natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As concerns the authorisations of 24 April 1990, the Commission states that they relate to regional planning controls. Such authorisations were necessary in this case because the land allocated for the construction of the incinerator furnaces at Mazo and Barlovento was classified
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (nedan kallat KCH) och Hauptzollamt Hamburg-Jonas (nedan kallad Hauptzollamt) om huruvida den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 skall påföras KCH på grund av att bolaget har ansökt om exportbidrag för en produkt som inte ger rätt till ett sådant bidrag. Sedan Finanzgericht Hamburg (Tyskland) ogillat
conditions laid down in Articles 3 to 10 of that directive.
kände enligt egen utsago inledningsvis inte till den.
Therefore, assuming that authorisations granted on the basis of the Regulation of 1961 have an objective comparable to that of the authorisations referred to in Article 2 of that Directive, they must also meet the requirements which follow from that provision.
KCH:s talan om upphävande av sanktionen väckte bolaget en revisionstalan inför Bundesfinanzhof.
Consequently, it must be held that the Commission has not established to the requisite legal standard that the Spanish Government has failed to fulfil its obligations under Article 2 of Directive 89/369.
KCH gjorde inför den senare gällande att artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 inte var giltig, eftersom den stred mot r ä 11 s s t a t s ρ r i η c i ρ e η och mot diskrimineringsförbudet.
Examination of the contents of the authorisations of 9 January 1992 shows that the incineration plants at Mazo and Barlovento were made subject to remedial measures such as periodic measurements, by the competent authorities, of fumes, gas and ash emissions in order to determine whether the plants are fulfilling the relevant conditions laid down in the national law currently in force.
Bundesfinanzhof prövade slutligen om artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 strider mot de grundläggande rättigheterna och ansåg att så inte är fallet enligt dess mening, eftersom det i denna bestämmelse inte föreskrivs något straff och då bestämmelsen inte medför att vare sig propor tionalitetspr incipen eller diskrimineringsförbudet åsidosätts.
The Commission claims that the Spanish Government admitted, in its response of 3 February 1999 to the reasoned opinion, that, in breach of Article 6 of Directive 89/369, it had not taken periodic measurements of combustion gases from the incineration plants at Mazo and Barlovento, approved sampling and measurement procedures or laid down measurement programmes for those plants.
Bundesfinanzhof konstaterade inledningsvis att villkoren för att artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 skall vara tillämplig var uppfyllda med följd att Hauptzollamt var skyldig att påföra sanktionerna, såvida KCH inte befann sig i någon av de situationer som anges i tredje stycket i samma bestämmelse, då sanktionen inte skall tillämpas.
In addition, the Spanish Government also admitted in that response that the incineration plants at Mazo and Barlovento had not been equipped with auxiliary burners in accordance with Article 7 of that directive.
Eftersom Bundesfinanzhof emellertid inte ansåg sig kunna besvara frågan om giltigheten av artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 beslöt den att fråga domstolen om detta.
Therefore, on the basis of the contents of the authorisations of 9 January 1992, it cannot be excluded that, taking account of the remedial measures set out therein, at least some of the conditions laid down in Articles 3 to 10 of Directive 89/369 have in fact been met in the present case.
Mot bakgrund av svårigheterna att tolka domstolens dom av den 12 maj 1998 i mål C366/95, Steff-Houlberg Export m.fl. och av den 16 juli 1998 i mål C-298/96, Oelmühle och Schmidt Söhne beträffande det villkor på vilka en exportör kan göra god tro gällande, har Bundesfinanzhof även funnit det nödvändigt att fråga domstolen om hur artikel 11.1 tredje stycket första strecksatsen i förordning nr 3665/87 skall tolkas.
In these proceedings, before the Court, the Spanish Government did not respond to those charges by the Commission.
Mot bakgrund av dessa omständigheter ställde Bundesfinanzhof frågor till domstolen.
It must be concluded that the Spanish Government does not dispute them.
Den första frågan
In order to establish that that was the case, it would have been necessary to examine, on the one hand, the contents of the national legislation referred to in the authorisations of 9 January 1992 and, on the other, whether the requirements set out in that legislation complied with the conditions laid down in Articles 3 to 10 of Directive 89/369.
Domstolen har i sin rättspraxis beträffande begreppet force majeure ansett att bland annat avtalsbrott av en exportörs affärspartner inte kan anses som en ovanlig och oförutsebar händelse för exportören, utan att det ankommer på en exportör att vidta lämpliga åtgärder för att skydda sig mot sådana händelser, antingen genom att i avtal med sina affärspartners ta med motsvarande klausuler eller genom att teckna en särskild försäkring (dom av den 27 oktober 1987 i mål 109/86, Theodorakis, och av den 9 augustil994 i mål C-347/93, Boterlux). Domstolen har ansett att force majeure inte ens föreligger vid bedrägligt beteende hos exportörens avtalspart.
According to settled case-law, in proceedings under Article 226 EC for failure to fulfil obligations it is incumbent upon the Commission to prove the allegation that the obligation has not been fulfilled.
Med sin första fråga önskar den nationella domstolen få klarhet i huruvida artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 är giltig i den mån som den föreskriver en sanktion för det fall att exportören har ansökt om ett högre exportbidrag än han har rätt till och detta fel inte kan tillskrivas honom.
Furthermore, as regards the argument raised by the Spanish Government to justify the infringement, based on the absence of negative effects on the environment from the operation of the furnaces in question, it must be stated that, even if the impact of those plants on the environment had reached an unacceptable level for the environment, that result would not relieve the Spanish Government from securing compliance with the conditions laid down in Articles 6 and 7 of Directive 89/369.
KCH anser att denna bestämmelse utgör ett åsidosättande av grundläggande straffrättsliga principer som hänger nära samman med rättsstatsprincipen, nämligen principen om nulla poena sine culpa (inget straff utan skuld), pr opo r tionali te tsprinci pen och diskrimineringsförbudet.
In this case, the Commission, by asserting merely that the authorisations of 9 January 1992 are of a different kind from and have an objective other than those referred to in Article 2 of Directive 89/369, has not provided the Court with the information which would enable it to carry out the examination described above.
Bundesfinanzhof ansåg vidare att det inte heller var fråga om något sådant fall som avses i artikel 11.1 tredje stycket tredje strecksatsen i förordning nr 3665/87, det vill säga ett uppenbart fel beträffande det begärda beloppet som erkänns av den behöriga myndigheten.
The Court is therefore not in a position to establish whether the authorisations of 9 January 1992, which could
Det var nämligen endast med hjälp av avancerade kemiska analyser som Hauptzollamt kunde fastställa den exporterade varans verkliga sammansättning, och sökanden i målet vid den nationella domstolen
commissioned and operate in accordance with the requirements of the provisions of that directive.
Den utgör sålunda en integrerad del av det ifrågavarande systemet med exportbidrag och är inte av straffrättslig art.
As to the argument of the Spanish Government based on the dismantling of the furnaces in question and their closure in September 2000, it is settled case-law that the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing at the end of the period laid down in the reasoned opinion and that subsequent changes cannot be taken into account by the Court.
Eftersom den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 endast utgör ett åsidosättande av principen nulla poena sine culpa om den är av straffrättslig art, kommer domstolen att pröva huruvida denna bestämmelse skall anses vara av sådan art.
In the light of the fact that the dismantling of the incineration plants at Mazo and Barlovento and their closure occurred after the period laid down in the reasoned opinion expired, that is, after 24 October 1998, that argument must be dismissed.
Av vad ovan anförts följer att den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 inte kan anses vara av straffrättslig art, vilket medför att principen nulla poena sine culpa inte är tillämplig på sanktionen.
Article 6 of Council Directive 89/369/EEC of 8 June 1989 on the prevention of air pollution from new municipal waste incineration plants, inasmuch as, with regard to those furnaces, the competent authorities have not taken periodic measurements in respect of the parameters prescribed by that article; have not given prior approval for the sampling and measurement procedures and have not determined the location of the measurement points concerned; have not laid down any measurement programme;
Den undersökning av medlemsstaternas rättsordningar som KCH gjort i sina yttranden gör det inte heller möjligt att fastställa att principen nulla poena sine culpa är tillämplig i samtliga medlemsstaters rättssystem på en sådan sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87. KCH har själv hänvisat till en rad medlemsstater, som till exempel Konungariket Danmark, Republiken Frankrike, Irland, Konungariket Nederländerna, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, där sanktioner kan påföras utan skuld.
Article 7 of that directive, inasmuch as those furnaces are not equipped with auxiliary burners, which would make it possible to maintain the minimum combustion temperature of 85CPC, particularly during start-up and shut-down operations, the Kingdom of Spain has faded to fulfil its obligations under that directive;
Vad gäller domstolens rättspraxis är det tillräckligt att erinra om att domstolen i punkt 14 i domen i det ovannämnda målet Maizena uttryckligen drog slutsatsen att principen nulla poena sine culpa inte var tillämplig på sanktioner av typen förlust av en ställd säkerhet, vilket var i fråga i nämnda mål. I domen i det ovannämnda målet Tyskland mot kommission, som också rörde en sanktion som påförts inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, kom domstolen fram till samma slutsats.
Orders the Commission of the European Communities to pay one third of the costs and the Kingdom of Spain two thirds of the costs.'
I motsats till vad KCH anfört medför inte det faktum att domen i det ovannämnda målet Hansen avser nationella sanktioner att domen saknar all relevans för att beskriva gemenskapsrätten. Domstolen ombads tolka
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 February 2002.
exportören undgår ansvar för att deklarationen är felaktig på grund av att fel, försummelse eller bedrägeri eventuellt förekommit tidigare i kedjan.
Not available.
Prövningen härav kommer att göras inom ramen för KCH:s andra grund.
Preliminary ruling (Agriculture ­ Export refunds — False declaration Penalty — Validity of point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation (EEC) No 3665/87, as amended by Regulation (EC) No 2945/94 ~ Concept of force majeure) (Fifth Chamber)
KCH anser att den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 inte är lämplig för att uppnå det eftersträvade målet, inte är nödvändig och inte står i proportion till det eftersträvade målet.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Härav följer att den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 inte kan anses vara ett olämpligt medel för att uppnå målet att bekämpa oegentligheter och bedrägeri.
In 1996, KCH exported, under cover of an export declaration, cheese spread manufactured by a third party, under CAP Goods List Number 0406 3039 9500 and, at its request, received an export refund of around DEM 30 000 as an advance payment from the Hauptzollamt.
Vad gäller artikel 5 i förordning nr 2988/95 är det tillräckligt att erinra om att den inte utesluter att vissa sanktioner kan påföras vid fall av andra oegentligheter än dem som begås uppsåtligen eller orsakas av oaktsamhet.
By order of 4 April 2000, received at the Court on 26 May 2000, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) referred for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions, the first relating to the validity of point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Commission Regulation (EC) No 2945/94 of 2 December 1994, and the second relating to the interpretation of the concept of 'force majeure' in the first indent of the third subparagraph of Article 11(1) of the same regulation.
Vad gäller förordning nr 2945/94 genom vilken artikel 11 i förordning nr 3665/87 ändrats, följer av första och andra skälen att dess syfte är att bekämpa de oegentligheter och bedrägerier som konstaterats vad gäller exportbidrag.
An examination of a sample taken from one of the consignments at the time of export revealed that the goods contained vegetable fat and ought, as a food preparation, to have been assigned to CAP Goods List Number 2106 9098 0000.
I skälen erinras om att exportbidrag beviljas enbart på grundval av objektiva kriterier som rör produkten och dess bestämmelseort. Det preciseras att för att säkerställa att systemet med exportbidrag fungerar korrekt bör sanktioner tillämpas utan hänsyn till den subjektiva skulden för att stimulera exportörerna att uppfylla gemenskapens bestämmelser.
Those questions have arisen in proceedings between Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (hereinafter 'KCH') and the Hauptzollamt Hamburg­Jonas (hereinafter the 'Hauptzollamt') concerning the imposition on KCH of the penalty laid down in point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 for applying for an export refund in respect of a product which did not give rise to entitlement to such a refund. Since these were goods which were not listed in Annex II to the EC Treaty (now, after amendment, Annex I EC), and thus did not give rise to entitlement to an export refund, the Hauptzollamt demanded from KCH the payment of a penalty under point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87.
Att andra sanktioner existerar i nationell rätt eller i gemenskapsrätten och att exportören lider en ekonomisk skada redan på grund av att bidraget återbetalas visar på intet sätt att den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 inte skulle vara nödvändig. De oegentligheter och bedrägerier som konstaterats inom exportbidragssektorn och som omnämns i femte skälet i förordning nr 2945/94 bekräftar i stället att dessa andra sanktioner, och återbetalningen av endast bidraget, inte var tillräckliga för att ha en avskräckande effekt och uppmuntra exportörerna att vidta nödvändiga åtgärder för att följa gemenskapens regler.
Before the Bundesfinanzhof, KCH argued that point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87 was invalid because it infringed the principle of the rule of law and the principle of nondiscrimination.
huruvida det ifrågavarande handlandet är skuldbehäftat eller inte, med hänsyn till syftet att fungera avskräckande, saknar intresse och att behandling utan åtskillnad av sådana handlanden därför inte kan anses strida mot ickediskrimineringsprincipen.
Lastly, in examining whether point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87 infringed fundamental rights, the Bundesfinanzhof took the view that it did not, since the provision did not impose a punishment and did not contravene either the principle of proportionality or the principle of non discrimination.
Att sanktionen är proportionerlig framgår av den skillnad som görs i artikel 11 i förordning nr 3665/87 mellan oegentligheter som begås uppsåtligen och dem som begås utan uppsåt, för det andra av det stora antalet fall som föreskrivs i denna artikel där någon sanktion inte skall vidtas, som till exempel vid force majeure, och slutligen av sambandet mellan sanktionsbeloppet och det belopp som motsvarar den skada som gemenskapens budget skulle lidit om oegentligheten inte hade upptäckts.
However, considering that it could not itself rule on the question of the validity of point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87, the Bundesfinanzhof decided to refer the matter to the Court.
Vid prövningen av den första frågan har det följaktligen inte framkommit några omständigheter som gör att giltigheten av artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 kan ifrågasättas i den mån det däri föreskrivs sanktioner mot exportör som har ansökt om ett högre exportbidrag än det han har rätt till och detta fel inte kan tillskrivas honom.
In view of the difficulties in interpreting two judgments of the Court, in Case C-366/95 Steff-Houlbergand Others [1998] and in Case C-298/96 Oelmiihle and Schmidt Söhne [1998], concerning the conditions under which exporters could argue good faith, the Bundesfinanzhof also considered it necessary to ask the Court about the interpretation to be given to the first indent of the third subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87.
Det följer av dessa olika omständigheter att den sanktion som föreskrivs i artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 inte innebär ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen, eftersom den varken kan anses vara ett olämpligt medel för att uppnå det åsyftade målet med gemenskapsbestämmelserna, det vill säga att bekämpa oegentligheter och bedrägeri, eller kan anses gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
Second, the Bundesfinanzhof found that a situation in which the composition of goods manufactured by a third party differs from that stipulated in the contract (or simply does not fulfil the requirements which the exporter tacitly assumed to be self-evident) does not constitute force majeure for the exporter within the meaning of the first indent of the third subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87.
KCH har anfört att artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 innebär ett åsidosättande av diskrimineringsförbudet i artikel 40.3 i EG-fördraget (nu artikel 34.2 EG i ändrad lydelse) genom att utan åtskillnad beivra sådana handlanden som inte är skuldbehäftade eller som kännetecknas av en liten grad av skuld, av oaktsamhet eller av grov oaktsamhet.
In its previous judgments concerning the concept of force majeure, the Court had not regarded a failure by an exporter's business partner to fulfil his contractual obligations as an abnormal and unforeseeable circumstance but required that the trader take proper precautions against such eventualities, either by including appropriate clauses in the contract in question or by effecting specific insurance (Case 109/86 Theodorakis [1987]; Case C-347/93 Boterlux [1994]).
En sådan behandling utan åtskillnad kan inte objektivt motiveras av vare sig bedrägeribekämpning, eftersom bedrägeri förutsätter uppsåt, eller förenkling av administrationen.
The Court had not even recognised fraudulent conduct on the part of the exporter's contracting partner as constituting force majeure.
Det skall härvid erinras om att begreppet force majeure på området för jordbruksförordningar skall tolkas som omständigheter vilka för den berörda aktören är främmande, onormala och oförutsebara och vars följder inte skulle ha kunnat undvikas trots alla gjorda ansträngningar (se bland annat dom av den 13 oktober 1993 i mål C-124/92, An Bord Bainne Co-operative och Compagnie Inter-Agra, punkt 11 och domen i det ovannämnda målet Boterlux, punkt 34).
By its first question, the national court asks whether point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 is valid in so far as it provides for a penalty even where, through no fault of his own, an exporter has applied for an export refund exceeding that to which he is entitled.
Det följer av fast rättspraxis att det enligt icke-diskrimineringsprincipen krävs att lika situationer inte får behandlas olika och olika situationer inte får behandlas lika, såvida det inte finns sakliga skäl för en sådan behandling (domen i det ovannämnda målet National Farmers Union m.fl., punkt 61).
Nor, in the view of the Bundesfinanzhof, was this a case such as that envisaged in the third indent of the third subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87, i.e., obvious error as to the refund requested, recognised by the competent authority.
Artikel 11.1 första stycket a i förordning nr 3665/87 strider inte mot denna princip.
KCH argues that the provision contravenes fundamental principles of criminal law inherent in the principle of the rule of law, namely, the principle of 'nulla poena sine culpa' (no punishment without fault), the principle of proportionality and the principle of non discrimination.
Exportören kan fritt välja sina avtalspartners och det ankommer på honom att vidta lämpliga åtgärder, antingen genom att införa en klausul härför i avtalen i fråga eller genom att teckna en särskild försäkring (se, för ett liknande resonemang, domarna i de ovannämnda målen
them, when it appears that the information provided by those traders in support of their application is incorrect.
Theodorakis, punkt 8 och Boterlux, punkterna 35 och 36).
Since the penalty laid down in point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation 3665/87 is likely to breach the principle 'nulla poena sine culpa' only if it is of a criminal nature, the issue of whether the provision must be seen as being of a criminal nature must be examined.
formella och materiella rätt, om inte annat föreskrivs i gemenskapsrätten (se bland annat dom av den 12 juni 1980 i mål 130/79, Express Dairy Foods, punkt 11).
Lastly, it should be pointed out that the penalty laid down in point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 consists of the payment of a penalty, the amount of which is determined on the basis of the amount which would have been unduly received by the trader had an irregularity not been detected by the competent authorities. It is, therefore, an integral part of the export refund scheme in question and is not of a criminal nature.
Såsom understrukits ovan är det just för att beakta exportörens roll såsom den sista länken i produktions-, förädlings- och exportkedjan av jordbruksprodukter som han enligt artikel 11 i förordning nr 3665/87 bär ansvaret för att deklarationen är korrekt med hänsyn till att han, bland annat genom avtalsvillkor i syfte att från avtalspartnern erhålla exportvaror som överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna, har möjlighet att tillse att oegentligheter inte begås.
It follows from all of the foregoing considerations that point (a) of the first subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 cannot be said to be of a criminal nature.
I målet vid den nationella domstolen definieras villkoren för återbetalning av exportbidrag som utbetalats felaktigt i artikel 11 i förordning nr 3665/87.
It follows that the principle 'nulla poena sine culpa' is not applicable to this penalty.
Denna bestämmelse var, såsom domstolen uttryckligen påpekat i punkt 22 i domen i det ovannämnda målet Steff-Houlberg Export m.fl., inte tillämplig i tiden på återbetalning av bidragen i fråga i denna sistnämnda dom.