natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the Group has considered that this question goes beyond its mandate since it will have to be examined by the Plenary as part of the general question of amendment procedure(s) for the various building blocks of the future Treaty framework.
Arbetsgruppen har emellertid kommit fram till att denna fråga faller utanför gruppens mandat, eftersom den måste tas upp vid plenarmötet som en del av den allmänna frågeställningen kring ändringsförfarande(n) för olika byggstenar i den framtida fördragsstrukturen.
The Group furthermore notes in this context that the previous Convention worked in public - as the present Convention does - and that its meeting records and working documents are publicly accessible (see http://ue.eu.int/df).
I detta sammanhang noterar arbetsgruppen vidare att det tidigare konventet arbetade offentligt – liksom det nuvarande – och att dess mötesprotokoll och arbetsdokument är offentliga (se http://ue.eu.int/df).
On accession to the European Convention on Human Rights
Anslutning till Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna
Just as in the case of the Charter, the Group stresses at the outset that, in accordance with the Group's mandate, the political decision about the perspective of possible accession to the ECHR by the Union (i.e. by the new single legal personality as emerging from the work of Working Group III) will be reserved to the Convention Plenary.
Precis som när det gäller stadgan betonar arbetsgruppen redan i början, i enlighet med sitt mandat, att det politiska beslutet om unionens eventuella anslutning till konventionen (dvs. anslutningen av den nya enda juridiska personen, som blivit resultatet av diskussionerna i arbetsgrupp III) kommer att förbehållas konventets plenarmöte.
The mandate of the Group has been to prepare such a decision through examination of a number of specific questions relating to modalities and consequences of possible accession.
Arbetsgruppens mandat har varit att förbereda ett sådan beslut genom att diskutera ett antal särskilda frågor som rör formerna för och följderna av en eventuell anslutning.
The Group furthermore stresses that the Convention is to decide only on whether to introduce into the new Treaty a constitutional authorisation enabling the Union to accede to the ECHR.
Arbetsgruppen betonar dessutom att konventet endast skall besluta om huruvida man i det nya fördraget skall införa ett konstitutionellt bemyndigande som ger unionen möjlighet att ansluta sig till konventionen.
In contrast, it would later be for the institutions of the Union, notably for the Council deciding by unanimity, to open negotiations for an accession treaty and set the concrete framework of those negotiations; during such negotiations, a range of technical questions regarding the concrete modalities of accession, of which the Group has taken due note1, will have to be dealt with.
Det blir sedan däremot en uppgift för unionens institutioner, särskilt för rådet som fattar enhälligt beslut, att inleda förhandlingar om ett anslutningsfördrag och fastställa den konkreta ramen för dessa förhandlingar. Under dessa förhandlingar måste en rad tekniska frågor lösas som gäller de konkreta formerna för anslutningen och som arbetsgruppen vederbörligen har noterat.
Likewise, the decision on the appropriate timing for possible accession by the Union to the ECHR and to its various additional protocols should be left for the Council.
Det bör likaledes överlåtas åt rådet att besluta om den lämpliga tidpunkten för unionens eventuella anslutning till konventionen och till dess olika tilläggsprotokoll.
All these questions are not of a constitutional nature and therefore not for the Convention.
Alla dessa frågor är inte av konstitutionell art och behöver därför inte tas upp av konventet.
Without prejudice to the political decision by the Plenary, and on the basis of the arguments and conclusions including on certain safeguards as set out below, all members of the Group either strongly support or are ready to give favourable consideration to the creation of a constitutional authorisation enabling the Union to accede to the ECHR.
Utan att plenarmötets politiska beslut åsidosätts och på grundval av nedanstående argument och slutsatser samt vissa garantier ger alla medlemmar i arbetsgruppen sitt starka stöd eller är beredda att ställa sig välvilliga till att ett konstitutionellt bemyndigande upprättas som gör det möjligt för unionen att ansluta sig till konventionen.
The main political and legal arguments speaking in favour of accession by the Union to the ECHR, which have been recognised by the Group, are the following: - As the Union reaffirms its own values through its Charter, its accession to the ECHR would give a strong political signal of the coherence between the Union and the "greater Europe", reflected in the Council of Europe and its pan-European human rights system.
De politiska och rättsliga huvudargument som talar för unionens anslutning till konventionen, vilka har erkänts av arbetsgruppen, är följande: – Eftersom unionen på nytt bekräftar sina egna värderingar genom sin stadga, skulle dess anslutning till konventionen ge en stark politisk signal om sammanhållningen mellan unionen och det "större Europa", som återspeglas i Europarådet och dess paneuropeiska system för mänskliga rättigheter.
See notably WD N° 8, containing a study carried out within the Council of Europe on technical and legal questions of possible accession to the ECHR.
Se särskilt WD nr 8 som innehåller en undersökning som gjorts inom Europarådet om tekniska och rättsliga frågor i samband med en eventuell anslutning till konventionen om de mänskliga rättigheterna.
Accession to the ECHR would give citizens an analogous protection vis-à-vis acts of the Union as they presently enjoy vis-à-vis all the Member States.
En anslutning till konventionen skulle ge medborgarna motsvarande skydd gentemot unionens handlingar som de för närvarande åtnjuter gentemot alla medlemsstater.
This appears to be a question of credibility, given that Member States have transferred substantial competences to the Union and that adherence to the ECHR has been made a condition for membership of new States in the Union.
Detta förefaller vara en trovärdighetsfråga eftersom medlemsstaterna har överfört betydande befogenheter till unionen, och anslutning till konventionen har gjorts till ett villkor för nya staters medlemskap i unionen.
Accession would be the ideal tool to ensure a harmonious development of the case law of the two European Courts in human rights matters; for some, this argument has even greater force in view of a possible incorporation of the Charter into the Treaties.
Anslutning skulle vara det idealiska verktyget för att garantera en enhetlig utveckling av de två europeiska domstolarnas rättspraxis i frågor som gäller mänskliga rättigheter; några anser att detta argument är ännu kraftfullare med tanke på ett eventuellt införlivande av stadgan i fördragen.
In this connection, mention should also be made of the problems resulting from the present non-participation of the Union in the Strasbourg judicial system in cases where the Strasbourg Court is led to rule indirectly on Union law without the Union being able to defend itself before that Court or to have a judge in the Court who would ensure the necessary expertise on Union law.
Man bör i detta sammanhang även nämna de problem som uppstår på grund av att unionen för närvarande inte deltar i Europadomstolens rättssystem i fall där Europadomstolen föranleds att indirekt döma i frågor som rör unionsrätten, utan att unionen själv kan försvara sig inför denna domstol eller ha en domare i domstolen som skulle sörja för den nödvändiga sakkunskapen när det gäller unionsrätten.
The Group has looked in depth into the possible impact of accession to the ECHR on the principle of autonomy of Community (or Union) law including the position and authority of the European Court of Justice.
Arbetsgruppen har ingående undersökt de eventuella följderna av en anslutning till konventionen för principen om gemenskapsrättens (eller unionsrättens) självständighet och för EG-domstolens ställning och auktoritet.
It has emerged from the Group's discussion and expert hearings1 that the principle of autonomy does not place any legal obstacle to accession by the Union to the ECHR.
Det har framgått av arbetsgruppens diskussioner och av expertutfrågningaratt principen om självständighet inte utgör något rättsligt hinder för unionens anslutning till konventionen.
After accession, the Court of Justice would remain the sole supreme arbiter of questions of Union law and of the validity of Union acts; the European Court on Human Rights could not be regarded as a superior Court but rather as a specialised court exercising external control over the international law obligations of the Union resulting from accession to the ECHR.
Efter anslutningen skulle domstolen fortfarande vara enda högsta skiljedomare i frågor som rör unionsrätten och giltigheten i unionens rättsakter; Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna skulle inte kunna betraktas som en högre domstol utan i stället som en specialiserad domstol som utövar extern kontroll av unionens skyldigheter enligt internationell rätt, vilka följer av anslutningen till konventionen.
The position of the Court of Justice would be analogous to that of national constitutional or supreme courts in relation to the Strasbourg Court at present.
EG-domstolens ställning skulle vara analog med den ställning som nationella konstitutionella eller högsta domstolar för närvarande har i förhållande till Europadomstolen.
The Group stresses that the incorporation of the Charter into the Treaties and the Union's accession to the ECHR should not be regarded as alternatives, but rather as complementary steps ensuring full respect of fundamental rights by the Union: just as the existence of the Charter does not in any way diminish the benefits of extending the control of the Strasbourg Court to cover Union acts, so accession to the ECHR does not reduce the significance of the Union's own catalogue of fundamental rights.
Arbetsgruppen betonar att införlivandet av stadgan i fördragen och unionens anslutning till konventionen inte bör betraktas som alternativ utan i stället som kompletterande åtgärder som säkerställer att unionen fullt ut respekterar de grundläggande rättigheterna; precis som förekomsten av stadgan inte på något sätt minskar fördelarna med att utvidga Europadomstolens kontroll till att även omfatta unionens rättsakter. En anslutning till konventionen minskar därför inte betydelsen av unionens egen katalog med grundläggande rättigheter.
The two steps would lead to a situation analogous to that in the laws of the Member States whose Constitutions protect fundamental rights but who at the same time have subscribed to the additional external human rights check of the Strasbourg system.
De två åtgärderna skulle leda till en situation som är analog med den situation som råder när det gäller lagarna i de medlemsstater vars konstitutioner skyddar de grundläggande rättigheterna, men som samtidigt har godtagit Strasbourgsystemets extra externa kontroll av de mänskliga rättigheterna.
Cf. the concurring statements by Judges Skouris (WD N° 19) and Fischbach (CONV 295/02) as well as by Messrs. Schoo and Petite (WD N° 13).
Jfr de samstämmiga uttalandena från domarna Vassilios Skouris (WD nr 19) och Marc Fischbach (CONV 295/02) samt från Johann Schoo och Michel Petite (WD nr 13).
In the light of the above, the Group therefore recommends (subject to the abovementioned political decision and the safeguards set out below) that a legal basis should be inserted at an appropriate place in the Constitutional Treaty which would authorise the Union to accede to the ECHR.
Mot bakgrund av ovanstående rekommenderar arbetsgruppen därför (under förutsättning av ovannämnda politiska beslut och garantierna nedan) att en rättslig grund skall införas på lämplig plats i det konstitutionella fördraget genom vilken unionen skulle bemyndigas att ansluta sig till konventionen.
The drafting of such a legal basis could be kept fairly simple1
En sådan rättslig grund skulle kunna formuleras tämligen enkelt.
Conclusions and recommendations with respect to specific questions linked to possible accession by the Union to the ECHR
Slutsatser och rekommendationer när det gäller särskilda frågor i samband med unionens eventuella anslutning till konventionen
Accession to the ECHR will not modify the division of competences between the Union and the Member States
Anslutningen till konventionen kommer inte att ändra fördelningen av befogenheter mellan unionen och medlemsstaterna
The Group agrees on the central importance of the fact that accession by the Union to the ECHR - like incorporation of the Charter - will in no way modify the allocation of competences between the Union and the Member States.
Arbetsgruppen är överens om att det är av central betydelse att unionens anslutning till konventionen – liksom införlivandet av stadgan – inte på något sätt ändrar fördelningen av befogenheter mellan unionen och medlemsstaterna.
According to the Group's common understanding, the legal "scope" of the Union's accession to the ECHR would be limited to issues in respect of which the Union has competence; it would thus not lead to any extension of the Union's competences, let alone to the establishment of a general competence of the Union on fundamental rights2.
Enligt den gemensamma uppfattningen inom arbetsgruppen skulle den rättsliga "räckvidden" av unionens anslutning till konventionen begränsas till frågor där unionen har behörighet. Det skulle således inte leda till någon utvidgning av unionens befogenheter, och ännu mindre till att en allmän behörighet införs för unionen när det gäller de grundläggande rättigheterna.
Accordingly, "positive" obligations of the Union to take action to comply with the ECHR would arise only to the extent to which competences of the Union permitting such action exist under the Treaty.
"Positiva" skyldigheter för unionen att vidta åtgärder för att följa bestämmelserna i konventionen skulle således uppstå endast i den utsträckning som unionen har befogenheter för sådana åtgärder enligt fördraget.
The Group recommends the use of certain technical devices in order to clarify with certainty that the Union's accession to the ECHR does not modify the allocation of competences.
Arbetsgruppen rekommenderar att vissa tekniska lösningar används för att helt säkert klargöra att unionens anslutning till konventionen inte innebär någon ändring av fördelningen av befogenheter.
Firstly, a provision clarifying this point could be included in the possible legal basis authorising accession.
För det första skulle en bestämmelse där denna punkt klargörs kunna införas i den eventuella rättsliga grund som ger bemyndigande till anslutning.
Secondly, upon accession, a statement stressing the Union's limited competences in the area of fundamental rights could be included in a provision in the accession treaty and / or in an accompanying declaration made by the Union.
För det andra skulle ett uttalande där unionens begränsade befogenheter när det gäller de grundläggande rättigheterna betonas kunna införas efter anslutningen i en bestämmelse i anslutningsfördraget och/eller i en åtföljande förklaring av unionen.
Thirdly, a mechanism allowing the Union and a Member State to appear jointly as "co-defendants" before the Strasbourg Court could ensure that
För det tredje skulle en mekanism genom vilken unionen och en medlemsstat gemensamt kan inställa sig som "medsvarande" inför Europadomstolen kunna säkerställa att
The legal base could for example state that the Union shall be authorised to accede to the ECHR.
I den rättsliga grunden skulle det t.ex. kunna fastställas att unionen har bemyndigande att ansluta sig till konventionen.
On a possible additional clause clarifying that the division of competences shall not be modified, see the next section of this report.
Angående en eventuell tilläggsklausul där det klargörs att fördelningen av befogenheter inte skall ändras, se nästa avsnitt i rapporten.
Existing preparatory work for accession has also proceeded upon this understanding, see the Council of Europe's study, WD N° 8, at para. 26, an understanding confirmed by Judges Skouris and Fischbach (WD N° 19; CONV 295/02) and by Mr. Petite (WD N° 13) at the respective hearings.
Vid det förberedande arbete inför anslutningen som för närvarande pågår har man också utgått från denna uppfattning, se Europarådets undersökning, WD nr 8 punkt 26, en uppfattning som bekräftats av domarna Vassilios Skouris och Marc Fischbach (WD nr 19, CONV 295/02) och av Michel Petite (WD nr 13) vid respektive utfrågningar.
that Court would not make any ruling on the allocation of competences between the Union and the
domstolen inte skulle fälla avgöranden om fördelningen av befogenheter mellan unionen och medlemsstaterna.
In this context, it is important to bear in mind that accession by the Union to the ECHR would not mean that the Union would become a member of the Council of Europe, nor that it would become a general political player in Strasbourg.
I detta sammanhang är det viktigt att komma ihåg att unionens anslutning till konventionen inte skulle innebära att unionen skulle bli medlem av Europarådet eller en allmän politisk aktör i Strasbourg.
Rather, the Union and its law would simply take part (with a "scope" limited to its competences) in the specific system of judicial human rights control established by the ECHR.
Unionen och unionsrätten skulle i stället helt enkelt delta (i en "omfattning" som begränsas till dess befogenheter) i det särskilda system för domstolskontroll av de mänskliga rättigheterna som inrättats genom konventionen.
Basically (and without anticipating the details to be negotiated upon accession), there would be a judge at the Strasbourg Court elected "with respect to" ("à titre de") the Union, who would contribute specific expertise in Union law to the Court.
I stort sett (och utan att föregripa de detaljer som skall förhandlas fram vid en anslutning) skulle det vara en domare vid Europadomstolen som utsetts "på unionens vägnar" ("à titre de l'union") som skulle förse domstolen med särskild sakkunskap om unionsrätten.
Furthermore, a representative of the Union would take part in the Committee of Ministers’ specific task of supervising execution of judgments under Article 46 ECHR (which is important notably to ensure that the Committee is properly informed on questions of Union law such as on the system of competences), but not in the Committee's general functions outside of the ECHR.2
En företrädare för unionen skulle dessutom delta i ministerkommitténs särskilda uppgift att övervaka verkställigheten av domar enligt artikel 46 i konventionen om de mänskliga rättigheterna (vilket är viktigt särskilt för att kommittén skall hållas vederbörligen informerad om frågor som gäller unionsrätten, t.ex. om systemet för befogenheter), men inte i kommitténs allmänna uppgifter utanför konventionen.
The Member States' individual positions with respect to the ECHR will be unaffected by the Union's accession
Medlemsstaternas individuella ståndpunkter till konventionen kommer inte att påverkas av unionens anslutning
The Group underlines the importance of the principle that accession by the Union to the ECHR does not affect the positions which the Member States have taken individually with respect to the ECHR, as reflected in particular in their individual decisions on the ratification of certain additional protocols, in the reservations they have entered upon ratification of the ECHR or its additional protocols, and in their right to make specific derogations.
Arbetsgruppen betonar vikten av principen om att unionens anslutning till konventionen inte påverkar medlemsstaternas individuella ståndpunkter till konventionen vilka återspeglas särskilt i deras individuella beslut om ratificering av vissa tilläggsprotokoll, i deras reservationer efter ratificeringen av konventionen eller dess tilläggsprotokoll och i deras rättighet att göra särskilda undantag.
The Group stresses that this point can be fully taken into account, since:
Arbetsgruppen betonar att denna punkt kan beaktas fullt ut av följande skäl:
As explained above, the Convention now has to discuss the insertion in the Treaty of a legal basis permitting accession by the Union to the ECHR.
Som har förklarats ovan måste konventet nu diskutera om man skall införa en rättslig grund i fördraget som gör det möjligt för unionen att ansluta sig till konventionen.
If such a possible legal basis were inserted, it would then be for the Council to define, by unanimity, to which additional protocols the Union should accede and when, and which reservations the Union should enter in respect of the ECHR in its own name.
Om en sådan eventuell rättslig grund införs skulle det vara rådets uppgift att enhälligt besluta till vilka tilläggsprotokoll unionen skall ansluta sig och när, och vilka reservationer unionen skall lämna in med avseende på konventionen i sitt eget namn.
The mechanism has been explained to the Group by Judge Fischbach, see summary note CONV 295/02, p.
Domare Marc Fischbach har förklarat denna mekanism för arbetsgruppen (se den sammanfattande noten i CONV 295/02, s.
5, and is also explained in detail in the Council of Europe's study, Working Document n° 8, at paras 57 - 62.
5, och den förklaras även ingående i Europarådets undersökning, arbetsdokument nr 8, punkterna 57–62.
This statement is without prejudice to presently existing arrangement of participation in the meetings of the Committee of Ministers by the Community without a right to vote, see WD N° 8, at para. 34.
Detta påstående påverkar inte de nu befintliga arrangemangen för gemenskapens deltagande i ministerkommitténs möten utan att den har rösträtt, se WD nr 8, punkt 34.
The Member States' individual reservations made in respect of the ECHR and additional protocols, as well as their right to make specific derogations (Article 15 ECHR), would in any event remain unaffected by accession since they concern the respective national law, whereas accession by the Union would have legal effect only insofar as Union law is concerned.
Medlemsstaternas individuella reservationer med avseende på konventionen och tilläggsprotokollen samt deras rättighet att göra särskilda undantag (artikel 15 i konventionen om de mänskliga rättigheterna) skulle under inga omständigheter påverkas av anslutningen eftersom de gäller respektive nationell rätt, medan unionens anslutning skulle ha rättsverkan endast i den mån som unionsrätten berörs.
Conclusions with respect to alternative mechanisms proposed to accession to the ECHR
Slutsatser när det gäller de mekanismer som föreslagits som alternativ till en anslutning till konventionen
In the light of expert testimony1 given to the group on the legal and practical problems with several mechanisms sometimes suggested as alternatives to accession by the Union to the ECHR, such alternative mechanisms (e.g., a special procedure of "referral" or "consultation" from the Court of Justice to the Strasbourg Court, a special recourse to the Strasbourg Court against the institutions without accession, or a "joint panel/chamber" composed of judges from both European Courts), are not recommended by the Group.
Mot bakgrund av de expertutlåtanden som arbetsgruppen fått beträffande rättsliga och praktiska problem med flera mekanismer som ibland föreslagits som alternativ till unionens anslutning till konventionen rekommenderar arbetsgruppen inte sådana alternativa mekanismer (t.ex. ett särskilt förfarande för "hänskjutande" eller "hörande" från EG-domstolen till Europadomstolen , ett särskilt förfarande för att väcka talan vid Europadomstolen mot institutionerna utan anslutning eller en "gemensam panel/kammare" bestående av domare från båda de europeiska domstolarna).
Access to the Court of Justice
Möjlighet till prövning vid EG-domstolen
The Group discussed the Union's current system of remedies available to individuals, notably in the light of the fundamental right to effective judicial protection.
Arbetsgruppen diskuterade unionens nuvarande rättsmedelssystem som är tillgängligt för enskilda personer, särskilt mot bakgrund av den grundläggande rätten till ett verksamt rättsligt skydd.