natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the unavoidable result of any human activity, waste is closely linked to our method of development: its volume grows in line with our method of consumption, its nature and its level of danger, and processing capacity varies in line with technological circumstances and economic data.
Avfall är det ofrånkomliga resultatet av all mänsklig aktivitet, och det är nära förknippat med vår syn på utveckling. Avfallsvolymen växer som funktion av vårt konsumtionsmönster, och avfallets art och farlighet samt hanteringskapaciteten varierar som funktion av givna tekniska och ekonomiska omständigheter.
The European Union today has to cope with more than two billion tonnes of waste produced each year on its territory and an annual increase of 10% in the volume of waste43.
EU står i dag inför utmaningen att hantera de mer än två miljarder ton avfall som varje år produceras inom dess gränser, och avfallsmängden växer årligen med 10 %P).
Since the end of the 1970s, the European Community has built up a veritable arsenal of legislation on the matter which forms part of a genuine waste management strategy, the implementation of which is the responsibility of the Member States.
Sedan slutet av 1970-talet har gemenskapen utarbetat en stor rättslig arsenal på området som ingår i en regelrätt strategi för avfallshantering. Genomförandet av denna lagstiftning åligger medlemsstaterna.
In parallel with this Community involvement in the problem of waste, we are witnessing a decentralisation of environmental responsibilities in a number of Member States.
Parallellt med att gemenskapen på detta sätt är engagerad i avfallsproblematiken sker en decentralisation av befogenheter på miljöområdet i många medlemsstater.
The role of the regions of Europe44in the implementation of this common policy has therefore been affirmed.
De europeiska regionernasP) roll i genomförandet av denna gemensamma politik har alltså bekräftats.
At first sight, the responsibilities for regional planning, which are traditionally devolved to the regional authorities, should enable them to take part in the management of such a sector, which is connected with the economy, the environment and social affairs.
Befogenheterna när det gäller fysisk planering, som traditionellt sett har delegerats till regionala organ, borde göra det möjligt att delta i förvaltningen av en sådan sektor, som samtidigt är förknippad med ekonomi, miljö och sociala frågor.
However, the intervention of the regions inevitably raises the question of the compatibility between a common policy and diversified application.
Regionernas engagemang leder dock oundvikligen till frågan om överensstämmelsen mellan en gemensam politik och ett diversifierai genomförande.
See Articles 2 and 6 of the Treaty establishing the European Community amended by the Treaty of Amsterdam. 2 October 1997.
Jfr. artiklarna 2 och 6 i EG-fördraget i dess lydelse enligt Amsterdamfördraget, 2 oktober 1997.
The potential of the regions in the implementation of the European waste management strategy
Regionernas potential i genomförandet av EU-strategin för avfallshantering
The distribution of responsibilities for waste management shows two major trends. Member States have transferred most of the relevant legal measures to the Community authorities, while in several Member States the regions have been given increased responsibility for implementing policy.
När det gäller fördelningen av befogenheterna på avfallshanteringsområdet kan man notera två tydliga tendenser: Medlemsstaterna har överfört större delen av den lagstiftandet till gemenskapsinstitutionerna medan regionerna i många medlemsländer har tilldelats större befogenheter i fråga om genomförandet av politiken.
Sustainable waste management and a territorial approach
Hållbar avfallshantering och det geografiska arbetssättet
Initially, Community intervention as regards waste was aimed primarily at anticipating the possible impact on the common market of the measures taken individually by the Member States.
I en första fas syftade gemenskapens engagemang i avfallsfrågorna i huvudsak till att förebygga konsekvenser för den inre marknaden orsakade av åtgärder som medlemsländerna vidtagit på egen hand.
European legislation therefore first attempted to define a common framework of rules45 and to regulate well-identified problems through a series of directives46.
EU-lagstiftningen handlade alltså i första hand om att fastställa en gemensam ramp) och att reglera väl kända problem genom en följd av direktiv(4S).
Then, after the Single European Act had confirmed and legitimised the Community's jurisdiction as regards the environment by introducing Articles 130 R to S (now Articles 174 to 176) into the Treaty, the European Community beefed up its policy by formulating a European waste management strategy47 which established three top priorities arranged in the following order:
Sedan Enhetsakten bekräftat och legitimerat gemenskapens befogenheter i miljöfrågor genom att i fördraget infoga artiklarna 130 R-S (som senare blev artiklarna 174-176) har gemenskapen stärkt sin politik genom att formulera en EU-strategi för avfallshantering p), där tre prioriterade mål fastläggs. De är i prioriteringsordning följande:
• limit waste production; • make better use of the matter and, in the second place, the energy produced;
• Begränsa produktionen av avfall. • Öka återvinningen av material och därefter öka energiutnyttjandet.
• dispose of unavoidable waste under the best possible conditions for health and the environment.
• Eliminera det avfall man inte kunnat undvika att producera under bästa möjliga förhållanden för hälsa och miljö.
To these guidelines, which comply with the principles of prevention and the management at source of environmental concerns (Article 174 of the Treaty), are added the limitation and monitoring of transfers of waste from one state to another.
Utöver dessa riktlinjer som avspeglar principerna om förebyggande och om hantering av miljöproblem vid källan (artikel 174 i fördraget) kommer begränsning och kontroll av transport av avfall från en stat till en annan.
Priority has to be given to disposing of waste as close as possible to the place where it is produced (the principle of proximity), which involves increasing elimination capacities in each Member State and within the Union as a whole (the principle of self-sufficiency)48.
Man bör prioritera bortskaffande av avfall så nära produktionsstället som möjligt (närhetsprincipen), vilket innebär en förstärkning av kapaciteten för bortskaffande i alla medlemsstaterna och i EU som helhet (principen om självförsörjning) ("').
However, more than 20 years after the first directive on the matter, because of the close link between economic growth and the generation of waste, improvements in processing have not succeeded in slowing the increase in the overall volume of waste4'.
Under de mer än 20 år som har gått sedan det första direktivet i frågan har dock ingen förbättring av hanteringen kunnat dämpa den totala ökningen av avfallsvolymen, detta på grund av den starka kopplingen mellan den ekonomiska tillväxten och produktionen av avfall(■').
To counteract this tendency, European policy is directed towards improving the prevention of waste production through an integrated approach5".
För att vända denna trend strävar EU-politiken mot en förstärkning av åtgärderna för att förebygga avfallsproduktion genom ett integrerat arbetssättp).
This means that the question of waste has to be taken into
Detta innebär att frågan om avfall bör tas med i beräkningen vid utarbetandet av politiken på övriga områden (när det gäller produkter.
(45) Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 concerning waste (OJ L 194 1975 p. 39).
Direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194. 1975. s. 39).
(46) For example: Directive 75/439/EEC of 16 June 1975 on the elimination of waste oils (OJ L 194 1975 p.
I4X) T.ex. direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor (EGT L 194. 1975. s.
23) or Directive 78/176/EEC of 20 February 1978 on waste from the titanium dioxide industry (OJ L 54 1978 p. 19).
23) eller direktiv 78/176/EEG av den 20 februari 1978 om avfall frän titandioxidindustrin (EGT L 54. 1978, s. 19).
(47) Community strategy for waste management (communication from the EC Commission to the Council and Parliament of 14 September 1989.
Gemenskapens strategi för avfallshantering (meddelande frän kommissionen lili rädet och parlamentet av den 14 september 1989.
SEC(89) 934 final) and its review (communication from the EC Commission to the Council and Parliament. COM(96) 399 final).
SEK (89) 934 slutlig, och Meddelande frän kommissionen om revidering av gemenskapens strategi för avfallshantering (KOMI96) 399 slutlig).
(48) See Article 5 of Directive 75/442/EEC as amended by Directive 91/156/EEC.
Jfr. artikel 5 i direktivet 75/442/EEG. ändrat av direktivet 91/156/EEG.
In order not to restrict the possibilities for upgrading waste, these two principles only apply to waste elimination.
För att ime inskränka möjligheterna till utnyttjande av avfallet gäller dessa tvä principer endast vid bortskaffande av avfall.
(50) See in particular the sixth Community action programme on 2001-2010 environment '2010 Environment: our future, our choice'. COM (2001)31.
Jfr. särskilt sjätte miljöhandlingsprogrammct 2000-2001 "Miljö 2010: Vår framtid vart val" (KOM(20()I) 31),
Such an approach is therefore closely linked to the specific context of each territory (main types of activity, consumers' behaviour and habits, waste-processing capacity, market organisation, etc.).
En sådan strategi är alltså nära kopplad till de särskilda omständigheterna i de olika områdena (huvudsakliga verksamhetstyper, konsumenternas vanor och beteende, kapacitet för avfallshantering, marknadsorganisation osv.).
Management at source, proximity, self-sufficiency, integration... Community principles lie at the root of waste management on the ground and justify a regional approach to the waste issue.
Hantering vid källan, närhet, självförsörjning, integration - alla är gemenskapsprinciper som förankrar avfallshanteringen till ett visst område och motiverar ett regionalt arbetssätt i fråga om avfall.
But in the face of these common ambitions, the regions encounter various difficulties depending on several factors.
Men många faktorer gör att regionerna, som skall genomföra dessa gemensamma ambitioner, stöter på olika svårigheter.
In practice, the dominant sector of activity in a given region determines the types of waste and the inherent constraints: liquid manure from pig farms in Brittany and its problems of water pollution, tourist activity in coastal regions and its major variations in waste flows involving either an oversizing of facilities or chronic deficiencies in processing capacity, etc.
1 praktiken är det så att den verksamhetssektor som dominerar i en region avgör vilken typ av avfall som finns och vilka begränsningar det medför.
Some regions, late developers, are lacking in adequate infrastructure and specialist human resources, and do not manage to satisfy the requirements of European regulations.
Gödselvatten från svinanläggningarna i Bretagne och den vattenförorening som orsakas av det, turistindustrin i kustregionerna och de därmed sammanhängande kraftiga variationerna i avfallsflödet innebär antingen en överdimensionering av anläggningarna eller kronisk kapacitetsbrist, etc. I vissa regioner som ligger efter i utvecklingen saknas tillräcklig infrastruktur och specialiserad personal vilket leder till att man inte lyckas uppfylla kraven i EU-lagstiftningen.
The geographical context can also come into play: the most remote regions, like certain island regions, not only lack equipment but are also a long way away from the continental mainland.
Geografiska faktorer kan också spela en roll: i de yttersta randområdena och vissa öregioner samverkar en brist på utrustning och det stora avståndet till den europeiska kontinenten.
As they are forced to transfer waste over long distances, they have to bear excessive management costs and violate the principles of proximity and of self-sufficiency.
Eftersom de måste frakta avfallet över långa avstånd lider dessa regioner av stora kostnader för avfallshanteringen och de kan inte respektera principerna om närhet och självförsörjning.
The role of the regions in implementing common policy
Regionernas roll i genomförandet av den gemensamma politiken
In order to take account of these specific features, regions have fairly wide powers, allowing them a variable degree of involvement in waste management.
För att kunna ta hänsyn till dessa särskilda omständigheter förfogar regionerna över mer eller mindre vidsträckta befogenheter som ger dem möjlighet att medverka i avfallshanteringen i skiftande utsträckning.
However, whatever the extent of their legal and material resources, regions have all committed themselves on the ground to waste management.
Oavsett hur de rättsliga och materiella medlen ser ut medverkar dock alla regioner i avfallshanteringen inom sitt område.
It is up to the Member States to designate the authorities responsible for implementing the main obligations imposed by the Community52, which guarantee preventive intervention in the planning of waste management and the follow-up and monitoring of operations to which waste is subjected.
Det åligger medlemsstaterna att utse vilka myndigheter som skall ansvara för genomförandet av de viktigaste gemenskapsförpliktelserna p), dvs. säkerställa å ena sidan förebyggande åtgärder när det gäller planläggning och hantering av avfall och å andra sidan uppföljning och kontroll av vad som sker med avfallet. Alla medlemsstater har nu en lag om avfall som mer eller mindre korrekt återspeglar de viktigaste kraven i EU-direktiven.
These, coupled with the principles of institutional organisation specific to each state, define the terms of reference of the regional authorities.
Dessa bestämmelser fastställer de regionala befogenheterna på området, i samverkan med principerna för den institutionella organisationen i respektive land.
To guarantee territorial consistency in the actions carried out as regards waste management, there are many national laws which make the regions responsible for the planning of waste management.
För att avfallshanteringen skall ske på ett enhetligt sätt inom ett visst område har många nationella lagar stiftats som delegerar planläggning av avfallshanteringen till regionerna.
Even the French regions, despite the lack of powers expressly granted to them, are allowed to take over the drawing-up of the regional plan for the disposal of special
Till och med de franska regionerna, som inte uttryckligen tilldelats särskilt stora befogenheter, har möjlighet att utarbeta regionala planer för bortskaffande av särskilda typer av industriavfall p).
, the German Länder ", the Spanish communities
De italienska regionernap). de tyska delstaternaP), de spanska regionernaP) och de tre
Article 10-1 of the Law of 15 July 1975 on waste amended by the Law of 2 February 1995 on the strengthening of environmental protection.
Artikel 6 i fördraget: "Miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandel av gemenskapens politik".
Article 6 of the DPR 915/1982 on the management of waste and Stale Law 142/1990 authorising the regions to delegate certain powers to the provinces and Decree Law No 22 of 5 February 1997.
Artikel 6 i direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975. andrai 1991 (91/156/EEG).
Article 6 of the Law of 27 August 1986.
Artikel 10.1 i lagen om avfall frän den ï5 Juli 1975. ändrad genom lagen om stärkt miljöskydd från den 2 februari 1995.
Article 4 of Law 10/1998 of 21 April on waste.
Artikel 4 i lagen om avfall 10/1998. den 21 april.
The possibility of going further, of adapting the general guidelines specified by national framework laws and European directives to a specific context, is reserved for regions with legislative and/or regulatory powers.
belgiska regionerna har alla ansvar för planläggning av avfallshanteringen inom sitt område, och de kan dessutom samordna de regionala och lokala myndigheternas verksamhet i fråga om avfallshantering och därmed säkerställa en enhetlighet i verksamheten inom sitt område.
As for the Belgian regions, they establish themselves the "general and sectoral standards" as regards waste and regulate waste imports and exports as far as the regional territory5' is concerned.
När det gäller de belgiska regionerna fastställer de själva de "allmänna och sektorsspecifika normerna" när det gäller avfall och de reglerar import och export av avfall till och från det egna området p).
Apart from specific waste management powers, the regions have other means of intervention.
Förutom särskilda befogenheter på avfallshanteringsområdet har regionerna även andra sätt att ingripa.
Economic measures are among those most used.
Till de mest använda metoderna hör ekonomiska åtgärder.
Financial aid for companies or municipalities can encourage the development of clean technologies, of separate collecting systems or of new facilities.
Man ger alltså ekonomiskt stöd till företag eller kommuner för att uppmuntra utveckling av rena tekniker, system för insamling av sorterat avfall eller nya anläggningar.
Let us mention Catalonia and its fund to help municipalities manage urban waste'"; the Walloon region and its financial support for municipalities ranging from 55 to 85% for the placing of containers for selective collection.
Man kan nämna Katalonien och dess fonder, avsedda att hjälpa kommuner hantera avfall från städernap), eller regionen Vallonien och dess ekonomiska stöd till kommuner på 55 % till 85 % för utplacering av behållare för sopsortering.
Taxation, whose effectiveness has been verified", is also used by those regions which have the power to do so: the Catalan legislative Decree 2/1991 of 26 September 1991 approving the re-casting of the texts on industrial waste was the first Spanish legal instrument to provide for specific arrangements for taxing the production of waste production or the products or raw materials contained in it.
Skatteinstrumentet, vars effektivitet har bevisats ("■'). används också av de regioner som har den möjligheten: det katalonska lagdekretet 2/1991 av den 26 september 1991 som godkänner en omarbetning av texter rörande industriavfall var således den första spanska rättsakt som fastställde en mekanism för särskild beskattning på avfallsproduktion eller produkter eller råvaror som finns i avfall.
This tax is intended to help municipalities reduce the impact of industrial waste on the environment.
Denna skatt är avsedd att hjälpa kommunerna att minska negativa miljökonsekvenser av industriavfall.
These measures form part of the integrated approach to waste management and encourage the development of joint action.
Åtgärderna ingår i den integrerade strategin för avfallshantering och stimulerar gemensamma åtgärder.
B. The limits to regional action
B. Den regionala verksamhetens gränser
However, the exercising of such powers by the regions poses some problems under Community law.
De regionala befogenheterna innebär dock vissa problem i förhållande till EU-rätten.
Can the harmonisation sought in the management of environmental problems be consistent with respect for regional diversity?
Kan den harmonisering som man eftersträvar i hanteringen av miljöproblem förenas med respekten för de regionala olikheterna?
Regional measures versus uniform application
Regionala åtgärder — enhetlig tillämpning
Regional measures appear initially to be limited by the rules of the market.
De regionala åtgärderna tycks till en början begränsas av marknadsbestämmelserna.
Measures initiated in the field of waste management have a big impact on the economy: preventive measures are tied to products and to the method used for manufacturing and marketing them; management measures impose specific constraints on producers and on the community (monitoring, sorting, specific equipment, taxes, etc.) which of necessity weigh on their activities.
De åtgärder som vidtas på avfallshanteringens område har en kraftig inverkan på ekonomin: De förebyggande åtgärderna berör produkter och hur de tillverkas och saluförs.
It is in order to avoid the negative impact of these measures on the settingup and smooth operation of the internal market that the Community is seeking to harmonise the taxes on waste .
Hanteringsåtgärderna lägger vissa begränsningar på producenter och myndigheter (kontroll, sortering, särskild utrustning, skatter etc.) som med nödvändighet påverkar verksamheten negativt.
Since regional "adaptation" measures are unilateral, they breach the harmonised structure and therefore risk being considered as barriers to trade or distortions of competition.
Det är för att undvika dessa negativa konsekvenser som gemenskapen genom bestämmelserna om inre marknadens inrättande och funktion strävar efter att harmonisera den
(57) Article 149.1.23 of the Constitution and distribution of powers laid down by Law 10/1998 of 21 April.
Artikel 149.1.23 i konstitutionen och fördelning av befogenheter enligt lag 10/1998. 21 april.
(58) Article 74 of the Basic Law.
Artikel 74 i grundlagen.
The Land can in theory legislate when the federation has not intervened.
Delstaten kan i princip stifta lagar om inte förbundsdagen har förhindrat det.
(59) Special Law of 16 July 1993 amending the Law of 8 August 1980.
(61 ) Speciallagen av den 16 juli 1993 som ändrar lagen av den 8 augusti 1980.
(60) Articles 48 to 51 of Catalan Law 6/1993.
Artiklarna 48-51 i den katalonska lagen 6/1993.
The harmonisation which is sought will also be jeopardised by any provision which allows a region facing particular difficulties extra deadlines beyond those laid down for implementing directives".
Den harmonisering som eftersträvas kommer också att störas av alla åtgärder som syftar till att i en region som har särskilda svårigheter utsträcka den tidsfrist som fastställts för genomförandet av direktivenP).
The aim of standardising the rules on waste is not just to ensure the smooth operation of the market; it is also supposed to guarantee the effectiveness of European environmental law, since the maintenance of differing schemes may reduce the effectiveness of European environmental policy.
Harmoniseringen av avfallsbestämmelser syftar inte enbart till en väl fungerande marknad, utan anses också säkerställa effektiviteten i EU:s miljölagstiftning. Om det finns olika system kan det minska effektiviteten i EU:s miljöpolitik.
It is acknowledged that the most lax of the regulations allow cheap waste disposal and thus encourage methods which are inconsistent with the aims of reducing or upgrading waste (in general placing on rubbish tips)61.
Det erkänns allmänt att den minst stränga lagstiftningen möjliggör bortskaffande av avfall till låga priser och gynnar metoder som inte uppfyller målen att minska och återvinna avfallet (i allmänhet deponering)P).
Similarly, describing an object or a substance as "waste" has major consequences as far as environmental and health protection measures are concerned.
När man definierar ett föremål eller en substans som "avfall" får det på samma sätt stora konsekvenser i fråga om åtgärder för skydd av miljö och hälsa.
The numerous debates on the difference between "waste" and "products" show the difficulties of arriving at a common definition of waste.
De många diskussionerna om skillnaden mellan avfall och produkter visar dock hur svårt det är att omsätta den gemensamma definitionen av avfall i nationell lagstiftning.
In Belgium for example, even though the legislation of the Brussels-Capital region had not drawn up a European waste catalogue", in July 2000, the Commission sent a reasoned opinion to Belgium because the Walloon region was incapable of transposing the European definition of waste.
Belgien kan användas som exempel: samtidigt som kommissionen i juli 2000 översände ett motiverat yttrande till Belgien p.g.a. att regionen Vallonien inte hade införlivat EU:s avfallsdefinition i lagstiftningen hade regionen Bryssel inte i sin lagstiftning fastställt Europeiska avfallskatalogen('").