natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under the fourth paragraph of Article 173, '[a]ny natural or legal person may, under the same conditions, institute proceedings against a decision addressed to that person or against a decision which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.'
Enligt fjärde stycket i samma artikel får "[vjarje fysisk eller juridisk person ... på samma villkor väcka talan mot ett beslut som är riktat till honom eller mot ett beslut som, även om det utfärdats i form av en förordning eller ett beslut riktat till en annan person, direkt och personligen berör honom".
By Article 173 and Article 184 (now Article 241 EC), on the one hand, and by Article 177, on the other, the Treaty has established a complete system of legal remedies and procedures designed to ensure judicial review of the legality of acts of the institutions, and has entrusted such review to the Community Courts.
Genom å ena sidan artiklarna 173 och 184 i fördraget (nu artikel 241 EG), och å andra sidan artikel 177 i fördraget, har det inrättats ett fullständigt system för kontroll av huruvida de rättsakter som antas av gemenskapsinstitutionerna är lagenliga. Denna kontroll har anförtrotts gemenskapsdomstolen.
Under that system, where natural or legal persons cannot, by reason of the conditions for admissibility laid down in the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty, directly challenge Community measures of general application, they are able, depending on the case, either indirectly to plead the invalidity of such acts before the Community Courts under Article 184 of the Treaty or to do so before the national courts and ask them, since they have no jurisdiction themselves to declare those measures invalid, to make a reference to the Court of Justice for a preliminary ruling on validity.
I detta system har fysiska eller juridiska personer, som på grund av de begränsningar av deras talerätt som föreskrivs i artikel 173 fjärde stycket i fördraget inte kan föra talan direkt vid domstolen angående en rättsakts giltighet, möjlighet att åberopa att en sådan rättsakt är ogiltig, antingen inför EG-domstolen enligt artikel 184 i fördraget eller inför nationell domstol, och därvid förmå denna, som själv saknar behörighet att pröva giltigheten av gemenskapens rättsakter, att begära förhandsavgörande från EG-domstolen angående denna fråga.
Thus, under Article 173 of the Treaty, a regulation, as a measure of general application, cannot be challenged by natural or legal persons other than the institutions, the European Central Bank and the Member States (see, to that effect, Case 92/78 Simmenthal ν Commission [1979], paragraph 40).
En förordning kan, eftersom den är en allmänt tillämplig rättsakt, inom ramen för artikel 173 i fördraget inte prövas på talan av andra rättssubjekt än gemenskapens institutioner, Europeiska centralbanken eller medlemsstaterna (se, för ett motsvarande synsätt, dom av den 6 mars 1979 i mål 92/78, Simmenthal mot kommissionen, punkt 40).
Thus it is for the Member States to establish a system of legal remedies and procedures which ensure respect for the right to effective judicial protection.
Det ankommer således på medlemsstaterna att inrätta ett system för rättslig prövning som gör det möjligt att säkerställa rätten till ett verksamt rättsligt skydd.
However, a measure of general application such as a regulation can, in certain circumstances, be of individual concern to certain natural or legal persons and is thus in the nature of a decision in their regard.
En allmänt tillämplig rättsakt, såsom en förordning, kan emellertid under vissa omständigheter anses personligen beröra vissa fysiska eller juridiska personer, och således i förhållande till dem vara likvärdig med ett beslut.
That is so where the measure in question affects specific natural or legal persons by reason of certain attributes peculiar to them, or by reason of a factual situation which differentiates them from all other persons and distinguishes them individually in the same way as the addressee.
Detta är fallet bland annat om rättsakten i fråga angår en bestämd fysisk eller juridisk person på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för denne eller på grund av en faktisk situation som särskiljer denne från alla andra personer.
Κ that condition is not fulfilled, a natural or legal person does not, under any circumstances, have standing to bring an action for annulment of a regulation.
En fysisk eller juridisk person som inte uppfyller detta villkor är inte behörig att föra talan om ogiltigförklaring av en förordning (se, för ett motsvarande synsätt, domen i det ovannämnda målet CNPAAP mot rådet, punkt 38).
It is not acceptable to adopt an interpretation of the system of remedies, such as that favoured by the appellant, to the effect that a direct action
Det åligger i enlighet med principen om lojalt samarbete i artikel 5 i fördraget därvid de nationella domstolarna att, så långt det är möjligt, tolka och tillämpa nationella bestämmelser om talerätt så, att det är möjligt för fysiska eller juridiska personer att få till stånd en prövning vid domstol av lagenligheten av varje beslut eller annan åtgärd på nationell nivå som rör tillämpningen, i förhållande till dem, av en allmänt tillämplig rättsakt från gemenskapen, genom att åberopa att denna rättsakt är ogiltig.
in the light of the principle of effective judicial protection by taking account of the various circumstances that may distinguish an applicant individually, such an interpretation cannot have the effect of setting aside the condition in question, expressly laid down in the Treaty, without going beyond the jurisdiction conferred by the Treaty on the Community Courts.
I detta avseende skall, men tvärtemot vad klaganden föreslagit, en enskild inte anses ha rätt att föra talan om ogiltigförklaring direkt vid EG-domstolen endast av det skälet att det efter en konkret prövning vid EG-domstolen av nationella förfarandebestämmelser visas att denne saknar möjlighet att genom att föra talan vid nationell domstol få till stånd en prövning av den omtvistade rättsaktens giltighet.
for annulment before the Community Court will be available where it can be shown, following an examination by that Court of the particular national procedural rules, that those rules do not allow the individual to bring proceedings to contest the validity of the Community measure at issue.
Domstolen framhåller slutligen att inom fördragets system för kontroll av rättsakters lagenlighet har en fysisk eller juridisk person endast rätt att föra talan om giltigheten av en förordning när den berör denne, inte bara direkt utan också personligen.
Such an interpretation would require the Community Court, in each individual case, to examine and interpret national procedural law.
Det sistnämnda villkoret skall tolkas mot bakgrund av rätten till ett verksamt rättsligt skydd och med beaktande av de omständigheter som kan särskilja en person.
That would go beyond its jurisdiction when reviewing the legality of Community measures.
En sådan tolkning kan emellertid inte medföra att detta villkor, vilket uttryckligen föreskrivits i fördraget, inte tillämpas utan att gemenskapsdomstolarna därmed överskrider gränserna för sin behörighet enligt fördraget.
While it is, admittedly, possible to envisage a system of judicial review of the legality of Community measures of general application different from that established by the founding Treaty and never amended as to its principles, it is for the Member States, if necessary, in accordance with Article 48 EU, to reform the system currently in force.
Även om det förvisso går att föreställa sig ett annat system för prövning av lagenligheten av allmänt tillämpliga rättsakter än det som inrättats genom det ursprungliga fördraget, vilket i detta avseende aldrig har ändrats på något mer genomgripande sätt, ankommer det, om så skulle behövas, på medlemsstaterna att med tillämpning av artikel 48 EU besluta om nödvändiga ändringar i det nuvarande systemet.
Although this last condition must be interpreted
Domstolen har beslutat följande dom: ml)
Orders Unión de Pequeños Agricultores to pay the costs;
Unión de Pequeños Agricultores skall ersätta rättegångskostnaderna.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 21 March 2002.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 21 mars 2002.
Ί) annul the contested order;
1) ogiltigförklara det omtvistade beslutet, och
2) order UPA the Council and the Commission to bear their own costs.'
2) besluta att UPA, rådet och kommissionen skall bära sina egna rättegångskostnader.
Preliminary ruling (Directive 69/335/EEC — Indirect taxes on the raising of capital —Articles 10 and 12(1 )(e) — Register of companies — Registration of companies' instruments of incorporation and other company documents — Recovery of sums paid but not due — Procedural time-limits under national law — Interest) (Sixth Chamber) preliminary rulings on which the Court has given judgment in Joined Cases C-71/91 and C-178/91 Ponente Carni and Cispadana Costruzioni [1993], Case C-231/96 Edis [1998], Case C-260/96 Spac [1998] and Joined Cases C-279/96, C-280/96 and C-281/96 Ansaldo Energia and Others [1998].
Förhandsavgörande 'Direktiv 69/335/EEG — Indirekta skatter på kapitalanskaffning—Artiklarna 10 och 12.1 e — Bolagsregister — Registrering av bolags stiftelseurkunder och andra rättsliga handlingar hos bolag — Aterkrav av belopp som inbetalats utan grund — Nationella processuella tidsfrister — Ränta" (sjätte avdelningen) kallad domen i målen Ponente Carni, och domar av den 15 september 1998 i mål C-231/96, Edis, i mål C-260/96, Spac, och i de förenade målen C279/96, C-280/96 och C281/96, Ansaldo Energia m.fl.
Background to the disputes and the legal context
till tvisterna och tillämpliga
By orders of 15 and 12 May 1999, received at the Court on 7 and 10 June 1999 respectively, the Tribunale di Milano (District Court, Milan) and the Corte d'appello di Roma (Court of Appeal, Rome) each referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Articles 10 and 12(l)(e) of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital and on the interpretation of Community law on the recovery of sums paid but not due.
Tribunale di Milano och Corte d'appello di Roma har, genom beslut av den 15 respektive den 12 maj 1999 vilka inkom till domstolen den 7 respektive den 10 juni samma år, med stöd av artikel 234 EG ställt två frågor till domstolen om tolkningen av artiklarna 10 och 12.1 e i rådets direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 om indirekta skatter på kapitalanskaffning, samt angående tolkningen av gemenskapsrätten vad gäller aterkrav av belopp som inbetalats utan grund.
The administrative charge, levied for registration in the register of commercial companies kept by the registrars of the distria courts of the principal documents concerning the existence of companies, was introduced by Decree No 641 of the President of the Republic of 26 October 1972.
Registreringsavgiften, som tas ut när de viktigaste rättsliga handlingarna med anknytning till bolags verksamhet införs i bolagsregistret, vilket förs vid domstolarnas kanslier, infördes genom presidentdekret nr 641 av den 26 oktober 1972.
Those questions were raised in proceedings between Riccardo Prisco Sri ('Prisco') and CASER SpA ('CASER') and the Italian tax authorities concerning the repayment of charges paid by those two companies between 1985 and 1992 and subsequently held to be contrary to Community law.
Dessa frågor har uppkommit inom ramen för tvister mellan Riccardo Prisco Sri (nedan kallat Prisco) och CASER SpA (nedan kallat CASER), å ena sidan, och den italienska skattemyndigheten (nedan kallad myndigheten), å andra sidan, rörande återbetalning av avgifter som dessa båda bolag har inbetalat mellan åren 1985 och 1992 och som senare har fastställts vara oförenliga med gemenskapsrätten.
The charge was levied on the registration of the following documents: instrument of incorporation, increase of capital, extension of the duration of the company, change in the objects or type of the company, merger, other amendments to the instrument of incorporation, and documents of the company whose registration is compulsory under the Civil Code.
Registreringen av följande rättsliga handlingar omfattades av denna avgift: stiftelseurkunder, rättsliga handlingar avseende ökning av kapitalet, förlängning av bolags verksamhetstid, förändring av bolags syfte eller art, sammanslagning samt andra ändringar av stiftelseurkunden och bolagets rättsliga handlingar som obligatoriskt skall införas i registret i enlighet med bestämmelser i civillagen.
The charges were levied as tassa di concessione governativa (administrative charge) for the registration in the register of companies of various documents concerning the existence of companies.
Dessa avgifter togs ut i egenskap av statlig avgift för införande i företagsregistret av olika rättsliga handlingar med anknytning till bolags verksamhet.
The claims for repayment by Prisco and CASER concern charges paid for the registration of the company's instrument of incorporation and its renewal in subsequent years.
Priscos och CASER:s begäran om återbetalning avser avgifter som erlagts för registrering av stiftelseurkunden och dess bibehållande i registret under de följande åren.
The conformity with Community law of those charges and the conditions for their repayment has already been the subject of references for
Dessa avgifters förenlighet med gemenskapsrätten och villkoren för återbetalning av dem har redan utgjort föremål för tolkningsfrågor till domstolen, vilka givit upphov till dom av den 20 april 1993 i de förenade målen C-71/91 och C-178/91, Ponente Carni och Cispadana Costruzioni, nedan
After companies challenged the conformity with Articles 10 and 12 of the Directive of the administrative charge in so far as it related to the registration of the instrument of incorporation and its maintenance in subsequent years, the Court, to which a reference had been made for a preliminary ruling, held in Ponente Carni that Article 10 of the Directive is to be interpreted as
Efter det att ett antal bolag hade hävdat att registreringsavgiften inte var förenlig med artiklarna 10 och 12 i direktivet, i den mån som den togs ut vid registrering av stiftelseurkunden och för dess bibehållande i registret under varje påföljande år, fann domstolen, till vilken en tolkningsfråga hänskjutits, i domen i målen Ponente Carni att artikel 10 i direktivet skall tolkas så, att artikeln, om inte annat följer av undantagsbestämmelserna i artikel 12, innebär förbud mot en årlig avgift på grund av
abolished with effect from 1 January 1998 by Law No 549 of 28 December 1995); it abolished the annual charge for subsequent years and fixed a single amount of ITL 250 000 for the registration of all documents other than the instrument of incorporation.
enhetlig avgift om 250 000 ITL fastställdes för registrering av samtliga rättsliga handlingar förutom stiftelseurkunder.
In proceedings following claims for repayment of the charges levied until 1992 for registration of the instrument of incorporation and its maintenance in subsequent years, the Corte suprema di cassazione (Court of Cassation) held, in judgment No 3458 of 23 February 1996, that those repayments were subject to the timelimit laid down by Article 13(2) of Decree No 641/1972, which provides: prohibiting, subject to the derogating provisions of Article 12, an annual charge due in respect of the registration of capital companies even though the product of that charge contributes to financing the department responsible for keeping the register of companies.
registrering av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar, även om intäkterna från denna avgift används för att finansiera bolagsregistret. Domstolen ansåg även att artikel 12 i direktivet skall tolkas så, att de avgifter av vederlagskaraktär som nämns i artikel 12.1 e i direktivet kan bestå i ersättning för lagstadgade åtgärder av allmänintresse, som exempelvis registrering av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar.
The Court also held that Article 12 of the Directive is to be interpreted as meaning that the duties paid by way of fees or dues referred to in Article 12(l)(e) may be payment collected by way of consideration for transactions required by law in the public interest such as, for example, the registration of capital companies, and that the amount of such duties, which may vary according to the legal form taken by the company, is to be calculated on the basis of the cost of the transaction, which may be assessed on a flatrate basis.
Avgiften, som kan variera beroende på bolagets rättsliga form, skall beräknas på grundval av kostnaderna för tjänsterna, som kan beräknas schablonmässigt.
'A taxpayer may claim repayment of charges paid in error within a timelimit of three years from the date of payment or, in the event of rejection of the document subject to the charge, from the date of notification of rejection.'
Om registrering av den avgiftspliktiga rättsliga handlingen inte har skett, räknas fristen i stället från den dag då den skattskyldige delgavs beslutet att vägra registrering."
On a reference for a preliminary ruling from a court of another Member State, the Court held in Case C-188/95 Fantask and Others [1997] that Article 12(1)(e) of the Directive is to be interpreted as meaning that, in order for charges levied on registration of public and private limited companies and on their capital being increased to be by way of fees or dues, their amount must be calculated solely on the basis of the cost of the formalities in question; it may, however, also cover the costs of minor services performed without charge.
Med anledning av en tolkningsfråga ställd av en domstol i en annan medlemsstat angav domstolen i dom av den 2 december 1997 i mål C-188/95, Fantask m.fl., att artikel 12.1 e i direktivet skall tolkas så, att storleken på avgifter som uppbärs vid registrering av aktiebolag och bolag med begränsat ansvar och vid registrering av kapitalökning i sådana bolag måste, för att ha karaktär av vederlag, beräknas enbart med utgångspunkt i kostnaderna för de aktuella formaliteterna. Avgiften kan dock även täcka kostnader för mindre omfattande tjänster som utförs kostnadsfritt.
In calculating their amount, a Member State is entitled to take account of all the costs related to the effecting of registration, including the proportion of the overheads which may be attributed thereto.
En medlemsstat har vid beräkningen av avgiftens storlek rätt att beakta samtliga kostnader som har samband med registreringsåtgärderna, häri inbegripet den del av de allmänna kostnaderna som är att hänföra till dessa åtgärder.
Furthermore, a Member State may impose flatrate charges and fix their amount for an indefinite period, provided that it checks at regular intervals that they continue not to exceed the average cost of the registrations at issue.
En medlemsstat kan vidare tillämpa schablonavgifter och fastställa deras storlek för en obestämd period, om medlemsstaten med regelbundna intervaller kontrollerar att avgiften inte överstiger den aktuella tjänstens genomsnittliga kostnad.
In response to references by several Italian courts for preliminary rulings on the compatibility of such a timelimit with Community law, the Court ruled in the Edis, Spac and Ansaldo Energia judgments that the fact that the Court has given a preliminary ruling interpreting a provision of Community law without limiting the temporal effects of its judgment does not affect the right of a Member State to impose a timelimit under national law within which, on penalty of being barred, proceedings for repayment of charges levied in breach of that provision must be commenced.
Till följd av domen i målen Ponente Carni fann olika nationella domstolar att det stred mot gemenskapsrätten att ta ut registreringsavgiften vid registrering av stiftelseurkunder och för deras bibehållande i registret under varje påföljande år, och de italienska myndigheterna antog därför lagdekret nr 331 av den 30 augustil994, som i ändrad lydelse omvandlades till lag, genom lag nr 427 av den 29 oktober 1993.
The Court further ruled that Community law does not prohibit a Member State from resisting actions for repayment of charges levied in breach of Community law by relying on a timelimit under national law of three years, by way of derogation from the ordinary rules governing actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, for which the period allowed is more favourable, provided that that timelimit applies in the same way to actions based on Community law for repayment of such charges as to those based on national law.
I artikel 61.1 i detta lagdekret fastställdes ett enhetligt belopp på 500 000 ITL, oavsett det berörda bolagets juridiska form, vad gällde den avgift som skulle betalas vid registrering av stiftelseurkunder (denna avgift avskaffades senare definitivt från och med den 1 januari 1998 genom lag nr 549 av den 28 december 1995).
Following the Ponente Carni judgment, the levying of the administrative charge for registration of the instrument of incorporation and in each subsequent year was held by several national courts to be contrary to Community law, and the Italian authorities adopted Decree-Law No 331 of 30 August 1993, converted into law, after amendment, by Law No 427 of 29 October 1993.
Domstolen fann vidare att gemenskapsrätten inte utgör hinder för en medlemsstat att mot yrkanden om återbetalning av avgifter som har tagits ut i strid med gemenskapsrätten tillämpa en nationell preskriptionsfrist på tre år som avviker från det allmänna systemet för aterkrav av belopp som betalats utan grund mellan enskilda, för vilka en fördelaktigare tidsfrist gäller, när denna preskriptionsfrist tillämpas på samma sätt på sådana yrkanden om återbetalning av avgifter som grundas på gemenskapsrätten och sådana som grundas på nationell rätt.
Article 61(1) of that decree-law fixed a single amount of ITL 500 000, whatever the legal form of the company concerned, for the charge due on registration of the instrument of incorporation (the charge was then definitively
Slutligen fann domstolen att under sådana omständigheter som den hade att pröva utgör gemenskapsrätten inte hinder för en medlemsstat att mot yrkanden om återbetalning av avgifter som har tagits ut i
charges in question, even if, at that date, the directive concerned had not yet been properly transposed into national law.
strid med ett direktiv tillämpa en nationell preskriptionsfrist som började löpa den dag då avgifterna inbetalades, även om detta direktiv den dagen ännu inte hade införlivats på ett korrekt sätt med den nationella rätten.
In addition, in Ansaldo Energia, on the question of the interest payable on such repayments, the Court ruled that Community law does not preclude, in the event of the repayment of charges levied in breach thereof, payment of interest calculated by methods less favourable than those applicable under the ordinary rules governing actions for the recovery of sums paid but not due between private individuals, provided that those methods apply in the same way to such actions brought under Community law as to those brought under national law.
I domen i de ovannämnda målen Ansaldo Energia m.fl., som rörde den ränta som skall tillämpas på sådana återbetalningar, fann domstolen att vid återbetalning av avgifter som har tagits ut i strid med gemenskapsrätten, utgör inte denna rättsordning hinder för utbetalning av ränta enligt mindre gynnsamma beräkningsregler än vad som gäller inom ramen för det allmänna systemet för aterkrav av belopp som betalats utan grund mellan enskilda när dessa regler tillämpas på samma sätt på en talan mot sådana avgifter som grundas på gemenskapsrätten som på en talan som grundas på nationell rätt.