natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, it is evident that what matters for the application of those rules is the relationship between a worker and the social security system of a particular Member State under which he has been insured for a given period, rather than the place where an occupational activity is carried out.
Dessutom är det avgörande kriteriet för tillämpningen av dessa regler förhållandet mellan en arbetstagare och ett visst system för social trygghet i en medlemsstat enligt vilket han har varit försäkrad under en viss period, snarare än den plats där han bedriver sin yrkesverksamhet.
The Commission concludes that, if the SVB’s reasoning were to be followed, that would deprive the principle of aggregation provided for by Regulation No 1408/71 of much of its effectiveness.
Kommissionen har av detta dragit slutsatsen att om man godtog SVB:s resonemang, skulle principen om sammanläggning i förordning nr 1408/71 till stor del fråntas sin effekt.
None the less, no provision of Community law requires social benefits actually to be paid in nonMember States.
Ingen gemenskapsrättslig bestämmelse innehåller dock något krav på att sociala förmåner även skall betalas ut i tredje land.
The detailed rules for the payment of those benefits continue to be governed by national law.
Hur dessa utbetalningar sker regleras i nationell rätt.
The Greek and Italian Governments essentially share the Commission’s view.
Den grekiska och den italienska regeringen delar i huvudsak kommissionens ståndpunkt.
The Greek Government also draws attention to the importance of Article 36 of the implementing regulation, which refers to the situation of a claimant who is not resident in the Community when he claims benefits.
Förstnämnda regering har även pekat på betydelsen av artikel 36 i tillämpningsförordningen, som avser situationen för en sökande som inte bor inom gemenskapen när denne ansöker om förmåner.
Regulation No 1408/71 does not set up a common scheme of social security, but allows different national social security schemes to exist and its sole objective is to ensure the coordination of those schemes (Case 21/87 Borowitz [1988] ECR 3715, paragraph 23).
Förordning nr 1408/71 innebär inte att det inrättas ett gemensamt system för social trygghet. De skilda nationella systemen får bestå, då förordningen har till enda syfte att säkerställa samordning mellan de nationella systemen (dom av den 5 juli 1988 i mål 21/87, Borowitz, REG 1988, s. 3715, punkt 23).
It is common ground that Regulation No 1408/71 does not expressly address the situation at issue in the main proceedings, concerning the effect of the place of residence of the person insured when he claims an old-age pension on the calculation of his pension rights in respect of periods worked in various Member States.
Det är utrett att förordning nr 1408/71 inte uttryckligen avser den situation som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, vad gäller vilken betydelse försäkringstagarens bostadsort vid tiden för ansökan om ålderspension har för beräkningen av dennes pensionsrättigheter för de perioder då denne arbetat i olika medlemsstater.
Article 2 of that regulation requires only, for its application, the fulfilment of two conditions: the worker must be a national of one of the Member States (or be a stateless person or refugee residing within the territory of one of the Member States) and be or have been subject to the legislation of one or several Member States.
För att kunna tillämpa artikel 2 i förordningen krävs endast att två villkor är uppfyllda, nämligen att arbetstagaren är medborgare i en medlemsstat (eller är statslös eller flykting bosatt inom en medlemsstats territorium) och omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i en eller flera medlemsstater.
As regards Article 10 of Regulation No 1408/71, it prohibits residence clauses only between Member States.
Vad beträffar artikel 10 i förordningen, innehåller denna bara ett förbud mot krav på bosättning i förhållandet mellan medlemsstaterna.
However, as the Advocate General notes in point 44 of his Opinion, Regulation No 1408/71 seeks to achieve the objective set out in Article 51 of the Treaty by preventing the possible negative effects that the exercise of the freedom of movement for workers could have on the enjoyment, by workers and their families, of social security benefits, in particular so far as concerns the career of migrant workers who have contributed to various social security systems, and thus to provide workers with legal certainty that they will retain the pension rights deriving from their contributions to pension systems in a similar way to a worker who has not exercised his right to freedom of movement within the Community.
Som generaladvokaten har påpekat i punkt 44 i sitt förslag till avgörande, är syftet med förordning nr 1408/71 att uppnå det mål som anges i artikel 51 i fördraget, genom att förebygga eventuella negativa effekter som utövandet av den fria rörligheten för arbetstagare kan ha för arbetstagarnas och deras familjers möjlighet att komma i åtnjutande av sociala trygghetsförmåner, bland annat vad gäller karriären för migrerande arbetstagares karriär, när dessa har betalat avgifter till olika system för social trygghet, och att således garantera dem den rättssäkerheten att de kommer att bibehålla de pensionsrättigheter som följer av avgifter de betalat till pensionssystem på samma sätt som en arbetstagare som inte utövat sin rätt till fri rörlighet inom gemenskapen.
In dealing with the aggregation of insurance periods of less than one year completed under the legislation of a given Member State with insurance periods completed in other Member States, Article 48 of Regulation No 1408/71 contributes to guaranteeing freedom of movement for workers between the Member States.
Genom att artikel 48 i förordningen behandlar sammanläggning av försäkringsperioder som är kortare än ett år enligt lagstiftningen i en viss medlemsstat med försäkringsperioder som fullgjorts i andra medlemsstater, bidrar denna bestämmelse till att garantera arbetstagare fri rörlighet mellan medlemsstaterna.
In addition, it follows from the wording of Article 36(3) of the implementing regulation, first, that an old-age pension claim can be submitted by a non-resident in a Member State and, secondly, it must be addressed to a competent institution of the Member State to whose legislation the claimant was last subject.
Det framgår vidare av artikel 36.3 i tillämpningsförordningen dels att en ansökan om ålderspension kan lämnas in av en person som inte är bosatt i en medlemsstat, dels att denna ansökan skall lämnas in till den behöriga institutionen i den medlemsstat, vars lagstiftning han senast har omfattats av.
The Community legislature has indeed, therefore, envisaged a situation such as that of Mr Chuck, as a resident of a nonMember State and a former worker who has paid contributions in several Member States.
Gemenskapslagstiftaren har alltså visst förutsett en situation som den K.D. Chuck befinner sig i såsom bosatt i tredje land och tidigare arbetstagare som betalat socialförsäkringsavgifter i flera medlemsstater.
It follows from the foregoing that the principle of the aggregation of periods worked in Member States as set out in Article 48(2) of Regulation No 1408/71 must be applied to a worker in a situation such as that of Mr Chuck for the purpose of calculating his old-age pension.
Av vad som anförts följer att för en arbetstagare som befinner sig i en sådan situation som K.D. Chuck skall principen om sammanläggning av perioder med arbete i medlemsstaterna, såsom denna definierats i artikel 48.2 i förordning nr 1408/71, tillämpas vid beräkningen av dennes ålderspension.
Moreover, it should be pointed out that the last Member State concerned is not subject to an obligation to pay that pension in a nonMember State.
Det skall för övrigt påpekas att den sist berörda medlemsstaten inte är skyldig att betala ut denna pension i ett tredje land.
The Court, following the example of the Advocate General, would point out that, while Article 10 of Regulation No 1408/71 introduces a binding right to have a pension paid in any Member State, neither that regulation nor any provision of Community law requires Member States to pay pensions in nonMember States.
Domstolen vill, i likhet med generaladvokaten, framhålla att även om artikel 10 i förordning nr 1408/71 innebär en verkställbar rätt att erhålla en pension som utbetalas i valfri medlemsstat, så innehåller varken förordningen eller gemenskapsrätten i allmänhet någon bestämmelse enligt vilken medlemsstater är skyldiga att betala ut pensioner i tredje land.
It follows that the detailed arrangements for paying such an old-age pension remain subject to the provisions of the national law of the Member State of the institution responsible for paying the pension.
Hur utbetalningen av ålderspensionen rent praktiskt skall gå till regleras i nationell rätt i den medlemsstat där den institution som ansvarar för utbetalningen återfinns.
In the light of the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that Article 48(2) of Regulation No 1408/71 requires the competent institution of the last Member State in which a worker who is a national of a Member State resided to take into account, in the calculation of the old-age pension of that worker, who, when he submits his pension claim is resident in a nonMember State, of the periods worked in another Member State under the same conditions as if that worker still resided in the Community.
Mot bakgrund av vad som anförts, skall tolkningsfrågan besvaras så, att artikel 48.2 i förordning nr 1408/71 innebär att den behöriga institutionen i den medlemsstat där en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat senast var bosatt är skyldig att vid beräkningen av ålderspensionen för denna arbetstagare, som vid tidpunkten för ansökan om utbetalning av denna pension är bosatt i tredje land, beakta de perioder som denne arbetat i en annan medlemsstat, på samma villkor som om arbetstagaren fortfarande var bosatt inom gemenskapen.
Article 48(2) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Regulation (EC) No 631/2004 of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 , requires the competent institution of the last Member State in which a worker who is a national of a Member State resided to take into account, in calculating the old-age pension of that worker, who, when he submits his pension claim, is resident in a nonMember State, of the periods worked in another Member State under the same conditions as if that worker still resided in the European Community.
Artikel 48.2 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i ändrad och uppdaterad lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 631/2004 av den 31 mars 2004, innebär att den behöriga institutionen i den medlemsstat där en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat senast var bosatt är skyldig att vid beräkningen av ålderspensionen för denna arbetstagare, som vid tidpunkten för ansökan om utbetalning av denna pension är bosatt i tredje land, beakta de perioder som denne arbetat i en annan medlemsstat, på samma villkor som om arbetstagaren fortfarande var bosatt inom Europeiska gemenskapen.
Case C-346/06
Mål C-346/06
(Article 49 EC — Freedom to provide services — Restrictions — Directive 96/71/EC — Posting of workers in the context of the provision of services — Procedures for the award of public works contracts — Social protection of workers)
”Artikel 49 EG — Frihet att tillhandahålla tjänster — Restriktioner — Direktiv 96/71/EG — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Förfaranden vid offentlig upphandling av byggentreprenader — Socialt skydd för arbetstagare”
Opinion of Advocate General Bot delivered on 20 September 2006 . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat Y. Bot föredraget den 20 september 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71
Frihet att tillhandahålla tjänster — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster — Direktiv 96/71
(European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(1) and (8))
(Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71, artiklarna 3.1 och 8)
SUMMARY — CASE C-346/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-346/06
(European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3)
(Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71, artikel 3)
(European Parliament and Council Directive 96/71)
(Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71)
Freedom to provide services — Restrictions — Posting of workers in the framework of the provision of services
Frihet att tillhandahålla tjänster — Restriktioner — Utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster
(Art. 49 EC; European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(1))
(Artikel 49 EG; Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71, artikel 3.1)
in the framework of the transnational provision of services.
tillämpa i samband med tillhandahållande av tjänster över gränserna.
(see paras 26, 30, 31)
(se punkterna 26, 30 och 31)
Legislation requiring the contracting authority to designate as contractors for public works contracts only contractors which, when submitting their tenders, agree in writing to pay their employees, in return for performance of the services concerned, at least the wage provided for in the collective agreement in force at the place where those services are performed, without that collective agreement being capable of being treated as universally applicable, does not fix a rate of pay according to one of the procedures laid down in the first and second indents of the first subparagraph of Article 3(1) and in the second subparagraph of Article 3(8) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of ser- vices.
En lagstiftning enligt vilken en upphandlande myndighet vid offentlig upphandling av byggentreprenader endast får anta anbud från företag som i sina anbud skriftligen åtar sig att för utförandet av de aktuella tjänsterna betala sina arbetstagare minst den lön som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den ort där tjänsterna utförs, varvid detta avtal inte kan anses ha allmän giltighet, innebär inte att lön fastställs på något av de sätt som föreskrivs i artikel 3.1 första stycket första och andra strecksatserna och artikel 8 andra stycket i direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster.
Therefore, such a rate of pay cannot be considered to constitute a minimum rate of pay within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 96/71 which Member States are entitled to impose, pursuant to that directive, on undertakings established in other Member States,
Således kan en sådan lön inte anses utgöra en minimilön, i den mening som avses i artikel 3.1 första stycket c i samma direktiv, som medlemsstaterna enligt direktivet har rätt att ålägga företag som är etablerade i andra medlemsstater att
Article 3(7) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services cannot be interpreted as allowing the host Member State to make the provision of services in its territory conditional on the observance of terms
Artikel 3.7 i direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster kan inte tolkas så, att den ger värdmedlemsstaten möjlighet att, för tillhandahållande av tjänster inom dess territorium, kräva att arbets- och anställningsvillkor som går
and conditions of employment which go beyond the mandatory rules for minimum protection.
utöver de tvingande reglerna för minimiskydd iakttas.
A Member State is not entitled to impose, pursuant to Directive 96/71, on undertakings established in other Member States, a rate of pay provided for by a collective agreement in force at the place where the services concerned are performed and not declared to be of general application, by requiring, by a measure of a legislative nature, the contracting authority to designate as contractors for public works contracts only contractors which, when submitting their tenders, agree in writing to pay their employees, in return for performance of the services concerned, at least the wage provided for in the collective agreement.
En medlemsstat har inte rätt att med stöd av direktiv 96/71 kräva att företag som är etablerade i andra medlemsstater tillämpar en lön som gäller enligt ett icke allmängiltigförklarat kollektivavtal som är tillämpligt på den ort där de aktuella tjänsterna utförs, genom att vidta en åtgärd av lagstiftningskaraktär enligt vilken en upphandlande myndighet vid offentlig upphandling av byggentreprenader endast får anta anbud från företag som i sina anbud skriftligen åtar sig att för utförandet av de aktuella tjänsterna betala sina arbetstagare minst den lön som fastställs i nämnda kollektivavtal.
As regards the matters referred to in Article 3(1), first subparagraph, (a) to (g), Directive 96/71 expressly lays down the degree of protection for workers of undertakings established in other Member States who are posted to the territory of the host Member State which the latter State is entitled to require those undertakings to observe.
Vad gäller de områden som anges i artikel 3.1 första stycket a–g, föreskrivs i direktiv 96/71 nämligen uttryckligen vilken skyddsnivå som värdmedlemsstaten får kräva att företag som är etablerade i andra medlemsstater ska iaktta i förhållande till de arbetstagare som de utstationerar inom värdmedlemsstatens territorium.
Therefore — without prejudice to the right of undertakings established in other Member States to sign of their own accord a collective labour agreement in the host Member State, in particular in the context of a commitment made to their own posted staff, the terms of which might be more favourable — the level of protection which must be guaranteed to workers posted to the territory of the host Member State is limited, in principle, to that provided for in Article 3(1), first subparagraph, (a) to (g), of Directive 96/71, unless, pursuant to the law or collective agreements in the Member State of origin, those workers already enjoy more favourable terms and conditions of employment as regards the matters referred to in that provision.
Den skyddsnivå som ska garanteras arbetstagare som utstationeras inom värdmedlemsstatens territorium är således i princip begränsad till den skyddsnivå som föreskrivs i artikel 3.1 första stycket a–g i direktiv 96/71, såvida inte arbetstagarna redan har förmånligare arbets- och anställningsvillkor på de områden som anges i denna bestämmelse enligt lag eller kollektivavtal i ursprungsmedlemsstaten. Detta påverkar emellertid inte den möjlighet som företag som är etablerade i andra medlemsstater har att frivilligt, till exempel i enlighet med ett åtagande gentemot den egna utstationerade personalen, ansluta sig till ett eventuellt förmånligare kollektivavtal i värdmedlemsstaten.
Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services, read in the light of Article 49 EC, precludes an authority of a Member State from adopting a measure of a legislative nature requiring the contracting authority to designate as contractors for public works contracts only contractors which, when submitting their tenders, agree in writing to pay their employees, in return for performance of the services concerned, at least the wage provided for in the collective agreement in force at the place where those services
Direktiv 96/71 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster, tolkat mot bakgrund av artikel 49 EG, utgör hinder för att en myndighet i en medlemsstat vidtar en åtgärd av lagstiftningskaraktär enligt vilken en upphandlande myndighet vid offentlig upphandling av byggentreprenader endast får anta anbud från företag som i sina anbud skriftligen åtar sig att för utförandet av de aktuella tjänsterna betala sina arbetstagare minst den lön som fastställs i det kollektivavtal som är tillämpligt på den ort där tjänsterna
SUMMARY — CASE C-346/06 are performed, where that remuneration was not determined by one of the means laid down in Article 3(1) and (8) of the directive.
SAMMANFATTNING — MÅL C-346/06 utförs, då denna lön inte har bestämts på något av de sätt som anges i artikel 3.1 och 3.8 i direktiv 96/71.
collective agreement is applicable, as a result of the legislation at issue, only to a part of the construction sector, since, first, that legislation applies solely to public contracts and not to private contracts and, second, that collective agreement has not been declared universally applicable, and inasmuch as there is no evidence to support the conclusion that the protection resulting from such a rate of pay is necessary for a construction sector worker only when he is employed in the context of a public works contract but not when he is employed in the context of a private contract.
lagstiftningen, inom en del av byggsektorn dels eftersom denna lagstiftning endast är tillämplig på offentlig upphandling och inte på privat upphandling, dels eftersom nämnda kollektivavtal inte har förklarats äga allmän giltighet, och i den mån som det inte finns någonting som visar att det skydd som en sådan lön innebär endast behövs för en arbetstagare inom byggsektorn när denne arbetar inom ramen för en offentlig upphandling av byggentreprenader och inte när vederbörande arbetar inom ramen för en privat upphandling.
By requiring undertakings performing public works contracts and, indirectly, their subcontractors to apply the minimum wage laid down by such a collective agreement, such legislation may impose on service providers established in another Member State where minimum rates of pay are lower an additional economic burden that may prohibit, impede or render less attractive the provision of their services in the host Member State.
Genom att de som tilldelas byggentreprenadkontrakt, och indirekt deras underentreprenörer, förpliktas att tillämpa den minimilön som fastställs i ett sådant kollektivavtal, kan en sådan lag medföra att tjänsteleverantörer som är etablerade i en annan medlemsstat, där minimilönenivåerna är lägre, åläggs ytterligare en ekonomisk börda som kan medföra att deras tjänster förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva i värdmedlemsstaten.
Therefore, such a measure is capable of constituting a restriction within the meaning of Article 49 EC.
Således kan en sådan åtgärd utgöra en inskränkning i den mening som avses i artikel 49 EG.
For the same reasons, the restriction also cannot be considered to be justified by the objective of ensuring protection for independence in the organisation of working life by trade unions.
Av samma skäl kan nämnda inskränkning inte heller anses vara motiverad av målet att skydda den självständiga organisationen av yrkeslivet genom fackföreningar.
Such a restriction cannot be considered to be justified by the objective of ensuring the protection of workers inasmuch as the rate of pay fixed by such a
En sådan inskränkning kan inte anses vara motiverad av målet att skydda arbetstagarna i den mån som den lön som fastställs i ett sådant kollektivavtal endast gäller, med stöd av den aktuella
(see paras 36-43, operative part)
(se punkterna 36–43 och domslutet)
This reference for a preliminary ruling will allow the Court to build on its existing caselaw on the posting of workers in the framework of the provision of services.
Förevarande begäran om förhandsavgörande innebär en möjlighet för domstolen att foga en ny byggsten till sin rättspraxis om problematiken kring utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster.