natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A condition of that type can be justified under Article 49 EC, provided that the condition is construed to the effect that authorisation to receive treatment in another Member State may be refused on that ground only if treatment which is the same or equally effective for the patient can be obtained without undue delay within the territory of the Member State in which the insured person's sickness fund is established.
Domstolen erinrar om att ett villkor av detta slag kan vara berättigat med hänsyn till artikel 49 EG om det tolkas så, att tillstånd att undergå en behandling i en annan medlemsstat kan avslås med den motiveringen enbart när en identisk behandling eller en behandling som är lika effektiv för patienten kan erhållas i tid i den medlemsstat där sjukkassan som den sjukförsäkrade personen är ansluten till är belägen.
The second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71, as amended and updated by Regulation No 118/97, must be interpreted as meaning that the authorisation to which that provision refers may not be refused where it is apparent, first, that the treatment in question is among the benefits provided for by the legislation of the Member State on whose territory the person concerned resides and, secondly, that treatment which is the same or equally effective cannot be obtained without undue delay in that Member State.
Artikel 22.2 andra stycket iförordning nr 1408/71 skall tolkas så att tillståndet som avses i denna bestämmelse inte får vägras om det framgår för det första att den ifrågavarande vården ingår bland de förmåner som föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat där den berörda personen är bosatt, och pr det andra att en identisk eller lika effektiv behandling inte kan erhållas i tid i nämnda medlemsstat
Case C-245/01 RTL Television GmbH ν Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk Freedom to provide services
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 21 januari 2003.
Preliminary ruling (Directive 89I5521EEC — Article 11(3) — Television broadcasting - Television advertising — Advertising breaks in audiovisual works — Definition of series) (Fifth Chamber)
Under detta förfarande har ingen omständighet framkommit som kan påverka giltigheten av artikel 22.1 c i och artikel 22.2 andra stycket i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen.
By order of 15 June 2001, the Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Lower Saxony Higher Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 11(3) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989.
För att bedöma om Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seines vägran att svara för kostnaderna för en behandling efter inläggning på sjukhus i en annan medlemsstat är rättsenlig skall följande beaktas:
On 7 October 1993, RTL broadcast The Revenge of Amy Fisher', a film lasting 86 minutes, interrupting it four times with advertising. It did the same a week later during the broadcasting of 'Cries in the Forest', a film lasting 90 minutes.
De krav som anges i artikel 22.2 andra stycket i förordning nr 1408/71 är de enda som, om de är uppfyllda, utgör hinder för att vägra tillståndet, och medlemsstaterna kan fastställa villkor för att bevilja tillstånd som är förmånligare för de försäkrade.
It ordered that, if those films were rebroadcast, they should not be interrupted by more than one or more than two advertising breaks respectively.
Beträffande behandlingar som ges vid sjukhus kan vissa krav uppställas för tillståndet, förutsatt att de är objektiva, icke diskriminerande och på förhand kända.
In support of its decision, the NLA argued that the broadcasts in question could not be regarded as forming part of a series within the meaning of Paragraph 26(4) of the Rundrunkstaatsvertrag and could not, therefore, be interrupted by advertising at 20-minute intervals.
Gemenskapsrätten kan inte ålägga en medlemsstat att utvidga listan över förmåner som omfattas av ett av dess sjukförsäkringssystem.
The NLA decided, in particular, that neither the identical broadcasting slots nor the fact that the scripts are based on novels or that there are common themes such as love, passion or family relationships in general, create a sufficient link for such programmes to be regarded as forming a series.
För att bedöma om en behandling kan ges inom den tid som normalt krävs för att få behandlingen på bosättningsorten, skall samtliga omständigheter i fallet, patientens hälsotillstånd och sjukdomshistoria beaktas.
By judgment of 25 September 1997, the Niedersächsisches Verwaltungsgericht dismissed RTL's action.
Förfarandet för att få tillståndet skall garantera de försäkrade att deras ansökningar behandlas inom rimlig tid, objektivt och opartiskt, och eventuella avslag skall kunna överprövas genom talan vid domstol.
The first question
(femte avdelningen)
By its first question the referring court is asking, in essence, whether films which have been made for television and which provide, from their conception, for breaks for the insertion of advertising come within the meaning of 'films made for television' in Article 11(3) of Directive 89/552, particularly in view of the purpose of that provision, which is to limit advertising breaks so as to protect the artistic value of feature and television films.
Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht har, genom beslut av den 15 juni 2001 som inkom till domstolens kansli den 25 juni samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt fyra frågor till domstolen angående tolkningen av artikel 11.3 i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298, s. 23; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s.
RTL maintains that films made for television which provide, from their conception, for breaks for the insertion of advertising do not come within the meaning of 'films made for television' in Article 11(3) of Directive 89/552.
3), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 (EGT L 202, s. 60) (nedan kallat direktiv 89/552).
The wording of Article 11(3) of Directive 89/552 is unambiguous.
Tvisten i målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
That is also confirmed by the history of Article 11(3), as recalled in particular by the national court.
RTL sände den 7 oktober 1993 filmen "Amy Fishers hämnd", som var 86 minuter lång och som avbröts vid fyra tillfällen för reklamsändningar.
The amendment to that provision proposed by the Commission, which was intended to exclude films made for television from the provision's scheme, was not accepted by the Council.
RTL upprepade detta en vecka senare under sändningen av den 90 minuter långa filmen "Skogsskriet".
It follows from the 27th recital in the preamble to Directive 89/552, as well as from Article 11(1) thereof, that Article 11 is intended to establish a balanced protection of the financial interests of the television broadcasters and advertisers, on the one hand, and the interests of the rights holders, namely the writers and producers, and of consumers as television viewers, on the other.
Niedersächsische Landesrundfunkausschuss (nedan kallat NLA) slog i beslut av den 12 november 1993 fast att RTL hade brutit mot artikel 26.4 första stycket i Rundfunkstaatsvertrag genom att göra fyra reklamavbrott i var och en av dessa filmer. NLA utfärdade ett förbud mot att dessa filmer vid eventuell reprissändning avbröts med mer än ett respektive två reklaminslag.
Even were it true, as RTL maintains, that for the films at issue such an objective, in so far as it relates to the protection of the interests of television broadcasters and those of the rights holders, is irrelevant since such protection is not claimed in this case, there none the less remains another essential aspect of that objective, namely the protection of consumers, as viewers, from excessive advertising, which is clearly relevant in this case.
Dessutom förbjöds RTL av NLA i samma beslut att införa fler reklamavbrott än vad som var tillåtet enligt artikel 26.4 första stycket i Rundfunkstaatsvertrag i åtta andra filmer, liksom i alla spelfilmer eller TV-filmer som sändes som serier och som annonserats i programplaneringen (härmed avsågs serierna "Ödesdigra passioner", "Familjeöden" och "Den stora TV-romanen").
RTL's suggested construction disregards this aspea, which is none the less essential, of the objective of balanced protection sought by Article 11 of Directive 89/552.
NLA angav som skäl för sitt beslut att de ifrågavarande sändningarna inte kunde anses ingå i en serie i den mening som avses i artikel 26.4 i Rundfunkstaatsvertrag och att de således inte kunde avbrytas av reklam var tjugonde minut.
Finally, a construction under which the system of increased protection under Article 11(3) of Directive 89/552 applies to films made for television, such as those at issue in the main proceedings, does not lead to a result which is contrary to fundamental rights.
NLA anförde till stöd för sitt beslut att seriebegreppet liknar följetongsbegreppet och förutsätter att de olika filmerna skall vara övervägande identiska i fråga om handling och rollfigurer.
Admittedly, such increased protection may amount to a restriction on the freedom of expression as enshrined in Article 10(1) of the ECHR, to which the eighth recital in the preamble to Directive 89/552 refers.
NLA fastställde vidare att varken identiska sändningstider eller den omständigheten att handlingen bygger på en roman, eller att gemensamma teman som till exempel kärlek, starka känslor eller allmänna familjerelationer behandlas, kan skapa tillräckliga samband för att dessa sändningar skall anses utgöra en serie.
Those objectives may justify measures against excessive advertising.
RTL överklagade denna dom till den hänskjutande domstolen.
With regard to the proportionality of the restriction at issue, it is appropriate to point out that this does not relate to the content of the advertising, is not a prohibition but only a limit on frequency applying to every operator and, in principle, leaves broadcasters free to decide the timing (see paragraph 249 of the Explanatory Report accompanying the European Convention) and, within the confines of Article 18 of Directive 89/552, the length of the advertising breaks.
Den hänskjutande domstolen har mot denna bakgrund beslutat att vilandeförklara målet och ställa tolkningsfrågor till EG-domstolen.
The second, third and fourth questions
Tolkningsfrågorna
By its second, third and fourth questions, which it is appropriate to examine together, the Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht is asking the Court, in essence, what must be the connections between films to enable them to come within the exemption provided for 'series' in Article 11(3) of Directive 89/552.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga för att få klarhet i huruvida filmer som producerats för TV, och som redan vid utformningen är anpassade för avbrott med reklaminslag, omfattas av begreppet filmer gjorda för TV, som avses i artikel 11.3 i direktiv 89/552, bland annat med hänsyn till ändamålet med denna bestämmelse som är att begränsa reklamavbrotten för att bevara spelfilmernas och TV-filmernas konstnärliga värde.
For audiovisual works such as, in particular, films made for television, Article 11(3) of Directive 89/552 is intended to provide television viewers with increased protection against excessive advertising.
RTL har hävdat att TV-filmer som redan vid utformningen har anpassats för reklamavbrott inte omfattas av begreppet filmer gjorda för TV, som avses i artikel 11.3 i direktiv 89/552.
A conception based essentially on criteria of form defining the term 'series', as advanced by RTL, cannot be upheld since it would undermine that purpose.
En sådan tolkning går emot såväl ordalydelsen i denna bestämmelse som dess tillkomsthistoria.
It follows that the term *series' requires links of substance, that is to say, common elements which relate to the content of the films concerned.
Ordalydelsen i artikel 11.3 i direktiv 89/552 är inte behäftad med några oklarheter.
In order to circumscribe further the nature of the criteria defining the term 'series', it is necessary to identify the reasons why Directive 89/552 provides less protection for television viewers against excessive advertising during programmes such as series.
Det finns inte något i bestämmelsen som medför att en kategori av filmer som producerats för TV och som, då de redan vid utformningen har anpassats för reklamavbrott, kan särskiljas så att den inte omfattas av begreppet filmer gjorda för TV.
That lower level of protection can be explained by the fact that series, particularly because of the basic elements linking the different films which constitute them, such as, for example, the development of the same story or the reappearance of one or more characters, require less sustained concentration on the part of the television audience than do films.
Detta bekräftas också av tillkomsthistorien för artikel 11.3 i direktiv 89/552, vilket bland annat den hänskjutande domstolen har påpekat. Rådet avvisade nämligen kommissionens förslag att denna bestämmelse skulle ändras så att filmer som gjorts för TV skulle utmönstras ur det system som föreskrivs i nämnda bestämmelse.
The connections which must link films in order that they can come within the exception laid down for "series" by Article 11(3) of Directive 89/552 must relate to tine content of the furris concerned, such as, f or example, the development of"the same storyfrom one episode to another or the reappearance of one or more characters in different episodes.'
RTL bortser vid sin tolkning från denna viktiga aspekt av syftet i artikel 11 i direktiv 89/552 att åstadkomma ett väl avvägt skydd.
Advocate General F. G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 22 May 2003.
Detta förstärkta skydd kan förvisso innebära en begränsning av den yttrandefrihet som hägnas av artikel 10.1 i Europakonventionen, som det för övrigt hänvisas till i åttonde skälet i direktiv 89/552.
He proposed that the Court should answer as follows:
Dessa ändamål kan rättfärdiga åtgärder mot reklam i överdriven omfattning.
'(1) Article 11(3) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities as amended by Directive 97/36/EC of 30 June 1997 applies irrespective of whether films made for television have from the outset been produced for television and provided with breaks designed for the insertion of advertising spots.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin andra, tredje och fjärde fråga till EG-domstolen för att få klarhet i vilket samband som skall finnas mellan filmer för att de skall omfattas av undantaget som föreskrivs för "serier" i artikel 11.3 i direktiv 89/552.
(2) Several audiovisual works constitute a series within the meaning of that provision where they share either a continuing dramatic narrative or characters (dramatis personae) in common.'
När det gäller sådana audiovisuella verk som exempelvis filmer som har gjorts för TV, är syftet med artikel 11.3 i direktiv 89/552 att TV-tittarna skall få ett förstärkt skydd mot reklam i överdriven omfattning.
Joined Cases C-4/02 and C-5/02 Hilde Schönheit, Stadt Frankfurt am Main ν Silvia Becker, Land Hessen Social policy
Härav följer att nämnda "seriebegrepp" fordrar ett innehållsmässigt samband i form av gemensamma faktorer som avser handlingen i de berörda filmerna.
Preliminary ruling (Social policy — Equal pay for men and women — Applicability of Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC) and Article 141(1) and (2) EC and of Directive 86/3781EEC or Directive 79/7/EEC -Meaning of pay — Civil service pension scheme — Calculation of the old-agepension for parttime civil servants — Discriminatory treatment as compared with full-time workers — Indirect discrimination based on sex — Conditions governing justification for objective reasons unrelated to any discrimination on grounds of sex — Protocol concerning Article 119 of the EC Treaty (now Protocol concerning Article 141 EC) — Temporal effects) (Fifth Chamber)
Det svagare skyddet kan förklaras av att serier just på grund av att de omständigheter som sammanlänkar de olika filmer som ingår i serien, i form av till exempel att samma handling fortskrider eller att en eller flera rollfigurer återkommer, fordrar mindre koncentration hos TV-tittarna än vad filmerna gör.
By orders of 12 November 2001 the Verwaltungsgericht (Administrative Court) Frankfurt am Main, referred to the Court for a preliminary ruling eleven questions on the interpretation of Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC), of the Protocol concerning Article 119 of the EC Treaty, annexed to the EC Treaty by the Treaty on European Union (now the Protocol concerning Article 141 EC), of Article 141(1) and (2) EC, of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978, of Council Directive 86/378/EEC of 24 July 1986, and of Council Directive 97/80/EC of 15 December 1997.
TV-filmer som redan vid utformningen är anpassade för avbrott med reklaminslag omfattas av begreppet filmer gjorda för TV, som avses i artikel 11.3 i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändnifigsverksamhet för television, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997.
Ms Schönheit, who was born on 12 July 1939, began working for the City of Frankfurt am Main on 1 April 1996 as a social worker, initially as a contractual employee and then, from 1 January 1984, as an official.
De samband som måste föreligga mellan fibner för att de skatt omfattas av det undantag som föreskrivs för 'serier1i artikel 11.3 i nämnda direktiv måste avse innehållet i de berörda filmerna, till exempel att samma handling fortsätter från ett program till ett annat etter att en etter flera rollfigurer återkommer i de olika programmen."
She was subsequently given early retirement, at her request, with effect from 1 August 1999, by her employer's decision of 12 July 1999.
Generaladvokaten F. G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 22 maj 2003.
First, the City of Frankfurt am Main calculated Ms Schönheit's normal pensionable service under Paragraph 6 of the Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Law on pensions for officials and judges at national and regional level) of 24 August 1976 ('the BeamtVG') ('actual service') and multiplied that service by the factor of 1.875% provided for by the new version of Paragraph 14 of the BeamtVG, which resulted in a rate of pension of 56.99%.
Artikel 11.3 i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997, är tillämplig oberoende av om TV-filmer ursprungligen har producerats för TV och utformats för att möjliggöra reklaminslag.
Her notional service would have entitled Ms Schönheit to a notional rate of pension of 74%. The City of Frankfurt am Main subsequently reduced that rate in accordance with the proportion borne by actual service to notional service, which resulted in a rate of 65.8%.
Flera audiovisuella verk utgör en följetong i den mening som avses i denna bestämmelse om de är sammanlänkade av antingen en pågående berättelse eller gemensamma karaktärer (dramatispersonae).
Ms Schönheit also claimed that her rate of pension should be set at at least 70.79%.
Silvia Becker och Land Hessen Socialpolitik
By decision of 5 January 2000, the Regierungspräsidium (local government) in Darmstadt (Germany) awarded Ms Becker a pension of 52.18% of her final pensionable salary.
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main har, genom beslut av den 12 november 2001, ställt elva frågor om tolkningen av artikel 119 i EG-fördraget (artiklarna 117-120 i EG-fördraget har ersatts av artiklarna 136 EG - 143 EG), av protokollet om artikel 119 i EG-fördraget som bilagts EG-fördraget genom Fördraget om Europeiska unionen (nu protokoll om artikel 141 EG), av artikel 141.1 och 141.2 EG, av rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978, av rådets direktiv 86/378/EEG av den 24 juli 1986 samt av rådets direktiv 97/80/EG av den 15 december 1997.
That rate of pension was calculated as follows.
Tvisterna vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Second, Ms Becker's employer, in compliance with the first sentence of Paragraph 85(4) of the BeamtVG — since Ms Becker was already an official on 31 December 1991 — calculated the rate of pension which could be awarded to her applying the method of calculation found in Paragraph 85(1) of the BeamtVG.
Hilde Schönheit, född den 12 juli 1939, anställdes av Stadt Frankfurt am Main den 1 april 1966 som socialarbetare med ett tillfälligt kontrakt.
That method of calculation resulted in a rate of pension of 57.94%.
Från och med den 1 januari 1984 utsågs hon till tjänsteman.
To that end, it started by calculating the notional rate of pension on the basis of her notional service.
Fram till den 30 juni 1992 arbetade Hilde Schönheit heltid.
That service would have entitled Ms Becker to a notional rate of pension of 72%.
Från den 1 juli 1992 till den 31 december 1995 arbetade hon halvtid.
The Regierungspräsidium Darmstadt then reduced that rate in accordance with the proportion borne by actual service to notional service, which resulted in a rate of 52.18%.
Efter att ha varit tjänstledig utan lön i sex månader från den 1 januari 1996 till den 30 juni 1996 fortsatte hon sin tjänstgöring på deltid.
On 8 February 2000 Ms Becker raised an objection to the decision of 5 January 2000 determining the amount of her pension.
På egen begäran förtidspensionerades Hilde Schönheit den 1 augusti 1999 genom ett beslut av arbetsgivaren av den 12 juli 1999.
The Regierungspräsidium Darmstadt dismissed that objection by decision of 30 November 2000.
I beslut av den 12 juli 1999 fastställde Stadt Frankfurt am Main hennes pension till 65,8 procent av hennes senaste pensionsgrundande lön.
The first and second questions (C-4/02 and C-5/02)
Pensionen beräknades enligt följande metod.
reference to the constitutive elements of the pay in question and the criteria laid down in Article 119 of the Treaty and Article 141(1) and (2) EC.
Med stöd av 6 § Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (lag om pensioner för tjänstemän och domare på förbundsstats- och delstatsnivå) av den 24 augusti 1976 (BGBl. I, s.
It is appropriate to consider whether that is the case in this instance.
Detta gav en pension på 56,99 procent.
It must be held, on the basis of the information provided in this regard by the referring court, that provisions such as those at issue in the main proceedings may result in discrimination against women by comparison with men in breach of the principle of equal pay for men and women for equal work, unless the provisions are justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
Eftersom Hilde Schönheit redan var tjänsteman den 31 december 1991 beräknade arbetsgivaren i enlighet med 85 § fjärde stycket första meningen BeamtVG därefter det pensionsbelopp som hon eventuellt hade rätt till enligt det beräkningssätt som föreskrivs i 85 § första stycket BeamtVG.
The third to ninth questions (C-4/02 and C-5/02)
Denna beräkning ledde till en pension om 70,79 procent.