natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That said, where the marriage is genuine and where, on the return of the citizen of the Union to the Member State of which he is a national, his spouse, who is a national of a nonMember State and with whom he was living in the Member State which he is leaving, is not lawfully resident on the territory of a Member State, regard must be had to respect for family life under Article 8 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed at Rome on 4 November 1950 (hereinafter 'the Convention').
När äktenskapet är äkta och unionsmedborgarens make, som är medborgare i tredje land och med vilken unionsmedborgaren levde i den medlemsstat han eller hon lämnar, inte lagligen uppehåller sig i en medlemsstat vid den tidpunkt unionsmedborgaren återvänder till den medlemsstat han är medborgare i, skall emellertid rätten till skydd för familjeliv i den mening som avses i artikel 8 i konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950 (nedan kallad konventionen) tas i beaktande.
That right is among the fundamental rights which, according to the Court's settled case-law, restated by the preamble to the Single European Act and by Article 6(2) EU, are protected in the Community legal order.
Detta skydd ingår bland de grundläggande rättigheter som enligt domstolens fasta rättspraxis, vilken dessutom ytterligare har bekräftats genom ingressen till Europeiska enhetsakten och artikel 6.2 EU, skyddas i gemenskapernas rättsordning.
Even though the Convention does not as such guarantee the right of an alien to enter or to reside in a particular country, the removal of a person from a country where close members of his family are living may amount to an infringement of the right to respect for family life as guaranteed by Article 8(1) of the Convention.
Även om det av konventionen i och för sig inte följer en rätt för utlänningar att resa in till eller uppehålla sig på ett visst lands territorium, kan det innebära ett intrång i den i artikel 8.1 i konventionen angivna rätten till respekt för familjelivet att utestänga en person från ett land där hans nära anhöriga bor.
Such an interference will infringe the Convention if it does not meet the requirements of paragraph 2 ofthat article, that is unless it is in accordance with the law, motivated by one or more of the legitimate aims under that paragraph and necessary in a democratic society, that is to say justified by a pressing social need and, in particular, proportionate to the legitimate aim pursued.
Ett sådant intrång står i strid med konventionen om det inte uppfyller kraven i artikel 8.2, det vill säga om det inte "är stadgat i lag", inte görs i enlighet med något av de legitima syften som anges i artikel 8.2 och om det inte är "[nödvändigt] i ett demokratiskt samhälle", det vill säga motiverat av "tvingande sociala hänsyn" samt bland annat står i proportion till det legitima mål som eftersträvas.
Article 10 of Regulation No 1612/68 is not applicable where the national of a Member State and the national of a nonMember State have entered into a marriage of convenience in order to circumvent the provisions relating to entry and residence of nationals of nonMember States.
Artikel 10 i förordning nr 1612/68 är inte tillämplig när en unionsmedborgare och en medborgare i tredje ¡and ingått skenäktenskap i syfte att kringgå bestämmelser om inresa och uppehälle för medborgare i tredje land
In such a case the worker's spouse has an autonomous right under Article 10 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community to remain in the Member State of which the worker is a national.
När det föreligger ett äkta äktenskap mellan en medborgare i en medlemsstat och en medborgare i tredje land är det utan betydelse för behöriga myndigheter i den förstnämnda medlemsstatens prövning av makarnas rättsliga situation att de är bosatta
None the less, the Member State of which the worker is a national may, relying on an overriding national interest, refuse entry to the worker's spouse, following a prior individual assessment, on the basis of criteria laid down in national immigration law in a case where a spouse who is a national of a nonMember State has not been admitted to the European Union in accordance with the immigration laws of a Member State.
i en annan medlemsstat för att komma i åtnjutande av de rättigheter som gemenskapsrätten ger vid tidpunkten för återkomsten till den medlemsstat där den förstnämnde maken är medborgare.
The intentions of the worker and his spouse in making use of the rights conferred on them by Community law and, in particular, the rules on freedom of movement for workers are immaterial.'
När en medborgare i en första medlemsstat som är gift med en medborgare i tredje ¡and som han lever tillsammans med i en andra medlemsstat återvänder tul den medlemsstat han är medborgare för att ta anställning där och hans make vid denna tidpunkt inte åtnjuter de rättigheter som föreskrivs i artikel 10 iförordning nr 1612/68på grund av att han euer hon inte lagligen uppehållit sig i en medlemsstat, skall behöriga myndigheter i den första medlemsstaten vid bedömningen av makens ansökan om inresa till och uppehälle på territoriet ändå, såvida äktenskapet är äkta, beakta rätten till respekt för familjelivet i den mening som avses i artikel 8 i konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950."
Case C-192/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of Denmark Free movement of goods
Generaladvokaten L. A Geelhoed har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 27 februari 2003.
23 September 2003
Han föreslog att domstolen skulle svara på följande sätt:
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Articles 28 EC and 30 EC —Prohibition on marketing of foodstuffs to which vitamins and minerals have been added —Justification —Public health —Nutritional need) (Full Court)
En medborgare i en medlemsstat som har bedrivit yrkesverksamhet i en annan medlemsstat som arbetstagare i den mening som avses i artikel 39 EG fortsätter efter sin återkomst till det egna landet att åtnjuta rättigheter enligt gemenskapsrätten, särskilt artikel 39 EG.
By an application lodged at the Court Registry on 4 May 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by applying an administrative practice which entails that enriched foodstuffs lawfully produced or marketed in other Member States may be marketed in Denmark only if it is shown that such enrichment with nutrients meets a need in the Danish population, the Kingdom of Denmark has failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
I ett sådant fall har arbetstagarens make en självständig rätt enligt artikel 10 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen att uppehålla sig i den medlemsstat i vilken arbetstagaren är medborgare.
It is common ground that, at the date relevant to this action, there were no provisions of Community legislation laying down the conditions under which nutrients, such as vitamins and minerals, could be added to foodstuffs for daily consumption.
Den medlemsstat i vilken arbetstagaren är medborgare kan dock, med åberopande av ett tvingande hänsyn av nationellt intresse, vägra arbetstagarens make inresetillstånd, efter en individuell förhandsprövning, på grundval av kriterier som fastställs i den nationella invandringslagstiftningen, i ett fall där maken som är medborgare i ett tredje land inte har beviljats inresetillstånd till Europeiska unionen i enlighet med invandringslagstiftningen i en medlemsstat.
In 1998, a complaint casting doubt on the compliance of the Danish administrative practice with the provisions of Articles 28 EC and 30 EC was made to the Commission by an economic operator because of obstacles to the marketing of a foodstuff lawfully marketed in other Member States.
Den medlemsstatens behörighet i det avseendet grundas på behovet av att invandringslagstiftningen skall kunna tillämpas och göras gällande.
On 4 November 1999, the Commission sent a letter of formal notice to the Kingdom of Denmark, in which it drew the attention of that Member State to the fact that the Danish administrative practice constitutes an unjustified obstacle to trade for the purposes of Articles 28 EC to 30 EC, since the Office applies the said practice in such a way as to prohibit the marketing in Denmark of foodstuffs to which nutrients, in particular vitamins and minerals, have been added, unless there is a nutritional need for those elements in the Danish population.
Arbetstagarens och dennes makes avsikter när de utnyttjar de rättigheter som de tillerkänns genom gemenskapsrätten, och i synnerhet reglerna om fri rörlighet för arbetstagare, saknar betydelse.
Since it was not convinced by the Danish authorities' reply to the reasoned opinion, the Commission brought this action.
Mål C-192/01 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Danmark Fri rörlighet för varor
The Danish Government does not dispute the fact that its practice constitutes an obstacle to the free movement of goods, but it contends that it is justified under Article 30 EC.
"Fördragsbrott — Artiklarna 28 EG och 30 EG — Förbud mot saluföring av livsmedel med tillsatser av vitaminer och mineraler — Skäl — Folkhälsa — Näringsmässigt behov" (domstolen i plenum)
The Commission submits that the general prohibition, in the absence of a nutritional need in the Danish population, of the marketing of food products to which vitamins or minerals have been added is not justified by any of the grounds set out in Article 30 EC and, in particular, the protection of human life and health. The absence of nutritional need is not, according to the Commission, a justification under Article 30 EC.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 4 maj 2001 väckt talan om fastställelse av att Konungariket Danmark har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 28 EG genom att tillämpa en administrativ praxis som innebär att berikade livsmedel, som lagligen tillverkas eller saluförs i andra medlemsstater, endast kan saluföras i Danmark om det visas att detta näringsberikande fyller ett behov hos den danska befolkningen.
It is not disputed that the Danish administrative practice is a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC.
Det är utrett att det vid den tidpunkt som är relevant i förevarande mål saknades gemenskapsrättsliga bestämmelser angående villkoren för tillsatser av sådana näringsämnen som vitaminer och mineraler i livsmedel för normal konsumtion.
As regards the question whether that administrative practice may none the less be justified on the basis of Article 30 EC, it is for the Member States, in default of harmonisation and to the extent that uncertainties continue to exist in the current state of scientific research, to decide on their intended level of protection of human health and life and on whether to require prior authorisation for the marketing of foodstuffs, always taking into account the requirements of the free movement of goods within the Community.
En ekonomisk aktör ingav år 1998 klagomål till kommissionen avseende restriktioner i saluföringen av ett livsmedel som lagligen salufördes i andra medlemsstater.
Community law does not, in principle, preclude a Member State from prohibiting, save for prior authorisation, the marketing of foodstuffs incorporating nutrients, such as vitamins or minerals other than those whose use is lawful under Community legislation.
Genom detta klagomål ifrågasattes huruvida den danska administrativa praxisen var förenlig med bestämmelserna i artiklarna 28 EG och 30 EG.
Where it proves to be impossible to determine with certainty the existence or extent of the alleged risk because of the insufficiency, inconclusiveness or imprecision of the results of studies conducted, but the likelihood of real harm to public health persists should the risk materialise, the precautionary principle justifies the adoption of restrictive measures.
Kommissionen sände den 4 november 1999 en formell underrättelse till Konungariket Danmark och uppmärksammade därvid medlemsstaten på att den danska administrativa praxisen utgjorde ett handelshinder enligt artiklarna 28 EG—30 EG, eftersom myndighetens tillämpning av nämnda praxis innebar att saluföring av livsmedel med tillsatser av näringsämnen, bland annat vitaminer och mineraler, var förbjuden i Danmark om det inte fanns ett näringsmässigt behov av dessa ämnen hos den danska befolkningen.
Such measures must not be allowed unless they are non-discriminatory and objective.
Kommissionen var inte övertygad av de danska myndigheternas svar och väckte därför förevarande talan.
In the present case, the Danish administrative practice is disproportionate since it systematically prohibits the marketing of all foodstuffs to which vitamins and minerals have been added, without distinguishing according to the different vitamins and minerals added or according to the level of risk which their addition may possibly pose to public health.
Den danska regeringen har inte bestridit att denna praxis utgör ett hinder mot den fria rörligheten för varor men har anfört att det är motiverat med stöd av artikel 30 EG.
Indeed, the systematic prohibition under the Danish administrative practice on the marketing of enriched products which do not meet a nutritional need of the population does not enable Community law to be observed in regard to the identification and assessment of a real risk to public health, which requires a detailed assessment, case-by-case, of the effects which the addition of the minerals and vitamins in question could entail.
Kommissionen anser att ett allmänt förbud mot saluföring av livsmedel med tillsatser av vitaminer och mineraler, som gäller i avsaknad av ett näringsmässigt behov hos den danska befolkningen, inte är motiverat av något av de skäl som anges i artikel 30 EG, särskilt skyddet för människors hälsa och liv. Avsaknaden av ett näringsmässigt behov utgör, enligt kommissionen, inte ett godtagbart skäl enligt artikel 30 EG.
Denmark only if it is shown that such enrichment with nutrients meets a need in the Danish population, the Kingdom of Denmark has failed to fulfil its obligations under Article 28 EC;
Vad gäller frågan huruvida denna administrativa praxis ändå kan anses berättigad med stöd av artikel 30 EG ankommer det på medlemsstaterna att i avsaknad av harmonisering och i den mån det fortfarande råder vetenskaplig osäkerhet besluta i vilken omfattning de avser att garantera skyddet för människors hälsa och liv samt besluta om krav på godkännande innan livsmedel släpps ut på marknaden varvid de dock skall beakta kraven avseende den fria rörligheten för varor inom gemenskapen.
He proposed that the Court should:
Sådana åtgärder är tillåtna endast om de är icke diskriminerande och objektiva.
23 September 2003
Domstolen har beslutat följande dom:
Preliminary ruling (Free movement of capital —Article 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) —Article 40 of and Annex XII to the EEA Agreement — Prior authorisation procedure for the acquisition of agricultural and forestry plots —Admissibility —Conditions) (Full Court)
*1) Konungariket Danmark har underlåtit att uppfyM sina skyldigheter eÆgt artikel 28 EG genom att tillämpa en administrativ praxis som innebär att berikade livsmedel, som lagligen tillverkas eller saluförs i andra medlemsstater, endast kan saluföras i Danmark om det visas att detta näringsberikande fyller ett behov hos den danska befolkningen.
The main proceedings and the questions referred
Konungariket Danmark skall ersätta rättegångskostnaderna."
That property includes a castle where Ms Ospelt resides. Most of the plots making up that property are agricultural plots which had been leased to farmers.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 12 december 2002.
It was refused on the ground that the conditions for acquisition by foreigners had not been fulfilled.
— förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Ms Ospelt and the Foundation brought an action against that decision before the Verfassungsgerichtshof (Austria). By decision of 26 September 2000, it declined jurisdiction and remitted the case to the Verwaltungsgerichtshof.
Förhandsavgörande "Fri rörlighet för kapital — Artikel 73b i EG-fördraget (nu artikel 56 EG) — Artikel 40 och bilaga XII till EES-avtalet — Förfarande med förhandstillstånd vid förvärv av jord- och skogsbruksfastigheter — Tillåtlighet — Villkor" (domstolen i plenum)
In those circumstances, the Verwaltungsgerichtshof decided to stay proceedings and refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Verwaltungsgerichtshof har, genom beslut av den 19 oktober 2001 ställt två frågor om tolkningen av artikel 6 i EG-fördraget (nu artikel 12 EG i ändrad lydelse) samt av artiklarna 73b, 73c, 73d, 73f och 73g i EG-fördraget (nu artiklarna 56—60 EG).
By its first question, the national court seeks to ascertain whether rules such as those laid down by the VGVG which make transactions relating to agricultural and forestry plots subject to administrative controls could, in the event that Articles 6, 73b to 73d, 73f and 73g of the Treaty do not preclude their application to such transactions as between nationals of Member States, also be accepted in respect of transactions between nationals of Member States and those of a third country under those articles.
Margarethe Ospelt, som är medborgare i Furstendömet Liechtenstein, äger och är bosatt på ett 43 532 kvadratmeter stort fastighetsområde i Zwischenwasser i delstaten Vorarlberg.
Annex XII to the EEA Agreement, which contains the provisions necessary to implement Article 40, declares that Directive 88/361 and Annex I thereto are applicable to the EEA.
Den 16 april 1998 upprättades ett avtal inför notarius publicus, enligt vilket hela denna egendom skulle överlåtas till stiftelsen, som har sitt säte i Furstendömet Liechtenstein och vars främsta förmånstagare är Margarethe Ospelt.
Article 40 of and Annex XII to the EEA Agreement are applicable to the dispute in the main proceedings which relates to a transaction between nationals of States party to that Agreement.
Den 22 april 1998 söktes det tillstånd som krävs enligt 4 § punkt 1 i Vorarlberger Grundverkehrsgesetz (lag om fastighetstransaktioner) av den 23 september 1993, nedan kallad VGVG (nedan kallat förhandstillståndet) hos Grundverkehrslandeskommission des Landes Vorarlberg.
The Court may give an interpretation of them where a reference is made by a court of a Member State with regard to the scope within that State of an agreement which forms an integral part of the Community legal system.
Denna myndighet avslog ansökan med motiveringen att de förvärvsvillkor som gäller för utlänningar inte var uppfyllda.
However, it is apparent from those provisions that the rules laid down in them prohibiting restrictions on the movement of capital and discrimination, so far as concerns relations between the States party to the EEA Agreement, irrespective of whether they are members of the Community or members of EFTA, are identical to those under Community law with regard to relations between the Member States.
Unabhängiger Verwaltungssenat (Österrike), dit Margarethe Ospelt och stiftelsen överklagade beslutet, beslutade den 19 oktober 1998 även den att avslå ansökan om förhandstillstånd, med motiveringen att stiftelsen i likhet med Margarethe Ospelt varken bedrev någon jordbruksverksamhet eller hade för avsikt att bedriva jordbruk i framtiden, och att en sådan transaktion stred mot det i VGVG åsyftade
From that angle, several provisions of the abovementioned Agreement are intended to ensure as uniform an interpretation as possible thereof throughout the EEA (see Opinion 1/92 [1992]).
allmänintresset av att bibehålla och skapa ekonomiskt hållbara små och medelstorajordbruk.
It is for the Court, in that context, to ensure that the rules of the EEA Agreement which are identical in substance to those of the Treaty are interpreted uniformly within the Member States.
Unabhängiger Verwaltungssenat ansåg att denna avslagsgrund var tillämplig även när någon jordbruksrörelse på den ifrågavarande fastigheten — såsom i målet vid den nationella domstolen — inte bedrivits av den person som framtill dess ägt fastigheten.
Thus, since 1 May 1995, the date on which the EEA Agreement entered into force in respect of the Principality of Liechtenstein, and in the sectors covered thereby, Member States may no longer invoke Article 73c vis-à-vis the Principality of Liechtenstein.
Det är mot denna bakgrund som Verwaltungsgerichtshof har beslutat att vilandeförklara målet och ställa frågor till domstolen.
The second question
Bedömning av den första frågan
By its second question, the referring court asks whether Articles 6, 73b to 73d, 73f and 73g of the Treaty preclude a system of prior authorisation such as that established by the VGVG for transactions involving agricultural land.
Den nationella domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida sådana regler som de som finns i VGVG — genom vilka förvaltningsrättsliga hinder för transaktioner med jord- och skogsbruksfastigheter uppställs - för det fall artiklarna 6, 73b, 73c, 73d, 73f och 73g i fördraget inte utgör något hinder för att dessa regler tillämpas på sådana transaktioner mellan medborgare i medlemsstaterna, mot bakgrund av samma bestämmelser även kan godtas vad gäller transaktioner mellan medborgare i medlemsstater och medborgare i tredje land.
So far as concerns the condition as to the aims of the national measure in issue, there is no doubt that the VGVG pursues public-interest objectives which are such as to justify restrictions on the free movement of capital.
Med hänsyn till de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen och till lydelsen av tolkningsfrågorna, tycks den nationella domstolen underförstått anse att Furstendömet Liechtenstein, som är medlem i Efta, utgör ett tredje land i den mening som avses i artikel 73b i fördraget.
So far as concerns the condition as to proportionality, it must be borne in mind that a system of prior authorisation may, in certain circumstances, be necessary and proportionate to the aims pursued, if the same objectives cannot be attained by less restrictive measures, in particular by a system of declarations.
I bilaga XII till EES-avtalet, som innehåller de bestämmelser som är nödvändiga för tillämpningen av artikel 40 i avtalet, förklaras att direktiv 88/361 och bilaga I till detta direktiv är tillämpliga inom EES.
That is the case where national authorities seek to control the development of agricultural land ownership by laying down objectives such as those in the VGVG.
Bestämmelser i artikel 40 och i bilaga XII till avtalet är tillämpliga i målet vid den nationella domstolen, som rör en transaktion mellan medborgare i stater som är parter till nämnda avtal.
None the less, the rules and the substantive conditions laid down by the prior authorisation mechanism chosen must not go beyond what is necessary in order to achieve the objective pursued.
Nationella bestämmelser om förvärv av jord- och skogsbruksfastigheter omfattas således av dessa regler i samma utsträckning som enligt gemenskapsrätten.
One of the conditions laid down by the VGVG does not fully meet those requirements.
Mot bakgrund av detta mål syftar flera regler i avtalet till att säkerställa en så enhetlig tolkning som möjligt av avtalet i hela EES-området (se yttrande 1/92 av den 10 april 1992).