natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The divorce settlement provided that the children were to reside with their mother in England and Wales for a period of at least five years after the date of the divorce or until such other time as agreed by the parties.
Enligt villkoren i vårdnadsavtalet skulle barnen vara bosatta hos modern i England eller Wales under en period av minst fem år från skilsmässan eller under den tid som partema annars gemensamt kommit överens om.
After the divorce, the children had regular contact with their father, who still resides and works in the United Kingdom and who shares responsibility with their mother for their upbringing from both an emotional and financial point of view.
Efter skilsmässan har barnen regelbundet haft kontakt med fadern, som alltjämt bor och arbetar i Förenade kungariket och som tillsammans med modern ansvarar för barnens utbildning, såväl på det känslomässiga planet som ekonomiskt.
In May 1995, Mrs Baumbast applied for indefinite leave to remain in the United Kingdom for herself and for the other members of her family.
I maj 1995 ansökte herr Baumbast om permanent uppehållstillstånd ("indefinite leave to remain") i Förenade kungariket för sig och övriga familjemedlemmar.
In January 1996, the Secretary of State refused to renew Mr Baumbast's residence permit and the residence documents of Mrs Baumbast and her children.
I januari 1996 avslog Secretary of State ansökan om permanent uppehållstillstånd och beslutade att inte förlänga uppehållstillståndet för herr Baumbast och de relevanta handlingarna för fru Baumbast och döttrarna.
The file in the main proceedings also shows that, during her residence in the United Kingdom, R purchased a house and established a business as an interior designer in which she has invested substantial sums of money.
Det framgår av handlingarna i målet vid den nationella domstolen att R under sin vistelse i Förenade kungariket har köpt ett hus och startat en inredningsarkitektfirma, i vilken hon investerat betydande belopp.
She married a United Kingdom national in 1997.
Hon har år 1997 gift sig med en brittisk medborgare.
On 12 January, 1998, that refusal was brought before the Immigration Adjudicator (United Kingdom). He found that Mr Baumbast was neither a worker nor a person having a general right of residence under Directive 90/364.
Den 12 januari 1998 överklagades detta beslut till Immigration Adjudicator (Förenade kungariket), vilken fastslog att herr Baumbast varken var arbetstagare eller hade en allmän rätt till bosättning enligt direktiv 90/364.
As regards the children, the Adjudicator decided that they enjoyed an independent right of residence under Article 12 of Regulation No 1612/68. Moreover, he held that Mrs Baumbast enjoyed a right of residence for a period co-terminous with that during which her children exercised rights under Article 12 of that regulation.
Immigration Adjudicator fastslog vidare att barnen hade en självständig rätt till bosättning enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68, och vidare att fru Baumbast hade en rätt till bosättning så länge hennes barn hade rättigheter enligt artikel 12 i den förordningen.
According to the Adjudicator, Mrs Baumbast's rights flowed from the obligation on Member States under that provision to encourage all efforts to enable children to attend courses in the host Member State under the best possible conditions.
Enligt Immigration Adjudicator grundades denna rätt på medlemsstaternas skyldighet enligt artikel 12 att främja möjligheterna för barn att delta i utbildningen i värdlandet under bästa möjliga förhållanden.
In October 1995, an application for indefinite leave to remain in the United Kingdom was made under domestic law on behalf of R and her two daughters.
I oktober 1995 inlämnades en ansökan enligt nationell rätt om permanent uppehållstillstånd för R och hennes två döttrar.
On 3 December 1996, the children were granted indefinite leave to remain in the United Kingdom as members of the family of a migrant worker.
Den tredje december 1996 beviljades barnen permanent uppehållstillstånd på grund av att de var barn till en migrerande arbetstagare.
Mrs R's application was refused, however, on the ground that the Secretary of State was not satisfied that the family situation was so exceptional as to justify the exercise of his discretion.
Ansökan angående R avslogs emellertid, då Secretary of State inte ansåg att hennes familjesituation var så extraordinär att det fanns skäl för denne att skönsmässigt bevilja hennes ansökan.
In his view, the children were young enough to adapt to life in the United States if they had to accompany their mother there.
Enligt Secretary of State var barnen tillräckligt unga för att kunna anpassa sig till ett liv i Amerikas förenta stater för det fall att de skulle tvingas följa sin mor dit.
One of the issues raised in the action brought before the Adjudicator against the Secretary of State's refusal to grant R indefinite leave to remain was whether that refusal would interfere with her children's Community law rights to be educated and to reside in the United Kingdom and with the right to family life. The Adjudicator dismissed that application by a decision against which R appealed to the Immigration Appeal Tribunal.
Domstolen konstaterar vidare att dessa frågor uppkommit inom ramen för en verklig tvist, och att den nationella domstolen redogjort för såväl omständigheterna i målet och de tillämpliga bestämmelserna som de skäl som föranlett den att anse det nödvändigt att dessa frågor besvaras för att den skall kunna avgöra målet.
R, a United States citizen, has, as a result of her first marriage to a French national, two children who have dual French and United States nationality.
En av de frågor som uppkom i det målet rörde huruvida detta beslut kränker barnens rätt enligt gemenskapsrätten att utbilda sig och vara bosatt i Förenade kungariket och deras rätt till familjeliv.
In 1990, she moved to the United Kingdom in her capacity as the spouse of a Community national exercising rights conferred by the EC Treaty and was granted leave to remain in the United Kingdom until October 1995.
Immigration Adjudicator avslog överklagandet i denna del, varvid R överklagade det beslutet till Immigration Appeal Tribunal.
Taking the view that the cases before it depended on the interpretation of Article 18 EC and
Den nationella domstolens två första frågor skall således upptas till sakprövning.
Regulation No 1612/68, the Immigration Appeal Tribunal decided to stay proceedings and to refer some questions to the Court for a preliminary ruling.
Immigration Appeal Tribunal fastslog att målet rörde tolkningen av artikel 18 EG och av förordning nr 1612/68. Den beslutade därför att vilandeförklara målet och att ställa frågor till domstolen för förhandsavgörande.
Admissibility of the first two questions
Huruvida de två första frågorna skall upptas till sakprövning
By its first question, the national tribunal seeks essentially to ascertain whether children of a citizen of the European Union who have installed themselves in a Member State during the exercise by their parent of rights of residence as a migrant worker in that Member State are entitled to reside there in order to attend general educational courses there, pursuant to Article 12 of Regulation No 1612/68.
Den nationella domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida barn till medborgare i Europeiska unionen, vilka själva är sådana medborgare och som har påbörjat sin skolgång under den tid som deras förälder har utövat sin rätt att i egenskap av arbetstagare uppehålla sig i en annan medlemsstat än den där han är medborgare (värdlandet), har rätt att uppehålla sig i värdlandet för att följa dess allmänna skolutbildning enligt artikel 12 i rådets förordning nr 1612/68 även om föräldrarna under tiden skilt sig, när endast en förälder är unionsmedborgare och denna förälder har upphört att vara arbetstagare i värdlandet, eller när barnen själva inte är unionsmedborgare.
Further, it queries whether those rights are affected by the fact that the parents have meanwhile divorced, that only one parent is a citizen of the Union and that parent has ceased to be a migrant worker in the host Member State or that the children are not themselves citizens of the Union.
Domstolen skall, för att kunna ge ett användbart svar på den första frågan, skilja mellan de två situationer som ligger till grund för den nationella domstolens fråga.
As a preliminary point, it must be noted that, according to the observations submitted to the Court, between the commencement of the main proceedings and the reference for a preliminary ruling both Mrs Baumbast and her two children and R have been granted indefinite leave to remain in the United Kingdom.
Domstolen konstaterar inledningsvis att det framgår av yttrandena till domstolen att såväl fru Baumbast och hennes två barn som R har erhållit permanent uppehållstillstånd i Förenade kungariket efter att förfarandet vid den nationella domstolen inleddes men före den beslutat begära förhandsavgörande.
In the case of R, that leave was granted probably because of her marriage to a United Kingdom national, although no details in that regard have been provided by the national tribunal.
Såvitt avser R kan hennes uppehållstillstånd förklaras av att hon gift sig med en brittisk medborgare, även om den nationella domstolen inte har bistått med någon information om detta.
Consequently, only Mr Baumbast has been denied indefinite leave to remain.
Det är således endast herr Baumbast som inte har erhållit permanent uppehållstillstånd.
In order to give a helpful answer to the first question, a distinction must be drawn between the two situations which form the basis of the national tribunal's question.
Domstolen påminner inledningsvis om att det i artikel 1.1 i förordning nr 1612/68 föreskrivs att varje medborgare i en medlemsstat skall, oavsett var han eller hon har sitt hemvist, ha rätt att ta anställning och att arbeta inom en annan medlemsstats territorium.
In those circumstances, it is necessary to determine whether the first two questions referred by the national tribunal for a preliminary ruling are admissible.
Det skall mot denna bakgrund prövas huruvida den nationella domstolens två första frågor kan upptas till sakprövning.
Admittedly, indefinite leave to remain in the United Kingdom was granted to Mrs Baumbast and her children on 23 June 1998, that is, before even the national tribunal's decision of 28 May 1999, and to R at a later, unspecified date.
De permanenta uppehållstillstånden i Förenade kungariket för fru Baumbast och hennes barn har visserligen beviljats den 23 juni 1998, det vill säga innan den nationella domstolen den 28 maj 1999 beslutade att begära förhandsavgörande.
However, it is apparent from the observations submitted at the hearing that that leave was granted under English law and that the question of the rights conferred under Community law on the persons concerned has not been resolved definitively.
Även R har beviljats permanent uppehållstillstånd, vid en senare tidpunkt som inte preciserats.
As regards, first, the Baumbast case, it is apparent from the documents before the Court that this case is different from the R case in that Mr Baumbast, a German national who pursued an activity both as an employed person and as a self-employed person in the United Kingdom for several years and continues to reside there, no longer works in the United Kingdom.
Vad först avser målet Baumbast framgår det av handlingarna i målet att situationen där skiljer sig från den i målet R genom att herr Baumbast, som är en tysk medborgare som arbetat flera år i Förenade kungariket och alltjämt är bosatt där, inte längre arbetar i Förenade kungariket.
Under those circumstances, the national tribunal seeks to ascertain whether his children can continue their education in the United Kingdom under the provisions of Article 12 of Regulation No 1612/68.
Mot den bakgrunden har den nationella domstolen frågat huruvida hans barn enligt artikel 12 i förordning nr 1612/68 har rätt att fortsätta sin utbildning i Förenade kungariket.
In that respect, it must be borne in mind that the aim of Regulation No 1612/68, namely freedom of movement for workers, requires, for such freedom to be guaranteed in compliance with the
För att syftet med förordning nr 1612/68, som är fri rörlighet för arbetstagare, skall kunna uppnås
It follows from the foregoing that the first two questions raised by the national tribunal are admissible.
Det framgick emellertid av yttrandena vid förhandlingen att dessa tillstånd beviljats med stöd av den brittiska lagstiftningen, och att frågan om vilka rättigheter enskilda har enligt gemenskapsrätten inte avgjorts.
Consequently, the restrictive interpretation of that provision proposed by the German Government cannot be accepted.
Artikel 12 i förordning nr 1612/68 skall således inte tolkas på det restriktiva sätt som den tyska regeringen har gjort gällande.
principles of liberty and dignity, the best possible conditions for the integration of the Community worker's family in the society of the host Member State (see Case C-308/89 Di Leo [1990], paragraph 13).
med bibehållen respekt för frihet och värdighet krävs det att integrationen av arbetstagarens familj i värdlandet kan ske under bästa möjliga omständigheter (se dom av den 13 november 1990 i mål C-308/89, Di Leo, punkt 13).
As the Court pointed out in paragraph 21 of Joined Cases 389/87 and 390/87 Echternach and Moritz [1989], for such integration to come about, a child of a Community worker must have the possibility of going to school and pursuing further education in the host Member State, as is expressly provided in Article 12 of Regulation No 1612/68, in order to be able to complete that education successfully.
Vad avser frågan huruvida den omständigheten att barnen själva inte är unionsmedborgare påverkar svaret på den första frågan är det tillräckligt att erinra om att avkomlingar till en migrerande arbetstagare som är under 21 års ålder eller som är beroende av arbetstagaren för sin försörjning skall, oberoende av nationalitet, enligt artikel 10 i förordning nr 1612/68 anses tillhöra dennes familj och ha rätt att bosätta sig tillsammans med denne, och att de således har en rätt till tillträde till värdlandets allmänna skolor enligt artikel 12 i den förordningen.
As to whether the fact that the children are not themselves citizens of the Union can affect the answer to the first question, suffice it to state that, under Article 10 of Regulation No 1612/68, the descendants of a Community worker who are under the age of 21 or are dependants, irrespective of their nationality, are to be regarded as members of his family and have the right to install themselves with that worker and that, accordingly, they have the right to be admitted to the school system in accordance with Article 12 of that regulation.
Såsom domstolen framhöll i punkt 21 i dom av den 15 mars 1989 i målen 389/87 och 390/87, Echternach och Moritz, är det, för att en sådan integration skall lyckas, nödvändigt att barn till arbetstagare i gemenskapen har möjlighet att utbilda sig i värdlandet i syfte att slutföra studierna på ett framgångsrikt sätt, vilket uttryckligen föreskrivs i artikel 12 i förordning nr 1612/68.
In circumstances such as those in the Baumbast case, to prevent a child of a citizen of the Union from continuing his education in the host Member State by refusing him permission to remain might dissuade that citizen from exercising the rights to freedom of movement laid down in Article 39 EC and would therefore create an obstacle to the effective exercise of the freedom thus guaranteed by the EC Treaty.
Vid sådana förhållanden som i målet Baumbast kan en unionsmedborgare, vars barn inte kan fortsätta sin utbildning i värdlandet på grund av att det inte erhåller uppehållstillstånd där, påverkas till att inte utnyttja sin rätt till fri rörlighet enligt artikel 39 EG, vilket således skulle skapa ett hinder mot utövandet av en rätt enligt EG-fördraget.
Furthermore, the right of 'his spouse and their descendants who are under the age of 21 years or are dependants' to install themselves with the migrant worker must be interpreted as meaning that it is granted both to the descendants of that worker and to those of his spouse.
Dessutom skall den rätt som den migrerande arbetstagarens "make och deras avkomlingar som är under 21 års ålder eller är beroende av dem för sin försörjning" har att bosätta sig med denne tolkas så att den gäller såväl arbetstagarens avkomlingar som dennes make eller maka.
To give a restrictive interpretation to that provision to the effect that only the children common to the migrant worker and his spouse have the right to install themselves with them would run counter to the aim of Regulation No 1612/68 noted above.
En så restriktiv tolkning av denna bestämmelse att endast de barn som arbetstagaren och dennes make har gemensamt skulle ha rätt att bosätta sig med dem skull nämligen strida mot det ovannämnda syftet med förordning nr 1612/68.
As regards, second, the R case, the children concerned enjoy, as members of the family of a worker who is a national of one Member State and who is employed in the territory of another Member State, a right of residence and a right to pursue their education under Articles 10 and 12 of Regulation No 1612/68.
Beträffande målet R har barnen, i egenskap av familjemedlemmar till en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och anställd i en annan, rätt att bosätta sig med denne och att erhålla tillträde till värdlandets allmänna skolor enligt artiklarna 10 och 12 i förordning nr 1612/68.
Although the Court found in Echternach and Moritz that the child concerned could not, after his father's return to his Member State of origin, continue his studies there because there is no coordination of school diplomas, it is none the less the case that the Court's reasoning sought essentially to ensure, in accordance with the aim of integration of members of the families of migrant workers pursued by Regulation No 1612/68, that a child of one of those workers could go to school and pursue further education in the host Member State, under conditions which do not constitute discrimination, in order to be able to complete that education successfully (see, also, Case 42/87 Commission ν Belgium [1988], paragraph 10).
Även om domstolen i domen i de ovannämnda målen Echternach och Moritz fastslog att det berörda barnet inte hade rätt att fortsätta sina studier i värdlandet efter att fadern återvänt till sin ursprungliga medlemsstat på grund av att det inte förekommit någon koordinering av utbildningsbevis, var domstolens skäl väsentligen att, i enlighet med syftet i förordning nr 1612/68 att integrera en migrerande arbetstagares familj, det skall säkerställas att ett barn till en sådan arbetstagare skall kunna studera i värdlandet för att framgångsrikt slutföra sin utbildning på icke diskriminerande villkor (se även dom av den 27 september 1988 i mål 42/87, kommissionen mot Belgien, punkt 10).
Those provisions seek to facilitate the integration of the migrant worker and his family in the host Member State in order to attain the objective of Regulation No 1612/68, namely freedom of movement for workers, in compliance with the principles of liberty and dignity.
Såsom framhållits syftar dessa bestämmelser till att underlätta integrationen av den migrerande arbetstagaren och dennes familj i värdlandet för att syftet med förordning nr 1612/68, det vill säga fri rörlighet för arbetstagare, skall kunna uppfyllas med bibehållen respekt för frihet och värdighet.
In fact, to permit children of a citizen of the Union who are in a situation such as that of Mr Baumbast's children to continue their education in the host Member State only where they cannot do so in their Member State of origin would offend not only the letter of Article 12 of Regulation No 1612/68, which provides a right of access to educational courses for the children of a national of a Member State "who is or has been employed' in the territory of another Member State, but also its spirit
Att tillåta barn till en unionsmedborgare vilka befinner sig i en situation som herr Baumbasts barn att fortsätta sin utbildning i värdlandet endast när det är omöjligt för dem att fortsätta sina studier i sin ursprungliga medlemsstat skulle inte bara strida mot lydelsen av artikel 12 i förordning nr 1612/68, där det föreskrivs en rätt till utbildning för barn till en medborgare i en medlemsstat som "är eller har varit anställd" i en annan medlemsstat, utan också mot dess anda.
Even though R and her first husband have meanwhile divorced, it is apparent from the file that he continues to pursue an activity as an employed person in the United Kingdom and therefore enjoys the status of a worker who is a national of one Member State and who is employed in the territory of another Member State for the purposes of Articles 1 and 10 of Regulation No 1612/68.
Även om R och hennes förste make under tiden har skilt sig framgår det av handlingarna i målet att maken alltjämt utför avlönat arbete i Förenade kungariket. Han är således en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och anställd i en annan i den mening som avses i artiklarna 1 och 10 i förordning nr 1612/68.
without any difference in treatment in relation to nationals of that State (see, to that effect, Case 249/86 Commission ν Germany [1989], paragraph 11).
av den 18 maj 1989 i mål 249/86, kommissionen mot Tyskland, punkt 11).
Under those circumstances, it follows clearly from the provisions of Regulation No 1612/68, in particular Articles 10 and 12 thereof, that the children of R's first husband continue to enjoy a right to reside in the host Member State as well as the right to pursue their education there under the same conditions as the nationals of that State.
Vid sådana omständigheter framgår det klart av bestämmelserna i förordning nr 1612/68, och särskilt artiklarna 10 och 12 i denna, att barnen till R:s första make alltjämt har rätt att vara bosatta i värdlandet och ha tillträde till värdlandets skolor på samma villkor som värdlandets medborgare.
As is clear from the answer to the first question, Article 12 of Regulation No 1612/68 seeks in particular to ensure that children of a Community worker can, even if he has ceased to pursue the activity of an employed person in the host Member State, undertake and, where appropriate, complete their education in that Member State.
Såsom framgår av domstolens svar på den första frågan är syftet med artikel 12 i förordning nr 1612/68 särskilt att barn till en migrerande arbetstagare i gemenskapen skall ha möjlighet att påbörja och i förekommande fall slutföra utbildning i värdlandet, även om arbetstagaren inte längre utövar någon ekonomisk verksamhet där.
In providing that a member of a migrant worker's family has the right to install himself with the worker, Article 10 of that regulation does not require that the member of the family in question must live permanently with the worker, but, as is clear from Article 10(3), only that the accommodation which the worker has available must be such as may be considered normal for the purpose of accommodating his family (see Case 267/83 Diatta [1985], paragraph 18).
Det framgår vidare av domstolens praxis att de rättigheter som medlemmarna i en migrerande arbetstagares familj har enligt förordning nr 1612/68, precis som en persons ställning som migrerande arbetstagare, vid vissa förhållanden kan bestå efter att anställningen har upphört (se, för ett motsvarande synsätt, domen i det ovannämnda målet Echternach och Moritz, punkt 21, och av den 12 maj 1998 i mål C-85/96, Martínez Sala, punkt 32).