natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Paragraphs 1 and 2 of that resolution provide, in essence, for the continuance of the measures freezing funds imposed by paragraphs 4(b) of Resolution 1267 (1999) and 8(c) of Resolution 1333 (2000).
I resolutionen anges i huvudsak, i punkterna 1 och 2, att de åtgärder för frysning av penningmedel som infördes i punkt 4 b i resolution 1267 (1999) och i punkt 8 c i resolution 1333 (2000) ska bestå.
In accordance with paragraph 3 of Resolution 1390 (2002), those measures were to be reviewed by the Security Council 12 months after their adoption, at the end of which period the Council would either allow those measures to continue or decide to improve them.
Enligt punkt 3 i resolution 1390 (2002) ska dessa åtgärder ses över av säkerhetsrådet tolv månader efter det att de har antagits. Efter denna period ska säkerhetsrådet antingen besluta att åtgärderna ska bestå eller att de ska förbättras.
Taking the view that action by the Community was necessary in order to implement that resolution, on 27 May 2002 the Council adopted Common Position 2002/402/CFSP concerning restrictive measures against Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them and repealing Common Positions 96/746, 1999/727, 2001/154 and 2001/771/CFSP (OJ 2002 L 139, p. 4).
Rådet bedömde att det var nödvändigt för gemenskapen att agera för att genomföra resolutionen och antog därför, den 27 maj 2002, den gemensamma ståndpunkten 2002/402/GUSP om restriktiva åtgärder mot Usama bin Ladin, medlemmar av al-Qaida-organisationen, talibanerna och andra personer, grupper, företag och enheter associerade med dem och om upphävande av de gemensamma ståndpunkterna 96/746/GUSP, 1999/727/GUSP, 2001/154/GUSP och 2001/771/GUSP (EGT L 139, s. 4).
Article 3 of that Common Position prescribes, inter alia, the continuation of the freezing of the funds and other financial assets or economic resources of the individuals, groups, undertakings and entities referred to in the list drawn up by the Sanctions Committee in accordance with Security Council Resolutions 1267 (1999) and 1333 (2000).
I artikel 3 i den gemensamma ståndpunkten 2002/402 föreskrivs bland annat att penningmedel och andra finansiella medel eller ekonomiska resurser som tillhör de personer, grupper, företag och enheter som finns upptagna i den förteckning som upprättats av sanktionskommittén i enlighet med säkerhetsrådets resolutioner 1267 (1999) och 1333 (2000) ska förbli frysta.
On 27 May 2002 the Council adopted the contested regulation on the basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC.
Rådet antog den 27 maj 2002, med stöd av artiklarna 60 EG, 301 EG och 308 EG, den omtvistade förordningen.
According to the fourth recital in the preamble to that regulation, the measures laid down by, inter alia, Resolution 1390 (2002) fall within the scope of the Treaty and, ‘therefore, notably with a view to avoiding distortion of competition, Community legislation is necessary to implement the relevant decisions of the Security Council as far as the territory of the Community is concerned’.
I skäl 4 i den omtvistade förordningen anges att de åtgärder som bland annat föreskrivs i resolution 1390 (2002) ”ligger inom fördragets tillämpningsområde, och det är därför, särskilt i syfte att undvika snedvridning av konkurrensen, nödvändigt med gemenskapslagstiftning för att genomföra säkerhetsrådets relevanta beslut på gemenskapens territorium”.
Article 1 of Regulation No 881/2002 defines ‘funds’ and ‘freezing of funds’ in terms which are essentially identical to those used in Article 1 of Regulation No 467/2001.
I artikel 1 i den omtvistade förordningen definieras ”penningmedel” och ”frysning av penningmedel” i huvudsak på samma sätt som ”tillgångar” och ”spärrande av tillgångar” i förordning nr 467/2001.
Under Article 2 of Regulation No 881/2002:
Artikel 2 i den omtvistade förordningen har följande lydelse:
All funds and economic resources belonging to, or owned or held by, a natural or legal person, group or entity designated by the Sanctions Committee and listed in Annex I shall be frozen.
Alla de penningmedel och ekonomiska resurser som tillhör eller innehas av en fysisk eller juridisk person, en grupp eller en enhet som har angivits av sanktionskommittén och förtecknas i bilaga I skall frysas.
No funds shall be made available, directly or indirectly, to, or for the benefit of, a natural or legal person, group or entity designated by the Sanctions Committee and listed in Annex I.
Inga penningmedel får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller till förmån för en fysisk eller juridisk person, en grupp eller en enhet som har angivits av sanktionskommittén och förtecknas i bilaga I.
No economic resources shall be made available, directly or indirectly, to, or for the benefit of, a natural or legal person, group or entity designated by the Sanctions Committee and listed in Annex I, so as to enable that person, group or entity to obtain funds, goods or services.’
Inga ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller till förmån för en fysisk eller juridisk person, en grupp eller en enhet som har angivits av sanktionskommittén och förtecknas i bilaga I, så att det därigenom blir möjligt för en sådan person, grupp eller enhet att erhålla penningmedel, varor eller tjänster.”
Annex I to the contested regulation contains the list of persons, groups and entities affected by the freezing of funds imposed by Article 2 of that regulation.
Bilaga I till den omtvistade förordningen innehåller förteckningen över de personer, enheter och grupper som är föremål för den i artikel 2 föreskrivna frysningen av penningmedel.
That list includes, inter alia, the names of the following entity and persons:
Förteckningen innehåller bland annat namnen på den följande enheten och på den följande personen:
— ‘Al Barakaat International Foundation; Box 4036, Spånga, Stockholm, Sweden; Rinkebytorget 1, 04, Spånga, Sweden’, and
— ”Barakaat International Foundation, Box 4036, Spånga, Sverige; Rinkebytorget 1, 04, 163 73 Spånga, Sverige”, och
On 20 December 2002 the Security Council adopted Resolution 1452 (2002), intended to facilitate the implementation of counter-terrorism obligations.
Säkerhetsrådet antog den 20 december 2002 resolution 1452 (2002), som syftar till att underlätta uppfyllandet av skyldigheter i kampen mot terrorismen.
Paragraph 1 of that resolution provides for a number of derogations from and exceptions to the freezing of funds and economic resources imposed by Resolutions 1267 (1999) and 1390 (2002) which may be granted by the Member States on humanitarian grounds, on condition that the Sanctions Committee gives its consent.
I punkt 1 i resolutionen föreskrivs vissa avsteg och undantag från den frysning av penningmedel och ekonomiska resurser som infördes genom resolutionerna 1267 (1999) och 1390 (2002). Avstegen och undantagen kan beviljas av staterna av humanitära skäl, i de fall sanktionskommittén godkänner att så sker.
On 17 January 2003 the Security Council adopted Resolution 1455 (2003), intended to improve the implementation of the measures imposed in paragraphs 4(b) of Resolution 1267 (1999), 8(c) of Resolution 1333 (2000) and 1 and 2 of Resolution 1390 (2002).
Säkerhetsrådet antog den 17 januari 2003 resolution 1455 (2003), som syftar till att förbättra genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i punkt 4 b i resolution 1267 (1999), i punkt 8 c i resolution 1333 (2000) och i punkterna 1 och 2 i resolution 1390 (2002).
In accordance with paragraph 2 of Resolution 1455 (2003), those measures are again to be improved after 12 months or earlier if necessary.
Enligt punkt 2 i resolution 1455 (2003) ska åtgärderna på nytt förbättras när tolv månader har gått, eller tidigare om skäl föreligger.
Taking the view that action by the Community was necessary in order to implement Resolution 1452 (2002), on 27 February 2003 the Council adopted Common Position 2003/140/CFSP concerning exceptions to the restrictive measures imposed by Common Position 2002/402 (OJ 2003 L 53, p. 62).
Rådet bedömde att det var nödvändigt för gemenskapen att agera för att genomföra resolution 1452 (2002) och antog därför, den 27 februari 2003, den gemensamma ståndpunkten 2003/140/GUSP om undantag från de restriktiva åtgärder som införts genom gemensam ståndpunkt 2002/402 (EUT L 53, s. 62).
Article 1 of Common Position 2003/140 provides that, when implementing the measures set out in Article 3 of Common Position 2002/402, the Community is to provide for the exceptions permitted by that resolution (2002).
I artikel 1 i den gemensamma ståndpunkten 2003/140 angavs att Europeiska gemenskapen, vid genomförandet av åtgärderna enligt artikel 3 i den gemensamma ståndpunkten 2002/402, skulle föreskriva de undantag som medges i nämnda resolution.
On 27 March 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 561/2003 amending, as regards exceptions to the freezing of funds and economic resources, Regulation (EC) No 881/2002 (OJ 2003 L 82, p. 1).
Rådet antog den 27 mars 2003 förordning (EG) nr 561/2003 om ändring, när det gäller undantag från frysning av penningmedel och ekonomiska resurser, av förordning nr 881/2002 (EUT L 82, s. 1).
In the fourth recital in the preamble to that regulation, the Council states that it is necessary, in view of Resolution 1452 (2002), to adjust the measures imposed by the Community.
I skäl 4 i förordningen anges att det med hänsyn till resolution 1452 (2002) är nödvändigt att anpassa de åtgärder som införts av gemenskapen.
In accordance with Article 1 of Regulation No 561/2003, the following article is to be inserted in the contested regulation:
Enligt artikel 1 i förordning nr 561/2003 ska följande artikel föras in i den omtvistade förordningen:
(a) any of the competent authorities of the Member States, as listed in Annex II, has determined, upon a request made by an interested natural or legal person, that these funds or economic resources are:
Artikel 2 skall inte vara tillämplig på penningmedel eller ekonomiska resurser om a) någon av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt förteckningen i bilaga II på begäran av en berörd fysisk eller juridisk person har fastställt att dessa penningmedel eller ekonomiska resurser i) är nödvändiga för att täcka grundläggande utgifter, inbegripet betalning av livsmedel, hyra, amorteringar och räntor på bostadskrediter, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för samhällstjänster, ii) endast är avsedda för betalning av rimliga arvoden och ersättning av utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster, iii) endast är avsedda för betalning av avgifter eller serviceavgifter för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta penningmedel eller frysta ekonomiska resurser, iv) är nödvändiga för extraordinära kostnader, och
(c) (i) in the case of a determination under point (a)(i), (ii) or (iii), the Sanctions Committee has not objected to the determination within 48 hours of notification; or
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN b) ett sådant fastställande har meddelats sanktionskommittén, och c) i) när det gäller ett fastställande enligt punkt a i, a ii eller a iii ovan, sanktionskommittén inte har framfört några invändningar mot fastställandet inom 48 timmar efter det att meddelandet lämnats, eller ii) när det gäller ett fastställande enligt punkt a iv ovan, sanktionskommittén har godkänt fastställandet.
Any person wishing to benefit from the provisions referred to in paragraph 1 shall address its request to the relevant competent authority of the Member State as listed in Annex II.
Varje person som önskar utnyttja de bestämmelser som anges i punkt 1 skall rikta sin begäran till den relevanta behöriga myndigheten i medlemsstaten enligt förteckningen i bilaga II.
The competent authority listed in Annex II shall promptly notify both the person that made the request, and any other person, body or entity known to be directly concerned, in writing, whether the request has been granted.
Den behöriga myndigheten enligt förteckningen i bilaga II skall skyndsamt skriftligen meddela den person som framställt begäran samt varje person, organ eller enhet som veterligen berörs direkt huruvida begäran har beviljats.
The competent authority shall also inform other Member States whether the request for such an exception has been granted.
Den behöriga myndigheten skall också informera andra medlemsstater huruvida begäran om ett sådant undantag har beviljats.
Funds released and transferred within the Community in order to meet expenses or recognised by virtue of this Article shall not be subject to further restrictive measures pursuant to Article 2.
Penningmedel som frigörs eller överförs inom gemenskapen för att ombesörja kostnader eller som erkänns enligt denna artikel skall inte omfattas av ytterligare restriktiva åtgärder enligt artikel 2.
The actions before the Court of First Instance and the judgments under appeal
Talan vid förstainstansrätten och de överklagade domarna
By applications lodged at the Registry of the Court of First Instance, Mr Kadi and Al Barakaat both brought actions seeking annulment of Regulation No 467/2001, the former seeking annulment also of Regulation No 2062/2001 and the latter annulment also of Regulation No 2199/2001, in so far as those measures concern them.
Yassin Abdullah Kadi yrkade ogiltigförklaring av förordning nr 467/2001 och av förordning nr 2062/2001, i de delar som dessa förordningar berörde honom. Al Barakaat yrkade ogiltigförklaring av förordning nr 467/2001 och av förordning 2199/2001, i de delar som dessa förordningar berörde föreningen.
During the proceedings before the Court of First Instance, the appellants amended their claims and pleas in law, so as to refer thenceforth to the contested regulation, in so far as that measure concerns them.
Under förfarandet vid förstainstansrätten ändrade klagandena sina yrkanden och grunder till att avse den omtvistade förordningen, i de delar som den rättsakten berör dem.
By orders of the President of the First Chamber of the Court of First Instance, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland was given leave to intervene in support of the forms of order sought by the defendants at first instance.
Genom beslut av ordföranden på förstainstansrättens första avdelning tilläts Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland att intervenera till stöd för de yrkanden som svarandena i första instans hade framställt.
In the judgments under appeal, the Court of First Instance decided as a preliminary point that each action must be regarded as being directed thenceforth against the Council alone, supported by the Commission and the United Kingdom, and the sole object of each must be considered to be a claim for annulment of the contested regulation, in so far as it concerned the respective applicants (Kadi, paragraph 58, and Yusuf and Al Barakaat, paragraph 77).
Förstainstansrätten fann i de överklagade domarna att respektive talan var riktad enbart mot rådet, som stöddes av kommissionen och Förenade kungariket, och att den enbart avsåg ogiltigförklaring av den omtvistade förordningen i den del den berör respektive sökande (den överklagade domen i Kadimålet, punkt 58, och den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet, punkt 77).
In support of his claims, Mr Kadi put forward in his application before the Court of First Instance three grounds of annulment alleging, in essence, breaches of his fundamental rights.
Yassin Abdullah Kadi åberopade i sin ansökan tre grunder till stöd för sina yrkanden om ogiltigförklaring. Grunderna gick i huvudsak ut på att det hade skett ett åsidosättande av hans grundläggande rättigheter.
The first alleges breach of the right to be heard, the second, breach of the right to respect for property and of the principle of proportionality, and the third, breach of the right to effective judicial review.
Den första grunden avsåg ett åsidosättande av rätten att yttra sig. Den andra grunden avsåg ett åsidosättande av rätten
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN till respekt för den egna egendomen och av proportionalitetsprincipen.
For its part, Al Barakaat based its claims on three grounds of annulment: the first alleges that the Council was incompetent to adopt the contested regulation, the second alleges infringement of Article 249 EC and the third alleges breach of its fundamental rights.
Enligt den första grunden saknade rådet behörighet att anta den omtvistade förordningen, enligt den andra grunden hade artikel 249 EG åsidosatts och enligt den tredje grunden hade sökandenas grundläggande rättigheter åsidosatts.
As regards the Council’s competence concerning the adoption of the contested regulation
Rådets behörighet att anta den omtvistade förordningen
In the contested judgments, the Court of First Instance first of all considered whether the Council was competent to adopt the contested regulation on the legal basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, taking the view, in paragraph 61 of Kadi, that that was a matter of public policy which could therefore be raised by the Community judicature of its own motion.
I de överklagade domarna prövade förstainstansrätten först frågan huruvida rådet var behörigt att anta den omtvistade förordningen, med artiklarna 60 EG, 301 EG och 308 EG som rättslig grund. Förstainstansrätten ansåg i punkt 61 i den överklagade domen i Kadimålet att det var fråga om en grund som rör ordre public och som således kan prövas av gemenskapsdomstolen på eget initiativ.
In Yusuf and Al Barakaat, the Court of First Instance at the outset dismissed the applicants’ claim alleging that there was no legal basis for Regulation No 467/2001.
I den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet fann förstainstansrätten först att vad sökandena hade påstått om att förordning nr 467/2001 saknade rättslig grund inte kunde leda till bifall för talan.
In paragraph 107 of that judgment, the Court of First Instance found it appropriate to take such a step, even though the ground of challenge had become devoid of purpose because of the repeal of that regulation by the contested regulation, for it considered that the grounds on which it dismissed that claim formed part of the premisses of its reasoning concerning the legal basis of the latter regulation, thenceforth the sole subject of the action for annulment.
I punkt 107 i den domen fann förstainstansrätten att detta tillvägagångssätt var lämpligt trots att de argument som hade anförts av sökandena i denna del inte längre hade något föremål, eftersom förordning nr 467/2001 hade upphävts genom den omtvistade förordningen. Förstainstansrätten ansåg nämligen att skälen till varför den ansåg att dessa argument skulle underkännas utgjorde en av premisserna för dess resonemang i fråga om den rättsliga grunden för den omtvistade förordningen, vilken nu var den enda rättsakt som var föremål för talan om ogiltigförklaring.
In this connection, it first rejected, in Yusuf and Al Barakaat, paragraphs 112 to 116, the argument that the acts in question affected individuals, who were moreover nationals of a Member State, whereas Articles 60 EC and 301 EC authorised the Council to take measures against third countries only.
I punkterna 112–116 i den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet underkände förstainstansrätten argumentet att de ifrågavarande åtgärderna drabbade enskilda, och dessutom medborgare i en medlemsstat, trots att rådet enligt artiklarna 60 EG och 301 EG endast har rätt att vidta åtgärder gentemot tredjeländer.
In paragraph 115 of that judgment, the Court of First Instance held that, just as economic or financial sanctions may legitimately be directed specifically at the rulers of a third country, rather than at the country as such, they may be directed at the persons or entities associated with those rulers or directly or indirectly controlled by them, wherever they may be.
I punkt 115 i den domen slog förstainstansrätten fast att på samma sätt som det kan vara legitimt att ekonomiska och finansiella sanktionsåtgärder särskilt drabbar ledarna för ett tredjeland snarare än landet som sådant, måste sådana åtgärder också kunna vara riktade mot personer och enheter – oavsett var de befinner sig – som har anknytning till dessa ledare eller som direkt eller indirekt kontrolleras av dem.
According to paragraph 116, that interpretation, which is not contrary to the letter of Article 60 EC or Article 301 EC, is justified both by considerations of effectiveness and by humanitarian concerns.
Enligt punkt 116 i den domen är denna tolkning, vilken inte strider mot ordalydelsen i artiklarna 60 EG och 301 EG, motiverad av såväl effektivitetsskäl som av humanitära hänsyn.
Next, in Yusuf and Al Barakaat, paragraphs 117 to 121, the Court of First Instance rejected the argument that the measures at issue in that case were not intended to interrupt or reduce economic relations with a third country but to combat international terrorism and, more particularly, Usama bin Laden.
Förstainstansrätten underkände därefter, i punkterna 117–121 i den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet, argumentet att åtgärderna i fråga inte syftade till att avbryta eller begränsa de ekonomiska förbindelserna med ett tredjeland, utan till att bekämpa den internationella terrorismen och närmare bestämt Usama bin Ladin.
Finally, in paragraphs 122 and 123 of that judgment, it rejected the argument that those measures were disproportionate to the objective pursued by Articles 60 EC and 301 EC.
Förstainstansrätten underkände slutligen, i punkterna 122 och 123 i samma dom, argumentet enligt vilket åtgärderna inte stod i proportion till det mål som eftersträvas med artiklarna 60 EG och 301 EG.
With regard, next, to the challenge to the legal basis of the contested regulation, the Court of First Instance first held, that, as the Council and the Commission have maintained, Articles 60 EC and 301 EC did not constitute in themselves a sufficient
Förstainstansrätten fann beträffande vad som hade gjorts gällande om den omtvistade förordningens rättsliga grund att, såsom rådet och kommissionen hade hävdat, artiklarna 60 EG och 301 EG inte ensamma kunde utgöra en tillräcklig rättslig grund
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION legal basis for that regulation (Kadi, paragraphs 92 to 97, and Yusuf and Al Barakaat, paragraphs 128 to 133).
KADI OCH AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN för den förordningen (den överklagade domen i Kadimålet, punkterna 92–97, och den överklagade domen i Yusuf och Al Barakaatmålet, punkterna 128–133).
According to the Court of First Instance, in the light of the wording of Articles 60 EC and 301 EC, and especially of the expressions ‘as regards the third countries concerned’ and ‘with one or more third countries’ appearing there, it is not possible to have recourse to those articles to impose that new kind of sanction.
Med hänsyn till lydelsen i artiklarna 60 EG och 301 EG, särskilt uttrycken ”gentemot berörda tredjeländer” och ”ett eller flera tredjeländer”, var det enligt förstainstansrätten inte möjligt att använda sig av dessa artiklar för att införa sanktioner av det nya slaget.
They in fact authorise only the adoption of measures against a third country, which may include the rulers of such a country and the individuals and entities associated with them or controlled by them, directly or indirectly.
Med stöd av dessa artiklar är det endast möjligt att anta åtgärder riktade mot ett tredjeland, vilket kan inbegripa landets ledare samt personer och enheter som har band till dessa ledare eller som direkt eller indirekt kontrolleras av dem.
When, however, the regime targeted by those measures has disappeared, there no longer exists a sufficient link between those individuals or entities and the third country concerned.
När den regim mot vilken åtgärderna riktas upphör, föreligger det emellertid inte längre ett tillräckligt samband mellan dessa personer och enheter och det berörda tredjelandet.