natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the second sentence of the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the Court sets aside the decision of the Court of First Instance, it may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Enligt artikel 61 första stycket andra meningen i stadgan för domstolen kan domstolen, om den upphäver förstainstansrättens beslut, slutgiltigt avgöra tvisten om målet är klart för avgörande.
The pleas relating to the Commission's assessment of the evidence submitted and the method proposed by NALOO for calculating the royalties
Kommissionens bedömning av den bevisning som ingivits och den metod för beräkning av avgifter som föreslagits av NALOO
NALOO claims that the Commission did not draw the correct conclusions from the evidence supplied by NALOO and was wrong to reject the method proposed by it for calculating a fair royalty.
NALOO har klandrat kommissionen för att inte ha dragit riktiga slutsatser av den bevisning som denna sammanslutning hade ingivit och att felaktigt ha avslagit den metod för beräkning av en rimlig avgift som den föreslagit.
It follows from paragraphs 147 to 163 of this judgment that the 1998 Decision does not contain any errors of law or of assessment in that respect.
Det följer emellertid av punkterna 147—163 i förevarande dom att det i 1998 års beslut i detta avseende varken förekommer felaktig rättstillämpning eller oriktiga bedömningar.
The plea relating to legitimate expectations
Berättigade förväntningar
In its application, NALOO submits that the Commission was not entitled to adopt a decision rejecting the 1994 complaint on the ground that NALOO had not provided sufficient evidence.
NALOO har i talan gjort gällande att kommissionen inte hade rätt att anta ett beslut om avslag av 1994 års klagomål med motiveringen att denna sammanslutning inte hade ingivit tillräcklig bevisning.
The Commission cannot, without unduly compromising the legal certainty of the undertakings whose conduct is the subject of a complaint, indefinitely extend the period granted to a complainant for the purpose of providing evidence to substantiate its complaints.
Kommissionen kan inte på obestämd tid flytta fram den tidsgräns inom vilken klaganden skall inge bevisning till styrkande av dess invändningar, utan att otillbörligen äventyra rättssäkerheten för de företag vars agerande har ifrågasatts i ett klagomål.
For those reasons, the plea relating to NALOO's legitimate expectations must be rejected.
Mot bakgrund härav kan talan inte vinna bifall på den granden att NALOO fått berättigade förväntningar.
The plea concerning the applicability of Article 65 of the ECSC Treaty to the royalties for coal extraction
Huruvida artikel 65 i EKSG-fördraget är tillämplig på avgifterna på kolutvinning
NALOO also submits that the setting of excessively high royalties for coal extraction in the licence agreements entered into between BC and the licensed producers comes within the scope of Article 65 of the ECSC Treaty.
NALOO har även gjort gällande att fastställandet av alltför höga avgifter på kolutvinning med stöd av de avtal om licenser som har slutits mellan BC och producenterna med licens omfattas av tillämpningsområdet för artikel 65 i EKSG-fördraget.
In that regard, it need only be noted that it is clear from the examination of the other pleas raised in the application that the Commission was entitled to reject the part of the 1994 complaint relating to the excessively high level of those royalties, in finding, in the alternative, that NALOO had not provided it with sufficient evidence.
I detta avseende är det tillräckligt att konstatera att det framgår av prövningen av övriga grunder för talan att kommissionen hade fog för att avslå den del av 1994 års klagomål som avsåg att dessa avgifter var alltför höga, varvid den i andra hand anförde att NALOO inte hade ingivit tillräcklig bevisning.
In those circumstances, there is no need to examine the question whether Article 65 of the ECSC Treaty was applicable to those royalties.
Under dessa omständigheter skall frågan huruvida artikel 65 i EKSG-fördraget är tillämplig på nämnda avgifter inte prövas.
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of 7 February 2001 in Case T89/98 NALOO ν Commission in so far as it annuls: the part of Decision IV/E-3/NALOO of 27 April 1998 in which the Commission of the European Communities held that Article 65 of the ECSC Treaty was not applicable to the setting of royalties for coal extraction; the part ofthat decision in which the Commission of the European Communities rejected the complaint relating to the level of the royalties charged for coal extraction before 1 April 1990;
"1) Europeiska gemenskapernas förstainstansrätts dom av den 7 februari 2001 i mål T89/98, NALOO mot kommissionen, upphävs i den män som den innebär en ogiltigförklaring av
For the rest, dismisses the appeals;
2) Överklagandena ogillas i övrigt
Dismisses the application of the National Association of Licensed Opencast Operators (NALOO) in so far as it seeks: annulment of the part of Decision IV/E-3/NALOO in which the Commission of the European Communities held that Article 65 of the ECSC Treaty was not applicable to the setting of royalties for coal extraction; annulment of the part ofthat decision in which the Commission of the European Communities rejected the complaint relating to the level of the royalties charged for coal extraction before 1 April 1990;
3) National Association of Licensed Opencast Operators (NALOO) talan ogillas i den mån som den har yrkat ogiltigförklaring av den del av beslut IV/E-3/NALO0 i vilken Europeiska gemenskapernas kommission ansåg att artikel 65 i EKSG-fördraget inte var tillämplig pä fastställandet av avgifterna på kolutvinning ogiltigförklaring av den del av detta beslut i vilken Europeiska gemenskapernas kommission avslog det klagomål som avsåg nivån på avgifterna på kolutvinning före den 1 april 1990.
In Case C-172/01 P, orders International Power pic to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice and those incurred by NALOO in these proceedings.
4) I mål C-172/01 Ρ skall International Power plc bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid domstolen och ersätta NALOOis kostnader i detta förfarande.
The Commission of the European Communities is to pay its own costs;
Europeiska gemenskapemas kommission skall bära sina rättegångskostnader.
In Case C-175/01 P, orders NALOO to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice and those incurred by British Coal Corporation and the Commission of the European Communities in these proceedings;
5) I mål C-175/01 Ρ skall NALOO bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid domstolen och ersätta de kostnader som uppkommit för British Coal Corporation och för Europeiska gemenskapemas kommission i detta förfarande.
In Case C-176/01 P, orders PowerGen (UK) pic to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice and those incurred by NALOO in these proceedings.
6) I mål C-176/01 Ρ skatt PowerGen (UK) plc bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid domstolen och ersätta NALOOis kostnader i detta förfarande.
Orders the Commission of the European Communities and NALOO each to pay their own costs in the proceedings before the Court of First Instance.
8) Europeiska gemenskapernas kommission och NALOO skatt vardera bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid förstainstansrätten.
International Power pic, British Coal Corporation and PowerGen (UK) pic are each to pay their own costs as interveners in the proceedings before the Court of First Instance.'
International Power plc, British Coal Corporation och PowerGen (UK) plc skatt vardera bära sina rättegångskostnader som intervenienter i förfarandet vid förstainstansrätten."
(3) Dismiss the action,
Överklagandena ogillas i övrigt.
— in so far as NALOO claims that the Commission ought to have applied Article 65 of the ECSC Treaty to the fixing of royalties for coal extraction, and in so far as NALOO seeks annulment of the part of Commission Decision IV/E-3/NALOO of 27 April 1998 by which the Commission rejects the complaint relating to the level of royalty charged for coal extraction in the years 1986/87 to 1989/90.
Talan ogillas i den mån NALOO har gjort gällande att kommissionen borde ha tillämpat artikel 65 i EKSG-fördraget på fastställandet av avgifter för kolutvinning, i den mån NALOO har yrkat ogiltigförklaring av den del av kommissionens beslut IV/E-3/NALOO av den 27 april 1998, i vilken kommissionen har avslagit klagomålet beträffande storleken av licensavgifterna för kolutvinning under räkenskapsåren 1986/1987—1989/1990.
(4) In Case C-172/01 P, order International Power pic to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice and those incurred by NALOO in these proceedings.
I mål C-172/01 Ρ skall International Power plc bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid domstolen och NALOO:s kostnader i detta förfarande.
The Commission is to pay its own costs,
Kommissionen skall bära sina rättegångskostnader.
(5) In Case C-175/01 P, order NALOO to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice and those incurred by the British Coal Corporation and the Commission in these proceedings.
I mål C-175/01 Ρ skall NALOO i förfarandet vid domstolen bära såväl sina egna rättegångskostnader som de kostnader som uppkommit för British Coal Corporation och för kommissionen i detta förfarande.
(6) In Case C-176/01 P, order PowerGen (UK) pic to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice and those incurred by NALOO in these proceedings.
I mål C-176/01 Ρ skall PowerGen (UK) plc bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid domstolen och de kostnader som har uppkommit för NALOO i detta förfarande.
The Commission is to pay its own costs.
Kommissionen skall bära sina kostnader.
(7) In Case C-180/01 P, order each party to pay its own costs in the proceedings before the Court of Justice.
i mål C-180/01 Ρ skall alla parter bära sina kostnader i förfarandet vid domstolen.
Case C-232/01 Hans van Lent Freedom of movement for persons
Kommissionen och NALOO skall vardera bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid förstainstansrätten.
By order of 11 June 2001 the Politierechtbank te Mechelen (Local Criminal Court, Mechelen) (Belgium) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Articles 10 EC and 39 EC.
International Power plc, PowerGen (UK) plc och British Coal Corporation skall vardera bära sina rättegångskostnader som intervenienter i förfarandet vid förstainstansrätten.
During a traffic check in Willebroek (Belgium) on Sunday 22 August 1999, it was found that Mr Van Lent was driving a motor vehicle with a Luxembourg registration plate.
Mål C-232/01 Hans van Lent Fri rörlighet för personer
EDS also had a place of business in Anvers (Belgium).
— Leasing av bilar — Skyldighet att registrera bilen i
The Crown Prosecutor served a summons on Mr Van Lent for having taken on the public highway a motor vehicle which had not been registered in Belgium in the name of its owner, in breach of Article 3(1) of the Royal Decree of 31 December 1953 governing the registration of motor vehicles and trailers.
Förhandsavgörande "Frì rörlighet för arbetstagare arbetstagarens hemland" (femte avdelningen)
During the hearing on 18 September 2000 before the Politierechtbank te Mechelen Mr Van Lent stated that he worked exclusively for EDS in Luxembourg, but that he attended meetings in Anvers.
Politierechtbank te Mechelen (Mechelens polisdomstol) har, genom beslut av den 11 juni 2001, ställt en fråga om tolkningen av artiklarna 10 EG och 39 EG.
Before that court, Mr Van Lent submitted that Article 3(1) of the Royal Decree of 31 December 1953 infringed 'Community law and, more particularly, the principle of freedom of movement for workers guaranteed by the Treaty of Rome'.
Hans Van Lent är belgisk medborgare och bosatt i kommunen Putte (Belgien).
Taking the view that the dispute did indeed raise a question concerning the interpretation of Community law, the Politierechtbank te Mechelen decided to stay the proceedings and referred a question to the Court for a preliminary ruling.
Vid en trafikkontroll i Willebroek (Belgien) söndagen den 22 augusti 1999 framkom det att Hans Van Lent framförde en hyrbil med luxemburgisk registreringsskylt.
Examination of the question referred for a preliminary ruling
Arbetsgivaren har en filial i Antwerpen (Belgien).
By its question, the national court asks, essentially, whether Article 39 EC precludes national rules of a Member State which prohibit a worker who is domiciled in that Member State from using on its territory a vehicle registered in another neighbouring Member State, belonging to a leasing company established in that second Member State and made available to the worker by his employer who is also established in the second Member State.
Kungliga åklagaren åtalade Hans Van Lent för brukande av fordon i trafik på allmän väg utan föregående registrering i Belgien, vilket strider mot artikel 3.1 i arrêté royal portant réglementation de l'immatriculation des véhicules à moteur et des remorques av den 31 december 1953.
In the present case it appears, first, that Article 3 of the Royal Decree of 31 December 1953 prohibits a vehicle registered in another Member State from being driven in Belgium in circumstances such as those in this case.
Vid förhandlingen inför Politierechtbank te Mechelen uppgav Hans Van Lent att han enbart arbetade för EDS SA i Luxemburg, men att han deltog i vissa sammanträden i Antwerpen (Belgien). Han uppgav vidare att han också använde fordonet för hemresor och under helgerna.
Second, it does indeed appear to follow from Articles 3 and 4 of the Royal Decree of 31 December 1953 that the worker, Mr Van Lent, could not register the vehicle in Belgium because he is not the owner and that th ¿ owner, the leasing company, could not register it either because it is not established in Belgium and does not have a Belgian VAT number as is required for registration of the vehicle.
Vid förhandlingen gjorde Hans Van Lent gällande att artikel 3.1 i kunglig förordning av den 31 december 1953 strider mot "gemenskapsrätten, närmare bestämt mot den princip om fri rörlighet för arbetstagare som garanteras i Romfördraget".
Such rules could discourage an employer based in one Member State from engaging a worker residing in another Member State because of the higher costs and administrative difficulties involved.
Politierechtbank te Mechelen anser att tvisten aktualiserar tolkningen av gemenskapsrätten och har därför beslutat att vilandeförklara målet och ställa en tolkningsfråga till domstolen.
In those circumstances it must be considered whether the restriction arising from the national law may be justified.
Den hänskjutande domstolen önskar genom tolkningsfrågan få klarhet i om artikel 39 EG utgör hinder mot en nationell bestämmelse enligt vilken en i medlemsstaten bosatt arbetstagare saknar rätt att i medlemsstaten använda ett fordon som är registrerat i en angränsande medlemsstat, tillhör ett leasingföretag med säte i sistnämnda medlemsstat och har ställts till arbetstagarens förfogande av arbetsgivaren, vilken tillika har säte i den angränsande medlemsstaten.
In that regard, it is sufficient to observe that, since the vehicle cannot be registered in Belgium, the objectives of the obligation to register cannot be achieved.
Domstolen konstaterar att syftena med registreringsskyldigheten inte kan uppnås i förevarande fall då det inte är möjligt att registrera fordonet i Belgien.
It follows that the restriction on freedom of movement for workers cannot be justified.
Därmed kan inskränkningen i den fria rörligheten för arbetstagare inte godtas.
'Article 39 EC precludes national rules of a Member State, such as those in die present case, which prohibit a worker who is domiciled in that Member State from using on its territory a vehicle registered in another neighbouring Member State, belonging to a leasing company established in that second Member State, and made available to the worker by his employer who is also established in the second Member State.'
"Artikel 39 EG utgör hinder mot nationetta bestämmelser som de aktuella, enligt vilka en i medlemsstaten bosatt arbetstagare saknar rätt att i medlemsstaten använda ett fordon som är registrerat i en angränsande medlemsstat, tillhör ett leasingföretag med säte i sistnämnda medlemsstat och har ställts till arbetstagarens förfogande av arbetsgivaren, vilken tillika har säte i den angränsande medlemsstaten."
'Community rules, in particular Articles 39 EC and 10 EC, preclude a Member State from requiring registration of a vehicle belonging to a leasing company established in a neighbouring Member State, which is hired out to the employer of the user of the motor vehicle in question (namely a worker) who resides in the first-mentioned Member State, at a distance, more specifically', of some 200 km from his place of employment, where the employee in question resides in the first-mentioned Member State during the week and uses the vehicle in order to perform his contract of employment and also during his free time, including weekends and holiday periods.'
Gemenskapslagstiftningen, i synnerhet artiklarna 39 EG och 10 EG, utgör hinder för en medlemsstat att kräva att ett fordon — som tillhör ett leasingföretag, vilket är etablerat i en angränsande medlemsstat och som har leasats av en arbetsgivare för en användares räkning (med andra ord en arbetstagare), som är bosatt i den förstnämnda medlemsstaten, närmare bestämt cirka 200 km från sin anställningsort — skall registreras i denna medlemsstat för det fall arbetstagaren under arbetsveckan vistas där samt använder fordonet i sin anställning och på sin fritid, inbegripet veckoslut och semestertid.
Case C-322/00 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands Environment and consumers
Mål C-322/00 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Nederländerna Miljö och konsumentskydd
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Directive 91/676/EEC — Protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources —Article 5(4) and (5), paragraphs A(l), (2), (4) and (6) of Annex II and paragraph 1(2) and (3) and paragraph 2 of Annex III — Capacity of storage vessels for livestock manure — Limitation of the land application of fertilisers based on a balance between the foreseeable nitrogen requirements of crops and the nitrogen supply to crops from the soil and from fertilisation — Ensuring that the amount of livestock manure applied to land each year does not exceed a specified amount per hectare — Provisions contained in a code of good agricultural practice and coveringperiods, conditions and procedures f or the land application of fertilisers — Obligation to adopt any additional measures or reinforced actions necessary) (Sixth Chamber)
"Fördragsbrott — Direktiv 91/676/EEG — Skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket —Artikel 5.4 och 5.5, punkterna 1, 2, 4 och 6 i avsnitt A i bilaga 2 och punkterna 1.2, 1.3 och 2 i bilaga 3 — Stallgödselbehållares lagringskapacitet - Begränsning av spridning av gödselmedel med utgångspunkt i en balans mellan grödans beräknade kvävebehov och kvävetillförseln till grödorna från jorden och från gödselmedel — Garanti att den mängd stallgödsel som årligen sprids inte överstiger en viss mängd per hektar — Regler i riktlinjerna för god jordbrukssed om de perioder då gödselmedel får spridas och villkor och tillvägagångssätt för detta — Skyldighet att vidta alla nödvändiga ytterligare eller skärpta åtgärder" (sjätte avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 30 August 2OO0, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by failing to adopt the necessary legislative and administrative provisions laid down in Article 4 and Article 5(4) and (5) of Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 and in paragraphs A(l), (2), (4) and (6) of Annex II and paragraph 1(2) and (3) and paragraph 2 of Annex III thereto, the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under the Directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 30 augusti 2000, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Konungariket Nederländerna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991, genom att inte anta de nödvändiga lagar och andra författningar som föreskrivs i artiklarna 4, 5.4 och 5.5 i detta direktiv samt i punkterna 1, 2, 4 och 6 i avsnitt A i bilaga 2 till direktivet samt i punkterna 1.2, 1.3 och 2 i bilaga 3 till detta.
In its first plea, the Commission complains that the Kingdom of the Netherlands failed to include in its action programme any binding rules requiring that, on each farm or livestock unit, the capacity of storage vessels for livestock manure must exceed that required for storage throughout the longest period during which land application in the Netherlands is prohibited.
Kommissionen har genom sin första grund anfört att Konungariket Nederländerna inte i sitt åtgärdsprogram har tagit med tvingande bestämmelser enligt vilka stallgödselbehållarnas lagringskapacitet i varje jordbruks- eller boskapsuppfödningsrörelse skall överstiga den kapacitet som erfordras för lagring under den längsta period som det är förbjudet att sprida gödselmedel i Nederländerna.
It is irrelevant that the storage capacity at national, regional or sectoral level appears to be sufficient in the aggregate, since only the storage capacity on each farm matters.
Härvid saknar det betydelse huruvida lagringskapaciteten på nationell eller regional nivå eller inom sektorn totalt sett är tillräcklig, endast lagringskapaciteten inom varje rörelse skall räknas.
The Netherlands Government's argument that the Directive does not require Member States to adopt binding rules in order to comply with the obligations flowing from paragraph 1(2) of Annex III to the Directive cannot be accepted.
Den nederländska regeringens uppfattning att direktivet inte innebär någon skyldighet för medlemsstaterna att anta tvingande regler för att kunna följa kraven i punkt 1.2 i bilaga 3 till direktivet kan inte godtas.
Fragmentary legislation cannot discharge the obligation of a Member State to establish an action programme which contains mandatory measures with a view to attaining the relevant specific objectives of the Directive.
Medlemsstatens skyldighet att upprätta ett åtgärdsprogram som innehåller obligatoriska åtgärder för att uppnå direktivets specifika målsättningar i denna fråga kan inte uppfyllas genom ofullständiga regelverk.
Since the regulation announced by the Netherlands Government was not adopted before the end of the period laid down in the reasoned opinion, it is not necessary to consider whether it constitutes proper implementation of the obligations flowing from paragraph 1(2) of Annex III to the Directive.
Då de förvaltningsrättsliga föreskrifter som den nederländska regeringen har aviserat inte hade antagits före utgången av den frist som angavs i det motiverade yttrandet är det inte nödvändigt att pröva om det skulle kunna utgöra ett giltigt fullgörande av de skyldigheter som följer av punkt 1.2 i bilaga 3 till direktivet att utfärda dylika föreskrifter.
By its third plea, the Commission claims that the Netherlands action programme does not include rules limiting the land application of fertilisers on the basis of a balance between the foreseeable nitrogen requirements of crops and the nitrogen supply to crops from the soil and from fertilisation.
beräknade kvävebehov, å ena sidan, och kvävetillförseln till grödorna från jorden och från gödselmedel, å andra sidan.