natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court stated that that provision is applicable where there are several places of delivery within a single Member State and that, in such a case, the court having jurisdiction to hear all the claims based on the contract for the sale of goods is that for the principal place of delivery, which must be determined on the basis of economic criteria. In the absence of determining factors for establishing the principal
Enligt bestämmelsen kan en talan som avser avtal väckas mot svaranden vid domstolen i uppfyllelseorten för den förpliktelse som talan avser, med preciseringen att denna ort, vid försäljning av varor och såvida inte annat har avtalats, är den ort i en medlemsstat dit varorna enligt avtalet har eller skulle ha levererats.
Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000, as amended by Council Regulation (EC) No 2116/2004 of 2 December 2004 (OJ 2004 L 367, p. 1).
Domstolen preciserade att bestämmelsen är tillämplig när leverans sker till flera orter i en och samma medlemsstat, och att den domstol som är behörig att pröva alla yrkanden som grundar sig på avtalet om försäljning av varor i ett sådant fall utgörs av den domstol inom vars domsaga den huvudsakliga leveransorten är belägen, vilken måste bestämmas utifrån ekonomiska
Court of Justice place of delivery, the plainti may sue the defendant in the court for the place of delivery of his choice.
Domstolen kriterier. Om det inte är möjligt att bestämma den huvudsakliga leveransorten kan käranden välja att väcka talan mot svaranden vid domstolen i vilken som helst av leveransorterna.
Police and judicial cooperation in criminal matters, and combating terrorism
Polissamarbete, strarättsligt samarbete och bekämpande av terrorism
The framework decision is not intended to harmonise the substantive criminal law of the Member States: it provides for approximation of the laws and regulations of the Member States with regard to judicial cooperation in criminal matters and its purpose is to introduce a simplied system for the surrender, between national judicial authorities, of convicted persons or suspects for the purpose of enforcing judgments or conducting criminal proceedings.
I-0000), kunde domstolen inte nna någon omständighet som kan påverka giltigheten av rambeslut 2002/584 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna.48Detta rambeslut är inte avsett att harmonisera den materiella strarätten i medlemsstaterna. Det innehåller bestämmelser om en tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar som rör strarättsligt samarbete och syftar till att ett nytt förenklat system för överlämnande införs mellan rättsliga myndigheter för verkställighet av domar eller lagföring.
It was not adopted in a manner contrary to Article 34(2) EU, which lists and denes, in general terms, the dierent types of legal instruments which may be used in the pursuit of the objectives of the Union set out in Title VI of the Treaty on European Union, and cannot be construed as meaning that the approximation of the laws and regulations of the Member States by the adoption of a framework decision cannot relate to areas other than those mentioned in Article 31(1)(e) EU and, in particular, the matter of the European arrest warrant.
Det har inte antagits på ett sätt som strider mot artikel 34.2 b EU, i vilken det i allmänna ordalag räknas upp och denieras vilka olika typer av rättsliga instrument som kan användas för att bidra till att unionens mål enligt avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen uppnås och vilken inte skall tolkas så, att en tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar, som genomförs med fattande av ett rambeslut, inte får omfatta andra områden än dem som nämns i artikel 31 e EU, och därvid i synnerhet den europeiska arresteringsordern.
Nor does Article 34(2) EU establish any order of priority between the dierent instruments listed.
I artikel 34.2 EU föreskrivs inte heller någon prioritetsordning mellan de olika rättsliga instrument som räknas upp.
While it is true that the European arrest warrant could equally have been the subject of a convention, it is within the Council’s discretion to give preference to the legal instrument of the framework decision in the case where, as here, the conditions governing the adoption of such a measure are satised.
Det är visserligen riktigt att den europeiska arresteringsordern lika gärna hade kunnat regleras i en konvention. Rådet har dock ett utrymme för skönsmässig bedömning för att välja det rättsliga instrumentet rambeslut när villkoren för att anta en sådan rättsakt är uppfyllda, såsom i förevarande fall.
This conclusion is not invalidated by the fact that the framework decision was to replace from 1 January 2004, solely in relations between Member States, the corresponding provisions of the earlier conventions on extradition.
Denna slutsats påverkas inte av det förhållandet att rambeslutet, i förbindelserna mellan medlemsstaterna, från och med den 1 januari 2004 ersätter motsvarande konventionsbestämmelser om utlämning.
Any other interpretation, unsupported by either Article 34(2) EU or any other provision of the Treaty on European Union, would risk depriving of its essential eectiveness the Council’s recognised power to adopt framework decisions in fields previously governed by international conventions.
En motsatt tolkning, som varken har stöd i artikel 34.2 EU eller i någon annan bestämmelse i fördraget om Europeiska unionen, skulle innebära att den möjlighet som rådet tillerkänts att fatta rambeslut inom områden som tidigare reglerades genom internationella konventioner i väsentlig mån riskerade att berövas sin ändamålsenliga verkan.
Moreover, the fact that the framework decision dispenses with verication of the requirement of double criminality in respect of certain oences is in keeping with the principle of the legality of criminal oences and penalties and with the principle of equality and nondiscrimination.
Den omständigheten att rambeslutet innebär att kontrollen av om det föreligger dubbel strabarhet för vissa brott slopas är dessutom förenlig med den strarättsliga legalitetsprincipen och med likhetsprincipen och icke-diskrimineringsprincipen.
In Case C-467/05 Dell’Orto (judgment of 28 June 2007), the Court was called upon to rule on the concept of victim for the purposes of Council Framework Decision 2001/220/JHA (49).
I dom av den 28 juni 2007 i mål C-467/05, Dell’Orto (REG 2007, s.
It ruled that, in criminal proceedings and, in particular, in enforcement proceedings following a judgment which resulted in a final criminal conviction, the concept of ‘victim’ for the purposes of that framework decision does not include legal persons who have suered harm directly caused by acts or omissions violating the criminal law of a Member State, the legislature’s object being to limit its scope exclusively to natural persons who are victims of
I-0000), har domstolen haft att uttala sig om begreppet brottsoer i den mening som avses i rambeslut 2001/220, om brottsorets ställning i strarättsliga förfaranden.49 Den fastställde att i ett strarätts-ligt förfarande, och särskilt i ett förfarande om efterföljande verkställighet av en lagakraftvunnen fällande dom, omfattar begreppet brottsoer, såsom det tillämpas i rambeslutet, inte juridiska personer som har lidit en direkt skada genom handlingar eller underlåtelser som strider mot den strarättsliga lagstiftningen i en medlemsstat, eftersom lagstiftaren har velat att enbart fysiska personer som lidit skada på grund av brott skall
Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (OJ 2002 L 190, p. 1).
Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 (EGT L 190, s. 1).
Council Framework Decision 2001/220/JHA of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal proceedings (OJ 2001 L 82, p. 1).
Rådets rambeslut 2001/220/RIF av den 15 mars 2001 (EGT L 82, s. 1).
Proceedings harm resulting from a criminal act.
Utveckling och verksamhet omfattas av nämnda begrepp.
This interpretation cannot, according to the Court, be challenged on the ground that it is not in keeping with the provision of Directive 2004/80 (50) relating to compensation to crime victims, for even supposing that the provisions of a directive adopted on the basis of the EC Treaty were capable of having any eect on the interpretation of the provisions of a framework decision based on the Treaty on European Union and that the concept of victim for the purposes of the directive could be interpreted to include legal persons; the directive and the framework decision regulate dierent fields and are not linked in a manner calling for a uniform interpretation of the concept in question.
Denna tolkning kan enligt domstolen inte ifrågasättas på den grunden att den inte är förenlig med bestämmelsen i direktiv 2004/8050 om ersättning till brottsoer, för även om man antog att bestämmelserna i ett direktiv som antagits med stöd av EG-fördraget hade kunnat få någon som helst betydelse för tolkningen av bestämmelserna i ett rambeslut som antagits med stöd av fördraget om Europeiska unionen och att brottsoerbegreppet i den mening som avses i detta direktiv hade kunnat tolkas så, att det även omfattar juridiska personer, reglerar rambeslutet och direktivet olika sakområden och det föreligger inte något samband mellan de två rättsakterna som talar för att det aktuella begreppet skall ges en enhetlig tolkning.
Several of the Court’s judgments relate to the combating of terrorism.
Flera av domstolens domar faller inom området för bekämpande av terrorism.
In Case C-229/05 P PKK and KNK v Council [2007] ECR I-439, in the particular instance of Regulation No 2580/2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism, the Court stressed the requirements linked to the right of individuals to eective judicial protection.
I dom av den 18 januari 2007 i mål C-229/05 P, PKK och KNK mot rådet (REG 2007, s. I-439), betonade domstolen de krav som hör samman med enskildas rätt till ett eektivt domstolsskydd, och detta med avseende på just förordning nr 2580/2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism.
In the context of the implementation of Resolution 1373 (2001) of the United Nations Security Council, the Council of the European Union decided in 2002 to include the Kurdistan Workers’ Party (PKK) in a list of terrorist organisations, which led to the freezing of its funds.
I samband med genomförandet av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1373 (2001), beslutade Europeiska unionens råd, år 2002, att uppföra Kurdistans arbetarparti (PKK) på en förteckning över terroristorganisationer, vilket medförde att dess penningmedel frystes.
An action challenging that decision was brought by a first applicant on behalf of the PKK and by a second applicant on behalf of the Kurdistan National Congress (KNK).
Talan väcktes mot detta beslut av en första sökande på PKK:s vägnar och av en andra sökande på Kurdistans nationella kongress (KNK) vägnar.
The Court of First Instance having rejected the action as inadmissible, the two applicants lodged an appeal before the Court of Justice.
Efter det att förstainstansrätten hade avvisat deras talan överklagade de båda till domstolen.
The latter held, in particular, that in respect of the abovementioned regulation, it is especially important for judicial protection to be eective because the restrictive measures laid down by that regulation have serious consequences.
Domstolen fastställde bland annat, vad gäller ovannämnda förordning, att det är särskilt viktigt att domstolsskyddet är eektivt med tanke på att de restriktiva åtgärder som föreskrivs i förordningen medför allvarliga konsekvenser.
Not only are all financial transactions and financial services thereby prevented in the case of a person, group or entity covered by the regulation, but also their reputation and political activity are damaged by the fact that they are classied as terrorists.
Det är inte bara så att en person, en grupp eller en enhet som avses i förordningen nekas alla möjligheter att genomföra eller motta ekonomiska transaktioner och tjänster. Deras anseende och politiska verksamhet skadas dessutom av att de betecknas som terrorister.
According to Article 2(3) of Regulation No 2580/2001 (51), read in conjunction with Article 1(4) to (6) of Common Position 2001/931/CFSP (52), a person, group or entity can be included in the list of persons, groups and entities to whom and to which that regulation applies only if there is certain reliable information, and the persons, groups or entities covered must be precisely identied.
Enligt artikel 2.3 i förordning nr 2580/200151, jämförd med artikel 1.4–1.6 i gemensam ståndpunkt 2001/93152, kan en person, en grupp eller en enhet endast upptas i förteckningen över de personer, grupper eller enheter på vilka förordningen skall tillämpas om det föreligger vissa indicier och de personer, grupper och enheter som avses kan identieras med säkerhet.
In addition, it is made clear that the names of persons, groups or entities can be kept on the list only if the Council reviews their situation periodically.
Dessutom anges det att namn på personer, grupper och enheter får behållas i förteckningen endast under förutsättning att rådet med jämna mellanrum omprövar deras situation.
All these matters must be open to judicial review.
Samtliga dessa omständigheter måste kunna prövas av domstol.
The Court concluded therefrom that if the Community legislature takes the view that an entity retains an existence sucient for it to be subject to the restrictive measures laid down
Domstolen drar av detta slutsatsen att om gemenskapslagstiftaren anser att en enhet existerar i tillräckligt hög grad för att kunna bli föremål för de restriktiva åtgärder som
Regulation (EC) No 2580/2001 of 27 December 2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism (OJ 2001 L 344, p. 70).
Rådets förordning (EG) nr 2580/2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism (EGT L 344, s. 70).
Common Position 2001/931/CFSP of 27 December 2001 on the application of specic measures to combat terrorism (OJ 2001 L 344, p. 93).
Rådets gemensamma ståndpunkt 2001/931/GUSP av den 27 december 2001 om tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (EGT L 344, s. 93).
Court of Justice by Regulation No 2580/2001, it must be accepted, on grounds of consistency and justice, that that entity continues to have an existence sucient to contest those measures.
Domstolen föreskrivs i förordning nr 2580/2001, är det ur rättvisehänseende och för konsekvensens skull nödvändigt att anse att denna enhet även existerar i tillräckligt hög grad för att kunna angripa den aktuella åtgärden.
The eect of any other conclusion would be that an organisation could be included in the list of terrorist organisations without being able to bring an action challenging its inclusion.
I annat fall skulle en organisation kunna upptas i förteckningen över terroristorganisationer utan att ha möjlighet att väcka talan häremot.
In consequence, the Court set aside the order of the Court of First Instance in so far as it dismissed the application of the appellant acting on behalf of the PKK.
Följaktligen upphävde domstolen förstainstansrättens beslut i den del förstainstansrätten därigenom avvisade den talan som hade väckts på PKK:s vägnar.
In Case C-354/04 P Gestoras Pro Amnistía and Others v Council [2007] ECR I-1579 and C-355/04 P Segi and Others v Council [2007] ECR I-1657, the Court rejected the appeals brought by two organisations seeking damages for the harm allegedly sustained as a result of their inclusion in the list of persons, groups or entities involved in terrorist acts, annexed to a common position of the Council (53).
I dom av den 27 februari 2007 i de förenade målen C-354/04 P och C-355/04 P, Gestoras Pro Amnistía m.. mot rådet respektive Segi m.. mot rådet (REG 2007, s. I-1579 respektive I-1657), ogillade domstolen två organisationers överklaganden, genom vilka de yrkade skadestånd till följd av att de tagits upp i den förteckning över personer, grupper och enheter som deltar i terroristhandlingar, vilken bifogats en gemensam ståndpunkt från rådet.53
First, the Court observed that, in the framework of Title VI of the Treaty on European Union on police and judicial cooperation in criminal matters, the Community legislature has conferred no jurisdiction on the Court of Justice to entertain any action for damages whatsoever.
Domstolen anmärkte inledningsvis att gemenskapslagstiftaren inte har gett domstolen någon behörighet att pröva varje skadeståndstalan inom ramen för avdelning VI i EU-fördraget om polissamarbete och strarättsligt samarbete, oavsett omständigheterna.
Nevertheless, the Court continued, applicants wishing to challenge before the courts the lawfulness of a common position are not deprived of all judicial protection.
Likväl, fortsatte domstolen, har klagandena, som vill få till stånd en prövning i domstol av lagenligheten av en gemensam ståndpunkt, inte berövats varje rätt till domstolsskydd.
Article 35(1) EU, in that it does not enable national courts to refer a question to the Court for a preliminary ruling on a common position but only a question concerning decisions or framework decisions, treats as acts capable of being the subject of such a reference for a preliminary ruling all measures adopted by the Council and intended to produce legal effects in relation to third parties.
Nämnda avdelning, som inte innehåller någon möjlighet för nationella domstolar att begära förhandsavgörande från EG-domstolen angående en gemensam ståndpunkt, utan endast angående beslut och rambeslut, innebär nämligen att en begäran om förhandsavgörande kan avse samtliga bestämmelser som antas av rådet och som syftar till att få rättsverkan gentemot tredje man.
Given that the preliminary ruling procedure is designed to guarantee observance of the law in the interpretation and application of the Treaty, the right to make a reference to the Court for a preliminary ruling must therefore exist in respect of all measures adopted by the Council, whatever their nature or form, which are intended to have legal effects in relation to third parties.
Eftersom förfarandet för förhandsavgöranden syftar till att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkning och tillämpning av fördraget måste det således vara möjligt att framställa en begäran om förhandsavgörande till domstolen angående samtliga bestämmelser som antas av rådet – oavsett av vilken art de är och i vilken form de har antagits – som syftar till att få rättsverkan gentemot tredje man.
Therefore, a national court hearing a dispute which indirectly raises the issue of the validity or interpretation of a common position adopted on the basis of Title VI of the Treaty on European Union and having serious doubts whether that common position is really intended to produce legal eects in relation to third parties, could ask the Court to give a preliminary ruling.
En nationell domstol som handlägger ett mål i vilket en fråga indirekt uppkommer beträande giltigheten eller tolkningen av en gemensam ståndpunkt som har antagits inom ramen för avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen, och som därvid hyser allvarliga tvivel avseende huruvida den gemensamma ståndpunkten i själva verket syftar till att få rättsverkan gentemot tredje man, kan således framställa en begäran om förhandsavgörande till EG-domstolen.
It would then fall to the Court to nd, where appropriate, that the common position is intended to produce legal eects in relation to third parties, to accord it its true classication and to give a preliminary ruling.
Det ankommer då på den sistnämnda att i förekommande fall konstatera att den gemensamma ståndpunkten syftar till att få rättsverkan gentemot tredje man, ge den en riktig beteckning och meddela förhandsavgörande.
Finally, the Court found that it is for the courts and tribunals of the Member States to interpret and apply national procedural rules governing the exercise of rights of action in a way that enables natural and legal persons to challenge before the courts the lawfulness of any decision or other national measure relating to the drawing up of an act of the European Union or to its application to them and to seek compensation for any loss suered.
Slutligen fann domstolen att det ankommer på de nationella domstolarna att tolka och tillämpa nationella processrättsliga bestämmelser om talerätt så, att det är möjligt för fysiska eller juridiska personer att få till stånd en prövning vid domstol av lagenligheten av
Council Common Position 2002/340/CFSP of 2 May 2002 updating Common Position 2001/931/CFSP on the application of specic measures to combat terrorism (OJ 2002 L 116, p. 75).
Rådets gemensamma ståndpunkt 2002/340/GUSP av den 2 maj 2002 om uppdatering av gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP om tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (EGT L 116, s. 75).
The Court concluded, therefore, that the appellants had not been deprived of eective judicial protection and that the orders of the Court of First Instance had not prejudiced their right to such protection.
Domstolen fastslog således att klagandena inte hade berövats rätten till ett eektivt domstolsskydd och att förstainstansrättens beslut inte innebar att deras rätt till ett sådant skydd hade åsidosatts.
In Case C-117/06 Möllendorf and Möllendorf-Niehuus (judgment of 11 October 2007) the Court essentially decided that a contract for the sale of immovable property must not be performed if Community law has, in the meantime, ordered the purchaser’s economic resources to be frozen.
I dom av den 11 oktober 2007 i mål C-117/06, Möllendorf och Möllendorf-Niehuus (REG 2007, s. I-0000), beslutade domstolen, i huvudsak, att en försäljning av fast egendom inte får genomföras om det i mellantiden har införts en frysning av köparens ekonomiska resurser enligt gemenskapsrätten.
Hearing an action challenging the refusal of the Grundbuchamt (the authority responsible for keeping the land register) to make the final registration of a transfer of property, a necessary condition for the purchase of ownership of immovable property in German law, a German court asked the Court whether those provisions of Regulation No 881/2002 imposing certain specic restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban (54) forbid the registration of the transfer of ownership to a purchaser who has, after the conclusion of the contract of sale, been entered in the list of persons associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban, annexed to that regulation.
En tysk domstol som hade att pröva ett mål avseende en talan mot ett beslut av Grundbuchamt (inskrivningsmyndighet) att avslå en ansökan om denitiv inskrivning av en fastighetsöverlåtelse, vilket är ett nödvändigt villkor för förvärv av fast egendom enligt tysk rätt, ställde frågan till domstolen huruvida bestämmelserna i förordning nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida och talibanerna associerade personer och enheter54 utgör hinder för inskrivning av överlåtelsen av fastigheten till en köpare som sedan köpekontraktet ingicks har tagits upp på förteckningen över personer associerade med Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida och talibanerna, vilken är bifogad nämnda förordning.