natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lelos kai Sia EE (Case C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proionton and others (Cases C-469/06 to C-476/06) and Kokkoris D. Tsanas K. EPE and others (Cases C-477/06 and C-478/06) (the appellants in the main proceedings), GSK, the Polish Government and the Commission of the European Communities have submitted written observations within the timelimit indicated in Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
Lelos kai Sia EE (mål C-468/06), Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporios kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton m.fl. (förenade målen C-469/06–C-476/06) och Kokkoris D. Tsanas K. EPE m.fl. (förenade målen C-477/06 och C-478/06), som är klagande i målen vid den nationella domstolen, samt GSK, den polska regeringen och kommissionen har inkommit med skriftliga yttranden inom den tid som föreskrivs i artikel 23 i domstolens stadga.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06 however, in point 5 of its written observations, disputes that this is the case, relying on two principal arguments: that it is impossible for it to act without regard for its competitors and that the relevant market is not the market in the relevant therapeutic area but the European market for all prescription medicines.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FÖRENADE MÅLEN C-468/06–C-478/06 emellertid detta förhållande i punkt 5 i sitt skriftliga yttrande och stödjer sig på två huvudargument: att bolaget inte kan agera utan att ta hänsyn till konkurrenterna och att den relevanta marknaden inte är behandlingsmarknaden utan marknaden för samtliga receptbelagda läkemedel i Europa.
At the hearing, held on 29 January 2008, the representatives of Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proionton and others, Kokkoris D. Tsanas K. EPE and others, GSK, the Italian Republic, which had not submitted written observations, the Republic of Poland and the Commission of the European Communities were present to submit their arguments orally and to reply to the questions put to them by the Court.
Vid förhandlingen i målet den 29 januari 2008 infann sig ombuden för Far -makemporiki Anonymi Etaireia Emporios kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton m.fl., Kokkoris D. Tsanas K. EPE, GSK, Republiken Italien, som inte hade inkommit med något skriftligt yttrande, Republiken Polen och kommissionen, för att framföra muntliga yttranden och besvara domstolens frågor.
There is settled caselaw on the clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice in Article 234 EC proceedings, to the effect that the assessment of the facts of the case is a matter for the national court. 14
Enligt fast rättspraxis finns det en tydlig funktionsfördelning mellan de nationella domstolarna och EG-domstolen vid förfa- randen enligt artikel 234 EG. Den innebär att det är den nationella domstolen som ska bedöma omständigheterna i målet. 14
V — Analysis of the questions referred for a preliminary ruling
V — Prövning av tolkningsfrågorna
A — Preliminary matters
A — Inledande synpunkter
As investigating the position of an undertaking in a particular market and defining the relevant market entail an examination of the facts, it must be left to the referring court and there can be no question of the Court of Justice giving its view on the matter.
Att klarlägga ett företags ställning på en viss marknad och fastställa vilken den relevanta marknaden är, handlar om att bedöma de faktiska omständigheterna. Denna uppgift måste därför falla på den nationella domstol som ställt tolkningsfrågorna, och EG-domstolen kan inte yttra sig avseende detta.
The Trimeles Efetio Athinon must therefore assess whether the essential prerequisite for the application of Article 82 EC has been met, and, if it has not, dismiss the appeals which are before it.
Trimeles Efeteio Athinon måste således pröva om det nödvändiga villkoret (conditio sine qua non) för att artikel 82 EG ska kunna tillämpas är uppfyllt. Om så inte är fallet måste den ogilla överklagandena.
I have already referred to the decision of the Greek Competition Commission of 1 September 2006, which found that GSK held a dominant position in respect of the medicinal product Lamictal, but not in respect of Imigran or Serevent. GSK,
Jag har tidigare hänvisat till den grekiska konkurrensnämndens beslut av den 1 september 2006, där det fastslogs att GSK hade en orimligt stark ställning när det gällde läkemedlet Lamictal, men inte när det gällde Imigran och Serevent.
However, as an appeal is pending against the decision of the Epitropi Antagonismou in the Greek administrative courts, in order to address the concerns of the referring court, we will have to assume that GSK holds a dominant position.
Epitropi Antagonismous beslut har emellertid överklagats till en förvaltningsdomstol i Grekland och man måste därför utgå från att GSK har en dominerande ställning när man besvarar de frågor som den hänskjutande domstolen har ställt.
(b) Meeting orders ‘in full’
b) Att ”fullt ut” efterkomma beställningar
In its written observations, the appellant in the main proceedings Lelos kai Sia EE is critical of the way the first question is worded in that it uses the expression ‘to meet fully the orders’, which could cause confusion as it moves the debate from the context in which it arose to a more theoretical level on which the basis of any order sent to GSK, however exorbitant or excessive, would have to be assessed.
I sitt skriftliga yttrande kritiserar klaganden i målet vid den nationella domstolen Lelos kai Sia EE formuleringen ”att fullt ut efterkomma beställningar” i den första tolkningsfrågan och menar att den är vilseledande, eftersom den förflyttar diskussionen från sitt ursprungliga sammanhang till ett mer teoretiskt plan, där grunden för alla slags beställningar till GSK ska bedömas oavsett hur orimliga och oproportionerliga de än är.
In the interests of a better understanding of this process, it would seem appropriate to look to the possibility, recognised in the caselaw, 15 of reformulating the questions put by the Trimeles Efetio Athinon, since the first question seeks to establish whether GSK’s refusal to supply, which is motivated by a desire to limit parallel trade, of itself constitutes an abuse of a dominant position when it is aimed exclusively at the elimination of its competitors in the wholesale distribution market.
För att bättre förstå denna tvist förefaller det lämpligt att använda sig av den i rättspraxis 15erkända behörigheten att omformulera Trimeles Efeteio Athinons frågor, eftersom den första frågan syftar till att få klarlagt om de uteblivna leveranserna från GSK, vilka berodde på en önskan att begränsa parallellhandeln, i sig utgör missbruk av en dominerande ställning i och med att de uteslutande syftar till att utesluta konkurrenterna från grossistmarknaden.
The other appellants also refer, albeit less emphatically, to the need to redefine the debate in its original terms, as it was presented in the Greek proceedings, given GSK’s tendency to take the complaints of the Greek wholesalers to extremes and to structure its argument as if it were a question of meeting any order, however excessive.
Även övriga klagande tar, om än mindre eftertryckligt, upp behovet av att föra tillbaka tvisten till det sammanhang i vilket den uppstod och så som den prövats i de grekiska processerna, eftersom GSK tenderar att hårdra de grekiska grossisternas yrkanden och lägga upp sin argumentation som om det handlade om att efterkomma alla beställningar, hur orimliga de än är.
Before addressing the question of whether such conduct should be described as an abuse ‘in itself’ (per se), we must briefly look at how refusals to supply have been treated in Community caselaw and at the effect that a clear intention to block parallel trade has as an aggravating factor in the assessment of the conduct.
Innan det utreds om detta handlande är att betrakta som missbruk ”i sig” bör en kort genomgång göras av hur leveransvägran behandlas i gemenskapens rättspraxis, liksom i vilken mån en uppenbar avsikt att förhindra parallellhandel ses som en försvårande omständighet vid bedömningen av handlandet.
Once some light has been shed on the question of whether or not there is an abuse, our analysis can go on to focus on whether it can be described as an abuse per se.
När det väl har klarlagts att det föreligger ett missbruk kan analysen koncentreras till att fastställa om det kan betraktas som ett missbruk i sig.
However, the questions which follow relate to a series of circumstances which belong to the realm of possible justifications for the abuse, and consequently it would be more logical to transfer them to the second question, which asks about the correct criteria for assessing whether the conduct of GSK is excessive.
I de frågeställningar som därefter följer berörs emellertid ett antal omständigheter som handlar om huruvida missbruket kan vara försvarligt och det skulle därför vara mer logiskt att flytta dem till den andra tolkningsfrågan som handlar om vilka kriterier som ska läggas till grund för bedömningen av huruvida GSK:s handlande utgör ett missbruk.
Moreover, the written observations submitted in these preliminary ruling proceedings are inspired to a great extent by the Opinion of Advocate General Jacobs in Syfait and Others, which also deals extensively with the grounds for justifying the abuse.
De skriftliga yttranden som har inkommit i föreliggande mål bygger dessutom till stor del på generaladvokaten Jacobs förslag till avgörande i målet Syfait, som även innehåller talrika exempel på när missbruk inte föreligger.
Refusal to supply as an abuse
Leveransvägran som missbruk
This approach to the questions also permits me to address a current doctrinal debate, namely whether there are practices which are of themselves abusive, and to take the analysis of possible justifications further.
Ser man frågorna på det sättet kan man även yttra sig om ett doktrinärt dilemma som äger viss aktualitet, nämligen förekomsten av missbruk i sig, och fördjupa sig i frågan om huruvida missbruket eventuellt kan vara berättigat.
(a) Community caselaw
a) Gemenskapens rättspraxis
B — Abuses per se of a dominant position under Article 82 EC (the first question)
B — Missbruk av en dominerande ställning i sig enligt artikel 82 EG (första tolkningsfrågan)
The factual background to the few judgments of the Court on this subject mean that they are of doubtful relevance to this case, where the wholesalers of the three medicines in question are facing a refusal by their only supplier, which is the holder of the manufacturing patent and a long-standing competitor in the distribution of these medicines.
I det fåtal domar som domstolen har avkunnat inom det här området har de faktiska omständigheterna varit sådana att det kan ifrågasättas om de kan tillämpas på förevarande mål, där grossistföretagen för de tre nämnda läkemedlen ställts inför en leveransvägran från sin enda leverantör, som är det företag som innehar tillverkningspatenten och som hela tiden har konkurrerat med grossistföretagen när det gäller saluföringen av dessa läkemedel.
Nevertheless, it is worth mentioning a few of the most important decisions on Article 82 EC as they are of general application.
Med tanke på deras allmängiltiga karaktär skadar det dock inte att redogöra för några av de viktigaste domarna rörande artikel 82 EG.
In Commercial Solvents, 16Commercial Solvents stopped supplying aminobutanol to the Italian company Zoja, which manufactured ethambutol, a derivative of that raw material, in a market where the two undertakings were in competition with each other.
I målet Istituto Chemioterapico Italiano och Commercial Solvents mot kommissionen 16 hade företaget i fråga avbrutit leveranserna av aminobutanol till det italienska företaget Zoja, som tillverkade etambutol som är ett derivat av denna råvara.
On that occasion the Court held that an undertaking in a dominant position for the purpose of marketing a product cannot stop supplying a long-standing customer ‘who abides by regular commercial practice, if the orders placed by that customer are in no way out of the ordinary’. 19
Vid det tillfället fann domstolen att ett företag med en dominerande ställning när det gäller distribution av en produkt inte får inställa sina leveranser till en gammal kund ”som iakttar rådande handelsbruk, när denna kunds beställningar inte på något sätt är onormala”. 19
In United Brands, which concerned ‘Chiquita’ bananas, 18 it was held that United
I domen i målet United Brands mot kommissionen rörande bananer av märket ”Chiquita” 18, fastslog domstolen att United Brands hade överträtt konkurrensreglerna
Brands, in discontinuing sales of bananas to the Danish ripener-distributor Olesen for
16 — Dom av den 6 mars 1974 i de förenade målen 6/73 och 7/73, Istituto Chemioterapico Italiano och Commercial Solvents mot kommissionen (REG 1974, s. 223; svensk specialutgåva, volym 2, s. 229).
It is worth stressing the similarities between United Brands and the present case with regard to the dominant position of the undertaking and with regard to the competing wholesalers’ respect for commercial practice or compliance with contracts; on the other hand, in the present case the level of supplies claimed by the appellants before the Trimeles Efetio Athinon, and whether it should be treated as ordinary or excessive, raises different problems.
När det gäller företagets dominerande ställning och iakttagandet av rådande handelsbruk (eller fullgörelsen av avtalen) från de konkurrerande grossisternas sida, är likheterna mellan målet United Brands mot kommissionen och föreliggande mål uppenbara.
In United Brands this was not a matter of dispute and the Court therefore considered that Olesen’s requests were normal.
Det är emellertid en annan sak att avgöra om de leveranser som klagandena i målet vid Trimeles Efeteio Athinon efterfrågar är att betrakta som normala eller överdrivna.
However, the right context for weighing up these matters is that of possible justifications for a refusal to meet all the orders of the parallel trading com -panies and consequently it is not appropriate to take this aspect any further.
I målet United brands ifrågasattes inte detta, utan domstolen fann att Olesens yrkanden var normala.
16 — Joined Cases 6/73 and 7/73 Istituto Chemioterapico Italiano and Commercial Solvents v Commission [1974] ECR 223 (‘Commercial Solvents’).
När en bedömning görs av detta måste hänsyn tas till om det varit motiverat att vägra att efterkomma samtliga beställningar från de företag som ägnar sig åt parallellhandel, och denna aspekt bör därför inte behandlas närmare här.
17 — Commercial Solvents, paragraphs 25 and 26.
17 — Domen i det ovannämnda målet Istituto Chemioterapico Italiano och Commercial Solvents mot kommissionen, punkterna 25 och 26.
19 — United Brands, paragraph 182.
19 — Domen i det ovannämnda målet United Brands mot kommissionen, punkt 182.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FÖRENADE MÅLEN C-468/06–C-478/06 b) Avsikten som försvårande omständighet
Our point of departure is that it is an established rule of Community caselaw that the concept of ‘abuse’ in Article 82 EC is an objective concept linked to the activities of undertakings in a dominant position 24and, as such, is unaffected by any considerations relating to the intentions which prompted such behaviour.
Till att börja med är uttrycket ”missbruk” i artikel 82 EG enligt gemenskapens rättspraxis ett objektivt begrepp som är knutet till verksamheten i företag som har en dominerande ställning. 24 Det påverkas således inte alls av vilken avsikt företagen har haft med sitt agerande.
25 Neither is it necessary that the abuse be blameworthy in order to fall within the scope of Article 82 EC. 26
25 När det gäller missbruk krävs inte heller att fel begåtts för att artikel 82 EG ska bli tillämplig. 26
In other cases, the Court of Justice has ruled on such a refusal, although this has been either in relation to factual situations which are too dissimilar to the present case or in a very different legal context.
Domstolen har uttalat sig om sådan vägran i andra mål, men mot bakgrund av helt andra faktiska omständigheter eller inom helt andra rättsliga ramar.
In the first category, it is worth mentioning the judgment in CBEM, 20which extended to the services sector the prohibition on undertakings in a dominant position reserving to themselves, or to another company in the same group, the market for an ancillary activity carried out by another undertaking in a neighbouring but separate market; in the second category are judgments which deal with access to an essential facility, such as Bronner, 21 or which relate to a refusal to grant an intellectual or industrial property licence, such as Magill 22and IMS Health, 23which are all very far removed from the circumstances of the present reference.
När det gäller det första fallet är det värt att nämna domen i målet CBEM mot CLT och IPB 20, i vilken förbudet för ett företag som har en dominerande ställning att förbehålla sig eller sitt dotterbolag marknaden för en annan verksamhet som utförs av ett annat företag på en angränsande men separat marknad utsträcktes till att omfatta tjänstemarknaden. När det gäller det andra fallet så ingår här de domar där tillgången till en oumbärlig struktur (”essential facility”) diskuterats, som domen i målet Bronner 21, eller dem som rör vägran att upplåta en licens med avseende på immateriella rättigheter, som domarna
None the less, two important points should be borne in mind, which refine the above statements.
Emellertid måste hänsyn tas till två viktiga aspekter som nyanserar ovanstående påståenden.
On the one hand, the possibility that subjective elements of the breach can often indicate that an anticompetitive outcome is being sought or even that they can constitute the abusive act itself cannot be entirely ruled out. 27
Dels kan man inte helt bortse från att de subjektiva omständigheterna kring överträdelsen ofta visar att syftet är att begränsa konkurrensen eller att de till och med utgör missbruk i sig. 27
In short, the Commercial Solvents and United Brands cases show that a dominant undertaking which avoids supplying goods, particularly when there are no substitutes, as in the case of Lamictal, and reserves to itself the parallel export market, is committing an abuse under Article 82 EC.
Sammanfattningsvis framgår det av domarna i målen Istituto Chemioterapico Italiano och Commercial Solvents mot kommissionen och United Brands mot kommissionen att ett företag som har en dominerande ställning och som underlåter att leverera varor, framför allt om det inte finns några alternativa varor som i fallet med Lamictal, och förbehåller sig marknaden för parallellexport, gör sig skyldigt till missbruk i den mening som avses i artikel 82 EG.
It now remains to be determined whether the intention to eliminate such parallel trade means that such an abuse can be designated an abuse per se under Community competition law.
Det återstår då att klarlägga om viljan att undanröja denna parallellhandel innebär att missbruket är att betrakta som ett missbruk i sig, i den mening som avses i gemenskapens konkurrensrätt.
20 — Case 311/84 [1985] ECR 3261 (‘Telemarketing’).21 — Case C-7/97 [1998] ECR I-7791.
21 — Dom av den 26 november 1998 i mål C-7/97, Bronner (REG 1998, s. I-7791).
22 — Joined Cases C-241/91 P and C-242/91 P RTE and ITP v Commission [1995] ECR I-743 (‘Magill’).
22 — Dom av den 6 april 1995 i de förenade målen C-241/91 P och C-242/91 P, RTE och ITP mot kommissionen (målen Magill) (REG 1995, s. I-743).
On the other hand, the Court of Justice has confirmed the thesis developed by the Court of First Instance that, in view of the difference between Article 81(1) EC and Article 82 EC, which contains no reference to the anticompetitive effect of the abuse in question, in order to demonstrate that a breach of Article 82 EC has taken place it is sufficient to prove that the abusive conduct of the dominant undertaking tends to restrict competition or, in other words, is capable of having such an effect. 28
Dels har domstolen bekräftat förstainstansrättens uppfattning att det för att påvisa att det föreligger ett åsidosättande av artikel 82 EG räcker att styrka att det dominerande företagets missbruk syftar till att begränsa konkurrensen, eller med andra ord att det kan få konkurrensbegränsande verkningar. Detta med tanke på den skillnad som finns mellan artikel 81.1 EG och artikel 82 EG, där den sistnämnda inte innehåller någon hänvisning till det ifrågavarande handlandets konkurrensbegränsande verkningar. 28
It is evident that the intention of GSK is contrary to the objectives of the Treaty, since it affects freedom of trade between Member States to an extent which might harm the attainment of a single market, as this is understood in the caselaw and in Article 3(1)(g) EC, since it undoubtedly partitions national markets and impairs the structure of competition within the common market. 30
Det är uppenbart att GSK:s avsikt strider mot fördragets syften, eftersom den påverkar den fria handeln mellan medlemsstaterna på ett så allvarligt sätt att det kan hindra förverkligandet av en inre marknad, såsom framgår av rättspraxis och av artikel 3.1 g EG. Den isolerar ju obestridligen de nationella marknaderna och påverkar konkurrensstrukturen på den gemensamma marknaden. 30
Therefore, the closer the undertaking in a dominant position is to hindering competition in the market, the stronger the presumption of abuse.
Ju mer ett företag som har en dominerande ställning tenderar att hindra den fria konkurrensen på marknaden, desto större skäl finns det således att anta att det föreligger ett missbruk.
This is the key to solving the present dispute.
Det är detta som föreliggande mål handlar om.
Not even GSK has denied that its real aim is to eliminate the parallel exports by the wholesalers of the three medicines in dispute from Greece to other countries in the Community.
GSK har inte ens förnekat att det verkliga syftet är att sätta stopp för grossistföretagens parallellexport av de tre ifrågavarande läkemedlen från Grekland till andra EU-länder.
In summary, the foregoing analysis shows that GSK has committed a serious infringement of the Treaty, which would merit being treated as an abuse per se, since it is difficult to identify any economic motive other than the elimination of the parallel trade of its competitors, the Greek wholesalers.
Sammanfattningsvis visar ovanstående resonemang att GSK grovt har åsidosatt fördraget och att GSK:s handlande i sig är att betrakta som ett missbruk, eftersom inga andra skäl kan skönjas än att företaget velat undandröja den parallellhandel som bedrivs av dess konkurrenter – de grekiska grossisterna.
31However, I have some doubts of a methodological nature about how the conduct of dominant undertakings should be evaluated, and it is therefore worth taking the analysis further.
31Jag hyser emellertid vissa tvivel när det gäller metoderna för att gradera de dominerande företagens handlande som det kan därför vara värt att göra en fördjupad analys av.
Moreover, as such restrictions on the volume of sales of the other distributors limit its rivals’ market, within the meaning of subparagraph (b) of the second paragraph of Article 82 EC, there is a very strong indication that this conduct, and therefore the
Eftersom dessa begränsningar av de andra distributörernas försäljningsvolymer dessutom begränsar marknaden för konkurrenterna, i den mening som avses i artikel 82 andra stycket b EG, är det mycket som tyder på att detta handlande, och därmed syftet
Recognition of abuses per se in the context of Article 82: a problem of methodology
Identifiering av missbruk i sig enligt artikel 82 EG: ett metodproblem