natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In formulating regional policy at this level, a deep comprehension of the structural macro conditions that determine the contours of the problem is a pre requisite.
För att regionalpolitik skall kunna utformas på denna nivå krävs en djup förståelse för de strukturella makroekonomiska förhållanden som ligger bakom problemen.
Regional development policy must create conditions in least developed areas that will promote new economic initiatives and stimulate optimal use of regional resources.
En regional utvecklingspolitik måste skapa villkor som främjar nya ekonomiska initiativ i de minst utvecklade områdena och stimulerar bästa
2.2) At the national level, the regional programmes agreed with the El) should similarly have to be incorporated into various national policy domains.
2.2) På nationell nivå bör de regionala program som man kommit överens om ¡nom EU på samma sätt inlemmas i olika nationella politikområden.
The division and compartmentalisation of various national policies is a major obstacle in regional development.
Uppsplittringen och uppdelningen i olika nationella politikområden är ett avgörande hinder för den regionala utvecklingen.
Therefore, coordination, cooperation, coherence and comprehensiveness between them are required.
Därför krävs samordning, samarbete, enhetlighet och integration.
Action taken at the national level should be aligned with local conditions and potentials.
Nationella åtgärder bör anpassas efter lokala förhållanden och möjligheter.
The role of the state is limited but crucial and should guarantee flexibility to adapt to rapid social changes.
Statens roll är begränsad men viktig. Det bör finnas en flexibilitet som möjliggör anpassning till snabba sociala förändringar.
The regional plan then horizontally integrates the various sectoral departments that will be in charge of implementation.
På det regionala planet sker sedan den övergripande integreringen av de olika sektorer som har ansvar för genomförandet.
Thus, the state has to make sure that the necessary financial resources are incorporated into the budgets of various departments.
Staten måste alltså se till att tillräckliga ekonomiska resurser ställs till förfogande för de olika förvaltningarna.
Specific regional policy plays a marginal role when compared to the overall state activity with policies, for example, in public works, education, aids etc.
Den särskilda regionalpolitiken spelar en marginell roll i jämförelse med statens övergripande politiska verksamhet, t.ex. offentliga arbeten, utbildning och stöd.
The spatial ramifications of such policies are immense and therefore should be openly discussed.
Den territoriella dimensionen i alla sådana åtgärder är omfattande, och borde därför diskuteras öppet.
The danger is that, with the shift to post-Fordist growth, state intervention has been shifting to those activities where a competitive advantage can be gained with little or no consideration of regional balance and related social developments.
Ett orosmoment i och med den "nya ekonomin" är att det statliga stödet har riktats mot sådan verksamhet där konkurrensfördelar kan vinnas utan att man beaktar den regionala balansen och den därmed relaterade sociala utvecklingen.
The state can closely monitor national flows of productive and finance capital along the lines of a master plan so that investment decisions are based on social rationality, taking into account the objectives of regional development planning.
Staten kan övervaka de nationella flödena av produktivt kapital och finansieringskapital mot bakgrund av en övergripande planering så att investeringsbeslut fattas med hänsyn till sociala mål och målen för den regionala utvecklingsplaneringen.
of state activities, R & D, education equipment, public works, etc., can be aligned with the demands of regional development.
näringslivssektorer, fackföreningarnas och de offentliga försäkringskassornas fonder, långsiktiga upphandlingskontrakt, datorisering av statlig verksamhet,
The state can use incentives to increase the attractiveness of localities: It can negotiate contractual agreements concerning location, investments, innovation and employment in exchange for financial, infrastructural and logistical state support and the imposition of local production quotas.
Statliga stimulansåtgärder kan användas för att styra etableringen mot en viss plats: Staten kan förhandla fram avtal om lokaliseringsort, investeringar, innovation och sysselsättning i utbyte mot statligt stöd i fråga om finansiering, infrastruktur och logistik samt lokala produktionskvoter.
It can actively promote joint ventures, technology agreements and transfers, cross-licensing and R & D support, procurement policies (guaranteed market outlets) and mixed stateprivate participations.
Staten kan aktivt främja samriskföretag, tekniksamarbete och tekniköverföring, korslicensiering och FoU-stöd, upphandlingspolitik (garanterad avsättning på marknaden) samt samarbete mellan staten och den privata sektorn.
The incorporation of these investments into the local social and economic structure can be promoted.
Staten kan främja integreringen av dessa investeringstyper i den lokala sociala och ekonomiska strukturen.
Equally important is that the negative effects on the labour market of such policies should be addressed and integrated into the overall industrial policy.
Det är lika viktigt att politikens negativa effekter på arbetsmarknaden åtgärdas och integreras i den övergripande näringslivs politiken.
Through its enterprise policy the EU can play a role in this field as well by facilitating joint ventures between, for example, less promising industries or activities which in the medium term may be viable and create substantial employment.
EU kan genom sin näringslivspolitik spela en roll på området och underlätta samriskföretag till exempel mellan mindre löftesrika näringsgrenar eller verksamheter som på medellång sikt kan visa sig lönsamma och skapa en mängd arbetstillfällen.
Both the Member State and the EU can be involved in favouring financial institutions that lend capital to the SMEs and local employment initiatives.
Både medlemsstater och EU kan främja finansinstitut som lånar ut kapital till små och medelstora företag samt lokala sysselsättningsinitiativ.
In the final analysis, unequal territorial development is the result of a historic process and policies.
Skillnaderna i den territoriella utvecklingen är till syvende och sist ett resultat av historiska processer och den politik som förts.
public and private actors in a consistent area for collective action and creating an equilibrium between topdown and bottom-up dynamism.
På så sätt kan man också förbättra möjligheterna för offentliga och privata aktörer att medverka på ett enhetligt område för kollektiva insatser och åstadkomma balans mellan krafterna uppifrån-och-ned och nedifrån-och-upp.
In this territorial perspective, all sectoral policies, notwithstanding their community - national, regional or local competence base, should join in a single strategy, new forms of mutual consultation and flexible 'concertation' will have to be introduced for facilitating the integration of policies as diverse as those for agriculture, industry, transport, infrastructure, education or welfare.
I detta territoriella perspektiv bör all sektorsspecifik politik - oavsett om basen är gemenskapens, nationens, regionens eller kommunens befogenheter -inlemmas i en enda strategi. Nya former av ömsesidig rådgivning och flexibelt samråd måste införas för att underlätta integreringen av politikområden av så skiftande karaktär som jordbruk, näringsliv, transport, infrastruktur, utbildning eller sociala frågor.
The structural conditions determining uneven development will have to be addressed according to the recommendations laid down in chapter 4.
De strukturella förhållanden som ligger bakom en ojämn utveckling måste hanteras i enlighet med rekommendationerna i kapitel fyra.
PRESENT DEGREE OF DISPARITIES IN THE EU
SKILLNADER INOM EU I DAG
To illustrate the geographical distribution of the population we have made use of five sources: 'The Regions of Europe' (periodic reports), Eurostat's 'Regions Statistical Yearbook', European Spatial Development Perspective Report (1999),The second report on Economic and Social Cohesion and the new progress report on economic and social cohesion published in January 2002.
För att kunna åskådliggöra den geografiska fördelningen av befolkningen har vi använt fem källor: "The Regions of Europe" (återkommande rapporter), Eurostats "Regions Statistical Yearbook", rapporten om utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (1999), Andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning och lägesrapporten om den ekonomiska och sociala sammanhållningen, publicerad i januari 2002.
The European Union has a population of 377 million inhabitants (1999) and an
Europeiska unionen har en folkmängd på 377 miljoner invånare (1999) och en
Map 1. illustrates population density.
Befolkningstätheten framgår av karta 1.
From the abovementioned sources the main geographical characteristics, and demographic trends can be summarised in six points.
Med utgångspunkt i ovannämnda källor kan man sammanfatta de huvudsakliga geografiska kännetecknen och demografiska tendenserna i sex punkter.
Population is concentrated in a number of areas.
Befolkningen är koncentrerad till ett antal områden. Det mest tätbefolkade området har ett centralt läge och består av ett antal angränsande regioner: nordvästra England (Yorkshire-Humberside, East Midlands, West Midlands), sydöstra England, och på kontinenten den franska "Nord"-regionen, Belgien,
Württemberg and Saarland in Germany.
västra, södra och östra Nederländerna samt de tyska delstaterna Nordrhein-Westfalen, Hessen, Baden-Württemberg och Saarland.
It is generally known as 'The North western European megalopolis'.
Området är känt som "det nordvästeuropeiska storstadsområdet".
This whole area accommodates about 100 million inhabitants, representing more than a quarter of the total population.
Inom detta område bor cirka 100 miljoner människor, dvs. mer än 1/4 av EU:s totala befolkning.
Map 1 shows three other, smaller concentration areas, where the population density is not only high but also several times higher than that of neighbouring regions.
Karta 1 visar tre andra tätbefolkade men mindre områden.
They are the Paris region, the zone Lombardia Veneto-Liguria in northern Italy and the zone Lazio-Campania in central Italy.
Befolkningstätheten är hög - flera gånger högre än befolkningstätheten i de angränsande regionerna: Parisområdet, området Lombardiet-Venetien-Ligurien i norra Italien samt området Latium-Kampanien i centrala Italien.
Each of the three zones has a population of about 10 to 15 million.
Vart och ett av dessa områden har en befolkning på cirka 10-15 miljoner.
In Spain, Madrid and Catalonia are two other concentration areas.
Två sådana tätbefolkade områden i Spanien är Madrid och Katalonien.
Sparsely populated areas
G/es/ befolkade områden
First, the strip of territory which runs obliquely across France and consists of regions with a population density of
Det första är ett område som sträcker sig snett över Frankrike och består av regioner med en befolkningstäthet på
Second is Scotland with a density of about 67, followed by Ireland (the Dublin area excepted) with a density below 52. The fourth area with a low population
Det andra är Skottland, som har en befolkningstäthet på cirka 67, följt av Irland (utom Dublinområdet) med en befolkningstäthet på mindre än 52 personer
The fifth area is situated in central and southern Spain (Madrid excepted) and the eastern and southern regions of Portugal (Algarve, Alentejo and Centro).
Det femte området omfattar centrala och södra Spanien (utom Madrid) samt de östra och södra delarna av Portugal (Algarve, Alentejo och Centro).
The sixth area comprises Finland (except Uusimaa) and Sweden (except Stockholm and Sydsverige).
Det sjätte området utgörs av Finland (utom Nyland) och Sverige (utom Stockholm och Sydsverige).
Low rate of population growth
Låg befolkningstillväxt
During the period 1995-1999 the overall population increase for the EU was not more than 1.3 %.
Under perioden 1995-1999 var EU:s totala befolkningsökning inte större än 1.3%.
The relative total population increase was negative in one quarter of the regions of the EU (55 out of 211).
Den relativa totala befolkningsökningen var negativ i 1/4 av EU:s regioner (55 av 211).
The regions where population increases most each year are often those which are already more densely populated than average.
De regioner som har den största befolkningsökningen varje år är ofta de som redan har en befolkningstäthet över genomsnittet.
Similarly, the regions whose population is shrinking are those which are already thinly populated (progress report on economic and social cohesion, 2002).
På motsvarande sätt är regionerna med en krympande befolkning de som redan är glest befolkade (lägesrapport om ekonomisk och social sammanhållning, 2002).
At the level of the Union, patterns of regional demographic concentration appear to be becoming more unbalanced, cf. the Second Cohesion Report on unbalanced territorial development.
På EU-nivå verkar de regionala demografiska koncentrationsmönstren uppvisa allt större obalans, vilket bekräftas av Andra sammanhållningsrapportens diskussion om en obalanserad territoriell utveckling.
Increase in the average age of the population
Ökad genomsnittsålder i befolkningen
This, together with social trends such as increasing divorce rates and a tendency for young people to live independently at an earlier age, has led to an increase and changes in the demand for housing in many Member States despite the low population growth, thereby reinforcing the urbanization trend.
Den ökande genomsnittsåldern tillsammans med sociala tendenser som till exempel ökad skilsmässofrekvens och en ökad tendens till eget boende hos unga har lett till större och nya behov i fråga om bostäder i många medlemsstater, trots den låga befolkningstillväxten. Dessa tendenser bidrar till ökad inflyttning till städerna.
Growing significance of migration in both population growth and distribution
Migrationens ökade betydelse för befolkningstillväxt spridning
In the context of the almost zero natural increase, international and regional migration has become an important population growth factor.
Mot bakgrund av den nästan obefintliga naturliga befolkningsökningen har den internationella och regionala migrationen blivit en viktig faktor när det gäller befolkningstillväxt.
In the mid 1990s the contribution of international migration to population growth of the EU was close to 75 %.
Den internationella migrationen stod för nästan 75 % av EU:s befolkningstillväxt i mitten av 1990-talet.
According the ESDP (European Spatial Development Perspective) report (1999) the consequence will be clear."
Enligt ESDP-rapporten från 1999 är konsekvenserna tydliga.
Its main effect is, however, to reinforce the population growth in larger urban areas, where migrants tend strongly to settle, strengthening the existing trend in regional migration within the EU from less populated regions to more urbanized ones".
"Den huvudsakliga effekten är dock att befolkningstillväxten i storstadsområdena förstärks, eftersom det finns en stark tendens att invandrare bosätter sig där. Detta förstärker den redan befintliga migrationstendensen inom EU från glest befolkade till tätbefolkade områden."
The studies undertaken for the ESDP divided regions into six categories (see also Second Report on Economic and Social Cohesion, chapter on Territorial Cohesion):
I de studier som ESDP lät göra indelades regionerna i sex kategorier (jfr Andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning, kapitlet om territoriell sammanhållning):
• Regions dominated by a large metropolitan area; • Densily populated urban regions with polycentric, or dispersed, economic development; • Regions with a high density of population in urban areas but containing rural areas and with polycentric development; • Rural areas under the influence of a metropolitan area; • Rural areas with small and medium sized towns; • Remote rural areas.
• Regioner med hög befolkningstäthet i stadsområden men med inslag av landsbygd och med polycentrisk utveckling.
The first group has a dominant position within the EU.
Den första gruppen har en dominerande ställning ¡nom EU.
Historically, economic activity, as well as capital stock and qualified human resources, have, with a few exceptions, been concentrated in the most central areas of the Union.
Historiskt sett har både den ekonomiska verksamheten och tillgången till kapital och kvalificerade mänskliga resurser med få undantag koncentrerats till unionens mest centrala delar.
While the situation in regions on the southwest periphery of the Union has converged to some degree with that in the rest of the EU, this is not yet sufficient to undermine the validity of the centre-periphery model (cf. Second Cohesion Report).
Regionerna i unionens sydvästra utkanter har i viss mån konvergerat till samma nivå som resten av EU, men ännu inte så mycket att giltigheten i centrum-periferi-modellen har undergrävts (jfr. Andra sammanhållnings rapporten).
This is one of the arguments in the ESDP reports in favour of a polycentric model of development. "
I ESDP-rapporterna förs detta fram som ett skäl att använda en polycentrisk utvecklingsmodell.
The creation of a number of dynamic, economically-integrated areas, evenly distributed across the European territory and composed of metropolitan and rural areas and containing towns and cities of various size, can play a key role in improving spatial balance in Europe.
"En nyckelfaktor när det gäller att förbättra den regionala balansen i Europa kan vara att inrätta ett antal dynamiska, ekonomiskt integrerade områden som är jämnt fördelade över EU:s territorium och som består av storstäder och landsbygdsområden samt städer av olika storlekar.
The focus should be, in particular, on upgrading the global role of south-western Europe and the central and eastern Mediterranean regions, as well as the north eastern and central-eastern parts of an enlarged Union The notion of polycentric development, therefore, needs to be accorded greater weight in lhe ESDP as a response to globalisation trends.
I synnerhet skulle arbetet inriktas på att förbättra det generella läget för sydvästra Europa, för centrala och östra Medelhavsområdet samt de nordöstra och centrala, östra delarna i en utvidgad union. [...] Begreppet polycentrisk utveckling måste därför tilldelas större vikt i ESDP som ett svar på globaliseringstendenserna.
The continued development of traditional international centres, like London and Paris, should be accompanied by the emergence of other large cities and integrated areas on the international scene, either with special links with other specific parts of the world or performing specialised functions".
Den fortsatta utvecklingen i traditionella internationella centrum, till exempel London och Paris, bör åtföljas av framväxten av andra större städer och integrerade områden på den internationella arenan, antingen med särskilda förbindelser med andra delar av världen eller med särskilda funktioner." (ESDP, 1999)
Gross domestic product (GDP) at market prices is considered to represent the most comprehensive measure of economic performance of countries and regions.
Bruttonationalprodukten (BNP) till marknadspris anses vara det mest heltäckande måttet på länders och regioners ekonomiska resultat.
The question arises as to how regional GDP should be valued.
Hur värderar man då regional BNP?
Eurostat makes a clear distinction between measurements in European Currency Units
Enligt Eurostat finns det en klar skillnad mellan
and measurements in Purchasing Power Standards (PPS).
mätningar i europeiska valutaenheter (ECU) och mätningar i köpkrafts standarder (PPS).
Measurements in PPS make allowance for differences in the prices of goods and services in different regions.
Mätningar i PPS tar hänsyn till prisskillnader för varor och tjänster i olika regioner.
The latter measure is to a certain extent an indicator of differences in living standards. However, it is not a substitute for disposable income.
Detta mått är i viss utsträckning en indikator på skillnader i levnadsstandard, men det kan inte ersätta måttet disponibel inkomst.
The data quoted in this section are based on measurements in PPS.
Uppgifterna nedan baseras på mätningar i PPS.
Table 1 ¡Value ranges of per capita GDP in PPS for NUTS level 2 regions in the EU Member States, 1999.
Tabell 1: Skillnader i BNP per capita i PPS för regioner på NUTS 2nivå i EU:s medlemsstater, 1999.
Source : Eurostat. (a) DOM regions not considered.
(a) De utomeuropeiska departementen (DOM) ej inräknade.
Disparities at national level (see table 1) vary between 1:1.4 and 1:3.1.
På nationell nivå varierar skillnaderna mellan 1:1,4 och 1:3,1 (se tabell 1).
If we take the Community as a whole, the ratio of income per capita in the region with the highest level (Inner London or Brussels) to the region with the lowest level (Ipeiros) is about 4.3 or 4.7:1.
Om man ser på hela gemenskapen är förhållandet när det gäller inkomst per capita mellan den region som har den högsta nivån (centrala London eller Bryssel) och den region som har den lägsta nivån (Ipiros) cirka 4,3 eller 4,7:1.
Whatever remarks can be made about comparability of regional income levels, a ratio of 4.3:1 or an even higher discrepancy indicates a very high level of inequality within the Community.
Även om man kan diskutera jämförbarheten i de regionala inkomstnivåerna är förhållandet 4,3:1 (eller eventuellt en ännu större skillnad) en indikation på mycket stora skillnader inom gemenskapen.
The ratio of the top 10 (157) to the bottom 10 (62) (four DOM regions are herein included) still amounts to 2.6:1 (see table 2).
Förhållandet mellan de 10 rikaste (157) och de 10 fattigaste (62) (fyra utom europeiska departement inräknade) är 2,6:1 (se tabell 2).
The ratio of the top 25 to the bottom 25 amounts to 2:1.
Förhållandet mellan de 25 rikaste och de 25 fattigaste är 2:1.
Table 2 : Most prosperous and least prosperous regions in the EU, 1989-1999,based on per capita GDP (PPS) as % of EU average
Tabell 2: De rikaste respektive fattigaste regionerna i EU, 1989-1999, baserat på BNP per capita (PPS) i procent av EU-genomsnittet
Source: EU • 10 % + : the regions with the highest GDP per head (PPS), accounting for 10 % of the total population of the Union • ** 10 % -: the regions with the lowest GDP per head (PPS), accounting for 10 % of the total population of the Union
Källa: EU • 10% +: De regioner som har högst BNP per capita (PPS). 10% av unionens totala befolkning. • **10% -: De regioner som har lägst BNP per capita (PPS), 10% av unionens totala befolknina.
An alternative view of disparities in the Community is shown in figure 1.
Ett annat sätt att betrakta skillnaderna inom gemenskapen visas i figur 1.
This sets out population distribution in the Community in terms of per capita GDP in 1995 and 1999. This is an indication of real disparities.
Här anges befolkningsfördelningen i gemenskapen på grundval av BNP per capita 1995 och 1999, en indikation på verkliga skillnader.
the population is living in a region with an average GDP 25 % below the EU average.
Nästan 1/6 av befolkningen (17,2 %) bor i en region som har en genomsnittlig BNP på 25 % under EU-snittet.
In terms of NUTS level 2 regions, almost one region in four (23 %) has below 75 % of EU average per capita GDP.
Talar man om regioner på NUTS 2nivå har nästan en region av fyra (23 %) en per capita-BNP som ligger under 75 % av EU-snittet.
Where are the poorest regions situated?
Var finns de fattigaste regionerna?
Table 3 gives an overview per country:
En översikt per land ges i tabell 3:
Table 3: The poorest NUTS-2 regions per country, 1999.(Average EU = 100) *
Tabell 3: De fattigaste NUTS 2-regionerna land för land, 1999. (EU-snitt = 100)*
Income level
Inkomstnivå
Population (in min inh.) 0.4 0.4 0.2
Befolkning (milj. inv.) 2.7 1.1 1,7