenade kungariket och därefter, under tio månader åren 1980 och 1981, haft tillfälliga arbeten i barer och inom säljsektorn, återkom han år 1998 för att söka arbete.
That is the case, said the Court, only if there is a reasonable transitional period to adapt, which thus ensures that every producer or distributor concerned can actually participate in an operational system.
Han ansökte om bidrag till arbetssökande, vilket avslogs med hänvisning till att han inte kunde anses vara varaktigt bosatt, inte var en arbetstagare i den mening som avses i förordning nr 1612/68 och inte heller, i enlighet med direktiv 68/360,6 hade rätt till bosättning i nämnda stat.
In Case C-309/02 the Court held that it was for the national court to assess whether that requirement was satisfied.
Tre tolkningsfrågor ställdes till domstolen i detta sammanhang.
In Case C-463/01, in the case of mineral water which must be bottled at source, the Court held that the national legislation did not comply with the principle of proportionality, since the transition period allowed by the authorities was only six months.
De två första rörde förordningen respektive direktivet och den tredje, som var allmänt hållen, rörde den eventuella förekomsten av en gemenskapsrättslig bestämmelse eller princip som kunde utgöra stöd för den berördes yrkande.
The first, Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, was a reference in a dispute before a tribunal in the United Kingdom.
Brian Francis Collins ställning ansågs därför vara jämförlig med den som varje person som söker en första anställning har.
In that Member State, the grant of a ‘jobseeker’s allowance’ to persons seeking employment is subject to a condition of habitual residence or to the condition that the person is a worker for the purposes of Regulation No 1612/68 5 or a person with a right to reside in the United Kingdom pursuant to Directive 68/360.
Medan de förstnämnda endast omfattas av principen om likabehandling med avseende på tillträde till en anställning, kan de sistnämnda på grundval av artikel 7.2 i förordning nr 1612/68 göra gällande en rätt till samma sociala och skattemässiga förmåner som landets egna arbetstagare.
Brian Francis Collins was born in the United States and has dual American and Irish nationality.
Domstolen ansåg i detta fall att den berörde inte var arbetstagare, eftersom denna beteckning endast avser personer som redan har inträtt på arbetsmarknaden.
Having spent one semester in the United Kingdom in 1978 as part of his university studies and having worked for 10 months in 1980 and 1981 on a part-time and casual basis in bars and the sales sector, he returned to the United Kingdom in 1998 for the purpose of seeking employment.
Eftersom begreppet arbetstagare emellertid inte används på ett enhetligt sätt i förordning nr 1612/68, anmodade domstolen den nationella domstolen att pröva huruvida begreppet verkligen skall förstås på detta sätt i lagstiftningen i Förenade kungariket.
He applied for a jobseeker’s allowance but was refused on the grounds that he was not habitually resident in the United Kingdom and was not a worker for the purposes of Regulation No 1612/68 or entitled to reside in that State pursuant to Directive 68/360.
Vad beträffar direktiv 68/360 erinrade domstolen först om att medlemsstaternas medborgare i fördraget tillerkänns en rätt att uppehålla sig i andra medlemsstater för att söka anställning. Denna uppehållsrätt kan begränsas i tiden.
6 Three questions were referred to the Court for a preliminary ruling in this connection, the first two of which concerned respectively the regulation and the directive, while the third, phrased in an open manner, asked whether there might be some provision or principle of Community law capable of assisting the applicant in his claim.
Den rätt till bosättning i en medlemsstat som avses i direktiv 68/360 är däremot förbehållen medborgare som redan har en anställning i denna medlemsstat. Eftersom så inte är fallet beträffande Brian Francis Collins, kan han inte göra gällande någon rätt enligt detta direktiv.
On the question whether Mr Collins was a worker within the terms of Regulation No 1612/68, the Court took the view that, as 17 years had elapsed since he had last been engaged in an occupational activity in the United Kingdom, Mr Collins did not have a sufficiently close connection with the employment market in that Member State. The
Domstolen granskade slutligen lagstiftningen i Förenade kungariket med avseende på den grundläggande principen om likabehandling. Medborgare i en medlemsstat som söker arbete i en annan medlemsstat omfattas i detta avseende, enligt domstolen, av
Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968(II), p. 475).
Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (EGT L 257, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 33).
Council Directive 68/360/EEC of 15 October 1968 on the abolition of restrictions on movement and residence within the Community for workers of Member States and their families (OJ, English Special Edition 1968(II), p. 485).
Rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer (EGT L 257, s. 13; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 44).
The right to reside in a Member State which Directive 68/360 confers is reserved for nationals who are already employed in that Member State.
Verksamhet tillämpningsområdet för artikel 48 i fördraget och har följaktligen rätt till likabehandling i enlighet med artikel 48.2.
However, does that right to equal treatment extend to benefits of a financial nature such as the jobseeker’s allowance?
Omfattar denna rätt till likabehandling emellertid även ekonomiska förmåner, som bidraget till arbetssökande?
In principle the answer must be in the negative in the light of the case-law previously cited of the Court, which states that equality of treatment in regard to social and financial benefits applies only to persons who have already entered the employment market, while others specifically benefit from it only as regards access to employment.
Svaret är mot bakgrund av domstolens rättspraxis, enligt vilken rätten till likabehandling vad gäller sociala och skattemässiga förmåner endast gäller för personer som redan inträtt på arbetsmarknaden, medan övriga endast har rätt till likabehandling med avseende på just tillträdet till arbete, a priori nekande.
The Court considered, however, that, in view of the establishment of citizenship of the Union and the interpretation in the case-law of the right to equal treatment enjoyed by citizens of the Union, it was no longer possible to exclude from the scope of Article 48(2) of the EC Treaty, which is an expression of equal treatment, a benefit of a financial nature intended to facilitate access to employment in the labour market of a Member State.
Domstolen fann emellertid att det, med beaktande av inrättandet av unionsmedborgarskapet och den tolkning som gjorts i rättspraxis av unionsmedborgarnas rätt till likabehandling, inte längre är möjligt att utesluta en ekonomisk förmån som är avsedd att underlätta tillträdet till arbete på en medlemsstats arbetsmarknad från tillämpningsområdet för artikel 48.2 i fördraget, i vilken principen om likabehandling kommer till uttryck.
In the present case, the residence condition imposed by the United Kingdom legislation was likely to be more easily satisfied by United Kingdom nationals.
I förevarande fall kan villkoret om bosättning i brittisk rätt lättare uppfyllas av de inhemska medborgarna.
It could be justified only if it was based on objective considerations that were independent of the nationality of the persons concerned and proportionate to the legitimate aim of the national law.
Villkoret kan endast vara motiverat om det är grundat på objektiva hänsyn som är oberoende av de berörda personernas nationalitet och som står i proportion till det syfte som eftersträvas med de nationella bestämmelserna.
It was, the Court pointed out, legitimate for the national legislature to wish to ensure that there was a genuine link between an applicant for the allowance and the employment market, in particular by establishing that the person concerned was, for a reasonable period, in fact genuinely seeking work.
Domstolen erinrade om att det är legitimt att den nationella lagstiftaren vill säkerställa att det finnsettfaktisktsambandmellandenpersonsomsökerbidragetocharbetsmarknaden,bland annat genom att det konstateras att personen i fråga under en rimlig tidsrymd verkligen har sökt arbete.
However, if it is to be proportionate, a period of residence required for that purpose may not exceed what is necessary in order to enable the national authorities to be satisfied that the person concerned is genuinely seeking work.
För att vara proportionerligt får ett villkor på en viss tids bosättning som uppställs i detta syfte emellertid inte gå längre än vad som är nödvändigt för att de nationella myndigheterna skall kunna försäkra sig om att den berörda personen verkligen söker arbete.
The second case, Case C-456/02 Trojani (judgment of 7 September 2004, not yet published in the ECR), involved a destitute French national who had been given
Det andra målet, mål C-456/02, Trojani (dom av den 7 september 2004, REG 2004, s.
Proceedings accommodation in a Salvation Army hostel in Brussels where, in return for his board and lodging and a small amount of pocket money, he performed a variety of jobs for about 30 hours per week as part of a personal socio-occupational reintegration programme.
I-0000), rörde en fransk medborgare, utan tillgångar, som togs emot av ett härbärge tillhörande Frälsningsarmén i Bryssel, där han i utbyte mot husrum och lite fickpengarfickutföraolikasysslorundercirka30timmarperveckaenligtettindividuelltåteranpassningsprogram.
The question which arose was whether he could claim a right of residence as a worker, a selfemployed worker or a person providing or receiving services within the terms of Articles 39 EC, 43 EC and 49 EC respectively.
Frågan var huruvida han kunde göra anspråk på en uppehållsrätt i egenskap av arbetstagare, egenföretagare eller person som tillhandahåller eller tar emot tjänster, i den mening som avses i artiklarna 39 EG, 43 EG och 49 EG.