natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A joint meetinghad been held on 1 July 1998. A subsequent request for information addressed to thecomplainant had been answered unsatisfactorily in November 1998.
Den klagande själv vägrade att ta på sigansvaret för Vännernas ekonomiska åtaganden trots att avkastningen från den verksamhetsom bedrevs av Vännerna regelbundet överförts till den klagande i enlighet med föreningens stadgar.
The Commissionregretted that the association had fallen prey to the business morale of the complainant.However,the Commission had neither established nor favoured the association’s contactswith the complainant.
Den klagande hade bildat Vännerna för att föreningen skulle kunna hjälpaklaganden i dess verksamhet.
In its observations on this opinion,the complainant claimed that the Commission had hadknowledge of the fact that the application had been lodged in the interest of the associa-
Anställda och medlemmar i båda var sammankopplade,Vännerna använde samma affärsadress som klaganden,inklusive telefonnummer och logo.
The Ombudsman’s analysis of the issues in dispute
I sina kommentarer vidhöll klaganden sitt klagomål.
After careful consideration of the opinion and observations and the results of the furtherinquiries,the Ombudsman was not satisfied that the Commission had respondedadequately to the complainant’s claims.
(1)Kommissionen borde inte ha beviljat klaganden ett bidrag (som enbart agerade förföreningens räkning) 1997 om den trodde att den kunde kräva återbetalning av vissabelopp från den klagande.
The Ombudsman acknowledged that the complainant’s first claim according to which the Commission should have released the money it had agreed to provide raised the difficultissue as to whether the complainant was liable for the debts of the Friends.
(2)Kommissionen borde inte ha väntat i 18 månader innan den informerade denklagande om anledningen till att den inte betalade ut de belopp som den hade gått med påatt betala till den klagande.
However,the Ombudsman took a different view with regard to the second allegation of thecomplainant according to which the Commission should not have entered into the relevantcontract if it believed that it had a claim for the repayment of certain sums against thecomplainant.
Den klagande hävdade att det var den nu konkursmässiga föreningen som drabbades av dekrav som kommissionen påstod sig ha gentemot den klagande.
The Ombudsman noted that all the facts on which the Commission relied inorder to justify its position according to which the complainant was liable to pay the debtsthat the Friends had incurred against the Commission appeared to have been known at thetime when the contract was signed in June 1997.
Klaganden hävdade attkommissionen medvetet hade låtit föreningen gå sitt öde till mötes.
The Commission also knew at the timethat the complainant refused to accept liability for these debts.
Efter att ha mottagit klagandens kommentarer till kommissionens yttrande ansåg ombudsmannen att det var lämpligt att undersöka de nya yrkanden som den klagande framförde isamband med den aktuella undersökningen.
Finally,the Commissionknew or must have known that the financial assistance promised in the contract was tobenefit not the complainant,but the association and its project in Chile.
Ombudsmannen skrev därför till kommissionen den 3 december 1999 för att be den avge ett yttrande över den klagandes nyayrkanden.
The Ombudsman’s provisionalconclusion,therefore,was that the fact that the Commission only explained the reasonswhy it did not fulfil an obligation it had taken upon itself nearly a year (or even more) afterthe relevant contract had been concluded could constitute a further instance of maladministration.
Isina mellanhavanden med klaganden hade kommissionen låtit sig styras av principen attdet faktum att parterna tvistade om ett projekt inte i sig uteslöt möjligheten att fortsätta denpågående affärsrelationen i andra sammanhang,så länge som kommissionen kunde antaatt man hade att göra med en ärlig affärspartner med vilken en rimlig överenskommelsekunde nås.
On 8 June 2000,Sternenkinder e.V. sent a letter to the Ombudsman in which it tried todescribe and quantify the damage that it had suffered due to the Commission’s behaviour.
En senare begäran om information somriktats till den klagande hade fått ett otillfredsställande svar i november 1998.Kommissionen beklagade att föreningen hade drabbats av klagandens bristande affärsmoral. Kommissionen hade emellertid varken etablerat eller främjat föreningens kontaktermed klaganden.
On 5 July 2000,the Ombudsman submitted a proposal for a friendly solution to the Commission.
I sina kommentarer till detta yttrande hävdade klaganden att kommissionen hade känt tillatt ansökan hade lämnats in för föreningens räkning.
In his letter,the Ombudsman invited the Commission to consider indemnifying the association for the damages that the latter has suffered as a result of the Commission’s refusal to release the sum of money it had agreed to provide for a development project in Chile in a contract which it had entered into with the complainant in June1997.
Klaganden hävdade fortfarande attkommissionen antingen skulle ha låtit bli att ingå det aktuella avtalet eller så skulle den habetalat ut bidraget eftersom kraven mot Vännerna inte hade något att göra med det aktuella projektet och att de dessutom hade varit kända när kommissionen gick med på attbetala ut bidraget för projektet i Chile.
In its reply of 3 October 2000,the Commission took the view that the association hadturned to the complainant as an intermediary on its own initiative,and without any instigation on the part of the Commission.
Efter en noggrann behandling av yttrandet och av kommentarerna och av resultatet av deytterligare undersökningarna ansåg inte ombudsmannen att kommissionen hade gett ettadekvat svar på den klagandes påståenden.
The Commission claimed that at the time of thesignature of the contract,it had still assumed that it would come to an honourable understanding with the complainant and had learnt only one year later that it had fallen prey tothe complainant’s dishonest business practices.
Ombudsmannen klargjorde att klagandens första påstående att kommissionen borde habetalat ut de pengar den hade lovat att ställa till förfogande väckte den svåra frågan omhuruvida klaganden var ansvarig för Vännernas skulder.
According to the Commission,the realproblem stemmed from the fact that the complainant had not transferred to the association“the funds received under the compensation”.
Eftersom denna fråga till syvendeoch sist måste avgöras av en domstol med behörighet i ärendet,så drog ombudsmannenden preliminära slutsatsen att inget administrativt missförhållande verkade föreligga idenna fråga.
The Commission added that it could notaccept to favour through taxpayer’s money irregularities of the complainant and evenincrease the damage that it had suffered from the latter.
Ombudsmannen intog emellertid en annan ståndpunkt när det gällde det andra påståendetfrån klaganden,enligt vilket kommissionen inte borde ha ingått det aktuella avtalet om dentrodde att den kunde kräva återbetalning av vissa belopp från klaganden.
In the view of the Commission,the result of the Ombudsman’s proposal “to fully indemnify”the association would obligethe Commission to pay the subsidy a second time.
Ombudsmannenkonstaterade att alla de argument som kommissionen framförde för att motivera sin ståndpunkt att klaganden var skyldig att betala de skulder som Vännerna hade ådragit siggentemot kommissionen verkade ha varit kända vid den tidpunkt när avtalet undertecknades i juni 1997.
This the Commission considered to beunacceptable.
Kommissionen visste också vid tidpunkten i fråga att klaganden vägradeta ansvaret för de skulderna.
In its observations,the complainant maintained its complaint and denied having engagedin dishonest business practices.
Slutligen visste kommissionen,eller borde ha vetat,att detfinansiella bidrag som utlovades i avtalet inte skulle komma klaganden till godo,utan föreningen och dess projekt i Chile.
In these circumstances,the Ombudsman addressed a draft recommendation to the Commission on 26 October 2000 which was worded as follows:
När det gällde klagandens påstående att kommissionen inte borde ha väntat i 18 månaderinnan den informerade klaganden om skälen till att inte betala ut de medel som den hadegått med på att betala konstaterade ombudsmannen att det verkade som om klagandeninformerades skriftligen om dessa motiv först i december 1998.
The European Commission should consider indemnifying the association Sternenkindere.V. for the damages that the latter has suffered as a result of the Commission’s refusal torelease the sum of money it had agreed to provide for a development project in Chile in acontract which it had entered into with the complainant in June 1997.
Ombudsmannens preliminära slutsats blev därför att det faktum att kommissionen förklarade skälen till varförden inte uppfyllde en skyldighet som den hade åtagit sig först ett år (eller mer) efter detatt det aktuella avtalet hade ingåtts kunde utgöra ytterligare ett fall av administrativt missförhållande.
The Commission’s detailed opinion
Möjligheten att uppnå en vänskaplig förlikning
In its detailed opinion of 19 January 2001,the Commission refused to accept the Ombudsman’s draft recommendation. It made the following additional comments,someof which are important enough to be quoted literally:
Den 8 juni 2000 skickade Sternenkinder e.V. en skrivelse till ombudsmannen där föreningen försökte beskriva och kvantifiera den skada som den hade lidit på grund avkommissionens beteende.
The European Ombudsman recognises in principle thatthe Commission has a valid claim against the [complainant],but refers its enforcement tothe proper courts of law.”
Den 5 juli 2000 skickade ombudsmannen ett förslag till vänskaplig förlikning till kommissionen.
Over the years,the complainant had received EC funding for several development proj-ects,amongst them a project in Brazil which was never implemented. The Commission’s advance payment of
I sin skrivelse uppmanade ombudsmannen kommissionen att ersätta föreningen förden skada som den hade lidit till följd av kommissionens vägran att betala ut det beloppsom den hade gått med på att bidra med för ett utvecklingsprojekt i Chile i ett avtal somden hade ingått med klaganden i juni 1997.
120000 had been misappropriated,and the Commission had repeatedly asked the complainant to account for the use of this money.
I sitt svar av den 3 oktober 2000 intog kommissionen ståndpunkten att föreningen hadevänt sig till klaganden och bett vederbörande agera mellanhand på eget initiativ,och utannågon uppmuntran från kommissionens sida.
The complainanthad refused to provide any information in this respect,declaring itself incapable of doingso because the grant contract,negotiated by its own representatives,had been signed bythe “Friends”.
Kommissionen hävdade att den vidtidpunkten för avtalets undertecknande fortfarande antog att den skulle kunna nå en ärliguppgörelse med klaganden och hade först ett år senare förstått att den hade fallit offer förklagandens oärliga affärsmetoder.
When the Commission had insisted nevertheless,the complainant haddenied any responsibility and advised the Commission to sue the “Friends”,now bankrupt,after the complainant had emptied its accounts of DM 120 000 and DM 170 000 in 1990and 1991.
Enligt kommissionen berodde det verkliga problemet påatt klaganden inte hade överfört ”de medel som mottagits enligt ersättningen”till föreningen.
Neither the Commission nor the complainant had made the grant regarding the project in Chile dependent upon a settlement of the dispute regarding the Brazil project,“but the link
Kommissionen lade till att den inte kunde acceptera att främja klagandens oegent-
_BAR_ 2001 was inevitably made when the [complainant] later urged the release of the grant withoutoffering any concession with respect to the Brazil project”.
Enligt kommissionen skulle resultatet av ombudsmannens förslag att”helt ersätta”föreningen tvinga kommissionen att betala bidraget en andra gång.
The Commission had not entered into any administrative or commercial relationship withthe association nor had it made any representations from which any duty to protect theassociation’s financial interest could be deduced as the source of eventual maladministration.
Kommissionen hade inte upprättat några administrativa eller kommersiella relationer medföreningen,och den hade inte heller ställt ut några löften som kunde tolkas som en skyldighet att skydda föreningens finansiella intressen och som kunde utgöra en källa tilladministrativa missförhållanden.
The Ombudsman had taken the view that the Commission should nevertheless paycompensation to the association since it had known that the all or part of the grant moneywas ultimately destined for the latter.
Ombudsmannen hade framfört åsikten att kommissionenändå borde betala ersättning till föreningen,eftersom den hade känt till att hela eller delarav bidraget i slutändan var avsett för den senare.
However,it was common practice for projects of thiskind to use sub-contractors.
Det var emellertid normalt att användaunderleverantörer vid denna typ av projekt.
Since the Commission had no direct relationship with thesesub-contractors,it did not have to pay them directly if their contractor and debtor shouldfail to honour his commitments.
125 direkta relationer med dessa underleverantörer behövde den inte betala dem direkt omderas uppdragsgivare och långivare skulle underlåta att uppfylla sina åtaganden.
In the present case,the association had been the complainant’s sub-contractor,and thecomplainant should be held to what it had said it would do:take full responsibility of theproject as its own,committing itself to pay the sub-contractors.
I det aktuella fallet hade föreningen varit klagandens underleverantör och man borde krävaav klaganden att den gjorde det den lovat:att ta fullt ansvar för projektet som om det hadevarit klagandens eget och att betala underleverantörerna.
To the Commission’s knowledge,the association had taken no steps whatsoever to enforceits claims against the complainant in court.
Enligt vad kommissionen visste hade föreningen inte vidtagit några som helst åtgärder föratt genomdriva sina krav gentemot klaganden i domstol.
In its observations,the complainant maintained its complaint and made inter alia thefollowing further comments:
I sina kommentarer vidhöll klaganden sitt klagomål och lämnade bland annat följandeytterligare kommentarer:
The Commission had misrepresented the facts in its detailed opinion.
Kommissionen hade återgett fakta fel i sitt detaljerade yttrande.
The association hadnot been the complainant’s subcontractor.
Föreningen hade inte varitklagandens underleverantör.
In so far as the Brazil project was concerned,aprosecutor in Germany had started an inquiry against the manager responsible.
Vad gäller Brasilienprojektet hade en tysk åklagare inlett enundersökning mot den ansvarige ledaren.
Thisinquiry had however been closed. The Federal Republic of Germany had further broughtan action against the manager.
Denna undersökning hade emellertid lagts ner.Dessutom hade Förbundsrepubliken Tyskland väckt åtal mot projektledaren.
However,this action had been rejected by the Germancourts.
Åtalet hadeemellertid ogillats av de tyska domstolarna.
The complainant had not taken money out of the accounts of the “Friends”.
Klaganden hade inte tagit ut några pengar från”Vännernas”konto.
Therelevant sums stemmed from charity events and had been collected by the “Friends”forthe complainant.
De belopp som angavs kom från välgörenhetsevenemang och de hadesamlats in av ”Vännerna”för klagandens räkning.
Refusal to release the funds
Vägran att betala ut bidragen
1.1The complainant,a German foundation,claimed that the Commission ought to release the sum of 70443 it had agreed to provide,in a contract concluded in June 1997,for a development project in Chile.
1.1Klaganden,en tysk stiftelse,hävdade att kommissionen borde betala ut 70 443 eurosom den hade lovat bidra med,i ett avtal som ingicks i juni 1997,till ett utvecklingsprojekt i Chile.
1.2The Commission replied that it was entitled to withhold this payment since it hadclaims amounting to 210000 against the Verein der Freunde und Förderer of the complainant (the “Friends”) arising from a project in Brazil for which the complainant wasliable and against which the amount claimed by the complainant could be set off.
1.2Kommissionen svarade att den hade rätt att hålla inne denna utbetalning eftersom denhade krav som uppgick till 210 000 euro gentemot Verein der Freunde und Förderer,somtillhörde klaganden (”Vännerna”),krav som uppkommit i samband med ett projekt i Brasilien för vilket klaganden var ansvarig och gentemot vilka det belopp som klagandenbegärde kunde avräknas.
1.3In order to support its view that the complainant may be held liable for the debts ofthe Friends,the Commission referred to several factors indicating a close relationshipbetween the complainant and the Friends,for example the fact that staff and members ofboth were interlinked and that the Friends used the same business address as thecomplainant,including telephone number and logo.
1.3Som stöd för sin åsikt att klaganden kunde hållas ansvarig för Vännernas skulderhänvisade kommissionen till flera olika faktorer som tydde på en nära relation mellanklaganden och Vännerna,till exempel det faktum att de anställda och medlemmarna i bådavar sammankopplade och att Vännerna använde samma affärsadress som klaganden,inklusive telefonnummer och logo.
1.4The Ombudsman was not in a position to determine whether the complainant shouldindeed be regarded as liable for the claims of the Commission against the Friends.
1.4Ombudsmannen hade ingen möjlighet att avgöra huruvida klaganden faktiskt kundeanses vara ansvarig för kommissionens krav gentemot Vännerna.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
Den frågan kunde endastavgöras slutgiltigt av en domstol som hade behörighet i fallet.
125 merit at first sight. No instance of maladministration could thus be found with regard tothis aspect of the complaint.
De argument som presenterades av kommissionen verkade emellertid inte vara utan värde vid ett första påseende.Inget administrativt missförhållande kunde därför konstateras i samband med denna del avklagomålet.
Entering into contract despite the existence of claims against the complainant
Att sluta avtal trots att det förelåg krav mot klaganden
2.1The complainant claimed that it had only been acting for Sternenkinder e.V. (the“association”),a small German charity that had originally proposed the relevant project tothe Commission and had been informed by the latter that it was not yet eligible for aid.The Commission had however suggested that the association might obtain a grant viaanother NGO that fulfilled the relevant criteria.
2.1Klaganden hävdade att den bara hade agerat som företrädare för Sternenkinder e.V.(”föreningen”),en liten tysk ideell organisation som ursprungligen hade föreslagit detaktuella projektet för kommissionen och som hade informerats av den senare att den ännuinte var behörig att få bidrag.
2.2The Commission replied that it did not know the association and had neither negotiated the project with nor awarded the grant to it. All negotiations had been conducted withthe complainant.
Kommissionen hade emellertid föreslagit att föreningenskulle kunna få bidrag via en annan icke-statlig organisation som uppfyllde de krav somgällde.
The complainant had then agreed to stepin and submit the application in its own name. The documents submitted by the
Den klagande hade därefter accepterat att agera som ombud och att lämna in
_BAR_ 2001 complainant showed that this had been discussed with the Commission.
Denklagande hade då accepterat att agera ombud och att lämna in ansökan i sitt eget namn.
Indeed,the nameof the association is mentioned in both the application itself and the short cover letter sentby the complainant to the Commission on 17 July 1996.
Föreningens namn nämns såväl i själva ansökan som i det korta följebrev somklaganden skickade till kommissionen den 17 juli 1996.
2.7The Ombudsman considered that the Commission thus knew or must have known thatany decision on its part not to release the funds it had agreed to provide would affect theinterests of the association.
2.7Ombudsmannen ansåg därför att kommissionen visste eller måste ha känt till att etteventuellt beslut från dess sida att inte betala ut bidraget det hade lovat att betala ut,skullepåverka föreningens intressen.
The Commission also knew or must have known that thecomplainant was not ready to pay the debts of the Friends.
Kommissionen visste också eller måste ha känt till attklaganden inte var beredd att betala Vännernas skulder.
The Commission should therefore not have entered into the relevant contract if it did not have the intention of releasingthe funds concerned.
127 ha ingått det aktuella avtalet om den inte hade för avsikt att betala ut det bidrag avtaletgällde.
Besides,the same conclusion would have to be drawn if the Commission had entered into the contract without ascertaining the legal position beforehand.
Samma slutsats måste dessutom dras om kommissionen hade ingått avtalet utan atti förväg klargöra de rättsliga förutsättningarna.
The Commission should in any event have avoided that its dispute with thecomplainant over the debts of the Friends could cause damage to the association and theproject in Chile against which the Commission did not seem to have had any objections.
Kommissionen borde under alla omständigheter ha undvikit risken att dess tvist med klaganden om Vännernas skulder skadadeföreningen och det projekt i Chile som kommissionen inte verkade ha några invändningarmot.
2.8In its opinion on the Ombudsman’s draft recommendation in this case, the Commission claimed that the association had acted as the complainant’s sub-contractorand that it was therefore the complainant’s responsibility to pay the association.
2.8I sitt yttrande till ombudsmannens förslag till rekommendation i detta fall hävdadekommissionen att föreningen hade agerat som klagandens underleverantör och att detdärför var klagandens skyldighet att betala föreningen.
The Ombudsman considered that this view (that had not been raised by the Commissionbefore) failed to do justice to the particular circumstances of the present case.
Ombudsmannen ansåg att dennasynpunkt (som inte hade framförts av kommissionen tidigare) inte tog hänsyn till desärskilda omständigheter som rådde i det aktuella fallet.
Thecomplainant had not submitted its own project to the Commission but had only stepped insince the association itself was not yet eligible for aid.
Klaganden hade inte lämnat in etteget projekt till kommissionen utan hade enbart ställt upp eftersom föreningen själv ännuinte var bidragsberättigad.
2.9The Ombudsman concluded from these considerations that in view of the circumstances of the present case the decision of the Commission to enter into the contract wasnot compatible with good administrative practice and thus constituted an instance ofmaladministration.
2.9Ombudsmannen drog av dessa resonemang den slutsatsen att kommissionens beslutatt ingå avtalet mot bakgrund av omständigheterna i det aktuella fallet inte stämde överensmed god förvaltningssed och att det därmed utgjorde ett fall av administrativt missförhållande.
Delay in informing the complainant
Försening när det gällde att informera klaganden
3.1The complainant claimed that the Commission should not have waited for 18 monthsbefore informing it of the reasons for not releasing the funds which it had agreed to pay.
3.1Klaganden påstod att kommissionen inte borde ha väntat i 18 månader innan deninformerade den klagande om anledningen till att den inte betalade ut de belopp som denhade gått med på att betala.
3.2The Commission replied that it had refused from the start,in numerous contacts,torelease the Chile grant,and that the parties had been discussing the litigious accounts sincethe fall of 1997.
3.2Kommissionen svarade att den hela tiden,i ett stort antal kontakter med klaganden,hade vägrat att betala ut Chilebidraget,och att parterna hade diskuterat de omtvistaderäkenskaperna sedan hösten 1997.