natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By application lodged at the Court Registry on 18 October 1999, the Italian Republic brought an action under Article 230 EC for the annulment of the Commission decision, notified to the Italian Republic by letter SG(99) D/6463 of 6 August 1999, published in the Official Journal of the European Communities of 23 October 1999, to initiate the procedure under Article 88(2) EC concerning State aid C 64/99 (ex NN 68/99) -Italy granted to undertakings in the Tirrenia di Navigazione group ('the contested decision"), in so far as that decision rules on the suspension of the aid in question.
Republiken Italien har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 18 oktober 1999, med stöd av artikel 230 EG väckt talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut, som delgavs Republiken Italien genom skrivelse SG (99) D/6463, av den 6 augusti 1999, offentliggjort i Europeiska gemenskapernas ojficiella tidning av den 23 oktober 1999, om inledande av ett förfarande enligt artikel 88.2 EG om statligt stöd C 64/99 (ex NN 68/99) - Italien, statligt stöd till företagen i Gruppo Tirrenia di Navigazione, såvitt det i detta beslut föreskrivs att utbetalningen av stödet i fråga skall avbrytas.
In the part of its letter headed 'Conclusions', the Commission stated that it reserved the right to require the Italian authorities to suspend payment of any aid in excess of the net additional cost of providing services of general economic interest.
I ett meddelande av den 19 augusti 1999 begärde de italienska myndigheterna dels att den utsatta fristen för att svara i sak skulle förlängas med en månad, dels att kommissionen skulle uttala sig om räckvidden av skrivelsen av den 6 augusti 1999 om avbrytande av det ekonomiska stödet i fråga.
Having received complaints that the Italian authorities were granting unauthorised State aid to internal ferry transport services operated by undertakings of the Gruppo Tirrenia di Navigazione ('the Tirrenia group'), Commission officials questioned the Italian authorities on that subject by letter of 12 March 1999.
Kommissionen begärde, genom skrivelse av den 12 mars 1999, upplysningar från de italienska myndigheterna, sedan den mottagit klagomål om att italienska myndigheter beviljat otillåtet statligt stöd för inrikes färjetransporter bedrivna av företagen i Gruppo Tirrenia di Navigazione (nedan kallad Tirreniagruppen).
By a memorandum of 19 August 1999, the Italian authorities first asked the Commission for an extension of the time-limit for replying on the substance of the matter, and also put a question to the Commission as to the scope of its statements in its letter of 6 August 1999 concerning the suspension of the financial aid measures in question.
Förfrågan gällde särskilt den allmänna trafikplikt som ålåg företagen i Tirreniagruppen och villkoren för att fastställa vilka merkostnader som uppkommer genom trafikplikten samt kompensationen för dessa.
That request for information related in particular to the public service obligations incumbent on the undertakings of the Tirrenia group and to the conditions for determining the additional cost arising from those obligations and for compensating for such cost.
"Kommissionen anmodar i detta avseende Italien att omedelbart avbryta beviljandet av allt stöd som uppgår till ett för högt belopp och att meddela kommissionen detta (med angivelse av det innehållna beloppet) inom tio dagar efter det att Italien har delgivits kommissionens skrivelse.
By letter of 13 September 1999, the Commission's services granted the extension of the time-limit requested and replied as follows to the question concerning the suspension of the financial aid measures:
De italienska myndigheterna besvarade frågorna genom skrivelse av den 11 maj 1999. Därefter hölls ett möte mellan kommissionens tjänstegrenar och de italienska myndigheterna den 3 juni 1999.
The Italian authorities gave a cursory reply by note of 11 May 1999, and a meeting was then held between Commission officials and representatives of the Italian authorities on 3 June 1999.
Den 18 oktober 1999 väckte republiken Italien förevarande talan om ogiltigförklaring av det ifrågasatta beslutet "till den del det avser att [det] stöd som förklarats olagligt skall avbrytas".
'In that respect, the Commission invites Italy to suspend immediately the granting of all aid that is excessive in amount and to notify it of such suspension (with detailed explanations as to the amount of the aid suspended) within 10 days following service of the Commission's letter to
Kommissionen betvivlade efter de kontakterna mycket starkt att åtgärder som kunde utgöra statligt stöd till företagen i Tirreniagruppen var förenliga med den gemensamma marknaden och inledde genom det ifrågasatta beslutet ett förfarande enligt artikel 88.2 EG med avseende på det förmodade stödet.
If Italy does not accede to that invitation, the Commission (in accordance with its normal practice) reserves the right to require Italy to suspend the aid in question ("injunction to suspend aid").
Målet registrerades under nummer T-246/99.
regulation on procedure in State aid cases, and considers that that point is not seriously being challenged by the Italian Government.
Kommissionen har hävdat att talan saknar föremål.
The Commission adds that, because it had doubts both as to the classification of the measures in question as State aid within the meaning of Article 87(1) EC and, in the affirmative, as to their compatibility with the common market (without, in particular, excluding the possibility that aid compensating for the additional cost incurred in meeting public service obligations might be compatible), it initiated the procedure provided for in Article 88(2) EC.
Kommissionen har betonat att den italienska regeringen bara ifrågasatt den del av det omtvistade beslutet som fastställer att utbetalningar av det stöd som ansetts olagligt skall avbrytas.
On 18 October 1999, the Italian Republic brought the present action for the annulment of the contested decision 'in the part where it rules on the suspension [of the] aid declared unlawful'.
Genom särskild skrivelse som inkom till domstolens kansli den 25 november 1999, begärde kommissionen, med stöd av artikel 91.1 i rättegångsreglerna, att domstolen skall förklara att anledning saknas att döma i saken eller bifalla en invändning om rättegångshinder, utan att pröva själva sakfrågan.
The Commission indicates, moreover, that, when it took the decision to initiate the procedure under Article 88(2) EC, it was being threatened by an action from one of the complainants for failure to act.
Förklaring att anledning saknas att döma i saken och huruvida talan kan tas upp till sakprövning
On 19 October 1999, Tirrenia di Navigazione SpA, Adriatica di Navigazione SpA, Caremar SpA, Toremar SpA, Siremar SpA and Saremar SpA, companies in the Tirrenia group, lodged an application at the Registry of the Court of First Instance, registered under number T-246/99, for the annulment of the contested decision as a whole.
Det framgår av artikel 88 EG, såsom den tolkats av domstolen, och av bestämmelserna i förordningen om förfaranden för statligt stöd att kommissionen måste inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 EG när den har fått kännedom om att en åtgärd genomförts som den, efter att ha begärt upplysningar om åtgärden av den berörda medlemsstaten, anser kan utgöra ett nytt stöd eller en ändring av ett befintligt stöd som möjligen inte är förenligt med den gemensamma marknaden.
The Commission maintains that the action is devoid of purpose. It emphasises in that respect that the Italian Government challenges only that part of the contested decision which rules on the suspension of the aid considered unlawful.
När medlemsstaten inte avbryter genomförandet av åtgärden för att följa skyldigheten, som följer av bestämmelserna att inte införa nytt stöd eller ändringar i befintligt stöd innan kommissionen, eller eventuellt rådet, givit sitt godkännande, får kommissionen, enligt ordalydelsen i artikel 11.1 i den förordningen, efter att ha berett den berörda medlemsstaten tillfälle att lämna sina synpunkter, fatta ett beslut om att den skall avbryta genomförandet till dess att kommissionen har fattat ett slutligt beslut om stödets förenlighet med den gemensamma marknaden.
By a separate document lodged at the Registry of the Court of Justice on 25 November 1999, the Commission requested the Court, under Article 91(1) of its Rules of Procedure, to declare that there was no need to adjudicate or to allow an objection of inadmissibility, without a hearing on the substance of the case.
För att i förevarande fall kunna avgöra begäran om att domstolen skall förklara att anledning saknas att döma i saken och för att, i förekommande fall, avgöra om den talan som Republiken Italien har väckt med stöd av artikel 230 EG kan tas upp till sakprövning, är det lämpligt att kontrollera att talan verkligen har ett föremål i förhållande till innehållet i det omtvistade beslutet och om det senare har rättsverkningar.
The application for a declaration that there is no need to adjudicate, and the admissibility of the action
Republiken Italien har väckt talan mot det omtvistade beslutet till den del det avser att åtgärderna i fråga, som kommissionen ansett utgöra ett nytt, olagligt stöd, skall avbrytas.
In accordance with Article 88 EC, as interpreted by the Court of Justice, and with the provisions of the regulation on procedure in State aid cases, where the Commission is aware of a measure already implemented which, after requesting information on the matter from the Member State concerned, it considers to be capable of constituting new aid or the amendment of existing aid which raises doubts as to its compatibility with the common market, it must initiate the procedure under Article 88(2) EC.
Till stöd för sin begäran att domstolen skall förklara att anledning saknas att döma i saken eller avvisa talan, har kommissionen inledningsvis anfört att det formella undersökningsförfarandet som inleddes genom det ifrågasatta beslutet i synnerhet gällde den så kallade ■utjämningssubventionen", som beräknats så att den skulle täcka förlusterna för varje räkenskapsår, de åtgärder som var förbundna med Tirreniagruppens affärsplan och de skattefördelar avseende bränsle och oljor som utgör en offentlig finansiering av Tirreniagruppen.
Where the Member State concerned does not suspend the implementation of the measure in order to comply with the duty under the last sentence of Article 88(3) EC and Article 3 of the regulation on procedure in State aid cases not to put new aid or the alteration of existing aid into effect before authorisation is obtained from the Commission or, as the case may be, from the Council, the Commission has the power under Article 11(1) ofthat regulation, having given the Member State the opportunity to submit its comments, to adopt a decision requiring it to suspend such implementation until the final decision as to the compatibility of the aid.
Härtill hävdar kommissionen att det uppenbart inte är fråga om befintligt stöd, i den mening som avses i artikel 88.1 EG och i förordningen om förfaranden för statligt stöd, och menar att den italienska regeringen egentligen inte har bestritt detta. Kommissionen har tillagt att den inledde förfarandet enligt artikel 88.2 EG, eftersom den var osäker på såväl huruvida åtgärderna i fråga skulle betecknas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG som, för det fall det förhöll sig på det sättet, huruvida de var förenliga med den gemensamma marknaden (utan att därmed utesluta att stöd som utgör kompensation för merkostnader som uppkommer i samband med allmän trafikplikt kan vara förenligt).
The Commission indicates that those measures affect trade between Member States following the 'normative' liberalisation of maritime transport and that they have never been either notified or authorised.
Kommissionen har för övrigt anfört att en av sökandena hade hotat att väcka passivitetstalan när kommissionen beslutade att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 EG.
The Commission argues in that respect that these are clearly not existing aids within the meaning of Article 88(1) EC and the
Om ett beslut som kommissionen har fattat innehåller ett föreläggande att avbryta en åtgärd som kan utgöra ett statligt stöd, har en talan mot den skyldighet - att avbryta åtgärden — som beslutet medför ett föremål, och beslutet har rättsverkan eftersom det är omedelbart bindande.
Italian authorities to suspend the payment of aid exceeding strict compensation for additional costs arising from public service obligations, reminding them of the suspensory effect of Article 88(3) EC.
som var nödvändigt för att kompensera den merkostnad som uppkom genom den allmänna trafikplikten, genom att för dem påpeka att artikel 88.3 EG har suspensiv verkan.
In this case, in order to give judgment on the claim that there is no need to adjudicate and, if appropriate, as to the admissibility of the action under Article 230 EC brought by the Italian Republic, it needs to be verified whether that action does have a purpose in relation to the content of the contested decision and whether the latter produces legal effects.
Trots att formuleringen av vissa punkter i den del av det omtvistade beslutet som rubricerats "slutsatser" kan förefalla tvetydig, och trots att punkterna ställts upp i en ordning som möjligen inte underlättar förståelsen, framgår det inte att det omtvistade beslutet skulle innehålla ett föreläggande om att avbryta utbetalningen av stöd i den mening som avses i artikel 11.1 i förordningen om förfaranden för statligt stöd.
The Italian Republic has brought its action against the contested decision in so far as it rules on the suspension of the measures in question, regarded by the Commission as unlawful new aid.
Det omtvistade beslutet är därför, och tvärtemot vad kommissionen hävdat, av direkt konsekvens för avbrytandet av åtgärderna i fråga, och den talan som Republiken Italien har väckt om ogiltigförklaring av beslutet i vad det avser att avbryta åtgärden saknar därför inte föremål.
Therefore, contrary to what the Commission maintains, the contested decision has direct consequences on the suspension of the measures in question, and the action by the Italian Republic seeking the annulment of that decision in so far as it rules on the suspension is not devoid of purpose.
Det är i förevarande fall utrett att kommissionen, när den inledde förfarandet enligt artikel 88.2 EG, ansåg att de granskade åtgärderna gav anledning till tvivel huruvida det var fråga om ett nytt statligt stöd som inte godkänts och att den anmodade de italienska myndigheterna att avbryta utbetalningen av stöd som översteg vad
In that respect, if a decision of the Commission comprises an injunction to suspend a measure capable of constituting State aid, an action brought against the suspension obligation contained in that decision has a purpose and that decision, having an immediately binding character, produces legal effects.
Den italienska regeringens ansökan skall därför tas upp till prövning såvitt den avser ogiltigförklaring av den del av det omtvistade beslutet som föreskriver att utbetalningar av medel i enlighet med avtalet om allmän trafik av den 30 juli 1991 mellan det italienska transportministeriet och Tirreniagruppen skall avbrytas.
The action by the Italian Republic must therefore be declared admissible in so far as it seeks the annulment of the part of the contested decision which rules on the suspension of the payments made pursuant to the public service contract of 30 July 1991, concluded between the Italian Ministry of Transport and the Tirrenia group.
Beträffande de övriga åtgärder som vidtagits till förmån för Tirreniagruppen och som omfattas av beslutet att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 EG, hävdar den italienska regeringen i sak att de inte utgör stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG.
Therefore, the action must also be held admissible in so far as it refers to the part of the contested decision which refers to the suspension of those other measures.
Kommissionens begäran enligt artikel 91.1 i rättegångsreglerna skall därför avslås i sin helhet.
The Commission's application under Article 91(1) of the Rules of Procedure must therefore be dismissed in its entirety.
"1) Europeiska gemenskapemas kommissions begäran enligt artikel 91.1 i rättegångsreglerna för domstolen om att domstolen skall förklara att anledning saknas att döma i saken eller avvisa talan avslås.
Declares that the proceedings are to continue as to the substance of the case;
Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare."
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Full Court on 29 March 2001.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen i plenum den 29 mars 2001.
On 20 June 1993, Mirror Group entered into the following agreements with Olympia & York Canary Wharf Ltd (in administration) ('O & Y'): an agreement to lease floors 20 to 24 of One Canada Square, London ('the building') ('the principal agreement'); By order of 15 October 1998, the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division (Divisional Court), referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 13B(b) of the Sixth Council Directive of 17 May 1977 (77/388/EEC) on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes Common system of value added tax: uniform basis of assessment (hereinafter 'the Sixth Directive').
Förhandsavgörande "Sjätte merx'ärdesskattedirektivet — Undantag från skatteplikt för uthyrning av fast egendom — Begrepp — Åtagande att bli hyresgäst" (sjätte avdelningen)
the actual lease of those five floors;
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Those questions were raised in proceedings between Mirror Group pic and the Commissioners of Customs & Excise, who are responsible for the collection of value added tax ('VAT') in the United Kingdom, concerning the liability to VAT of an undertaking given by Mirror Group agreeing in essence to become a tenant. an option agreement giving Mirror Group an initial option, exercisable within six months, to take a lease or leases of up to four more floors of the building and — if that option was not exercised in respect of more than two floors during the sixmonth period a second option, exercisable within 18 months thereafter, to take a lease or leases of one or two more floors ('the option agreement').
High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court) har genom beslut av den 15 oktober 1998 ställt två frågor om tolkningen av artikel 13 B b i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (nedan kallat sjätte direktivet). Mirror Group, som är ett i Förenade kungariket etablerat företag, intresserade sig år 1993 för olika områden i London till vilka de kunde förflytta sin verksamhet bestående av tidningsutgivning.
The principal agreement stipulated that O & Y would pay Mirror Group a net 'inducement' of £12 002 590, plus VAT, on or before 2 July 1993. That sum was described therein as consideration for the tenant entering into the agreement and as an inducement to it to take on the lease. In 1993, Mirror Group, a company incorporated in the United Kingdom, was looking at various sites in London to which to move its newspaper publishing operations. According to the national court, it could expect favourable terms as an 'anchor tenant'.
Mirror Group och Olympia & York Canary Wharf Ltd (under förvaltning) (nedan kallat O & Y) ingick den 20 juni 1993 följande avtal: ett avtal om att hyra våningsplanen 20—24 i byggnaden One Canada Square i London Dessa frågor har uppkommit i en tvist mellan Mirror Group plc och Commissioners of Customs & Excise, vilken är den myndighet som är ansvarig för uppbörden av mervärdesskatt i Förenade Kungariket, angående skyldighet för Mirror Group att erlägga mervärdesskatt för ett åtagande som i huvudsak innebär att bli hyresgäst. 14
In accordance with the principal agreement, the following arrangements for payment were implemented:
(nedan kallad huvudavtalet), det egentliga hyresavtalet avseende dessa fem våningsplan,
In the Tribunal's view, the acceptance by Mirror Group of the terms of the principal agreement and its execution of the lease and the option agreement constituted things done' in return for the inducement of £12 million.
Från och med det sjätte året fram till den tidpunkt då hyresavtalet upphörde, utgick hyra med ett belopp som successivt skulle höjas utan att någonsin nå marknadshyran.
Therefore the Tribunal held that Mirror Group had made a supply of services for consideration.
Man hade kommit överens om att hyresavtalet beträffande de ytterligare våningsplan för vilka Mirror Group utnyttjade sin option skulle innehålla samma bestämmelser såvitt avsåg hyran.
approximately £6.5 million (exclusive of VAT) relating to floors 20 to 24 of the building was paid into an escrow account and was released to Mirror Group in several instalments corresponding to when Mirror Group ceased to have a right to determine the leases and was thus obliged to take leases of those floors for the full 25year period.
ett optionsavtal som gav Mirror Group en rätt att inom sex månader hyra ytterligare fyra våningsplan i byggnaden, liksom — under förutsättning att denna första option inte utnyttjades för mer än två våningsplan inom perioden om sex månader — en andra option att hyra ytterligare ett eller två våningsplan inom de arton månader som följde därefter (nedan kallat optionsavtalet).
approximately £5.5 million (exclusive of VAT) was paid to Mirror Group and was immediately placed by it, as it was required to do, in an escrow account by way of security.
Mirror Group var enligt huvudavtalet tvunget att utrusta våningsplanen 20—24 i byggnaden.
Mirror Group exercised its option only in respect of three further floors and thus retained only about £4.1 million.
Mirror Group kom att utrusta våningsplanen 20—24 för omkring 7,2 miljoner GBP och våningsplanen 17—19, för vilka Mirror Group hade utnyttjat sin option, för ytterligare omkring 4,4 miljoner.
In those circumstances, there was no proper reason for excluding from Article 13B(b) of the Sixth Directive a transaction resulting in a lease where, in contrast to the standard situation, it was not the tenant who paid a sum to the landlord in order to enter into the lease but, as in the main proceedings, the landlord who agreed to pay consideration to the tenant to ensure that the latter entered into the lease and subsequently complied with its terms. As regards the £5.5 million, the Tribunal found that it was an inducement payment relating solely to the options and that therefore it was not exempt.
Enligt VAT and Duties Tribunal, London (Förenade kungariket), utbetalade O & Y emellertid inte incitamentet till Mirror Group för att Mirror Group skulle utrusta våningsplanen. Enligt huvudavtalet skulle O & Y senast den 2 juli 1993 till Mirror Group betala ett "incitament" som utgjordes av ett nettobelopp om 12 002 590 GBP, plus mervärdesskatt. Detta belopp betecknades i avtalet som ersättning för att hyresgästen ingått avtalet och som incitament för att hyresgästen skulle acceptera hyresavtalet. I överensstämmelse med huvudavtalet genomfördes följande ekonomiska transaktioner:
VAT of approximately £2.1 million was paid into an escrow account until 26 July 1993, on which date it was paid to the Commissioners.
Mirror Group begärde återbetalning av mervärdesskatt om 2,1 miljoner GBP, vilket hade beräknats på incitamentet om 12 miljoner GBP.