natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to settled case-law, natural or legal persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision aects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are dierentiated from all other persons and by virtue of those factors
Enligt fast rättspraxis kan andra fysiska eller juridiska personer än dem som ett beslut är riktat till göra anspråk på att vara personligen berörda endast om beslutet angår dem på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för dem eller på grund av en faktisk situation som särskiljer dem från alla andra personer och därigenom försätter dem i en situation som motsvarar den som gäller för personen som beslutet är riktat till.10
In its order in Galileo Lebensmittel v Commission (11) the Court held that, for the purpose of recognising standing to bring proceedings, the fact that the applicant belonged to a restricted group must be combined with a specic duty on the part of the Commission to protect that group.
I beslutet i målet Galileo Lebensmittel mot kommissionen11 slog förstainstansrätten fast att en sökande kan beviljas talerätt om denne tillhör en begränsad grupp samtidigt som det föreligger en särskild skyldighet för kommissionen att skydda denna grupp.
More specically, the decisive factor in identifying the persons individually concerned by a measure of general application consists in the specic protection to which they are entitled under Community law.
Närmare bestämt är den avgörande faktorn för att identiera vilka enskilda som berörs personligen av en rättsakt med allmän giltighet det särskilda skydd som dessa är berättigade till enligt gemenskapsrätten.
), where the applicant sought annulment of a provision of a regulation which limited the right to use the name ‘Tocai friulano’, provided the opportunity for the Court to shed light on the circumstances in which an applicant could base his standing to bring proceedings on the principles laid down by the Court of Justice in its judgment in Codorníu v Council (13). The Court of First Instance held that in this case the applicant, unlike the undertaking Codorníu, was not prevented by a measure of general application from using an intellectual property right which it had registered and used in the traditional matter for a long period before the measure in question was adopted.
I domen i målet Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia mot kommissionen12, i vilken sökanden begärde ogiltigförklaring av en förordningsbestämmelse genom vilken rätten att använda namnet Tocai friulano begränsades, gavs förstainstansrätten tillfälle att klargöra när en sökande kan göra gällande sin talerätt på grundval av principer som slagits fast i domstolens dom i målet Codorníu mot rådet.13Förstainstansrätten slog fast att sökanden i det förevarande fallet, till skillnad från i målet Codorníu mot rådet, inte på grund av en rättsakt med allmän giltighet hade förhindrats att använda en immateriell rättighet som denne inregistrerat och traditionellt använt under lång tid innan den nämnda rättsakten antogs.
The name ‘Tocai friulano’ is not a geographical indication as such forming part of intellectual property rights and enjoying protection on that basis.
Namnet Tocai friulano utgör nämligen inte en geogrask beteckning som i sig omfattas av immateriella rättigheter och skyddas i detta avseende.
The Court also stated that the general interest which a region, as the competent entity for economic and social matters on its territory, might have in securing a favourable outcome for the economic prosperity of that territory is not sucient for it to be regarded as being individually concerned.
Förstainstansrätten påpekade också att det allmänintresse som en region, såsom behörigt organ i ekonomiska och sociala frågor inom dess territoriella behörighetsområde, kan ha av en utgång som är gynnsam för den ekonomiska utvecklingen i området inte är tillräckligt för att regionen skall anses vara personligen berörd.
Furthermore, the legislative and regulatory prerogatives that may be held by a legal person governed by the public law of a Member State other than the State are not of such a kind as to confer that person an individual interest in seeking annulment of a provision of Community law which has no eect on the extent of its powers, since, in principle, the person holding such prerogatives does not exercise them in his own interest.
De rättigheter enligt lagar och andra författningar som en juridisk person, annan än staten, som lyder under en medlemsstats oentliga rätt kan ha är inte heller av sådant slag att den juridiska personen skall anses ha ett individuellt intresse av att utverka att en gemenskapsbestämmelse som inte får någon
Last, in Alrosa v Commission ( the Commission had made binding the commitments given by De Beers, an undertaking in a dominant position, to limit and then cease its purchases of rough diamonds from the
Domstolens dom av den 15 juli 1963 i mål 25/62, Plaumann mot kommissionen (REG 1963, s.
Order of 28 August 2007 in Case T-46/06 (on appeal, Case C-483/07 P).
Förstainstansrättens beslut av den 28 augusti 2007 i mål T-46/06 (överklagat till domstolen under målnummer C-483/07 P).
Case C-309/89 [1994] ECR I-1853.
Domstolens dom av den 18 maj 1994 i mål C-309/89 (REG 1994, s. I-1853; svensk specialutgåva, volym 15, s. I-141).
Court of First Instance applicant.
Den person som innehar sådana rättigheter utövar nämligen i princip inte dessa i sitt eget intresse.
The Court examined of its own motion the admissibility of the action and held that the applicant was individually concerned by that decision, in so far as the decision had been adopted at the conclusion of proceedings in which the applicant had participated to a decisive extent, had been aimed at bringing to an end the long-standing trading relationship between the applicant and De Beers and had been liable to have an appreciable eect on the applicant’s competitive position on the market for the supply and production of rough diamonds.
Förstainstansrätten, som på eget initiativ prövade frågan huruvida talan kunde upptas till sakprövning, slog fast att sökanden berördes personligen av beslutet med hänsyn till att det dels antogs efter ett förfarande i vilket sökanden på ett avgörande sätt hade deltagit, dels syftade till att undanröja den handelsförbindelse som under ansenlig tid hade förelegat mellan sökanden och De Beers och dels var ägnat att ha en väsentlig inverkan på sökandens konkurrensmässiga ställning på marknaden för leverans och produktion av rådiamanter.
In Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse v Commission (15) the applicant challenged the decision of the Commission’s hearing ocer rejecting its request for condential treatment for certain passages in a Commission decision (‘the peroxides decision’), which contained references to the applicant’s role in a number of cartels on certain markets for organic peroxides.
I målet Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse mot kommissionen15angrep sökanden kommissionens förhörsombuds beslut att avslå sökandens begäran om kondentiell behandling av vissa avsnitt i kommissionens beslut (nedan kallat peroxidbeslutet), som innehöll hänvisningar till sökandens deltagande i en rad karteller på vissa marknader för organiska peroxider.
However, as the proceedings against the applicant were time-barred, the Commission had made no reference in the operative part of the ‘peroxides decision’ to its participation in the infringement.
Eftersom sökandens överträdelse emellertid var preskriberad hade kommissionen i artikeldelen i peroxidbeslutet inte gjort någon hänvisning till sökandens deltagande i överträdelsen.
The Court rejected the Commission’s plea that the applicant, which had not challenged the peroxides decision, had no interest in bringing an action against the decision of the hearing ocer.
Förstainstansrätten godtog inte kommissionens invändning, enligt vilken sökanden, som inte hade angripit peroxidbeslutet, saknade ett berättigat intresse av att få till stånd en prövning av förhörsombudets beslut.
It held, on the contrary, that the annulment of that decision was capable of conferring an advantage on the applicant in that the Commission should take account of the applicant’s legitimate interest in the information at issue not being disclosed.
Förstainstansrätten slog i stället fast att en ogiltigförklaring av detta beslut kunde medföra en fördel för sökanden på grund av att kommissionen skulle vara skyldig att ta hänsyn till företagens berättigade intresse av att den ifrågavarande informationen inte spreds.
Furthermore, the mere fact that the information had already been published did not deprive the applicant of an interest in bringing an action, since its continued disclosure on the Commission’s Internet site continued to harm the applicant’s reputation, which is a vested and present interest.
Den enda omständigheten att dessa uppgifter redan har oentliggjorts innebär inte heller att sökanden saknar berättigat intresse av att få saken prövad, eftersom det oavbrutna utlämnandet, genom kommissionens hemsida, av dessa uppgifter fortsätter att skada sökandens anseende, vilket innebär att denne har ett faktiskt intresse.
In Ufex and Others v Commission (16) the applicants challenged the Commission decision rejecting their complaint.
I domen i målet Ufex m.. mot kommissionen16 väckte sökandena talan mot kommissionens beslut att avslå deras klagomål.
Their interest in bringing an action was challenged on the ground that, according to the interveners in support of the Commission, even if the contested measure were annulled, the Commission would be unable to establish the infringement complained of, since the excessive duration of the entire administrative procedure would have constituted a breach of the interveners’ rights.
Deras berättigade intresse av att få saken prövad ifrågasattes då kommissionen, enligt de parter som intervenerat till stöd för denna institution, inte ens vid en ogiltigförklaring av det angripna beslutet hade kunnat fastställa de påtalade överträdelserna, eftersom den utdragna tiden för det administrativa förfarandet skulle ha haft menlig inverkan på dessa parters rätt till försvar.
In that regard, the Court held that the interest in bringing an action of an applicant who had brought an action for annulment of a Commission decision rejecting the complaint whereby it denounced conduct capable of constituting an abuse of a dominant position could be denied only in exceptional circumstances, notably where it could be established beyond doubt that the Commission was not in a position to adopt a decision making a finding of infringement attributable to the dominant undertaking in question.
I detta avseende slog förstainstansrätten fast att en sökandes berättigade intresse av att få saken prövad i ett fall då denne har väckt en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut att avslå det klagomål som sökanden ingett i syfte att anmäla ett beteende som skulle kunna utgöra
Judgment of 12 October 2007 in Case T-474/04.
Förstainstansrättens dom av den 11 juli 2007 i mål T-170/06.
Judgment of 12 September 2007 in Case T-60/05.
Förstainstansrättens dom av den 12 september 2007 i mål T-60/05.
Admissibility in matters of State aid
Upptagande till sakprövning i mål angående statligt stöd a)
Article 88(2) EC has capacity to bring an action for annulment of a decision adopted at the conclusion of the stage of the preliminary examination of aid referred to in Article 88(3) EC in order to protect its procedural rights.
Flera avgöranden under år 2007 har gjort det möjligt för förstainstansrätten att precisera tillämpningen av den rättspraxis17 enligt vilken en berörd part i den mening som avses i artikel 88.2 EG har, i syfte att tillvarata sina processuella rättigheter, talerätt avseende ogiltigförklaring av ett beslut som fattats efter den inledande granskningen av sådana stöd som avses i artikel 88.3 EG.
By its order in SID v Commission (18) the Court held that a seafarers’ union which had lodged a complaint in respect of certain tax measures applicable to seafarers employed on board vessels on the Danish international register was not a party concerned.
I beslutet i målet SID mot kommissionen18 fann förstainstansrätten att ett fackförbund för sjöfolk, som väckt talan mot vissa skattemässiga åtgärder tillämpliga på sjöfolk anställda på fartyg registrerade i det danska internationella skeppsregistret, inte kunde anses vara berörd part.
Neither the seafarers’ union nor its members were competitors of the beneficiaries of the measures in issue.
Varken förbundet eller dess medlemmar stod nämligen i något konkurrensförhållande till de personer som de ifrågavarande åtgärderna avsåg.
Although bodies representing the employees of the undertakings in receipt of aid might, as parties concerned, submit comments to the Commission on considerations of a social nature, the fact remained that in this case any social aspects derived from the establishment of the register in question and not from the fiscal measures in issue, which alone were examined by the Commission with a view to assessing their compatibility with the common market.
Även om organ som representerar arbetstagarna på ett företag, vilka är mottagare av ett stöd i egenskap av berörd part, kan inkomma med synpunkter till kommissionen angående sociala hänsyn, följde emellertid de eventuella sociala aspekterna i förevarande fall av att det ovannämnda registret hade inrättats och inte av de omtvistade skattemässiga åtgärderna, vilka endast hade granskats av kommissionen i syfte att kontrollera deras förenlighet med den gemensamma marknaden.
The social aspects relating to that register therefore had only an indirect link with the contested decision.
De sociala aspekterna avseende detta register hade alltså endast ett indirekt samband med det angripna beslutet.
In Fachvereinigung Mineralfaserindustrie v Commission (19) the Court, after finding that the members of the applicant were parties concerned with standing to act in defence of their procedural rights and that the applicant eectively raised a plea alleging that the Commission ought to have initiated the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC because it was facing serious problems as regards the compatibility of the aid with the common market, declared the action admissible and added that although the further substantive arguments raised were inadmissible as such, the arguments developed must nonetheless be examined for the purpose of determining whether the Commission was actually facing serious problems.
I domen i målet Fachvereinigung Mineralfaserindustrie mot kommissionen19 konstaterade förstainstansrätten först att sökandens medlemmar kunde anses vara berörda parter med rätt att väcka talan för att tillvarata sina processuella rättigheter och att sökanden faktiskt såsom en av grunderna för talan hade gjort gällande att kommissionen borde ha inlett det formella granskningsförfarande som avses i artikel 88.2 EG, eftersom det fanns allvarliga svårigheter att bedöma om stödet var förenligt med den gemensamma marknaden.
The same problem formed the subject matter in an action for failure to act under Article 232 EC, of Asklepios Kliniken (20), where a German company specialising in hospital management had brought an action for a declaration that the Commission had unlawfully failed to adopt a position on the complaint denouncing the existence of the State aid alleged to have been granted by the German authorities to hospitals in the public sector. The Court recalled that Articles 230 EC and 232 EC prescribe one and the same remedy.
Förstainstansrätten slog därefter fast att talan kunde tas upp till prövning och tillade att även om de övriga materiella grunder som sökanden anfört inte i sig kunde tas upp till prövning, skulle de framförda argumenten i vart fall prövas för att bedöma huruvida kommissionen verkligen hade haft allvarliga bedömningssvårigheter.
Order of 23 April 2007 in Case T-30/03 (on appeal, Case C-319/07 P).
Förstainstansrättens beslut av den 23 april 2007 i mål T-30/03 (överklagat till domstolen under målnummer C-319/07 P).
Judgment of 20 September 2007 in Case T-375/03.
Förstainstansrättens dom av den 20 september 2007 i mål T-375/03.
Aid regimes
Förstainstansrätten
In Salvat père & ls and Others v Commission (22 ) the Commission had adopted a decision characterising as State aid incompatible with the common market certain measures taken by the French authorities to finance a sectoral aid scheme for wine-growers producing low-quality wine.
I detta mål var det fråga om ett tyskt bolag, specialiserat på att driva privata sjukhus, som hade väckt talan om att förstainstansrätten skulle fastställa att kommissionen rättsstridigt hade underlåtit att ta ställning till det klagomål som hade ingetts för att påtala stöd som de tyska myndigheterna påstods ha beviljat oentliga sjukhus.
The Commission had thus ordered the French Republic to recover the unlawfully paid aid from the recipients.
Förstainstansrätten erinrade om att artiklarna 230 EG och 232 EG ger uttryck för ett och samma rättsmedel.
Relying on the caselaw of the Court of Justice that the actual recipient of individual aid granted under a general aid scheme and recovery of which is ordered by the Commission is individually concerned by that decision (23), the Court observed that the fact that the contested decision does not identify the undertakings that benet from the aid in question, applies to situations determined objectively and has legal eects with respect to a category of persons envisaged generally and in the abstract does not mean that the action is inadmissible.
I målet Salvat père & ls m.. mot kommissionen22 hade kommissionen fattat ett beslut om att såsom statliga stöd som inte är förenliga med den gemensamma marknaden klassicera åtgärder som de franska myndigheterna vidtagit för att nansiera en stödordning till förmån för en viss sektor till vinodlare som producerade vin av lägre kvalitet. Kommissionen hade i beslutet uppmanat Republiken Frankrike att återkräva det rättsstridigt utbetalade stödet från stödmottagarna. Förstainstansrätten, som stödde sig på domstolens rättspraxis enligt vilken en stödmottagare som verkligen har beviljats ett individuellt stöd i enlighet med en allmän stödordning och vilket stöd kommissionen har beslutat skall återbetalas skall anses vara personligen berörd av beslutet,23 påpekade att de omständigheterna att det i beslutet inte angavs vilket eller vilka företag som var mottagare av det ifrågavarande stödet, att det var tillämpligt på objektivt bestämda situationer och att det medförde rättsverkningar för en allmänt och abstrakt angiven personkrets inte innebar att talan skulle avvisas.
The Court pointed out, on the contrary, that the amounts granted diered according to the undertakings and were therefore dierentiated according to the individual characteristics of each of them, and found that one of the applicants was the actual beneciary of individual aid granted under the sectoral aid scheme in question, recovery of which the Commission had ordered.
Tvärtom fann förstainstansrätten att med hänsyn till att de belopp som hade beviljats skilde sig mellan företagen och således var individuellt beräknade i förhållande till varje företags egenskaper, skulle en av de sökande anses vara en stödmottagare som verkligen hade beviljats ett individuellt stöd i enlighet med den ifrågavarande stödordningen till förmån för en viss sektor, vilket stöd kommissionen hade beslutat skulle återbetalas.
Consequently, that applicant was directly and individually concerned by that part of the contested decision.
Denna sökande är således direkt och personligen berörd av denna del av det angripna beslutet.
Proceedings relating to greenhouse gas emissions
Förstainstansrättens dom av den 11 juli 2007 i mål T-167/04, Asklepios Kliniken mot kommissionen.
None of the applications against the Commission’s decisions brought by the undertakings which had been allocated allowances was considered admissible, on dierent grounds according to the type of decision contested.
Domstolens dom av den 18 november 1970 i mål 15/70, Chevalley mot kommissionen (REG 1970, s. 975, svensk specialutgåva, volym 1, s.
Case 15/70 Chevalley v Commission [1970] ECR 975 and Case T-395/04 Air One v Commission [2006] ECR II-1343.
497), och förstainstansrättens dom av den 10 maj 2006 i mål T-395/04, Air One mot kommissionen (REG 2006, s. II-1343).
Judgment of 20 September 2007 in Case T-136/05.
Förstainstansrättens dom av den 20 september 2007 i mål T-136/05.
On that point, see also judgment of 12 September 2007 in Joined Cases T-239/04 and T-323/04 Italy and Brandt Italia v Commission.
I detta avseende, se även förstainstansrättens dom av den 12 september 2007 i de förenade målen T-239/04 och T-323/04, Italie och Brandt Italia mot kommissionen.
Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission [2000] ECR I-8855.
Domstolens dom av den 19 oktober 2000 i de förenade målen C-15/98 och C-105/99, Italien och Sardegna Lines mot kommissionen (REG 2000, s. I-8855).
Decisions not to raise objections to the notied NAP
Tvistefrågor avseende utsläppsrätter för växthusgaser
In its order in EnBW Energies Baden-Württemberg v Commission (25) the Court gave a textual, contextual and teleological interpretation of Directive 2003/87 and held that that directive confers on the Commission only a limited power of rejection and allows it even to waive the use of that power, since, inter alia, where the Commission does not raise express objections within the time-limit laid down in the directive, the notied NAP becomes denitive and can be implemented by the Member State.
År 2007 kännetecknades av nya tvistefrågor, som uppkom i samband med att enskilda väckt talan mot åtgärder som kommissionen vidtagit mot medlemsstaterna inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser som inrättats genom direktiv 2003/8724.
The Court concluded that, where the decision includes an explicit acceptance of certain aspects of a NAP, it cannot be regarded as even implicit authorisation of the NAP in its entirety, so that the applicant does not have an interest
Genom detta direktiv upprättas ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser, vilket syftar till att minska sådana utsläpp vilka skall vara föremål för en tilldelning av utsläppsrätter som ger den verksamhetsutövare som innehar dem rätt att släppa ut en viss mängd växthusgaser.
26 in bringing proceedings against the other aspects of the NAP (
Samtliga de mål i vilka företag som mottagit utsläppsrätter väckt talan mot kommissionens beslut avvisades och detta på olika grunder beroende på vilket slags beslut som hade angripits.
On the basis of similar reasoning, the Court held, in its order in US Steel Košice v
Beslut att inte anföra invändningar mot anmälda NFP
Commission (27), that the Commission decision not to raise any objections to the Slovak NAP did not have the eect of granting a rights-creating authorisation because, by their nature, the Slovak measures notied in that context did not require such authorisation.
Genom en bokstavlig, kontextuell och teleologisk tolkning av direktiv 2003/87 slog förstainstansrätten i sitt beslut i målet EnBW Energie Baden-Württemberg mot kommissionen25 fast att direktivet endast ger kommissionen en begränsad behörighet att avslå en NFP och till och med ger den rätt att avstå från att utnyttja denna behörighet, bland annat eftersom en anmäld NFP i avsaknad av uttryckliga invändningar från kommissionen inom den i direktivet föreskrivna fristen blir denitiv och får genomföras av medlemsstaten.
In those circumstances, the contested decision could not produce binding legal eects such as to aect the applicant’s interests and therefore did not constitute a measure against which an action could be brought.
Förstainstansrätten drog härav slutsatsen att när ett beslut innehåller ett uttryckligt godtagande av vissa delar av en NFP kan detta inte anses utgöra ett godkännande, inte ens ett implicit sådant, av en anmäld NFP i dess helhet, med den följden att sökanden inte har ett berättigat intresse av att väcka talan mot de övriga delarna av NFP:n.26