natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Clearly, when a vehicle is manned by more than one driver, road safety is better ensured. Since each driver is able to rest while the other is driving, he may be satisfied with a slightly lower number of consecutive hours of rest, that is to say, 8 hours instead of 9 hours, over a longer period, namely 30 hours instead of 24 hours.
Mot bakgrund av att en förare kan vila sig medan den andre kör, kan det räcka att han får något färre timmars vila i följd, nämligen åtta timmar i stället för nio timmar, under en längre tidsperiod, närmare bestämt 30 timmar i stället för 24 timmar.
The practical effect of Article 8(2) of Regulation No 3820/85, namely to allow shorter rest periods where the crew is composed of more than one driver, would be compromised if paragraphs 1 and 2 of that article were applied cumulatively.
Syftet med artikel 8.2 i förordning nr 3820/85, nämligen att göra det möjligt med kortare viloperioder när besättningen består av flera förare, skulle äventyras om bestämmelserna i artikel 8.1 och 8.2 i förordningen tillämpades kumulativt.
The Austrian police checked the vehicle's tachograph disks for the period 22 to 24 October 2000 and, being of the view that the claimants in the main proceedings had not complied with the daily rest periods provided for in Article 8 of Regulation No 3820/85, required each of them to pay a provisional security of ATS 1 000.
Efter att ha kontrollerat denna lastbils färdskrivarskivor för perioden mellan den 22 och den 24 oktober 2000 beslutade det österrikiska gendarmeriet, som ansåg att klagandena i målet vid den nationella domstolen inte hade iakttagit den dygnsvila som föreskrivs i artikel 8 i förordning nr 3820/85, att var och en av förarna skulle ställa en interimistisk säkerhet om 1 OOO ATS.
According to the order for reference, a detailed examination of the disks revealed that the drivers, who had taken an uninterrupted rest period of 8 hours and 5 minutes during a period of 30 hours, had complied with the requirements of Article 8(2) of that regulation but not with those of Article 8(1).
Enligt beslutet om hänskjutande har en närmare undersökning av färdskrivarskivorna visat att förarna, som hade tagit en viloperiod om åtta timmar och fem minuter i följd under en trettiotimmarsperiod, hade iakttagit kraven enligt artikel 8.2 i nämnda förordning, men inte enligt artikel 8.1.
It must therefore be held that the exclusive application of Article 8(2) of Regulation No 3820/85 to crews composed of more than one driver affords sufficient protection to their working conditions and ensures the safety of road transport.
Det skall följaktligen konstateras att den exklusiva tillämpningen av artikel 8.2 i förordning nr 3820/85 på besättningar bestående av flera förare i tillräcklig grad skyddar förarnas arbetsförhållanden och säkerställer säkerheten vad gäller vägtransporter.
By its second question, the national court seeks to ascertain whether Article 8(1) and (2) of Regulation No 3820/85 is consistent with the principle of legal certainty, which requires that a regulation be clear.
Mot bakgrund av de omständigheter som framgår av de handlingar som den nationella domstolen har överlämnat tycks Bezirkshauptmannschaft ha tillämpat artikel 8 i AETR-överenskommelsen och inte förordning nr 3820/85.
In essence, it is asking the Court about the validity of those provisions.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen har överklagat dessa beslut till Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreich och därvid hävdat att de har iakttagit de föreskrivna viloperioderna.
By decisions of 9 January 2001, the Bezirkshauptmannschaft Mistelbach held that the provisional securities of ATS 1 000 were to stand. It appears from the documents in the file sent by the national court that the Bezirkshauptmannschaft applied Article 8 of the AETR Agreement and not Regulation No 3820/85.
Den nationella domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida bestämmelserna i artikel 8.1 och 8.2 i förordning nr 3820/85 är förenliga med rättssäkerhetsprincipen, som innefattar ett krav på att regler skall vara klara.
The claimants appealed against those decisions before the Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreich and contended that they had complied with the statutory rest periods.
I sak vill den att domstolen skall pröva om dessa bestämmelser är giltiga.
The national court considers that a reading of Article 8(1) and (2) of Regulation No 3820/85 gives rise to doubts as to the relationship between those two paragraphs.
Den nationella domstolen anser att bestämmelserna i artikel 8.1 respektive 8.2 i förordning nr 3820/85 ger upphov till tveksamheter vad gäller förhållandet mellan de båda punkterna.
Clearly, and particularly in view of the answer to the first question, the requirements on rest periods which apply to crews consisting of a single driver or of at least two drivers are apparent with sufficient clarity from the wording of Article 8(1) and (2) of Regulation No 3820/85 and also from its context and from the objectives pursued by the legislation of which it forms part.
Det skall med hänsyn till det svar som lämnats på den första frågan konstateras att de föreskrifter om viloperioder som är tillämpliga på besättningar bestående av endast en förare eller av minst två förare med tillräcklig klarhet framgår av ordalydelsen av artikel 8.1 och 8.2 i förordning nr 3820/85 samt av sammanhanget och de syften som eftersträvas genom den reglering som de ingår i.
As may be inferred from paragraph 41 of this judgment, a similar finding may be made in respect of Article 8(1) and (2) of the AETR Agreement.
Såsom framgår av punkt 41 i förevarande dom kan en analog slutsats dras vad gäller artikel 8.1 och 8.2 i AETR-överenskommelsen.
Consequently, those provisions are not to be applied cumulatively.
Dessa båda bestämmelser skall följaktligen inte tillämpas kumulativt.
The same interpretation applies to Article 8(1) and (2) of the European Agreement concerning the Work of Crews of Vehicles engaged in International Road Transport (AETR).
Samma tolkning gäller även avseende artikel 8.1 och 8.2 i Europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR).
It is for the national court to determine, having regard to the facts of the main proceedings, whether it is appropriate to apply the provisions of Regulation No 3820/85 or those of that agreement.
Det ankommer på den nationella domstolen att mot bakgrund av de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen avgöra om bestämmelserna i förordning nr 3820/85 eller bestämmelserna i nämnda överenskommelse skall tillämpas.
Examination of Article 8(1) and (2) of Regulation No 3820/85 in the light of the principle of legal certainty has failed to disclose any matters of such a kind as to affect its validity.'
Prövningen av artikel 8.1 och 8.2 i förordning nr 3820/85 mot bakgrund av rättssäkerhetsprincipen har inte visatpå några omständigheter som. kan påverka artikelns giltighet"
Case C-462/01 Ulf Hammarsten Free movement of goods
Han föreslog att domstolen skulle svara på följande sätt:
Preliminary ruling (Common organisation of the markets in the flax and hemp sector — Articles 28 EC and 30 EC — National legislation prohibiting all cultivation and possession of hemp without prior authorisation) (Fifth Chamber)
Förare som omfattas av tillämpningsområdet för rådets förordning nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter skall - i de fall där ett fordon har två förare — endast uppfylla kraven enligt artikel 8.2, vilken såsom lex specialis har företräde framför artikel 8.1 i nämnda förordning.
EC three questions on the interpretation of Articles 28 EC and 30 EC and of the Community legislation applicable to the cultivation and marketing of hemp.
Undersökningen av artikel 8.1 och 8.2 i rådets förordning nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter har inte visat att någon omständighet som kan påverka giltigheten av nämnda bestämmelse är för handen.
Those questions were raised in the course of criminal proceedings against Mr Hammarsten for infringement of the legislation on narcotic drugs.
Mål C-462/01 Ulf Hammarsten Fri rörlighet för varor
In that regard, the Halmstads tingsrätt points out in its order for reference that the hemp plants seized are agricultural products covered by the Treaty and that the Community rules on the common organisation of the markets in the flax and hemp sector allow the cultivation of hemp under certain conditions, in particular, the condition that authorised strains are involved whose THC content does not exceed 0.3% (0.2% from the marketing year 2001/2002).
Förhandsavgörande "Gemensam organisation av marknaden för lin och hampa —Artiklarna 28 EG och 30 EG — Nationell lagstiftning enligt vilken all odling och allt innehav av hampa är förbjudet såvida inte tilktånd härtill meddelats" (femte avdelningen) hampan uteslutande härrörde från frösorter med en högsta THC-halt på 0,3 procent, och att dessa var avsedda för industriellt bruk. Fråga uppkom huruvida svensk narkotikalagstiftning står i strid med gemenskapsrätten.
In those circumstances the Halmstads Tingsrätt decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Halmstads tingsrätt har, genom beslut av den 8 november 2001 som inkom till domstolen den 3 december samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt tre frågor om tolkningen av artiklarna 28 EG och 30 EG samt om de gemenskapsrättsliga bestämmelser som är tillämpliga på odling av och handel med hampa.
Mr Hammarsten applied to the Swedish Pharmaceuticals Authority for authorisation to cultivate hemp (Cannabis sativa) for industrial purposes, but that authorisation was refused on the ground that his application did not satisfy the conditions laid down in Article 2 of the Law on the control of narcotic drugs.
Frågorna har uppkommit i ett brottmål mot Ulf Hammarsten avseende överträdelse av narkotikalagstiftningen.
The questions
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
However, Mr Hammarsten grew industrial hemp on his farm in the Laholm district (Sweden).
Ulf Hammarsten ansökte hos Läkemedelsverket om tillstånd att odla hampa (Cannabis sativa) för industriellt bruk.
The area under cultivation was approximately 1 hectare.
Ansökan avslogs med motiveringen att hans ansökan inte uppfyllde kraven enligt 2 § i lagen om kontroll av narkotika.
By its three questions, which it is appropriate to consider together, the national court is asking, essentially, whether Community law must be interpreted as precluding national legislation which has the effect of prohibiting the cultivation and possession of industrial hemp.
Under dessa omständigheter beslutade Halmstads tingsrätt att vilandeförklara målet och hänskjuta tolkningsfrågor till EG-domstolen.
The plants were seized under the Swedish legislation on narcotic drugs.
Ulf Hammarsten odlade ändå under våren 2001 industrihampa på sin gård i Laholms kommun (Sverige).
It must be observed, first, that the prohibition which arises from Swedish legislation on narcotic drugs, on the cultivation and possession of industrial hemp covered by the common organisation of the market in the hemp sector directly undermines that common organisation.
Plantorna togs i beslag med stöd av den svenska narkotikalagstiftningen.
Before the Halmstads tingsrätt, the Public Prosecutor's Office requested the forfeiture of the industrial hemp seized, arguing that it was a narcotic drug, since the Swedish legislation classifies all plants of the hemp family, including industrial hemp, as narcotic drugs.
Den hänskjutande domstolen har ställt de tre frågorna, som skall prövas gemensamt, för att få klarhet i huruvida gemenskapsrätten skall tolkas så, att den utgör hinder för nationell lagstiftning som har som verkan att odling och innehav av industrihampa förbjuds.
Second, it must be observed that the Swedish legislation on narcotic drugs does not pursue a public-interest objective which is not covered by the common organisation of the market in the hemp sector.
I Halmstads tingsrätt yrkade åklagaren förverkande av i beslag tagen industrihampa under åberopande av att den utgjorde narkotika, eftersom samtliga växter av släktet hampa, inklusive industrihampa, anses utgöra narkotika enligt den svenska lagstiftningen.
The Court ruled:
Ulf Hammarsten gjorde gällande att den beslagtagna
'Regulation (EEC) No 1308/70 of the Council of 29 June 1970 on the common organisation of the market in flax and hemp, as amended by Council Regulation (EC) No 2826/2000 of 19 December 2000 on information and promotion actions for agricultural products on the internal market and Regulation (EEC) No 619/71 of the Council of 22 March 1971 laying down general rules for granting aid for flax and hemp, as amended by Council Regulation (EC) No 1420/98 of 26 June 1998, must be interpreted so precluding national legislation which has the effect of prohibiting the cultivation and possession of industrial hemp covered by those regulations.'
Domstolen konstaterar för det första att förbudet enligt den svenska narkotikalagstiftningen mot att odla och inneha sådan industrihampa som omfattas av den gemensamma organisationen av
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 8 October 2002.
marknaden för hampa, direkt inverkar på denna gemensamma organisation.
She proposed that the Court should answer as follows:
Domstolen konstaterar för det andra att den
(2) Article 28 EC does not allow a Member State to prohibit the cultivation of "industrial hemp" where such cultivation is permissible under that common organisation of the market, unless the national rules serve an objective not pursued by secondary law and are consistent with the principle of proportionality.'
"Rådets förordning (EEG) nr 1308/70 av den 29 juni 1970 om den gemensamma organisationen av marknaden för lin och hampa, i ändrad lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden, och rådets förordning (EEG) nr 619/71 av den 22 mars 1971 om allmänna bestämmelser för beviljande av stöd för lin och hampa, i ändrad lydelse enligt förordning (EG) nr 1420/98 av den 26 juni 1998 skall tolkas så, att de utgör hinder för nationell lagstiftning som har som verkan att odling och innehav av sådan industrihampa som avses i de nämnda förordningarna förbjuds."
Case C-398/99 Yorkshire Co-operatives Ltd ν Commissioners of Customs & Excise Taxation 16 January 2003
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 8 oktober 2002.
By order of 12 October 1999 the VAT and Duties Tribunal, Manchester, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 11(A)(1)(a) and 11(C)(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC.
Rådets förordning (EEG) nr 1308/70 av den 29 juni 1970 om den gemensamma organisationen av marknaden för lin och hampa samt rådets förordning (EEG) nr 619/71 av den 22 mars 1971 om allmänna bestämmelser för beviljande av stöd för lin och hampa skall tolkas så, att de utgör hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken odling av industrihampa, som är tillåten enligt denna organisation av marknaden, är förbjuden.
The questions were raised in proceedings between Yorkshire Co-operatives Ltd and the Commissioners of Customs and Excise, the competent authority in the United Kingdom for collecting value added tax, concerning the repayment of sums paid by Yorkshire by way of VAT.
Artikel 28 EG innebär att det inte är tillåtet för en medlemsstat att förbjuda odling av så kallad industrihampa, som är tillåten enligt denna gemensamma organisation av marknaden, såvida inte de nationella bestämmelserna har ett annat syfte än sekundärrätten och överensstämmer med proportionalitetsprincipen.
The coupons also included instructions to the retailers as to the manner in which they were to proceed in order to obtain payment by the manufacturers of a sum equal to the nominal value of the coupons accepted.
Förhandsavgörande "Sjätte mervärdesskattedirektivet — Rabattkuponger Detaljhandlares beskattningsunderlag" (sjätte avdelningen)
The products covered by the coupons in question were always put on sale at the normal retail price, with the result that a customer without a coupon was required to pay the normal sale price.
Varorna som angavs på kupongerna såldes till normalt detaljhandelspris, vilket innebar att den kund som inte hade någon kupong fick betala det normala detaljhandelspriset.
The first question should be understood as asking essentially whether, on a proper construction of Articles 11(A)(1)(a) and 11(C)(1) of the Sixth Directive, when, on the sale of a product, the retailer allows the final consumer to settle the sale price partly in cash and partly by means of a reduction coupon issued by the manufacturer of that product, and the manufacturer reimburses to the retailer the amount indicated on that coupon, the nominal value of that coupon should be included in the taxable amount in the hands of that retailer, or whether the taxable amount is constituted solely by the part of the price paid in cash by that consumer.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Yorkshire Co-operatives Ltd och Commissioners of Customs & Excise, vilken är den myndighet i Förenade kungariket som är behörig att uppbära mervärdesskatt, angående återbetalning av medel som Yorkshire betalat i mervärdesskatt. Tvisten i målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Yorkshire included in its gross daily takings the sums received from manufacturers in exchange for pricereduction coupons collected from customers, thus declaring for VAT purposes the whole of the normal retail price of the products sold without deducting the amount of the pricereduction coupons.
Yorkshire inkluderade de belopp som tillverkarna erlade som vederlag för de insamlade och ivägskickade kupongerna i sin dagliga bruttointäkt. På så sätt deklarerade Yorkshire mervärdesskatt på grundval av hela det normala detaljhandelspriset för sålda varor utan avdrag för rabattkupongerna.
The price at which Yorkshire bought the products from the various manufacturers did not take account of the pricereduction coupons, and some products had even been purchased before the manufacturers issued such coupons.
Det pris som Yorkshire betalade de olika tillverkarna för produkterna påverkades inte av värdet på rabattkupongerna. Vissa produkter hade till och med köpts in innan tillverkarna ställde ut kupongerna.
The Court held, in paragraph 59 of the judgment in Case C-427/98 Commission ν Germany [2002], that the taxable amount in the hands of the retailer for the sale to the final consumer was the full retail price, namely the price paid by the final consumer plus the amount reimbursed to the retailer by the manufacturer.
Yorkshire gjorde särskilt gällande att det följer av domen av den 24 oktober 1996 i mål C-317/94, Elida Gibbs, att det endast är de belopp som erläggs av kunderna som utgör vederlag för de varor som Yorkshire levererat under den aktuella perioden samt att de belopp som erhållits från tillverkarna motsvarar återbetalning eller prisnedsättningar på det ursprungliga inköpspriset för nämnda varor.
On 2 December 1996 Yorkshire sought repayment from the Commissioners of a part of the VAT which it had paid in respect of the period from February 1974 to January 1996.
Yorkshire är en ekonomisk förening vars verksamhet utgörs av detaljförsäljning av livsmedel och andra varor.
By letter dated 10 February 1997 the Commissioners rejected that request on the ground that Yorkshire had misinterpreted the Elida Gibbs judgment.
Genom beslut av den 10 februari 1997 avslog Commissioners Yorkshires begäran.
Yorkshire brought an action against that decision before the referring tribunal.
Skälet för beslutet var att Yorkshire hade gjort en felaktig
'On a proper construction of Articles 11(A)(1)(a) and 11(C)(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, when, on the sale of a product, the retailer allows the final consumer to settle the sale price partly in cash and partly by means of a reduction coupon issued by the manufacturer of that product, and the manufacturer reimburses to the retailer the amount indicated on that coupon, the nominal value ofthat coupon must be included in the taxable amount in the hands ofthat retailer.'
"Artikel 11 A.1 a och 11 C.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund skall tolkas så att det nominella värdet på en rabattkupong skall inkluderas i beskattningsunderlaget för en detaljhandlare, i det fallet när denne vid försäljning av en vara accepterar att slutkonsumenten betalar en del av priset med kontanta medel och den andra delen av priset med en rabattkupong som utställts av den som tillverkat varan och när tillverkaren betalar detaljhandlaren det belopp som anges på kupongen"
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 20 September 2001.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 20 september 2001.
(2) Having regard to my proposed answer to the first question, there is no need to answer the second question.'
Svaret på den första tolkningsfrågan är — med bortseende från det hypotetiska fallet att en grossist är inblandad — att i ett sådant fall som är i fråga i tvisten vid den nationella domstolen utgörs beskattningsunderlaget av det kontantbelopp som kunden betalar samt det belopp som motsvarar den prisreduktion som tillverkaren betalar.
Case C-12/00 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain Free movement of goods
Mål C-12/00 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien Fri rörlighet för varor
(Failure by a Member State to fulfil obligations — Free movement of goods - Directive 73/241/EEC — Cocoa and chocolate products containing fats other than cocoa butter -Products lawfully manufactured and marketed in the Member State of production under the sales name chocolate — Prohibition on marketing under that name in the Member State of marketing) (Sixth Chamber) name in all the Member States, with the exception of Spain and Italy, and that it is included under that name in Directive 73/241.
"Fördragsbrott — Fri rörlighet för varor — Direktiv 73/241/EEG — Kakao- och chokladvaror som innehåller annat fett än kakaosmör — Varor som framställts och saluförts på lagligt sätt i framställningsstaten under försäljningsnamnet choklad — Förbud mot salu)öring under detta namn i den medlemsstat där de saluförs" (sjätte avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 14 January 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by prohibiting cocoa and chocolate products to which vegetable fats other than cocoa butter have been added, and which are lawfully manufactured in Member States which authorise the addition of those fats, from being marketed in Spain under the name used for their marketing in the Member State of production, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under Article 30 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 28 EC).
Kommissionen har också gjort gällande att en sådan vara är förenlig med reglerna för sammansättning av choklad som fastställts i direktiv 73/241 i fråga om de ingredienser som baseras på kakao. Tillsättning av annat fett än kakaosmör innebär enligt kommissionen inte att de minimihalter som krävs enligt nämnda direktiv minskas.