natgillin/translations-raw huggingface dataset:
cannot be applied between private employers on the one hand and their employees or pensioners and their survivors on the other as a ground for challenging a rule of private law that was not enacted in order to implement a Community law obligation or take advantage of a permissible derogation under Community law, and where there is no substantive rule of Community law that is otherwise applicable.
oavsett ålder, inte kan tillämpas i förhållanden mellan privata arbetsgivare å ena sidan och deras anställda eller pensionärer och deras efterlevande å andra sidan som en grund för att ifrågasätta privaträttsliga bestämmelser som inte antagits för att genomföra en gemenskapsrättslig skyldighet eller dra fördel av ett tillåtligt undantag enligt gemenskapsrätten, om det inte annars finns en materiell gemenskapsbestämmelse som är tillämplig.
Analysis on the basis of a general principle prohibiting age discrimination
Bedömning utifrån en allmän princip om förbud mot åldersdiskriminering
Question 3(a)
Fråga 3 a
The referring court essentially asks whether a provision such as an age-gap clause in an occupational pension scheme falls within the scope of the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age.
Den nationella domstolen har ställt denna fråga för att få klarhet i huruvida en bestämmelse såsom ett åldersskillnadsvillkor i ett tjänstepensionssystem omfattas av den allmänna likabehandlingsprincipen, och mer specifikt principen om likabehandling oavsett ålder.
There are two possible approaches to the analysis of that question.
Det finns två möjliga sätt att angripa denna fråga.
On the one hand, what types of age-related discrimination are covered by the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective
Å ena sidan kan frågan ställas vilka typer av åldersrelaterad diskriminering som omfattas av den allmänna
The first issue is whether the general principle covers relative as well as absolute ages.
Den första frågan är huruvida den allmänna principen omfattar relativ såväl som absolut åldersskillnad.
The answer to that question depends on what is understood under ‘discrimination on grounds of relative age’.
Svaret på den frågan beror på vad ”diskriminering på grund av relativ åldersskillnad” innebär.
The term might be taken to cover only less favourable treatment of A (an individual) because he is a particular number of years older (or younger) that B (another individual) or C (a group of individuals). More broadly, it might also be taken to cover less favourable treatment of E and F (a pair of individuals, taken together) because the age difference between them as a pair is greater or less than the age difference between other comparable pairs of individuals (G and H, I and J, and so on).
Uttrycket kan förstås så att det enbart omfattar en mindre förmånlig behandling av en person A för att han är ett visst antal år äldre (eller yngre) än person B eller en grupp individer benämnda C. Det kan också ha den mer omfattande innebörden att det omfattar mindre förmånlig behandling av personerna E och F i förening på grund av att åldersskillnaderna dem emellan är större eller mindre än åldersskillnaden mellan andra jämförbara personer i förening (G och H, I och J, och så vidare).
Mrs Bartsch is adversely affected by not receiving the pension.
Birgit Bartsch påverkas negativt genom att hon inte får pension.
The personal autonomy 90of Mr Bartsch has been adversely affected by the inability to make proper provision for his spouse after his death, and by penalising the exercise of his freedom to choose a spouse who is more than 15 years his junior.
Rätten för Max Hubert Bartsch att själv bestämma 90har påverkats negativt genom att han inte har kunnat tillse sin hustrus behov efter sin död, och genom att utövandet av dennes rätt att välja att gifta sig med en kvinna som var mer än 15 år yngre än honom har lett till en sanktion.
In my view, discrimination on grounds of relative age encompasses both those situations.
Enligt min mening omfattar diskriminering på grund av relativ åldersskillnad båda dessa situationer.
Both make use of age as the criterion justifying differential adverse treatment and I cannot see a plausible reason for distinguishing between them.
I båda situationerna används ålder som det kriterium som motiverar en negativ särbehandling, och jag kan inte se någon tänkbar anledning att särskilja dem.
The same logic leads me to the conclusion that there is no reason to exclude discrimination based on relative ages from the scope of the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age.
Samma resonemang leder till slutsatsen att det inte finns någon anledning att utesluta diskriminering på grund av relativ åldersskillnad från tillämpningsområdet för den allmänna likabehandlingsprincipen, och specifikt principen om likabehandling oavsett ålder.
A person’s age, albeit expressed in relative rather than absolute terms, is still the basis for the decision which has an adverse effect on them.
Personens ålder är, även om den anges relativt snarare än absolut, alltjämt grunden för det beslut som medför negativa konsekvenser för denna.
An application by analogy of the Court’s caselaw on direct discrimination based on sex would lead to the conclusion that, since direct discrimination cannot be objectively justified (see, for example, Dekker), 91all treatment that differentiates directly on grounds of age is prohibited.
En analog tillämpning av domstolens rättspraxis rörande direkt diskriminering på grund av kön leder till slutsatsen att eftersom det inte finns sakliga skäl för denna diskriminering (se, till exempel, domen i målet Dekker) 91är all särbehandling som direkt grundar sig på ålder förbjuden.
Nevertheless, the Community legislator appears clearly to have envisaged, in Directive 2000/78, that certain categories of such treatment should be capable of objective justification.
Icke desto mindre förefaller gemenskapslagstiftaren i direktiv 2000/78 ha ansett att sakliga skäl ska kunna förekomma för vissa kategorier av sådan särbehandling.
92 That, to my mind, reinforces the analysis that I have put forward in respect of the answer to question 2.
92 Detta ger enligt min mening ytterligare stöd för den bedömning jag redovisat avseende svaret på fråga 2.
90 — On the importance of choice for personal autonomy, see the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Coleman, cited in footnote 43, points 9 to 11, and the works cited in the footnotes thereto.
90 — Om valmöjligheternas betydelse för den personliga autonomin, se generaladvokaten Poiares Maduros förslag till avgörande inför domen i det i fotnot 43 ovan nämnda målet Coleman, punkterna 9–11, med där gjorda hänvisningar.
91 — Case C-177/88 [1990] ECR I-3941, paragraph 12.
91 — Dom av den 8 november 1990 i mål C-177/88 (REG 1990, s. I-3941; svensk specialutgåva, volym 10, s. 555), punkt 12.
This approach also resolves the issue as to whether only discrimination arising from the age-gap clause that affects the deceased employee falls under the prohibition, or whether discrimination affecting the surviving spouse (in this case, Mrs Bartsch) is also caught.
Detta synsätt medför också en lösning på frågan huruvida en diskriminering som följer av åldersskillnadsvillkoret endast är förbjuden när den påverkar den avlidne arbetstagaren eller huruvida diskriminering som drabbar den efterlevande maken eller makan (i förevarande mål Birgit Bartsch) också omfattas av förbudet.
The discrimination (as compared with couples who are closer to each other in age) derives from their combined characteristics and is clearly agerelated.
Diskrimineringen (jämfört med gifta par som är mer jämngamla) följer av deras kombinerade särdrag och är klart åldersrelaterad.
It is evident that someone like Mrs Bartsch, who is more than 15 years younger than her deceased spouse, is being treated less favourably than she would be if she were in a comparable situation (namely, a widow) but were less than 15 years younger than her deceased spouse.
Det är uppenbart att en person som Birgit Bartsch, som är mer än 15 år yngre än sin avlidne make, behandlas mindre förmånligt än hon skulle ha behandlats om hon hade befunnit sig i en motsvarande situation (nämligen änka) men varit mindre än 15 år yngre än sin avlidne make.
Such treatment is directly discriminatory as between different categor- ies of widows of employees in respect of receipt of, or exclusion from, pension rights.
En sådan särbehandling är direkt diskriminerande mellan olika kategorier av änkor till arbetstagare som mottar eller utesluts från mottagande av pensionsrättigheter.
The adverse result follows straightforwardly
Den negativa särbehandlingen följer direkt av tillämpningen av ett åldersrelaterat villkor (en åldersskillnad större än
Analysis under Directive 2000/78 the general principle.
Bedömning utifrån direktiv 2000/78 som vid bedömningen utifrån den allmänna principen.
They are confirmed by a number of specific characteristics of the directive.
De bekräftas av en rad specifika särdrag i direktivet.
Article 3(1) applies the directive to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to … (c) employment and working conditions, including … pay’.
Enligt artikel 3.1 ska direktivet tillämpas på ”alla personer, såväl inom den offentliga som den privata sektorn, inklusive offentliga organ, i fråga om … c) [a]nställnings- och arbetsvillkor, inklusive … löner”.
According to established caselaw, a survivor’s pension falls within the concept of ‘pay’ under Article 141 EC as a benefit deriving from the deceased spouse’s employment relationship. 93
Enligt fast rättspraxis omfattas en efterlevandes pension av begreppet ”löner” i artikel 141 EG som en förmån som utgår på grund av den avlidne maken eller makans anställningsförhållande. 93
The contract of employment created an employment relationship between Mr Bartsch and BSH.
Anställningsavtalet skapade ett anställningsförhållande mellan Max Hubert Bartsch och BSH.
The survivors’ pension is ‘pay’ under Article 141 EC and therefore ‘pay’ for the purposes of Article 3(1) of Directive 2000/78.
Efterlevandepensionen är ”lön” i den mening som avses i artikel 141 EG och därmed ”lön” i den mening som avses i artikel 3.1 i direktiv 2000/78.
After the expiry of the period for transposing Directive 2000/78, the validity of the age-gap clause would therefore fall to be assessed under the directive.
När införlivandefristen för direktiv 2000/78 löpt ut kan åldersskillnadsvillkorets giltighet därför bedömas utifrån direktivet.
First, recital 25 makes it clear that age discrimination within the meaning of the Directive is a broad concept.
För det första framgår det klart av skäl 25 att åldersdiskriminering i direktivets mening är ett omfattande begrepp.
That is also consistent with standard principles of interpretation, which dictate that the concept of discrimination in Article 2 should be read broadly, while the justifications and derogations under Article 2(2)(b)(i) and under Article 6 should be construed narrowly.
Detta överensstämmer även med sedvanliga tolkningsprinciper, enligt vilka diskrimineringsbegreppet i artikel 2 ska tolkas extensivt, medan avvikelser och skäl för dessa enligt artikel 2.2 b i och artikel 6 ska tolkas restriktivt.
To read Article 2 as applying only to absolute ages (‘the employer treats a 50-year-old less favourably than a 40-year-old’), would be to interpret the principle in that article narrowly.
Att tolka artikel 2 så att den bara omfattade absolut åldersdiskriminering (när arbetsgivare behandlar en 50-åring mindre förmånligt än en 40-åring) skulle utgöra en restriktiv tolkning av den bestämmelsen.
That is not the way in which the Court has interpreted sex discrimination, 94or any fundamental Treaty-based freedom.
Domstolen har inte tolkat bestämmelser om diskriminering på grund av kön 94 eller andra grundläggande friheter i fördraget på det sättet.
It seems to me that, as regards the question what types of age-related discrimination are covered, the same arguments apply under the directive as applied in the analysis under
När det gäller vilka slag av åldersrelaterad diskriminering som omfattas av direktivet gör sig samma argument gällande
94 — Thus, sex discrimination includes discrimination arising from gender reassignment.
94 — Således innefattar könsdiskriminering även diskriminering till följd av könsbyte.
In Grant, cited in footnote 21, paragraph 42 (which, however, predates the entry into force of the Treaty of Amsterdam and hence the introduction of Article 13 in the EC Treaty), the Court took the view that it did not extend to differences of treatment based on a person’s sexual orientation.
I domen i målet Grant (ovan fotnot 21), punkt 42 (vilken dom emellertid föregick ikraftträdandet av Amsterdamfördraget och således införandet av artikel 13 i EG-fördraget), ansåg domstolen att könsdiskriminering inte omfattade en persons sexuella läggning.
BARTSCH ive 2000/78, 97 in respect of both Mr Bartsch and the survivor, Mrs Bartsch.
BARTSCH som avses i artikel 2.2 a i direktiv 2000/78 97med avseende på både Max Hubert Bartsch och den efterlevande, Birgit Bartsch.
It must, however, be remembered that at the material time the period for transposing that dir -ective into national law in Germany had not yet expired.
Det ska emellertid framhållas att införlivandefristen inte hade löpt ut för Tysklands del vid den i målet relevanta tidpunkten.
Secondly, as the Commission observes, reading Article 2 as applying only to absolute ages would make it easier to evade the pro -hibition on discrimination that it contains.
För det andra skulle, såsom kommissionen påpekat, en tolkning av artikel 2 så att den bara omfattade absolut åldersdiskriminering göra det lättare att kringgå det diskrimineringsförbud som bestämmelsen innehåller.
An astute employer might get round the prohibition by recasting his existing discriminatory practices in terms of relative, rather than absolute, ages.
En slug arbetsgivare skulle kunna kringgå förbudet genom att förändra föreliggande diskriminering till relativ, snarare än absolut, åldersskillnad.
Question 3(b)
Fråga 3 b
I therefore read the directive as prohibiting discrimination based both on absolute and relative age.
Enligt min mening bör direktivet tolkas så att det förbjuder både absolut åldersdiskriminering och diskriminering på grund av relativ åldersskillnad.
In my analysis of the general principle, I have suggested that ‘discrimination on grounds of relative age’ would cover both discriminatory treatment affecting the deceased employee and discriminatory treatment affecting the survivor.
Vid min bedömning utifrån den allmänna principen har jag anfört att ”diskriminering på grund av relativ åldersskillnad” omfattar både diskriminering som drabbar den avlidna arbetstagaren och den efterlevande maken eller makan.
95I cannot conceive that the principle contained in Article 2 of Directive 2000/78, which is intended to ‘put into effect’ the principle of equal treatment, 96is to be construed more narrowly in this respect than that general principle.
95Jag kan inte förstå varför den princip som kommer till uttryck i artikel 2 i direktiv 2000/78, vilken är avsedd att ”genomföra” principen om likabehandling, 96ska tolkas mer restriktivt i detta avseende än denna allmänna princip.
The referring court asks whether, if a provision like the age-gap clause gives rise to differential treatment, that discrimination can be justified by the employer’s interest in limiting risks assumed by voluntary pension schemes (and his desire to make those risks more quantifiable).
Den hänskjutande domstolen har frågat om en diskriminering såsom den som följer av att åldersskillnadsvillkoret ger upphov till särbehandling kan vara befogad med hänsyn till att det ligger i arbetsgivarens intresse att begränsa de risker som följer av tjänstepensionen (och av arbetsgivarens önskan att göra sådana risker lättare att kvantifiera).
98However, it seems to me that, once a risk is quantified, it is no longer a ‘risk’ but a foreseeable obligation for which provision can be made.
98 Enligt min mening upphör en risk som kvantifieras att vara en ”risk” och övergår till att vara en förutsebar skyldighet för vilken medel kan läggas undan.
It also seems clear that actuarial analysis will quantify the obligations likely to arise as a result of ‘age gaps’.
Det förefaller också klart att försäkringstekniska bedömningar kan kvantifiera de skyldigheter som sannolikt kan följa av ”åldersskillnader”.
I therefore proceed on the basis that the referring court essentially wishes to know whether discrimination can be justified by the employer’s interest in placing an overall
Jag utgår därför från att den hänskjutande domstolen huvudsakligen velat få klarhet i huruvida diskrimineringen kan motiveras av arbetsgivarens intresse av att göra en allmän begränsning av de kost-
I therefore proceed upon the basis that an age-gap clause such as that at issue in the proceedings before the national court is capable of constituting direct discrimination for the purposes of Article 2(2)(a) of Direct-
Jag grundar sålunda min bedömning på att ett åldersskillnadsvillkor som det som är i fråga i målet vid den nationella domstolen kan utgöra direkt diskriminering i den mening
97 — Under this provision, direct discrimination is taken to occur ‘where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation’ on grounds, inter alia, of age.
97 — Enligt denna bestämmelse anses direkt diskriminering föreligga ”när en person på någon av de grunder som anges i artikel 1 behandlas mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation” på grund av bland annat ålder. Indirekt diskriminering definieras i artikel 2.2 b.
95 — See point 98.96 — Article 1 of Directive 2000/78.
95 — Se punkt 98.96 — Artikel 1 i direktiv 2000/78.
98 — See point 17 above.
98 — Se punkt 17 ovan.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT SHARPSTON — MÅL C-427/06 nader som ska bäras inom ramen för ett frivilligt tjänstepensionssystem.
is satisfied, no indirect discrimination shall be taken to have occurred (otherwise, it has).
uppfyllda (och om de inte är det föreligger sådan diskriminering).
At first sight, that would appear to suggest (a contrario) that discrimination falling within Article 2(2)(a) is not capable of objective justification.
Vid en första anblick förefaller detta (motsatsvis) tyda på att det inte kan finnas sakliga skäl för en diskriminering som omfattas av artikel 2.2 a.
There is, however, obviously an overlap between the terms of Article 2(2)(b) and the framing of the (extensive) justification on objective grounds for age discrimination that is set out in Article 6.
Det finns emellertid uppenbart en överlappning mellan vad som anges i artikel 2.2 b och utformningen av de (omfattande) sakliga skäl för åldersdiskriminering som anges i artikel 6.
Directive 2000/78 provides a convenient analytical framework for approaching this question.
Direktiv 2000/78 ger en lättillgänglig ram för bedömningen av denna fråga.
If the events giving rise to the present reference had occurred after the expiry of the transposition period for Dir -ective 2000/78, would an age-gap clause in a private supplementary pension scheme of the kind operated by BSH have been capable of justification?
Om de händelser som ledde fram till förevarande begäran om förhandsavgörande hade inträffat efter det att införlivandefristen för direktiv 2000/78 hade löpt ut, skulle då ett åldersskillnadsvillkor i ett privat kompletterande tjänstepensionssystem av det slag som BSH har kunnat motiveras?
Directive 2000/78 defines both direct and indirect discrimination within Article 2.
I direktiv 2000/78 definieras såväl direkt som indirekt diskriminering i artikel 2.
The two limbs of Article 2(2) start in the same way: ‘… discrimination shall be taken to occur where …’.
De två delarna av artikel 2.2 inleds på samma sätt: ”… diskriminering anses förekomma när …”. I artikel 2.2 a definieras direkt diskriminering, utan att det antyds att sådan diskriminering i princip skulle kunna vara motiverad.
Article 2(2)(b), in contrast, states that ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … a particular age … at a particular disadvantage unless … that provision, criter- ion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
I artikel 2.2 b däremot anges att ”indirekt diskriminering anses förekomma när en skenbart neutral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfaringssätt särskilt missgynnar personer med en … viss ålder … jämfört med andra personer, om inte … bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet objektivt motiveras av ett berättigat mål och om medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga …”.
In other words, if the proviso in Article 2(2)(b)
Med andra ord ska indirekt diskriminering inte anses föreligga när villkoren i artikel 2.2 b är
Article 6(1) of Directive 2000/78 deals exclusively with justification for one specific type of differential treatment: discrimination on grounds of age.
I artikel 6.1 i direktiv 2000/78 anges villkor som enbart rör skälen för ett slags särbehandling, nämligen diskriminering på grund av ålder. Den inleds med orden ”Utan hinder av artikel 2.2 får medlemsstaterna föreskriva …”.
Here, no distinction is drawn by the legislator between Article 2(2)(a) (direct discrimination) and Article 2(2)(b) (indirect discrimination).
Det görs ingen skillnad mellan artikel 2.2 a (direkt diskriminering) och artikel 2.2 b (indirekt diskriminering).
Rather, Member States are permitted to provide that any differences of treatment caught by Article 2(2) ‘shall not constitute discrimination if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Snarare står det medlemsstaterna fritt att föreskriva att all särbehandling som omfattas av artikel 2.2 ”inte skall utgöra diskriminering om särbehandlingen på ett objektivt och rimligt sätt inom ramen för nationell rätt kan motiveras av ett berättigat mål … och sätten för att genomföra detta syfte är lämpliga och nödvändiga”.
Certain specific ‘legitimate aims’ are expressly identified (‘including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives’), in what is (given the use of the word ‘including’) meant not to be an exhaustive list.
Vissa berättigade mål har angetts uttryckligen (”särskilt sysselsättningspolitik, arbetsmarknad och yrkesutbildning”) i vad som (mot bakgrund av användningen av ordet ”särskilt”) inte är avsett att utgöra en uttömmande uppräkning.
After this introduction, subparagraphs (a), (b) and (c) then identify (again, non-exhaustively) certain types of differential treatment which appear to
Efter denna inledning anges i punkterna a, b och c därefter (återigen i en icke uttömmande uppräkning) vissa typer av särbehandling, vilka före-
BARTSCH involve partly direct discrimination, 99 partly indirect discrimination 100on grounds of age.
BARTSCH faller innefatta direkt diskriminering, 99och delvis indirekt diskriminering 100 på grund av ålder.
Article 6(2) makes provision for certain types of age-related differential treatment for occupational social security schemes.
I artikel 6.2 anges villkor för vissa typer av åldersrelaterad särbehandling inom yrkesbaserade system för social trygghet.
particular kinds of differential treatment based directly on grounds of age, provided that they are ‘objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
slags särbehandling som direkt grundar sig på ålder, under förutsättning att de ”på ett objektivt och rimligt sätt … kan motiveras av ett berättigat mål … och sätten för att genomföra detta syfte är lämpliga och nödvändiga”.