natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant was engaged as a senior consultant during the Lomé III-Convention (1985-1990) with a five year contract.However, on 30 June1987 his contract was unilaterally abrogated by the Director of the CDIwithout notice and without financial compensation.On 5 January 1988 thecomplainant started an arbitration procedure with the CDI.On 5 April 1990the arbitration tribunal rendered its decision by default of the CDI condemning the latter to pay about 6 million BF indemnity, as well as interestsand the arbitration costs.The decision was made enforceable by order ofthe Court of First Instance of Brussels of 17 April 1990.The CDI appealedagainst this order asking for the annulment of the arbitration decision,invoking amongst other things its immunity from jurisdiction.By judgmentof 13 March 1992 the Court of First Instance rejected the appeal, referring
Klaganden var engagerad som förste konsult under tiden för tredje Lomékonventionen (1985-1990) på ett femårskontrakt.Den 30 juni 1987upphävdes emellertid hans kontrakt ensidigt av direktören för CIU utan förvarning och utan ekonomisk kompensation.Den 5 januari 1988 inledde klaganden ett skiljeförfarande mot CIU.Den 5 april 1990 beslutade skiljedomstolen om tredskodom mot CIU och dömde detta att betala cirka 6 miljonerbelgiska franc i skadestånd, plus ränta och kostnader för skiljeförfarandet.Skiljedomen gjordes verkställbar av förstainstansrätten i Bryssel den 17april 1990.CIU överklagade beslutet och begärde upphävande av skiljedomen åberopande bland annat sin rättsliga immunitet.Genom beslut avden 13 mars 1992 ogillade förstainstansrätten yrkandet med hänvisning tillatt CIU genom att acceptera skiljeförfarandet hade avstått från sin rättsligaimmunitet.
Given that the CDI refused to execute the judgment of the Brussels Courtof First Instance which confirmed the arbitration decision, the complainantwrote in December 1996 to the Ombudsman alleging that the CDI had stillnot paid the indemnities, nor the arbitration costs.The complainant drewthe attention to the fact that the CDI was set up in the framework of the Lomé Convention, of which the contracting parties are, on the one hand,the European Communities and, on the other, the ACP states, that the CDIis a joint ACP-EC institution funded by the European Development Fund,and that DG VIII of the Commission is the Directorate General responsiblefor matters related to the Lomé Convention.
Klagomålet vidarebefordrades till rådet och kommissionen i mars 1997.Isina yttranden påpekade rådet och kommissionen att trots att CIU inrättatsgenom Lomékonventionen är det varken en gemenskapsinstitution eller ettgemenskapsorgan som faller under deras ansvarsområde.Kommissionentillade att den inte hade någon dossier om klagomålet och att den inte varmedveten om att ärendet någonsin förelagts den.Båda institutionernapåpekade att de bestämmelser som för närvarande gällde för CIU var artiklarna 87-97 i fjärde Lomékonventionen, vilka kompletterats av flera beslutav ministerrådet AVS-EG och ambassadörskommittén för AVS-EG.
The complaint was forwarded to the Council and the Commission in March1997.In their observations, the Council and the Commission stated that,although set up by the Lomé Convention, the CDI is neither a Communityinstitution nor a Community body falling under their responsibility. The Commission added that it had no file of the complaint and that it was notaware that it has ever been seized of the matter.Both institutions observedthat the provisions currently applicable to the CDI are Articles 87-97 of the Fourth Lomé Convention, which are supplemented by several decisions ofthe ACP-EC Council of Ministers and the ACP-EC Committee of Ambassadors.
På grundval av detta fastställde både rådet av kommissionen att de intehade något direkt ledningsansvar för CIU och att klagomålet därför föllutanför deras behörighetsområde.Men trots att kommissionens observatöri CIU:s verkställande styrelse varken har rösträtt eller rätt att föreslåpunkter på dagordningen vid styrelsesammanträdena, påpekade kommisssionen i sitt yttrande till ombudsmannen att den skulle informera direktörenför CIU om ombudsmannens begäran samt rekommendera att dennaskulle diskuteras vid nästa styrelsesammanträde.
Under these provisions, the Council and the Commission send an observerto the Executive Board of the CDI, which is composed of six independent,highly qualified persons appointed on the basis of parity between the ACPand the Community and who have substantial experience in the private orpublic industrial or banking sectors or in industrial development planningand promotion.This means that the Council and the Commission are notrepresented on the CDI Executive Board.The law applicable to the CDI andits Governing Board derives from the Lomé Convention implemented bythe ACP-EC decisions.More particularly it is the joint ACP-EC Committeeon Industrial Cooperation which supervises the CDI (Article 92) and reportsto the joint ACP-EC committee of Ambassadors (Article 87) which adoptsthe CDI’s Statute, financial and staff regulations and its rules of procedure(Article 93).
I sina kommentarer påpekade klaganden för det första att Lomékonventionen, i enlighet med vilken CIU har inrättats, direkt fallerunder kommissionens ansvarsområde, att ledningen av CIU alltid har tillsatts med kommissionens uttryckliga medgivande, att CIU:s budget utgörsav bidrag från Europeiska utvecklingsfonden och att Europeiska ombudsmannens behörighet i fråga om detta klagomål därför inte kunde ifråga-sättas.Klaganden påpekade vidare att hans klagomål borde överlämnasdirekt till CIU:s styrelseordförande med en angiven tidsfrist för ett beslut.
For these reasons both the Council and the Commission concluded thatthey had no direct managerial responsibility for the CDI and that thereforethe complaint fell outside their competences.However, even though the Commission’s observer on the Executive Board of the CDI has no votingrights nor a right to put subjects on the agenda of the meetings of the Board, the Commission stated in its observations to the Ombudsman thatit would inform the Director of the CDI of the request of the Ombudsmanand recommend that it be discussed at the next meeting of the Board.
Den 6 oktober 1997 skickade klaganden till ombudsmannen en kopia av ettbrev till CIU:s styrelseordförande i vilket han krävde omedelbara åtgärderfrån CIU:s sida för att avgöra hans klagomål.I ett annat brev med sammadatum informerade klaganden ombudsmannen om att meddelandet från Europeiska kommissionen aldrig hade nått CIU:s styrelseordförande.Den22 april 1998 bad klaganden ombudsmannen att denne skulle skicka kla-
On 6 October 1997 the complainant sent to the Ombudsman a copy of aletter to the Chairman of the CDI Governing Board in which he asked forimmediate action by the CDI to settle his complaint.In another letter of thesame date the complainant informed the Ombudsman that the note fromthe European Commission never reached the Chairman of the CDIGoverning Board.On 22 April 1998, the complainant asked the Ombudsman to send the complaint directly to the Chairman of the CDIGoverning Board, given that the Commission had not transferred his complaint to the CDI.Further to this request the Ombudsman sent on 25 May1998 the file of the complaint to the Chairman of the Board.On 2 October1998 the Ombudsman sent a letter in order to be informed of the outcomeof the complaint.No reply was received from the CDI.In a letter of 4December 1998 the complainant sent to the Ombudsman a copy of theletter addressed to the Chairman of the CDI Governing Board in which hecriticised the ongoing maladministration of the CDI which had still not givenexecution to the arbitration decision enforced by the judgment of the Brussels Court of First Instance.
43 gomålet direkt till CIU:s styrelseordförande, mot bakgrund av att kommisssionen inte hade vidarebefordrat hans klagomål till CIU.I enlighet meddenna begäran skickade ombudsmannen den 25 maj 1998 dossiern överklagomålet till styrelseordföranden.Den 2 oktober 1998 skickade ombudsmannen ett brev för att få reda på utgången av klagomålet.Inget svar komfrån CIU.I ett brev av den 4 december 1998 skickade klaganden tillombudsmannen en kopia av ett brev adresserat till CIU:s styrelseordförande i vilket han kritiserade de pågående administrativa missförhållandena vid CIU, som ännu inte hade efterföljt den dom som fastställts av förstainstansrätten i Bryssel.
Article 138e of the EC Treaty empowers the European Ombudsman toinquire into possible instances of maladministration in the activities of Community institutions and bodies.Therefore, since the CDI is not a Community institution nor a Community body in the sense of Article 138eof the EC Treaty, the Ombudsman has no power to deal with the complaintinsofar as it is directed against the CDI Governing Board.In his letter dated27 November 1996, the Ombudsman already informed the complainantthat he could not deal with the complaint lodged on 26 August 1996 againstthe CDI.
Artikel 138e i EG-fördraget ger ombudsmannen behörighet att undersökamöjliga fall av administrativa missförhållanden i verksamheten vid gemenskapens institutioner och organ.Eftersom CIU inte är en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan i enlighet med artikel 138e i EG-fördraget,har ombudsmannen således inte behörighet att behandla klagomålet,såtillvida som det är riktat mot CIU:s styrelse.I sitt brev av den 27november 1996 hade ombudsmannen redan informerat klaganden om atthan inte kunde behandla det klagomål som inlämnats mot CIU den 26augusti 1996.
The complaint against the Council and the Commission
Klagomålet mot rådet och kommissionen
Insofar as the complaint was directed against the Council and the Commission, the Ombudsman notes that the Lomé Convention does notmake them directly responsible for the decisions of the CDI Governing Board.
I den mån klagomålet riktades mot rådet och kommissionen konstaterarombudsmannen att Lomékonventionen inte gör dem direkt ansvariga förbesluten i CIU:s styrelse.Varken rådet eller kommissionen har rösträtt i CIU:s styrelse.I artikel 92.1 i fjärde Lomékonventionen föreskrivs attkommissionen och rådet skall ha observatörsstatus vid styrelsens samm-manträden.Det faktum att CIU:s styrelse inte efterföljde skiljedomen kandärför inte betraktas som ett administrativt missförhållande vid rådet ellerkommissionen.
Neither the Council nor the Commission have voting rights on the CDI Governing Board.Article 92.1 of the Fourth Lomé Convention providesthat the Commission and the Council shall have an observer status at theproceedings of the Governing Board.Therefore, the fact that the CDI
På grundval av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål förefölldet inte föreligga några administrativa missförhållanden vid rådet ellerkommissionen.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
Governing Board did not execute the arbitration decision cannot be considered as an instance of maladministration by the Council or the Commission.
I en sammanslutning som Europeiska unionen där det råder rättssäkerhet måste domar och domstolsbeslut efterföljas i laga ordning.Närkommissionen inrättar organ som CIU inom ramen för konventionernaborde den försöka säkerställa att de organ som sålunda inrättatsrespekterar rättssäkerheten och principerna om god förvaltningssed.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint, thereappeared to have been no maladministration by the Council or the Commission. The Ombudsman therefore closed the case.
Därför ansåg ombudsmannen att det var lämpligt att kommissionen vidtogde nödvändiga åtgärderna för att uppmärksamma kommittén för industrielltsamarbete, vilken övervakar verksamheten i CIU:s styrelse, på CIU:spåstådda underlåtenhet att efterfölja skiljedomen så som den fastställts avförstainstansrätten i Bryssel den 17 april 1990.Kommissionen borde ocksåöverväga att uppmärksamma CIU:s direktör på detta ärende.
FURTHER REMARKS
Europeiska kommissionen
In a society like the European Union which is governed by the rule oflaw, judgements and orders of courts should be duly executed.Whensetting up bodies like the CDI in the framework of Conventions, the Commission should seek to guarantee that the bodies so establishedabide by the rule of law and by the principles of good administrativebehaviour.
I februari 1997 inlämnade B ett klagomål för en förening, Friends of the Lake District, angående ett beslut av Europeiska kommissionen att avslutaett klagomål som han hade framfört till kommissionen rörande de brittiskamyndigheterna.Klaganden anförde i huvudsak att kommissionen hadeunderlåtit att på ett lämpligt sätt motivera sitt beslut om att de brittiska myndigheterna inte hade gjort sig skyldiga till överträdelse av direktiv 85/337.
In the present situation it appeared that in DG VIII of the Commission thereexists a unit responsible for relations with the CDI.The Commissionpromised in its observations to the Ombudsman that it would recommendthat the complaint be discussed at the next meeting of the CDI Governing Board.
Bakgrunden till klagomålet är i korthet följande:I augusti 1995 lämnade föreningen in ett klagomål till kommissionen mot de brittiska myndigheterna.Klagomålet rörde en ansökan om byggnadslov för en s.k.
It appeared however from the information provided by the complainant that this had not been the case.
Rock Characterisation Facility (RCF).Föreningen ansåg att de brittiska myndigheterna i behandlingen av denna ansökan hade gjort sig skyldiga till överträdelse av direktiv 85/337 om bedömning av inverkan på miljön.
Therefore the Ombudsman considered it appropriate for the Commission totake the necessary steps in order to draw the attention of the Committeeon Industrial Cooperation, which supervises the operation of the CDIGoverning Board, to the alleged non-compliance by the CDI with the arbitration decision as enforced by the order of the Brussels Court of First Instance of 17 April 1990.The Commission should also consider drawingthe attention of the Director of the CDI to this matter.
Föreningen bedömde att RCF-projektet borde anses vara en oskiljbar delav en planerad djupt liggande förvaringsplats för kärnavfall.Endast om debåda projekten betraktades som ett enda skulle en riktig bedömning av miljöpåverkan kunna göras.Föreningen ansåg att kommissionens tidigareadministrativa praxis stödde detta synsätt.
ADEQUATE STATEMENT OF REASONS FOR DECISIONDecision on complaint 106/97/PD against the European Commission
Föreningen ansåg att kommissionens svar var otillfredsställande, och denlämnade in ett klagomål till ombudsmannen.I klagomålet angavs det ihuvudsak att kommissionen hade underlåtit att motivera varför RCF-pro-jektet var åtskiljbart från en möjlig djupt liggande förvaringsplats för kärnavfall och varför information om alternativa platser inte ansågs nödvändig.
THE COMPLAINT
UNDERSÖKNINGEN
In February 1997, Mr B.lodged a complaint on behalf of an association,Friends of the Lake District, concerning a decision by the European Commission to close the file on a complaint that he had lodged with the Commission concerning the UK authorities.In substance, the complainantalleged that the Commission had failed to give adequate reasons for itsfinding that the UK authorities had not acted in breach of Directive 85/337.
För undvikande av missförstånd är det viktigt att påminna om att ombudsmannen i enlighet med EG-fördraget är behörig att undersöka möjliga fallav administrativa missförhållanden endast i fråga om verksamheten vidgemenskapens institutioner och organ.Europeiska ombudsmannensstadga föreskriver särskilt att ingen handling utförd av någon annan myndighet eller person får vara föremål ett klagomål till ombudsmannen.
The background to the complaint is in brief the following:In August 1995,the association lodged a complaint with the Commission against the UKauthorities.The complaint concerned a planning permission application fora so-called Rock Characterisation Facility (RCF).The association considered that in dealing with this application, the UK authorities had acted inbreach of Directive 85/337 on Environmental Impact Assessment.
Ombudsmannens undersökningar av detta klagomål inriktades därför påatt utröna om det förelåg några administrativa missförhållanden i Europeiska kommissionens verksamhet.
Moreover, the association considered that the UK authorities had acted inbreach of Article 5 of Directive 85/337 by not requiring the applicant company to provide and make public information on possible alternatives to the RCF project.
Klagomålet vidarebefordrades till kommissionen.I sitt yttrande upprepadedenna i huvudsak det resonemang som tidigare delgetts klaganden.
To avoid misunderstanding, it is important to recall that the EC Treatyempowers the European Ombudsman to inquire into possible instances of
Efter noggrant övervägande av kommissionens yttrande och klagandenskommentarer ansåg ombudsmannen att kommissionen kunde ha besvaratklagandens relevanta argument på ett lämpligare sätt.Kommissionenombads därför att för det första klargöra varför den hade ansett att RCF-projektet var åtskiljbart från det planerade projektet om kärnavfallsförvaringoch för det andra på vilken grundval kommissionen hade fastställt att Förenade kungariket inte hade handlat i strid med direktiv 85/337 när detavstod från att kräva att det ansökande företaget skulle informera om alternativa projekt.
The Commission’s second opinion
Kommissionens andra yttrande
In its reply, the Commission repeated that there was no evidence that the United Kingdom had failed to fulfil the obligations of Directive 85/337.Thefailure to require publication of alternative project options was accordinglynot an infringement on the part of the United Kingdom.As for the dissociability of the project, the building of a nuclear depository would have requireda separate planning application;the RCF project could therefore be considered dissociable from any such plans for a nuclear depository.
I sitt svar upprepade kommissionen att det inte fanns belägg för att Förenade kungariket hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter i enlighetmed direktiv 85/337.Underlåtenheten att kräva ett offentliggörande avalternativa projekt var således inte en överträdelse från Förenade kungarikets sida.När det gäller möjligheten att skilja projekten åt skulle byggandetav en förvaringsplats för kärnavfall ha krävt en separat ansökan om bygg-nadslov.RCF-projektet kunde därför betraktas som skilt från planerna påen förvaringsplats för kärnavfall.
The complainant’s further observations In its observations, the association maintained the complaint.
Klagandens vidare kommentarer Föreningen vidhöll klagomålet i sina kommentarer.
After careful consideration of the Commission’s second opinion and the further observations from the complainant, the Ombudsman asked the Commission to elaborate further its opinion on why the RCF was a dissociable project and why information on alternative sites was not considerednecessary.
Efter noggrant övervägande av kommissionens andra yttrande och klagandens vidare kommentarer bad ombudsmannen kommissionen att ytterligare utveckla sitt yttrande om varför RCF var ett avskilt projekt och varförinformation om alternativa platser inte ansågs nödvändig.
The Commission’s third opinion
Kommissionens tredje yttrande
RCF project fell within Annex II of Directive 85/337.Thus, the matter wasconsidered in relation to Article 4(2) of Directive 85/337, which states thatprojects listed in Annex II shall be made subject to an assessment where Member States consider that their characteristics so require.The RCF project being dissociable from a possible repository for the disposal of nuclearwaste, the Commission considered that information on alternative siteswas not needed.
I sitt tredje yttrande tillhandahöll kommissionen för det första ytterligareklargöranden med avseende på frågan om projektens åtskiljande.När detgäller informationen om alternativa projekt ansåg kommissionen atteftersom de båda projekten var åtskiljbara måste RCF-projektet bedömasi enlighet med bilaga 2 i direktiv 85/337.Ärendet behandlades således i förhållande till artikel 4.2 i direktiv 85/337, i vilken föreskrivs att de projekt somär förtecknade i bilaga 2 skall vara föremål för en bedömning i de fall därmedlemsstaterna anser att deras karaktär så kräver.Eftersom RCF-pro-jektet var åtskiljbart från en möjlig förvaringsplats för kärnavfall ansågkommissionen att information om alternativa platser inte behövdes.
The complainant’s observations on the Commission’s third opinion
Klagandens kommentarer till kommissionens tredje yttrande
In its observations on the Commission’s third opinion, the association maintained in particular the grievance that the Commission had failed to explainitself adequately on the question of alternative sites.
I sina kommentarer till kommissionens tredje yttrande vidhöll föreningensärskilt klagomålet att kommissionen hade underlåtit att förklara sig på ettlämpligt sätt i fråga om alternativa platser.
THE DECISIONFailure to give adequate reasons
BESLUTETUnderlåtenhet att ange lämpliga skäl
Principles of good administration require the administration to giveadequate reasons for the decisions it takes on submissions that citizens have made to it.In this case, it was apparent that the Commission initially failed to give adequate reasons on the complainant’s two concerns, the dissociability of the RCF project and theneed for information on alternative sites.
Principerna om god förvaltningssed kräver att förvaltningen på ettlämpligt sätt motiverar de beslut den fattar i fråga om framställningarsom medborgarna har lämnat in till den.I detta fall var det tydligt attkommissionen till en början hade underlåtit att ange lämpliga skäl närdet gäller klagandens båda frågor, RCF-projektets åtskiljbarhet ochbehovet av information när det gäller alternativa platser.
However, in the course of the inquiry, the Commission stated the reasons why it considered the RCF project to be dissociable and why itconsidered that information on alternative sites was not needed.Itappeared that the Commission in essence considered that the RCFproject was a dissociable project as it could stand alone from a possible repository for nuclear waste.As the project could stand alone,the Commission considered that information on alternative sites wasnot needed.This reasoning did not appear unreasonable.
Under undersökningens gång angav kommissionen emellertid varförden ansåg att RCF-projektet var fristående och varför den ansåg attinformation om alternativa platser inte behövdes.Det föreföll som omkommissionen i huvudsak ansåg att RCF projektet var ett friståendeprojekt eftersom det kunde drivas skilt från en möjlig förvaringsplats
The Ombudsman therefore concluded that the Commission has rectified its original failure to provide an adequate statement of reasons.
Ombudsmannen fastställde därför att kommissionen hade gottgjortsin ursprungliga underlåtenhet att ange lämpliga skäl.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint, thereappeared to be no maladministration by the Commission.The Ombudsmantherefore closed the case.
På grundval av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål förefölldet inte föreligga några administrativa missförhållanden vid kommissionen.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
HANDLING OF A COMPLAINT AGAINST THE UK AUTHORITIESDecision on complaint 298/97/PD against the European Commission
BEHANDLING AV ETT KLAGOMÅL MOT DE BRITTISKA MYNDIGHETERNA
In April 1997, Mr C.MEP complained to the Ombudsman on behalf of theassociation Save Our Shoreline Southport (SOS).The complaint allegedfailure of the Commission to enforce Community environmental legislation
I april 1997 klagade ledamoten vid Europaparlamentet, C, till ombudsmannen för föreningen Save Our Shoreline Southport (SOS).Klagomåletgällde påstådd underlåtenhet från kommissionens sida att upprätthållagemenskapens miljölagstiftning i Förenade kungariket och felaktig handläggning av klagomål från SOS.