natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The only point at issue between constitutional and European lawyers is whether the proceedings should take place before the national or European constitutional court.
Det enda som kan bli föremål för en tvist mellan författningsjurister och gemenskapsjurister är om det handlar om ett rättsligt förfarande inför en nationell domstol eller EG-domstolen.
In principle it may be assumed, however, that the European Court of Justice has exclusive competence.
I princip kan man emellertid utgå ifrån att det endast är EG-domstolen som är behörig instans.
Scrutiny by a national constitutional court seems only a theoretical possibility25, given the low probability of blatantly ultra vires acts by Community bodies.
Det förefaller vara ett rent teoretiskt problem med en kontroll via en nationell författningsdomstol med tanke på den ringa förekomsten av rena ultra vires-akler från gemenskapens sida(:i).
It is clear that, even if it is suspected that the integration barriers set by national constitutional principles2'' have been overstepped, the national body responsible for implementation is not entitled to oppose integration on its own initiative.
Det står klart att de statliga organ som är ansvariga för genomförandet inte på egen hand kan motsätta sig en integrering, även om de har anledning att förmoda att det föreligger integrationshinder enligt nationella författningsprinciperP).
Only when the existence of an ultra vires act by the Community bodies has been established by the constitutional court is non-application or non-implementation legally justified27.
Först genom att en författningsdomstol har slagit fast att det rör sig om en ultra vires-akl från ett gemenskapsorgan är det rättsligt sett tillåtet att avstå från att genomföra akten(:7).
The implementation phase is not the right time to raise competence-related or constitutional
Under genomförandefasen är det inte lämpligt att föra fram invändningar som gäller behörighet eller författningsrättsliga frågor gentemot gemenskapsrättsliga bestämmelser.
Thus, in connection with the dispute between the German federal government and the Länder on the 'television without frontiers' directive, the state of Bavaria applied to the German Federal Constitutional Court for exemption from the requirement to implement the directive.
I striden mellan forbundsstaten och delstaterna beträffande direktivet om television utan gränser ansökte till exempel delstaten Bayern hos författningsdomstolen om att undantas från genomförandetvånget.
This was found to be inadmissible by the court (see also footnote 25).
Domstolen avvisade målet (se fotnot 25).
Griller confirmed the principle of supervision by Austrian bodies in such blatant cases.
I sädana extremfall har även Griller godkänt en kontroll via österrikiska organ.
This can only mean the constitutional court — Griller. 'Verfassungsfragen der österreichischen EU-Mitgliedschaft', ZfRV 1995, 100.
1 praktiken kan väl då endast författningsdomstolen komma i fråga. - Griller, Verfassungsfragen der österreichischen EU-Mitgliedschaft. ZfRV 1995, 100.
The question of where to draw the integration boundaries of fundamental national constitutional principles is discussed in connection with the legal dispute over the 'television without frontiers' directive in front of the Federal Constitutional Court (BverfG judgment of 22.3.1995 — 2BvGl/89).
Frågan om gränsdragningen för integrationshinder enligt grundläggande nationella författningsprinciper behandlas i samband med målet vid författningsdomstolen om direktivet "Television ulan gränser". (BverIG -dom av den 22.3.1995 - 2BvGl/89).
See above for the question of whether, in addition to the European Court of Justice, national constitutional courts are also required to decide such questions.
Se ovan beträffande frågan om även nationella författningsdomstolar vid sidan av EG-domstolen kan besluta i sådana fall.
Instruments to tackle implementation deficits
Instrument mot genomförandebrister
This section of the paper distinguishes between Community instruments (actions brought in connection with breaches of the Treaty, proceedings for a preliminary ruling) and national instruments (substitutive execution)2*.
I detta avsnitt av avhandlingen görs en åtskillnad mellan gemenskapsinstrument (fördragsbrottsförfarande och förhandsavgörande) och nationella instrument (ersättningsförfarande p)).
An analysis of the relevant demarcation lines is followed by an assessment, drawing on legal and policymaking considerations, of opportunities for development.
Dels görs en bedömning av de olika gränserna, dels en (återigen rättspolitisk) bedömning av utvecklingsmöjligheterna.
Although Article 228 of the Maastricht Treaty provides sanctions applicable in relation to proceedings in connection with a breach of the Treaty, the conclusion in the Ehlermann case, that the limits of proceedings in connection with a breach of the Treaty may be narrower than lawyers might like2', still applies.
Genom artikel 228 i Maastrichtfordraget infördes visserligen ekonomiska sanktionsmöjligheter i samband med förfarandet för fördragsbrott, men man kan fortfarande instämma i Ehlermanns slutsats att gränserna för fördragsbrottsförfarandet är snävare än vad juristerna önskarP).
However, the Commission has in some cases incorporated application of flat-rate penalties into an action brought before the European Court of Justice, and judgments have been given imposing financial sanctions of this kind.
I vilket fall som helst har kommissionen sedan dess i vissa fall infört ett krav på vite/standardbelopp i samband med att talan väcks vid EG-domstolen. och det har redan avkunnats domar där sådana ekonomiska sanktioner har utdömts(■'").
It should, however, not be forgotten that neither the lump sum nor the penalty payment can be applied against Member States under Article 228(2).
Man får emellertid inte glömma bort att enligt artikel 228.2 kan varken standardbelopp eller viten utdömas av medlemsstaterna.
Whilst non-payment is highly unlikely, the retention of Article 192 of the EC Treaty, which excludes enforcement against the Member States, is counter-productive from the point of view of effective sanctions.
Det är visserligen mycket osannolikt att betalningen skulle utebli, men bibehållandet av artikel 192 i EG-fördraget. vilken utesluter möjligheten att tvinga medlemsstaterna till verkställighet, måste anses vara negativt för sanktionernas effektivitet.
To set against the legal and political limits of the procedure under the EC and Euratom Treaties, there is Article 88 of the ECSC Treaty, which provides that if the state has not fulfilled its obligation by the time limit set by the Commission, or if it brings an action which is dismissed, the Commission may, with the assent of the Council acting by a two-thirds' majority, suspend the payment of any sums which it may be liable to pay to the state in question under the Treaty.
De rättsliga och politiska gränserna för förfarandet enligt EG-fördraget och Euratomfördraget kan ställas mot artikel 88 i EKSG-fördraget, där det anges att om en stat inte uppfyller sina förpliktelser inom den frist som kommissionen fastställt, eller om domstolen avvisar ett överklagande av beslutet, kan kommissionen med rådets samtycke, givet med två tredjedels majoritet, uppskjuta utbetalningar som skulle ha gjorts till den berörda staten enligt EKSG-fördraget.
No decision of this kind has ever been taken, however, which illustrates the political limitations of this procedure.
Något sådant beslut har emellertid ännu aldrig fattats, vilket belyser de politiska gränserna för detta förfarande.
The inherent limits of the preliminary ruling procedure are determined to a great extent by the readiness of the (highest-level) national courts to make referrals.
De begränsningar som är förenade med förfarandet för förhandsavgöranden är i sin tur i hög grad beroende av de nationella (högsta) domstolarnas benägenhet att inhämta förhandsavgöranden.
It should also be pointed out that proceedings alleging a breach of the Treaty on grounds of non-compliance with the referral requirement" are in effect ruled out'2.
I synnerhet kan man konstatera att ett fördragsbrottsförfarande på grund av överträdelse av skyldigheten att inhämta förhandsavgöranden(") i praktiken är uteslutet".
There is also the question of the admissibility of legal remedies against Court preliminary rulings".
Man kan även ifrågasätta om det är tillåtet att vidta rättsliga åtgärder mot en domstols förhandsavgörande (").
In legal terms legal remedies against referral decisions should be
Redan enligt gemenskapsrätten borde det ur rättspolitisk synvinkel inte vara tillåtet med rättsmedel mot beslut att inhämta förhandsavgöranden p).
If the European Court of Justice were to find against a Member State as a result of a breach of the Treaty by one of its courts, the problem would arise as to how the judgment was to be applied.
Om EG-domstolen skulle fälla en medlemsstat för fördragsbrott begånget av en nationell domstol uppkommer även frågan om hur denna dom skall verkställas. På grund av maktfördelningsprincipen förefaller det på förhand vara uteslutet all den verkställande makten i medlemsstaten skulle ingripa i den dömande maktens prerogativ.
In the de Geus v. Bosch case the European Court of Justice ruled that Article 234 of the EC Treaty is not an obstacle (European Court of Justice C-I3/6I); the Supreme Court of Ireland, on the other hand, ruled in the Campus Oil case that legal recourse against referral decisions by national courts were inadmissible (CMLRev 1984.
1 målet de Geus ./. Bosch fastslog EG-domstolen att artikel 234 i EG-fördraget inte utgör något hinder (EGdomstolen C-13/61 ): Irlands högsta domstol fastslog emellertid i målet Campus Oil all det är otilllälet att överklaga rättsinstansers avgörande i mål om förhandsavgörande (CMLRev 1984.
741 with comments by Murphy).
741 med kommentarer av Murphy).
O'Keefe described the admission of legal recourse against referral decisions by the European Court of Justice as a "fundamental error", see O'Keefe.
O'Kcefc har betecknat det som ett "fundamental error" att EG-tillåter rättsmedel i mål om förhandsavgörande, se: O'Keefe, Appeals Against an Order to Refer under Artide 177 of the EEC Treaty, ELR 1984. 104.
For the question of certiorari, see Rasmussen.
Beträffande frågan om "certorari". se Rasmussen. Issues of Admissibility and Justiciability in EC Judicial Adjudication of Federalism Disputes under Article 177 EEC. i: Schermers el at (utg.). Article 177 EEC: Experiences and Problems. 3791'. (1987).
It should be up to the European Court of Justice to reject referrals as inadmissible a limine or to ensure a manageable workload by altering its procedural rules".
Nationella instrument för att säkerställa genomförandet av gemenskapsrätten bygger på den klassiska föreställningen om staternas folkrättsliga ansvar.
But, on the one hand, the integration process itself has moved far away from its point of origin and, on the other hand, the role of federalism in the Member States with regard to "external policy""' has been considerably strengthened".
Men å ena sidan har själva integrationsprocessen glidit långt bort från sitt ursprung, och å andra sidan har federalismens roll när det gäller utrikespolitik("') blivit kraftigt förstärktp) i medlemsstaterna.
Clearly instruments of this kind — for example central government supervision, federal government compulsion in Germany and substitute competence in Austria — are anachronisms, and their practical irrelevance is analysed in detail.
Anakronismen i sådana instrument - förbundskontroll och förbundstvång i Tyskland och ersättningskompetens i Österrike - är uppenbar, och deras praktiska betydelselöshet analyseras utförligt.
In particular, instruments of this kind are in practice impossible to apply as a result of political inter-relationships in federal states.
Framför allt är sådana instrument omöjliga att tillämpa i praktiken på grund av de politiska strukturer som råder i förbundsstater.
Conclusions and prospects
Slutsatser och framtidsperspektiv
Given that domestic instruments are in effect insignificant, at least as regards the general run of implementation deficits, a number of proposals are called for to improve Community instruments.
Eftersom nationella instrument i praktiken är betydelselösa, åtminstone vad gäller den vanliga typen av genomförandebrister, presenteras här några rättspolitiska förslag till förbättringar av gemenskapsinstrumenten.
One possible way of making proceedings relating to a breach of the Treaty more effective — apart from allocation of resources'" — would be to make it possible to enforce judgments of the European Court of Justice stipulating a lump sum or penalty payment against Member States.
För att göra förfarandena vid fördragsbrott effektivare vore det tänkbart att - vid sidan av förbättrad resursallokeringP) - göra det möjligt att verkställa EG-domstolens avgöranden som innefattar viten/standardbelopp gentemot medlemsstaterna.
This would however not be easy, as this could be seen as a first step away from a supranational towards a federal legal order.
Detta är emellertid inte lätt att genomföra, eftersom det kan ses som ett steg från en överstatlig till en federal rättsordning.
It would be simpler to give regions with legislative powers a privileged position with regard to the right to bring actions under Article 230 of the EC Treaty, whilst also making it possible for actions to be brought against them in the framework of Article 226.
Det vore säkerligen lättare att låta regioner med lagstiftningsbefogenheter få en privilegierad roll när det gäller att väcka talan i enlighet med artikel 230 i EG-fördraget samtidigt som det skulle vara möjligt att väcka talan mot dem själva inom ramen för artikel 226.
Moreover, in areas in which a representative of the federal Länder has participated in decisionmaking in the Council under Article 203 of the EC Treaty and where the main legislative and/or administrative onus of implementation falls on a federal Land, it is difficult to see why it should not be possible to bring an action for breach of the Treaty directly against the same federal Land.
Del är svårt att inse varför det inte skulle vara möjligt att ställa delstaterna till ansvar för fördragsbrott i de fall då en delstatsrepresentant har deltagit i beslutsfattandet i rådet i enlighet med artikel 203 i EG-fördraget och en delstat till största delen ansvarar för genomförandet i rättsligt eller administrativt hänseende.
A substantial weakness of the preliminary ruling procedure is the differing degree to which national courts are prone to make referrals.
Den största svagheten i förfarandet för förhandsavgöranden ligger i de nationella domstolarnas varierande benägenhet alt inhämta förhandsavgöranden.
For this reason, restriction to final-instance courts should be decisively rejected.
Vidare bör det vara EG-domstolen själv som avgör om en domstols begäran om förhandsavgörande kan tas upp till prövning.
Furthermore, it should be the European Court of Justice itself which decides on the admissibility of a decision to refer.
Det bör inte vara möjligt att överklaga sådana beslut. EG-domstolens funktionsduglighet skulle kunna stärkas genom en ändring av processordningen.
(38) Commission communication on the balance between the staffing and tasks of the Commission, 2000.
Kommissionens meddelande om överensstämmelse mellan kommissionens personella resurser och uppgifter (2000).
English French German Italian Portuguese Spanish
Engelska Franska Italienska Portugisiska Spanska Tyska
Decentrally self-organised regional development, as in the example of the association 'Indirect initiative for an adapted regional development' (MIAR) in the district of Landeck
"Indirekt initiativ till anpassad regional utveckling i Landecks län" (Mittelbare Initiative für eine angepasste Regionalentwicklung im Bezirk Landeck — MIAR)
At the beginning of the 1990s, there appeared in the district of Landeck, situated in the Austrian province of Tyrol in the triangle between Italy, Switzerland and Austria, a completely new development in the field of regional development for Tyrol.
I Landecks län, som ligger i delstaten Tyrolen i triangeln mellan Italien, Schweiz och Österrike startade i början av 90-talet en för Tyrolen helt ny variant av regional utveckling.
At the initiative of some committed individuals, an association was created in accordance with the "bottom-up principle" to deal with regional planning and development policy issues in the district: the association "Indirect initiative for an adapted regional development", or MIAR for short.
På initiativ av enskilda engagerade personer startades, i enlighet med "nedifrån och uppprincipen". en förening som skall ägna sig åt länets problem inom områdena regional utvecklingsplanering och utvecklingspolitik: "Föreningen indirekt initiativ till anpassad regional utveckling", MIAR.
The members of the association were dissatisfied with the development concepts laid down from on high, which only rarely came to fruition, and decided to draw up targeted projects that had been developed and put into effect by specialists.
Medlemmarna i föreningen var missnöjda med myndigheternas utvecklingsplaner som sällan kom så långt att de blev genomförda.
Also, "thinking in a semi-circle" was discontinued.
Man beslöt därför att låta sakkunniga från länet utarbeta projekt med en tydlig målinriktning och genomföra dessa.
The daring step was taken to cross over the national frontier to the neighbouring regions of Engadin/Val Miistair (Switzerland) and Vintschgau (Italy).
Man slutade också att tänka i alltför snäva cirklar och vågade ta steget över statsgränsen till de angränsande regionerna i Engadin/Val Müstair (Schweiz) och Val Venosta (Italien).
The development of the MIAR association was also observed with interest by the Austrian spatial planning conference OEROK, and this "model for decentrally self-organised regional development" was transferred to other Austrian regions.
Dessutom studerade den österrikiska regionalplaneringskonferensen (ÖROK) med stort intresse hur MIAR utvecklades och överförde denna "modell för en decentraliserad, spontant organiserad regional utveckling" till ytterligare regioner i Österrike.
The present dissertation examines the various legal questions and problems connected with the municipal, district and even crossborder activities of the association.
Denna avhandling undersöker de många juridiska frågor och problem som sammanhänger med föreningens verksamhet över kommun-, läns- och statsgränser.
Since the regions of Austria and/or Europe are constantly gaining in importance as more and more of the powers of the nation-state are transferred upstream to Europe on the one hand and, on the other, downstream to the provinces, districts and municipalities in accordance with the subsidiarity principle, the first part of the dissertation initially examines the concept of the region from the historical, sociological and legal point of view.
Eftersom Österrikes, och även Europas, regioner får allt större betydelse genom att nationalstatens befogenheter dels överförs till europeisk nivå och dels, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, nedåt till delstater, län och kommuner, undersöks i första delen av denna avhandling först begreppet "region" med avseende på dess historiska, sociologiska och juridiska dimensioner.
In particular, the connection between regionalism and federalism is discussed, as is the concept of self-organisation.
Främst behandlas då sammanhanget mellan regionalism och federalism, liksom begreppet "spontan organisation".
Attention is also drawn to various European initiatives concerning regionalism, and the possibilities for financing regional development associations are examined.
Olika europeiska initiativ som rör regionalismen tas också upp, och möjligheterna att finansiera regionala utvecklingsföreningar undersöks.
The greatest difficulty in drawing up the dissertation lay in the time-consuming research work, which was largely based on personal conversations with association members, regional managers, officials and politicians.
Den största svårigheten i utarbetandet av avhandlingen låg i det mödosamma arbetet med att ta fram fakta, vilket till stor del bestod i intervjuer med föreningsmedlemmar, regionchefer, tjänstemän och politiker.
A regional self-awareness is becoming apparent everywhere in Europe.
Överallt i Europa börjar ett regionalt självmedvetande växa fram.
It expresses itself in the most diverse forms: starting with the cultivation of local dialect in poems, songs and plays; a greater interest in local and regional history; emphasis on regional peculiarities and interests in politics, moving on to a strong resistance against the centre and to efforts at separatism.
Det yttrar sig på mycket olika sätt: alltifrån att en lokal dialekt vårdas i dikter, sånger och teaterpjäser, ett ökat intresse visas för lokal och regional historia, en större tonvikt läggs vid regionala särdrag och intressen i politiken, till att man gör handfast motstånd mot centralregeringen och ägnar sig åt separatistiska strävanden.
In the dissertation, however, it has to be pointed out that views differ greatly on what makes an area a region, and that the scientific and general terminology used in connection with the concept of the region is most contradictory.
I avhandlingen konstateras det dock att det finns ytterst skilda uppfattningar om vad det är som gör ett område till en region, och att även den terminologi som används i samband med begreppet "region", både i vetenskapligt och allmänt språkbruk, är synnerligen motsägelsefull.
This is due to the fact that regions are, on the one hand, forms of order under different designations and, on the other, are theoretical constructions.
Detta beror på att regioner å ena sidan har blivit organisationsformer under olika beteckningar och å andra sidan är teoretiska konstruktioner.
So, many authors, who may not be averse to adding their own ideological sauce to the stew, have highly divergent views on how to define the term "region".
Därför finner man hos olika författare, inte utan en viss ideologisk färgning. en synnerligen skiftande bild när man vill fastställa vad begreppet "region" innebär.
The age of the industrialised civilisation is marked by a powerful process of centralisation and uniformity, both in state and in economic matters.
Den industrialiserade civilisationens epok kännetecknas av en kraftig centraliserings- och likriktningsprocess både på det statliga och det ekonomiska planet.
The expansion of the public sector has clearly reached its limit.
Den offentliga sektorns expansion har stött emot en tydlig gräns.
This limit is, of course, firstly one of funding, but it is also one of how much things can be organised in their present form.
Denna består naturligtvis främst av en gräns för vad som kan finansieras, men också för vad som kan organiseras på det sätt man hittills gjort.
A number of central supply and planning systems are in crisis and public confidence in this method of overcoming social and human problems has evaporated.
Ett antal centrala försörjnings- och planeringssystem har råkat i kris och befolkningens förtroende för detta sätt att lösa samhälleliga och mänskliga problem har försvunnit.
In the "tertiary sector" in particular, there is the problem of above-average increases in the cost of services (e.g. care for the sick and the aged, as well as for education).
Det är främst i den "tredje sektorn" som det finns problem med mer än genomsnittliga prisökningar på tjänster (t.ex. för sjukvård, äldreomsorg och utbildning).
If these price increases are not accepted, there is a risk of deterioration in the quality and the quantity of services, and even of their disappearance from the market and/or state.
Om man inte skulle acceptera dessa prisökningar skulle de berörda tjänsternas kvalitet och kvantitet försämras därhän att de till slut försvann ur marknadens eller statens utbud.
However, despite this the state extends its spheres of influence apparently non-stop by constantly expanding its planning and supply systems.
Trots detta utvidgar staten emellertid till synes oupphörligt områdena för sitt inflytande genom en ständig expansion av dessa statliga planerings- och försörjningssystem.