natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, the great majority of those affiliated to the SicknessInsurance Scheme common to the Institutions of the European Communities andnot to the national social security scheme, although in receipt of medical andhospital care given in national territory, were nationals of other Member States.Second, the overwhelmingmajority of residents who were nationals were coveredby the national social security scheme.
En gemenskapsmedborgare som arbetar i en annan medlemsstat än sin ursprungsstat förlorar nämligen inte sin egenskap av arbetstagare i den mening som avses i artikel 48.1 i fördraget på grund av att han innehar en anställning vid en internationell organisation, även om villkoren för hans inresa och vistelse i anställningslandet regleras särskilt i en internationell konvention.
The Court then stated that theconsiderable difference in treatment between persons affiliated to the nationalsocialsecurity scheme and EC officials, in respect of the scalesof fees forhealthcare connectedwith childbirth, was not justified.
Artikel 6 första stycket i fördraget (nu artikel 12 första stycket EG i ändrad lydelse) är även tillämplig på sådana fall där en grupp eller en organisation utövar vissa befogenheter gentemot enskilda och kan föreskriva villkor för dem som inkräktar på utövandet av de grundläggande friheter som garanteras i fördraget.
The Court accordinglyruled that the application, on a unilateral basis, by a group of healthcare providersof a Member State to EC officials of scalesof fees for medical and hospitalmaternity care which are higher than those applicable to residents affiliated to thenational social security scheme of that State constitutes discrimination on theground of nationality prohibited under the first paragraph of Article 6 of the Treaty, in the absence of objective justification in this respect.
Kriteriet avseende anslutning till det nationella sociala trygghetssystemet, på vilket skillnaden mellan de olika taxorna för lakar- och sjukhusvård grundar sig, utgör en indirekt diskriminering på grund av nationalitet.
Finally, in Case C-I35199 Elsen (udgment of 23 November 2000) the Courtconsidered whether the competent institution of a Member State is required, forthe purpose of the grant of an old-age pension, to take into account periodsdevoted to child-rearing completed in another Member State as though they hadbeen completed in national territory.
För det första är nämligen en stor majoritet av de personer som är anslutna till det gemensamma sjukförsäkringssystemet, men inte till det nationella sociala trygghetssystemet, och som samtidigt mottar lakar- och sjukhusvård inom landet medborgare i andra medlemsstater.
The question was asked with regard inparticular to a personwho, at the time when the child was born, was a frontierworker employed in the territory of the Member State to which the institutionconcerned belonged and residing in the territory of the other State.
För det andra är en stor majoritet av de nationella medborgarna anslutna till det nationella sociala trygghetssystemet.
The Courtfound that to answer the question in the negative would disadvantage Communitynationals who have exercised their right to move and residefreely in the Member States , as guaranteedin Article 8a of the EC Treaty (now, after amendment,Article 18 EC).
Domstolen ansåg vidare att den betydande skillnaden i behandling vad gäller taxan för vård i samband med förlossningar mellan personer som är anslutna till det nationella sociala trygghetssystemet och tjänstemän i Europeiska gemenskaperna inte är befogad.
It also noted that a number of provisions of Regulation No1408171 which concern this type of situationhelp to ensure freedom of movementnot only for workers, but also for citizensof the Union, within the Community.The Court accordingly gave a positive answer to the question raised, intepretingthe provisions of the EC Treaty directly.
Den ensidiga tillämpningen av taxor för den lakar- och sjukhusvård som en grupp vårdgivare ger tjänstemän i Europeiska gemenskaperna vid förlossningar, taxor som är högre än de taxor som tillämpas på de bosatta i landet som är anslutna till det nationella sociala trygghetssystemet, utgör följaktligen en diskriminering på grund av nationalitet som är förbjuden enligt artikel 6 första stycket i fördraget.
A number of significant judgments related to the freedom to provideservices within the Community.
Flera viktiga domar rörde även området fri rörlighet för tjänster inom gemenskapen.
The cases of Deliäge and Corsten may be noted in particular.
Det skall särskilt erinras om målen Deliége och Corsten.
The important judgment of 11 April 2000 in Joined Cases C-5L196 and C-I 9 I _BAR_ 97 Deliöge enabledthe Court to define the scope of its judgment in Case C-415193
I den viktiga domen av den 11 april 2000 i de förenade målen C-51/96 och C-191/97, Deliége (REG 2000, s. 1-2549), klargjorde domstolen räckvidden av sin rättspraxis i domen av den 15 december 1995 i mål C-415/93, Bosman (REG 1995, s. 1-4921).
Deliöge centredon sports rules requiring judokas,professional or semi-professional athletes or personsaspiring to take part in a professional or semi-professional activity to have been authorised or selected bytheir federation in order to be able to participate in an international high-levelsports competition which does not involve national teams competing against eachother.
Detta mål rörde idrottsregler som krävde att professionella eller halvprofessionella judoutövare eller judoutövare som ville bli professionella eller halvprofessionella innehade ett tillstånd eller hade tagits ut av sitt nationella förbund för att kunna delta i en internationell idrottstävling på hög nivå, som inte var en landskamp.
Relying in particular on Bosman, the Court pointed out that the Treatyprovisions concerning the freedom to provide services may apply to sportingactivities and to the rules laid down by sports associations such as the selectionrules referred to above.
Domstolen grundade sig särskilt på domen i det ovannämnda målet Bosman och erinrade om att bestämmelserna i fördraget om fri rörlighet för tjänster kan tillämpas på idrottsverksamhet och regler som har slagits fast av idrottssammanslutningar såsom de ovannämnda reglerna.
Those provisions not only apply to the action of publicauthorities but extend also to rules of any other nature aimed at regulating gainfulemployment and the provision of services in a collectivemanner.
Dessa bestämmelser reglerar inte bara offentliga myndigheters verksamhet. De omfattar även andra former av reglering, som avser att på ett kollektivt sätt reglera förvärvsarbete.
The Court thenacknowledged that a high-ranking athlete's participation in an internationalcompetition is capable of involving the provision of a number of separate, butclosely related, services which may fall within the scope of those provisions evenif some of the services are not paid for by those for whom they are performed.However, in contrast to the rules applicable in the Bosman case, the selectionrules at issue here do not determine the conditions governing access to the labourmarket by professional sportsmen and do not contain nationality clauses limitingthe number of nationals of other Member States who may participate in acompetition.
Idrottsverksamhet, och i synnerhet en elitidrottares deltagande i internationella tävlingar, kan utgöra tillhandahållande av flera separata men nära sammanfallande tjänster som kan falla inom tillämpningsområdet för dessa bestämmelser, även om vissa av dessa tjänster inte betalas av dem som drar fördel av dem.
These rules concern a tournament in which, once selected, theathletes compete on their own account, irrespectiveof their nationality. Althoughsuch selection rules inevitably have the effect of limiting the number ofparticipants in a tournament, a limitation of that kind is inherent in theorganisation of an internationalhigh-level sports event, which necessarily involvescertain selection rules or criteria being adopted.
Till skillnad från de bestämmelser som var tillämpliga i det ovannämnda målet Bosman, avgjorde emellertid inte de uttagningsregler som var i fråga i målet vid den nationella domstolen villkoren för professionella idrottares tillgång till arbetsmarknaden och innehöll inte några nationalitetsklausuler som begränsade antalet medborgare från andra medlemsstater som kunde delta i en tävling.
Such rules cannot therefore beregarded as constituting a restriction on the freedom to provide services prohibitedby the Treaty.
Sådana uttagningsregler avsåg en turnering i vilken idrottare efter att de hade tagits ut deltog för egen räkning, oberoende av nationalitet.
In Case C-58i98 Corsten fiudgment of 3 October 2000) the Court held that Article 59 of the Treaty precludes rules of a Member State which make the carrying out on its territory of skilled trade work by providers of servicesestablished in other Member States subject to an authorisation procedure which is likely to delay or complicate exercise of the right to freedom to provideservices, where examination of the conditions governing access to the activities
Även om sådana uttagningsregler som de som var i fråga i målet vid den nationella domstolen oundvikligen begränsar antalet deltagare i en turnering, är en sådan begränsning ofrånkomlig vid
concerned has been carried out in accordance with an applicable Communitydirective and it has been established that those conditions are satisfied.Furthermore, any requirement of entry on the tradesregister of the host Member State, assumingit was justified by the overriding public-interest requirement ofseeking to guarantee the quality of skilled trade work and to protect those whohave commissioned such work, should neither give rise to additionaladministrative expensenor entail compulsory payment of subscriptionsto thechamber of trades.
1 domen av den 3 oktober 2000 i mål C-58/98, Corsten (REG 2000, s. 1-0000), slog domstolen fast att artikel 59 i fördraget utgör hinder för tillämpningen av en medlemsstats regler som innebär att tjänsteföretag som är etablerade i andra medlemsstater får utföra hantverkstjänster i den förstnämnda medlemsstaten endast om de har fullgjort ett tillståndsförfarande som försenar eller försvårar utövandet av friheten att tillhandahålla tjänster, när bedömningen av villkoren för att påbörja de berörda verksamheterna har genomförts och det har fastställts att dessa villkor är uppfyllda.
As regards the right of establishment, the most significant cases whichthe Court had to decide in 2000 centredon practice of the professions.
På området etableringsrätt är det utövandet av fria yrken som varit föremål för de viktigaste domarna under år 2000.
So far as concerns the medicalprofessions, Case C-238198 Hocsmanv Ministre de I'Emploi et de la Solidaritd (udgment of 14 September 2000) gavethe Court the opportunity to explain the obligations on the competent authoritiesof a Member State under Article 52 of the Treaty where, in a situation notregulated by a directive on mutual recognition of diplomas, a Community nationalapplies for authorisation to practise a profession,access to which depends, undernational law, on the possession of a diploma or professional qualification, or onperiods of practical experience.
I domen av den 14 september 2000 i mål C-238/98, Hocsman (REG 2000, s. 1-0000), gavs domstolen, vad gäller utövandet av läkaryrket, tillfälle att klargöra vilka skyldigheter de behöriga myndigheterna i en medlemsstat har i enlighet med artikel 52 i fördraget när en medborgare inom gemenskapen, i en situation som inte regleras av ett direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis, ger in en ansökan om tillstånd att utöva ett yrke som, enligt den nationella lagstiftningen, för tillträde förutsätter innehav av ett utbildningsbevis, yrkesmässiga kvalifikationer, eller praktiska erfarenheter.
The Court ruled that, in such a situation, thoseauthorities must take into consideration all the diplomas, certificates and otherevidence of formal qualifications of the person concerned and his relevantexperience, by comparing the specialisedknowledge and abilities certified bythose qualifications and that experience with the knowledge and qualificationsrequired by the national rules.
Domstolen slog fast att myndigheterna i en medlemsstat, i en dylik situation, skall beakta de utbildningsbevis, examensbevis och andra behörighetsbevis, samt den relevanta yrkeserfarenhet som sökanden har, och avgöra om den kompetens som intygas genom dessa behörighetsbevis och denna erfarenhet motsvarar de kunskaper och kvalifikationer som krävs enligt den nationella lagstiftningen.
Such an interpretation of Article 52 of the Treatyis merely the expressionby the Court of a principle which is inherent in thefundamental freedoms of the Treaty and remains relevant in situationsnot coveredby directives relating to the mutual recognition of diplomas.
Denna tolkning av artikel 52 i fördraget ger endast uttryck för en princip som följer av fördragets grundläggande friheter, som är av fortsatt intresse för sådana situationer som inte omfattas av direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis.
Practice of the profession of lawyer gave rise to the important judgmentdelivered on7 November 2000 in Case C-168/98 Luxembourg v Parliament and Council, in which the Court dismissed the action brought by the Grand Duchy of
Utövandet av advokatyrket låg till grund för den viktiga dom som meddelades den 7 november 2000 i mål C-168/98, Luxemburg mot parlamentet och rådet (REG 2000, s.
The Court found that, inadopting Directive 9815,the Community legislature did not infringe the principle
1-0000), i vilken domstolen ogillade en talan som
of nondiscrimination laid down by Article 52 of the Treaty, since the situationof a migrant lawyer practising under his home-countrytitle and the situation of a lawyer practising under the professional title of the host Member State are notcomparable.
Domstolen konstaterade att gemenskapslagstiftaren inte hade handlat i strid med sagda princip genom att anta direktivet, eftersom migrerande advokater som utövar verksamhet under den yrkestitel som gäller i deras hemland inte befinner sig i en likadan situation som den som advokater som utövar verksamhet under den yrkestitel som gäller för värdlandet befinner sig i.
Unlike the latter, the former may be forbidden to pursue certain activities and, with regard to the representation or defence of clients in legalproceedings, may be subject to certain obligations, as follows from the provisions of Directive 98/5.
Till skillnad från de sistnämnda, som kan ägna sig åt all sådan verksamhet som värdlandet har möjliggjort eller förbehållit för advokater, kan de förstnämnda nämligen förbjudas att utöva viss verksamhet och underställas vissa skyldigheter för att få företräda och försvara en klient inför domstol.
In adopting that directive with a view to making it easier fora particular class of migrant lawyers to exercise the fundamental freedom ofestablishment, the Community legislature chose, in preference to a system of apriori testingof qualification in the national law of the host Member State, a planof action combining consumer information, restrictions on the extent to which orthe detailed rules under which certain activities of the profession may bepractised, a number of applicable rules of professional conduct, compulsoryinsurance, as well as a system of discipline involving both the competentauthorities of the home Member State and the host State.
Gemenskapslagstiftaren har, för att underlätta åtnjutandet av den grundläggande etableringsfriheten för en bestämd kategori av migrerande advokater framför ett system med förhandskontroll av kompetensen i värdlandets rättsordning, föredragit ett regelverk som inbegriper konsumentupplysning, begränsningar av rätten att utöva viss yrkesverksamhet och de närmare villkoren för utövning av denna verksamhet, ett flertal yrkesregler och etiska regler som skall respekteras, en skyldighet att teckna försäkring och ett disciplinförfarande som inbegriper både hemlandets och värdlandets behöriga myndigheter.
The legislature has notabolished the requirement that the lawyer concerned should know the national lawapplicable in the cases he handles, but has simply released him from theobligation to prove that knowledge in advance.
Lagstiftaren har inte undanröjt advokaternas skyldighet att känna till den nationella rätt som är tillämplig i de fall som de ansvarar för utan har endast bestämt att de inte i förväg behöver styrka denna kännedom.
It has thus allowed, in somecircumstances, gradual assimilation of knowledge through practice, thatassimilation being made easierby experience of other laws gained in the home Member State.
Lagstiftaren har tillåtit att advokater i förekommande fall får tillgodogöra sig kunskaper successivt genom yrkesutövning, vilket underlättas genom den erfarenhet som advokaterna har fått från andra rättsordningar i hemlandet.
The legislature was also able to take account of the dissuasiveeffect of the system of discipline and the rules of professional liability.
Lagstiftaren har även kunnat ta hänsyn till den avskräckande effekt som reglerna om disciplinförfarande och yrkesansvar har.
In makingsuch a choice of the method and level of consumer protection and of ensuring theproper administration of justice, the Community legislature did not overstep thelimits of the discretion available to it for the purpose of determining an acceptablelevel of protection of the public interest.
Genom valet av ett sådant tillvägagångssätt och ett sådant mått av konsumentskydd och garanti för den goda rättskipningen har gemenskapslagstiftaren inte överskridit gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning.
In addition, contrary to the submissionsadvanced by the Grand Duchy of Luxembourg, Directive 9815 was validlyadopted by a qualified majority in accordance with the procedure laid down in Article 189b of the Treaty (now, after amendment, Article 251 EC) and on thebasisof Article 57(l) and the first and third sentences of Article 57(2) of the Treaty (now, after amendment, Article 47(1) EC and the first and third sentencesof Article 47(2) EC).
Till skillnad från vad Storhertigdömet Luxemburg hade gjort gällande, har direktiv 98/5 dessutom lagligen antagits med kvalificerad majoritet enligt förfarandet i artikel 189b i fördraget (nu artikel 251 EG i ändrad lydelse) och med tillämpning av artikel 57.1 och 57.2 första och tredje meningarna i fördraget (nu artikel 47.1 och 47.2 första och tredje meningarna EG i ändrad lydelse).
The judgments delivered in the past year concerning the free movementof capital allowed the Court to explain the restrictions which the Member States may impose on movements of capital on grounds of public policy or publicsecurityor for overriding reasons in the public interest such as the need to ensurethe cohesion of the tax svstem.
De viktigaste målen i fråga om fri rörlighet för kapital som avgjordes under det gångna året gav domstolen möjlighet att klargöra frågan om vilka restriktioner för kapitalrörelser som medlemsstaterna får införa av hänsyn till allmän ordning eller allmän säkerhet eller på grund av nödvändigheten att säkerställa kongruens i skattesystemet.
Case C-54199Eglise de Scientologie(udgment of 14 March 2000) concerned Article 73d(1xb) of the Treaty (now Article 58(1Xb)EC), under which the Member States may derogate from the prohibition on all restrictions on themovement of capital which is laid down and take measures which are justified ongrounds of public policy or public security.
Domen av den 14 mars 2000 i mål C-54/99, Église de Scientologie (REG 2000, s. 1-1335), rörde artikel 73d.l b i fördraget (nu artikel 58.1 b EG), enligt vilken medlemsstaterna har rätt att göra undantag från förbudet mot alla restriktioner för kapitalrörelser för att vidta åtgärder som är motiverade med hänsyn till allmän ordning eller allmän säkerhet.
The Court held that this provisionprecludes a system of prior authorisation for direct foreign investments whichconfines itself to defining in general terms the affected investmentsas beinginvestments that are such as to represent a threat to public policy and publicsecurity, with the result that the persons concerned are unable to ascertain thespecific circumstances in which prior authorisation is required.
Domstolen slog fast att denna bestämmelse inte tillåter ett krav på förhandstillstånd för utländska direktinvesteringar, vilket enbart innehåller en allmän definition av investeringarna i fråga, såsom investeringar som kan hota allmän ordning och allmän säkerhet, så att de berörda investerarna inte kan få kännedom om de särskilda omständigheter som skall föreligga för att ett förhandstillstånd skall vara nödvändigt.
Such lack ofprecision does not enable individuals to be apprisedof the extent of their rightsand obligations deriving from the Treaty and is contrary to the principle of legalcertainty.
En sådan oklarhet som gör att enskilda inte har möjlighet att få kännedom om omfattningen av de rättigheter och skyldigheter som de har enligt fördraget strider mot rättssäkerhetsprincipen.
In Case C-423198Albore (udgment of 13 July 2000), the Court stated that Article 73b of the Treaty (now Article 56 EC) precludes national legislation of a Member State which, on grounds relating to the requirements of defence ofnational territory, exemptsthe nationals of that Member State, and only them,from the obligation to apply for an administrative authorisation for any purchaseof real estate situated within an area of national territory designated as being ofmilitary importance.
I domen av den 13 juli 2000 i mål C-423/98, Albore (REG 2000, s. 1-0000), slog domstolen fast att artikel 73b i fördraget (nu artikel 56 EG) utgör hinder för en nationell lagstiftning i en medlemsstat som, av skäl hänförliga till de krav som försvaret av det nationella territoriet ställer, befriar medborgare i denna medlemsstat, och endast dem, från skyldigheten att ansöka om ett administrativt tillstånd vid varje förvärv av en fastighet som är belägen inom ett område av det nationella territoriet som har fastslagits vara av militärt intresse.
The position would be different only if it could bedemonstrated to the competent national court that, in a particular atea, nondiscriminatory treatment of nationals of all the Member States would expose themilitary interests of the Member State concerned to real, specific and serious riskswhich could not be counteredby less restrictive procedures.
Det förhåller sig på annat sätt endast om det, inför den behöriga nationella domstolen, kan bevisas att en icke-diskriminerande behandling inom ett visst område av medborgare från alla medlemsstater skulle medföra faktiska, konkreta och allvarliga risker för den berörda medlemsstatens militära intressen, som inte skulle kunna avhjälpas genom mindre ingripande åtgärder.
kind has the effect of dissuadingCommunity nationals residing in the MemberState concerned from investing their capital in companies which have their seatin another Member State and also has a restrictive effect as regards suchcompanies in that it constitutes an obstacleto the raising of capital in the MemberState concerned, without the restriction being justified by an overriding reason inthe public interest such as the need to ensure the cohesion of the tax system.
En sådan lagbestämmelse som den som var i fråga i målet vid den nationella domstolen har nämligen till verkan att avskräcka gemenskapsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat från att investera sitt kapital i bolag som har sitt säte i en annan medlemsstat. En sådan bestämmelse har även restriktiv verkan för bolag etablerade i andra medlemsstater i och med att den för dem utgör ett hinder för kapitalanskaffning i den berörda medlemsstaten, utan att vara motiverad på grund av nödvändigheten att säkerställa kongruens i skattesystemet.
In Case C-251198Baars (udgment of 13 April 2000), the Court appliedprinciples similar to those identified in Verkooijen, this time in relation to Article 52 of the Treaty.
I domen av den 13 april 2000 i mål C-251/98, Baars (REG 2000, s. 1-2787), tillämpade domstolen liknande principer som dem som fastslogs i domen i målet Verkooijen i samband med artikel 52 i fördraget.