natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By contrast, the Court broke new ground in its consideration, in Joined Cases C-200/07 and C-201/07 Marra (judgment of 21 October 2008), of the issue of the immunity enjoyed by Members of the European Parliament in certain circumstances and subject to certain conditions, and more specifically of the rules for applying the immunity of a Member of the European
Domstolen ställdes däremot inför en ny problematik när den i domavden 21 oktober 2008 i de förenademålen C-200/07 och C-201/07, Marra, prövade frågan om immunitet i vissa fall och under vissa villkor för Europaparlamentets ledamöter, närmare bestämt immunitet för en ledamot som åtalats för ha att distribuerat flygblad med förolämpande yttranden.
Parliament against whom proceedings had been brought for distributing a leaflet containing insulting remarks.
Utveckling och verksamhet
Therefore, in an action brought against a Member of the European Parliament in respect of opinions he has expressed, the national court is obliged to dismiss the action brought against the Member concerned where it considers that that Member enjoys parliamentary immunity.
Domstolen aktligen skyldig att avvisa talan mot den berörda ledamoten när den finner att nämnda ledamot åtnjuter parlamentarisk immunitet.
The national court is bound to respect that immunity, as is the European Parliament.
Denna immunitet måste respekteras av såväl den nationella domstolen som Europaparlamentet.
Since the latter cannot waive the immunity, it is for the national court to dismiss the action in question.
En sådan immunitet kan inte upphävas av parlamentet, och den nationella domstolen är följaktligen skyldig att avvisa talan i fråga.
Next, the Court acknowledged that the national court has exclusive jurisdiction to determine whether the conditions for applying that immunity are met, and is not required to refer the issue to the European Parliament, which has no power in that regard.
Domstolen konstaterade därefter att det ingår i den nationella domstolens exklusiva behörighet att pröva huruvida villkoren för denna immunitet är uppfyllda och att den nationella domstolen inte är skyldig att hänskjuta frågan till Europaparlamentet, vilket inte är behörigt i frågan.
By contrast, if, following a request from the Member concerned, the European Parliament has adopted a decision to defend immunity, that constitutes an opinion that has no binding effect with regard to national judicial authorities.
Även om Europaparlamentet till följd av en begäran från den berörda ledamoten fattar ett beslutom fastställelse av immunitet, utgör detta ett yttrande som inte är bindande för de nationella rättsliga myndigheterna.
Where the Member makes a request to the European Parliament for defence of immunity and the national court is informed thereof, it must, in accordance with the duty of sincere cooperation between the European institutions and the national authorities (11), stay the judicial proceedings and request the Parliament to issue its opinion as soon as possible.
När en ledamot lämnar in en begäranom fastställelse av immunitet och privilegier till Europaparlamentet och den nationella domstolen underrättas om detta, ska den nationella domstolen, med hänsyn till skyldigheten till lojalt samarbete mellan gemenskapsinstitutionerna och de nationella myndigheterna11, vilandeförklara målet och begära att parlamentet yttrar sig så snart som möjligt.
That cooperation is required in order to avoid any conflict in the interpretation and application of the provisions of the Protocol.
Detta samarbete krävs för att undvika att bestämmelserna i protokollet tolkas och tillämpas olika.
Finally, to bring this overview of case-law in the constitutional and institutional sphere to a close, reference is made to Case C-294/06 Payir andOthers [2008] ECR I-203, in which the Court ruled on whether, under the EEC–Turkey Association Agreement, the status of ‘worker’ is to be accorded to Turkish nationals who enter the territory of a Member State as an a u pair or as a student and belong to the labour force.
Som avslutning på denna översikt över rättspraxis i konstitutionella och institutionella frågor ska nämnas domavden 24 januari 2008 i mål C-294/06, Payir m.fl., där domstolen uttalade sig om erkännande, enligt associationsavtalet EEG–Turkiet, av turkiska medborgare – som inrest i en medlemsstat i egenskap av au pair eller studerande och som tillhör den reguljära arbetsmarknaden – såsom varande arbetstagare.
Interpreting Article 6(1) of Decision No 1/80 of the EEC–Turkey Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association, the Court held that the fact that a Turkish national was granted leave to enter the territory of a Member State as an a u pair or as a student cannot deprive him of the status of‘worker’and prevent him from being regarded as‘duly registered as belonging to the labour force’of that Member State within the meaning of Article 6(1).
Domstolen slog fast, beträffande artikel 6.1 i associeringsrådets beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 om utveckling av associeringen, att den omständigheten att en turkisk medborgare har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av au pair eller studerande inte kan innebära att nämnda medborgare inte kan anses vara en ”arbetstagare”eller tillhöra medlemsstatens ”reguljära arbetsmarknad”i denmening som avses i nämnda artikel.
Accordingly, that fact cannot prevent such a national from being able to rely on that provision for the purposes of obtaining renewed permission to work and a corollary right of residence.
Denna omständighet kan följaktligen inte hindra nämnda medborgare från att med framgång åberopa denna bestämmelse för att få sitt arbetstillstånd förnyat och komma i åtnjutande av motsvarande uppehållsrätt.
Protocol on the Privileges and Immunities of the EuropeanCommunities of 8 April 1965 (OJ 2006 C 231 E, p. 318).
I flera mål har domstolen prövat nationella bestämmelser som otillbörligen kan begränsa unionsmedborgarnas fria rörlighet.
The Court found that, although the rules governing a person’s surname are matters coming within the competence of the Member States, the latter must nonetheless, when exercising that competence, comply with Communitylaw .
Utveckling och verksamhet en de efternamn, måste de dock likafullt beakta gemenskapsrätten vid utövandet av denna behörighet.
The Court explained that having to use a surname, in the Member State of which the person concerned is a national, that is different from that conferred and registered in the Member State of birth and residence is liable to hamper the freemovement of citizens of the Union.
Domstolen angav vidare att den omständigheten att en person i den medlemsstat där denne är medborgare tvingas bära ett annat namn än det som denne redan tilldelats och som registrerats i den medlemsstat där vederbörande är född och bosatt kan hindra utövandet av unionsmedborgarnas fria rörlighet.
A discrepancy in surnames in various German and Danish documents is liable to cause serious inconvenience for the person concerned at both professional and private levels.
En situationmed olika efternamn i olika tyska och danska dokument kan ge upphov till avsevärda problem för personen i fråga, både yrkesmässigt och privat.
Since the restrictive German provisions had not been properly justified, the Court held that the right of European citizens to move and reside freely within the territory of the Member States precluded the legislation at issue.
Eftersom de restriktiva tyska bestämmelserna inte var tillbörligt motiverade, fann domstolen att unionsmedborgarnas rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inommedlemsstaternas territorier utgör hinder mot lagstiftningen i fråga.
Next, Case C-127/08Metock andOthers (judgment of 25 July 2008) and Case C-33/07 Jipa (judgment of 10 July 2008) concern the interpretation of Directive 2004/38 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States (12).
Vidare ska nämnas domavden 25 juli 2008 i mål C-127/08, Metockm.fl., och av den 10 juli 2008 i mål C-33/07, Jipa, rörande tolkningen av direktiv 2004/38/EG omunionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inommedlemsstaternas territorier12.
In Metock andOthers, the Court held that Directive 2004/38 precludes legislation of a Member State which makes a national of a non-member country who is the spouse of a Union citizen residing in that Member State but not possessing its nationality subject to a condition that he must have previously been lawfully resident in another Member State before arriving in the host Member State, in order to benefit from the provisions of that directive.
I sin dom i målet Metock m.fl. fann domstolen att direktiv 2004/38 utgör hinder för lagstiftning i enmedlemsstat, enligt vilken det krävs att en tredjelandsmedborgare, som är make till en unionsmedborgare som uppehåller sig i nämnda medlemsstat utan att vara medborgare där, redan har uppehållit sig lagligen i en annanmedlemsstat före ankomsten till denmottagandemedlemsstaten för att kunna utnyttja bestämmelserna i direktivet.
As regards family members of a Union citizen, no provision of the directive makes its application subject to that condition; the Court took the view that it was necessary to reconsider the conclusion reached in its judgment in Akrich (13), which made the ability to benefit from the rights to enter and reside provided for by Regulation No 1612/68 (14) subject to such a condition.
Det finns inte någon bestämmelse i direktivet om att detta ska tillämpas på en unionsmedborgares familjemedlemmar enbart om nämnda villkor är uppfyllt. Enligt domstolen är det på sin plats att ompröva slutsatsen i domen i målet Akrich13, som innehöll ett sådant villkor för att ha rätt till inresa och vistelse enligt förordning (EEG) nr 1612/6814.
The inability of a Union citizen to be accompanied or joined by his family in the host Member State would be such as to discourage him from exercising his right of entry into and residence in that Member State.
Om unionsmedborgarens familj inte kunde följa med eller ansluta sig till unionsmedborgaren i denmottagandemedlemsstaten, skulle det undergräva dennes rätt till inresa och vistelse i nämnda medlemsstat.
The Court also stated that a non-Community spouse of a Union citizen who accompanies or joins that citizen may benefit from Directive 2004/38, irrespective of when and where
Det saknar härvid betydelse var och när deras giftermål ägde rum samt på vilket sätt tredjelandsmedborgaren reste in i denmottagandemedlemsstaten.
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States (OJ 2004 L 158, p.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 omunionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inommedlemsstaternas territorier (EUT L 158, s.
77, and corrigendum, OJ 2004 L 229, p. 35).
77, och rättelse, EUT L 229, s. 35).
Case C-109/01 Akrich [2003] ECR I-9607.
Domavden 23 september 2003 i mål C-109/01 (REG 2003, s. I-9607).
Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15October 1968 on freedomofmovement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p.
Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inomgemenskapen (EGT L 257, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1 s.
475), amended by Directive 2004/38/EC.
33), i dess lydelse enligt direktiv 2004/38.
Finally, the words ‘family members [of Union citizens] who accompany… them’(15) must be interpreted as referring both to the family members of a Union citizen who entered the host Member State with him and to those who reside with him in that Member State, without it being necessary, in the latter case, to distinguish according to whether they entered that Member State before or after the Union citizen or before or after becoming his family members.
Det har i det sistnämnda fallet ingen betydelse om tredjelandsmedborgarna har rest in i nämnda medlemsstat före eller efter unionsmedborgaren och inte heller om inresan ägt rum före eller efter det att de blev familjemedlemmar till unionsmedborgaren.
In Jipa, the question before the Court was whether Community law, and in particular Directive 2004/38, precludes national legislation that allows the right of a national of a Member State to travel to another Member State to be restricted, in particular on the ground that he has previously been expelled from the latter Member State on account of his‘illegal residence’there.
I sin dom i målet Jipa hade domstolen att pröva huruvida gemenskapsrätten, särskilt direktiv 2004/38, utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken det är möjligt att begränsa en medborgares rätt att resa till en annanmedlemsstat, bland annat med anledning av att vederbörande tidigare har utvisats på grund av ”illegal vistelse”.
The Court noted that such a national enjoys the status of a citizen of the Union and may therefore rely, including against his Member State of origin, on the right of freemovement and residence within the territory of the Member States, which includes both the right to enter a Member State other than the one of origin and the right to leave the State of origin.
Domstolen erinrade om att en sådanmedborgare är unionsmedborgare och således kan göra gällande rätten att fritt röra sig och uppehålla sig inommedlemsstaternas territorier, även gentemot den egna medlemsstaten. Detta innebär både en rätt för unionsmedborgare att resa in i en annanmedlemsstat än ursprungsmedlemsstaten och en rätt att lämna den sistnämnda medlemsstaten.
However, the right of freemovement may be subject to limitations and conditions envisaged by the Treaty, inter alia on the basis of requirements of public policy or public security which the Member States have power to determine.
Denna rätt kan dock begränsas och villkoras enligt vad som föreskrivs i fördraget av hänsyn till, bland annat, allmän ordning eller allmän säkerhet, vilket medlemsstaterna är behöriga att bedöma.
In the Community context, those requirements must, however, be interpreted strictly.
Dessa hänsyn bör emellertid i gemenskapssammanhang tolkas restriktivt.
The Court explained that such restriction simply in particular that, in order to be justified, measures taken on grounds of public policy or public security must be based exclusively on the personal conduct of the individual concerned and not on considerations of general prevention.
Domstolen preciserade att sådana begränsningar som görs med hänsyn till allmän ordning eller allmän säkerhet för att vara berättigade uteslutande ska grunda sig på den berördes personliga beteende, inte på allmänpreventiva hänsyn.
The Court concluded that Communitylaw does not preclude the national legislation in question, provided that certain requirements are met.
Domstolen konstaterade att gemenskapsrätten inte utgör hinder för den nationella lagstiftningen i fråga, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.
First, the personal conduct of that national must constitute a genuine, present and sufficiently serious threat to one of the fundamental interests of society.
För det första ska den aktuella medborgarens personliga beteende utgöra ett verkligt, aktuellt och tillräckligt allvarligt hot som påverkar ett grundläggande samhällsintresse.
Second, the restrictive measure envisaged must be necessary and proportionate to the achievement of the objective it pursues.
För det andra ska den planerade begränsande åtgärden vara tillräcklig för att säkerställa att dess syfte uppfylls och att den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppfylla detta syfte.
In Case C-499/06 Nerkowska (judgment of 22May 2008), the Court held that the right of every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States is to be interpreted as precluding legislation of a Member State under which it refuses, generally and in all circumstances, to pay to its nationals a benefit granted to civilian victims of war or repression solely because they are not resident in the territory of that State throughout the period of payment of the benefit, but in the territory of another Member State.
I dom avden22maj 2008 i mål C-499/06, Nerkowska, fann domstolen att rätten att fritt röra sig och uppehålla sig inommedlemsstaternas territorier ska tolkas så, att den utgör hinder för att tillämpa enmedlemsstats lagstiftning med stöd av vilken medlemsstaten, generellt och i samtliga fall, nekar sina medborgare utbetalning av en förmån som beviljas civila offer för krig eller förtryck av det enda skälet att medborgarna under hela den period under vilken förmånen betalas ut inte är bosatta i denna stat, utan i en annan medlemsstat.
The Court noted that such a benefit falls within the competence of the Member States, but that they must exercise that competence in accordance with Community law, in particular with the right to freedomofmovement of citizens of the Union.
Domstolen erinrade om att en sådan förmån omfattas av medlemsstaternas behörighet, men att medlemsstaterna ska utöva sin behörighet med iakttagande av gemenskapsrätten, i synnerhet fördragets bestämmelser om varje unionsmedborgares rätt att röra sig fritt.
The requirement of residence in national territory in order for the benefit to be granted is a restriction on the exercise of that freedom.
Kravet på att vara bosatt inom landet för att kunna erhålla denna förmån är en begränsning av den friheten.
However, the fact that a person is a national of the Member State granting the benefit concerned and, moreover, has lived in that State for more than 20 years may be sufficient to establish such a connection.
Utveckling och verksamhet der mer än 20 år kan dock vara tillräckligt för att anse att det finns en anknytning mellan medlemsstaten och mottagaren av förmånen.
In those circumstances, the requirement of residence throughout the period of payment of the benefit must be held to be disproportionate.
Under dessa omständigheter måste kravet på bosättning under hela den period under vilken förmånen betalas ut anses vara oproportionerligt.
Furthermore, there are other means of verifying that the recipient continues to satisfy the conditions for the grant of the benefit, which, although less restrictive, are just as effective.
Dessutom kan det kontrolleras att mottagaren av förmånen alltjämt uppfyller villkoren för att beviljas detta genom andra åtgärder som har en mindre begränsande verkan, men ändå är lika effektiva.
Freemovement of goods
Fri rörlighet för varor
In the field of the freemovement of goods, the Court delivered a number of judgments concerning the compatibility with Community legislation of national provisions amounting to measures having equivalent effect to quantitative restrictions.
På området fri rörlighet för varor har domstolen meddelat flera domar rörande förenligheten med gemenskapslagstiftningen av nationella bestämmelser som har motsvarande verkan som kvantitativa importrestriktioner.
First of all, in Case C-244/06 Dynamic Medien [2008] ECR I-505, the Court turned its attention to German rules prohibiting the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by a competent national authority or by a national voluntary self-regulatory body for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority or body indicating the age from which those image storage media may be viewed.
I domavden 14 februari 2008 i mål C-244/06, Dynamic Medien (REG 2008, s. I-505), hade domstolen att göra med tysk lagstiftning som innebar förbud mot försäljning och överlåtelse per postorder av videogram som inte granskats och klassificerats av en behörig nationell myndighet eller av en nationell organisation för frivillig självkontroll med avseende på skyddet av minderåriga, och som inte försetts med uppgift från denna myndighet eller organisation om åldersgräns för visning.
The Court held that such rules do not constitute a selling arrangement which is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially intra-Community trade, but a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC and are, in principle, incompatible with the obligations arising from that provision.
Domstolen fann att sådan lagstiftning inte är en säljform som är ägnad att direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt hindra handeln mellan medlemsstaterna, utan en åtgärd medmotsvarande verkan som kvantitativa restriktioner i denmening som avses i artikel 28 EG, som i princip är oförenlig med de skyldigheter som följer av denna artikel.
According to the Court, such rules may, however, be justified by the objective of protecting children, insofar as the rules are proportionate to that objective, as will be the case where they do not preclude all forms of marketing of unchecked image storage media and it is permissible to import and sell such image storage media to adults, while ensuring that children do not have access to them.
Enligt domstolen kan en sådan lagstiftning emellertid vara berättigad om den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det eftersträvade målet att skydda barn, vilket är fallet när lagstiftningen inte utgör hinder mot all slags saluföring av ogranskade videogram och det är tillåtet att importera och sälja sådana videogram om det kontrolleras att barn inte får tillgång till dem.
It could be otherwise only if it appears that the examining, classifying and labelling procedure established by those rules is not easily accessible or cannot be completed within a reasonable period or that the decision of refusal cannot be open to challenge before the courts.
Det kan inte förhålla sig annorlundamedmindre än att det framgår att det förfarande för granskning, klassificering och märkning av videogram som föreskrivs i denna lagstiftning inte är lättillgängligt eller inte kan slutföras inom rimlig tid eller att avslagsbeslutet intekanprövas vid domstol.
Next, in Case C-141/07 Commission v Germany (judgment of 11 September 2008), the Court was faced with German legislation concerning the requirements which external pharmacies had to meet if they were to be eligible to supply medicinal products to hospitals situated in Germany, requirements which, in practice, necessitated a degree of geographical proximity between the pharmacy supplying the medicinal products and the hospital.
I domavden 11 september 2008 i mål C-141/07, kommissionenmot Tyskland, ställdes domstolen inför tysk lagstiftning om de krav som externa apotek måste uppfylla för att kunna bli anlitade för läkemedelsleveranser till sjukhus i Tyskland, enligt vilka det i praktiken krävs en viss geografisk närhet mellan det apotek som levererar läkemedlen och det sjukhus som ska förses med desamma.
The Court held that, while such provisions must be regarded as concerning selling arrangements, since they do not concern the characteristics of the medicinal products, but concern solely the arrangements permitting their sale, they are nevertheless liable to hinder intra-Community trade and, therefore, constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports prohibited, in principle, by Article 28 EC.
Domstolen fann att om dessa bestämmelser, som inte avser läkemedlens egenskaper utan endast formerna för att få saluföra dem, emellertid ska anses omfatta säljformer, kan dessa bestämmelser hindra handeln inomgemenskapen och utgör därmed en åtgärd medmotsvarande verkan som en kvantitativ importrestriktion och är, i princip, förbjuden enligt artikel 28 EG.
According to the Court, they are justified, however, on grounds of the protection of public health.
Enligt domstolen är de dock motiverade med hänsyn till skyddet för folkhälsan.
Such legislation can achieve the objective of ensuring that the supply of products to hospitals of the Member State concerned is reliable
Dylika bestämmelser kan uppnå målet med en säker och högkvalitativ läkemedelsförsörjning till sjukhus i den berörda medlemsstaten.