natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman notes that, in the present case, the final decision ofthe Selection Board to retain none of the 15 projects for designating alaureate was taken on 29 May 1998.This decision was subsequentlynotified to the complainants on 17 June 1998 and 4 August 1998.From the decision of the Selection Board it appeared that, on 26March 1997 already, the Advising Committee considered that 9(amongst which 2 of the complainants) of the 15 projects could not beretained.It further appeared that, on 17 April 1997, the Selection Board considered that none of the projects finally merited to beretained.This conclusion was confirmed after a second evaluation bythe Selection Board on 3 February 1998.
Parlamentet bör i enlighet med god förvaltningssed framföra sinaursäkter till klagandena för dröjsmålet att informera dem om utfallet avtävlingen och för att inte ha besvarat klagandenas olika brev i vilka deuttryckligen bett om upplysningar om tävlingsresultaten.
According to principles of good administration, applicants should benotified in due time about the decisions of the administration whichaffect their interests.In the present case, it appeared that the complainants had been notified of the decision of the Selection Board only17 or 19 months after the deadline for the applications.The Ombudsman considered that this was an unreasonably long period,especially when considering that already on 17 April 1997, i.e.onlythree months after the deadline for the applications, the Selection
Europaparlamentet kommer att informeras om detta förslag till rekommen-dation.I enlighet med artikel 3.6 i ombudsmannens stadga skall parlamentet lämna ett detaljerat yttrande inom tre månader.Det detaljerade yttrandet kan bestå av ett accepterande av ombudsmannens förslag tillrekommendation och en beskrivning av vilka åtgärder som vidtagits för attgenomföra den.
The alleged failure to reply to the complainants’letters
Beslut i klagomål 489/98/OV mot Europeiska kommissionen
The complainants in cases 507/98/OV, 576/98/OV and 818/98/OV alleged that the Parliament had failed to reply to their letters in whichthey asked for information on the outcome of their applications.Thecom-plainant in case 507/98/OV for instance wrote to the Parliamenton 16 March, 8 September and 18 November 1997, but received noreply.The Parliament merely observed that the administration’s replyto telephone calls from candidates was that the results of the competition could not yet be disclosed.
I april 1998 ingav P ett klagomål till Europeiska ombudsmannen rörandekommissionens underlåtenhet att låta honom återinträda i tjänst sedan hantagit tjänstledighet utan lön av personliga skäl och dess vägran att betalahonom ersättning för lönebortfall och minskad pension.Enligt klagandenvar de faktiska omständigheterna följande.
Principles of good administrative behaviour require that letters fromcitizens to the Parliament administration receive a reply within areason-able time limit.In the present case it appeared that the Parliament failed to reply to the various letters from the complainants.The Parliament did not give the Ombudsman valid reason why it couldnot provide the complainants with a reply, possibly a holding reply.This failure to reply therefore constituted an instance of maladminis-tration.The Ombudsman therefore made the draft recommendationbelow.
Klaganden, som var tjänsteman vid kommissionen i lönegrad A 4, tog avpersonliga skäl tjänstledighet utan lön under ett år från och med den 1oktober 1995 till och med den 30 september 1996.Han klagade över attkommissionen ännu två månader efter det att hans tjänstledighet hadeupphört inte hade erbjudit honom att återinträda i tjänst och att det inteheller fanns någon utsikt till återanställning i framtiden.
According to principles of good administration, applicants should be notified in due time about the decisions of the administration which affect theirinterests.In the present case, it appeared that the complainants had beennotified of the decision of the Selection Board only 17 or 19 months afterthe deadline for the applications.The Ombudsman considered that this wasan unreasonably long period, especially when considering that already on17 April 1997, i.e.only three months after the deadline for the applications,the Selection Board had already come to the conclusion that none of the15 projects could be retained.
Den 10 juni 1997 lämnade klaganden in en ansökan i enlighet med artikel90.1 i tjänsteföreskrifterna om ekonomisk ersättning för lönebortfall frånoch med utgången av hans tjänstledighet fram till dagen för hans avskedsansökan samt för den minskade pensionen.I sitt svar av den 5 augusti1997 meddelade GD IX klaganden att han hade inlämnat en entydigavskedsansökan i enlighet med artikel 48 i tjänsteföreskrifterna och attkommissionen därför inte kunde behandla hans ansökan om ersättning.
The Parliament did not provide the Ombudsman with a reasonable explanation for this delay, but merely referred to the workload of the Members ofthe Selection Board.More particularly the Parliament failed to explain to the Ombudsman why, after its meeting of 17 April 1997 where it concluded thatnone of the 15 projects could be retained, the Selection Board needed
Den 17 september 1997 överklagade klaganden denna vägran till tillsättningsmyndigheten i enlighet med artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna ochupprepade därvid sitt krav på ekonomisk ersättning.Tillsättningsmyndigheten tillbakavisade klagandens ansökan i ett brev avden 16 februari 1998.Den ansåg att kommissionen inte hade begått någraadministrativa fel och inte var ansvarig för hans uppsägning, varför den intebehövde betala någon ersättning.Klaganden framförde därför föreliggandeklagomål till ombudsmannen med påståendet att kommissionen inte hadelåtit honom återinträda i tjänst efter hans tjänstledighet och att den vägratatt betala honom ersättning för a) lönebortfall på grund av att han inte fåttåterinträda i tjänst och b) den ekonomiska förlusten på grund av hansavsked.
The Parliament should, as a matter of good administrative behaviour,present its apologies to the complainants for the undue delay ininforming them about the outcome of the competition, and for nothaving answered the various letters by the complainants in which theyexplicitly asked for information on the results of the competition.
Klagomålet vidarebefordrades till kommissionen i maj 1998.I sitt yttrandehänvisade kommissionen till tillsättningsmyndighetens svar av den 16februari 1998.Tillsättningsmyndigheten hade erinrat klaganden ombestämmelsen i artikel 40.4 d i tjänsteföreskrifterna enligt vilken institutionen efter utgången av en tjänstledighet utan lön av personliga skäl skalllåta en tjänsteman återinträda i den första tjänst som blir ledig i hans kategori eller tjänstegrupp och som motsvarar hans lönegrad under förutsättning att han är kvalificerad för den tjänsten.Förfarandet för att fastställahuruvida en tjänsteman är kvalificerad måste verkligen genomföras ochdetta på ett sådant sätt att den berörda institutionen kan bevisa att villkorenär uppfyllda.Underlåtenhet att genomföra en sådan kontroll skulle innebära en felaktigt åtgärd eller en försummelse som skulle medföra skadeståndsansvar från kommissionens sida gentemot sökanden.
The European Parliament will be informed of this draft recommendation.Inaccordance with Article 3 (6) of the Statute of the Ombudsman, the Parliament shall send a detailed opinion within three months.The detailedopinion could consist of acceptance of the Ombudsman’s draft recommendation and a description of the measures taken to implement it.
Kommissionen uppgav vidare att en granskning av de åtgärder som vidtagits av klaganden å ena sidan och kommissionen å den andra inte hadepåvisat några felaktigheter i samband med handläggningen av återinträdeti tjänst.Tillsättningsmyndigheten ansåg att det faktum att klaganden intehade återinsatts i tjänst vid slutet av november 1996 var rimligt med tankepå att hans tjänstledighet hade gått ut två månader tidigare, den 30 september 1996.På grund härav avvisades klagandens krav på ersättning förtiden från utgången av hans tjänstledighet fram till den dag han lämnade insin avskedsansökan.
FAILURE TO REINSTATE OFFICIAL AFTER UNPAID LEAVE ON PERSONAL GROUNDS
Tillsättningsmyndigheten påpekade att EG-domstolen i sin dom av den 1juli 197689fastställt att en sökande i sin ansökan om ersättning för skadasom vållats av att han inte fått återinträda i tjänst efter utgången av entjänstledighet av personliga skäl inte kan göra anspråk på utbetalning avlön för tjänster som han inte utfört.Han är dock berättigad till ersättning förden faktiska skada han lidit genom lönebortfall till följd av olagligt beteendefrån förvaltningens sida.
In April 1998 Mr P.made a complaint to the European Ombudsman concerning the failure of the European Commission to reinstate him at the endof his unpaid leave on personal grounds and the refusal to pay him a compensation for the loss of salary and the reduced pension.According to thecomplainant, the relevant facts were as follows:
I det aktuella fallet kontrollerade tillsättningsmyndigheten att kommissionenverkligen hade vidtagit åtgärder och gjort detta på ett korrekt sätt samt atttiden på två månader mellan utgången av tjänstledigheten och avskedsansökan var rimlig, även om klaganden inte hade återinträtt i tjänst.Klagandens uppsägning var också en följd av att han i enlighet med artikel48 i tjänsteföreskrifterna entydigt och skriftligt meddelat sin avsikt att defi-
225 ular income, and given that he had no other option than taking early retirement, he resigned from the service with effect from 1 October 1996.
225 nitivt lämna sin tjänst vid institutionen.Kommissionen, som utgick från attuppsägningen sålunda var en frivillig handling från klagandens sida, drogslutsatsen att den inte hade något direkt ansvar i saken och att ingetklander kunde riktas mot den.Därför avslogs ansökan om ekonomiskersättning.
On 10 June 1997, the complainant made a request, under Article 90(1) ofthe Staff Regulations, for a financial compensation for the loss of salaryfrom the expiry of his leave up to the date of his letter of resignation, andfor the reduced pension.On 5 August 1997, DG IX replied to the complainant saying that had made an unequivocal request for resignation asforeseen in Article 48 of the Staff Regulations, and that therefore, it couldnot take into consideration his request for compensation.
Klaganden vidhöll sitt klagomål.Han uppgav att det i själva verket funnitsett antal utmärkt lämpliga tjänster lediga vid tillfället och att kommissioneninte hade prövat hans kvalifikationer för någon av dem.Han uppgav att fyralämpliga tjänster var reserverade för vissa speciella sökande eller för personer från de nya medlemsstaterna.Klaganden ansåg därför att kommisssionens påstående att det inte hade förekommit några felaktigheter vidhandläggningen av återinträdet i tjänst inte var korrekt.De åtgärder kommmissionen vidtagit hade inte varit effektiva med tanke på att de inte hadelett till något enda erbjudande om återinträde i tjänst under de 3,5 månaderna från den dag då han bekräftade att han avsåg att återgå i arbete, inteheller hade någon framtida återanställning ställts i utsikt.Klaganden ansågavslutningsvis att kommissionens beteende hade varit nonchalant, att hanlidit skada och att sambandet mellan dessa båda omständigheter varuppenbart.Den 22 april 1999 skickade klaganden närmare uppgifter omfyra tjänster som varit lediga vid tiden för hans ansökan om återinträde itjänst.
On 17 September 1997, the complainant submitted to the appointingauthority an appeal against this refusal under Article 90(2) of the Staff Regulations, reiterating his demand for financial compensation.Theappointing authority rejected the complainant’s request in its letter of 16February 1998.It considered that the Commission had not committedadministrative irregularities and was not responsible for his resignation, andthat therefore it had not to pay a compensation.The complainant thereforelodged the present complaint with the Ombudsman, alleging that the Commission had failed to reinstate him at the end of his unpaid leave onpersonal grounds and refused to pay a compensation for a) the loss ofsalary because of the failure to reinstate him and b) the financial loss dueto his resignation.
För det första bad ombudsmannen att få listan över alla tjänster (och vadsom krävdes för dem) som motsvarade klagandens lönegrad (A4) och somvar lediga under den tid som följde efter utgången av hans tjänstledighet avpersonliga skäl (30 september 1996).
THE INQUIRYThe Commission’s opinion
För det andra uppmanades kommissionen att besvara klagandens påstående att kommissionen inte hade granskat hans kvalifikationer för någonav de lediga tjänsterna på grund av att de var reserverade för andrasökande.
The Commission then observed that an examination of the steps taken bythe complainant on the one hand and the Commission on the other did notshow any irregularity in the reinstatement procedure.The appointingauthority considered that the fact that the complainant had not been reinstated at the end of November 1996 was reasonable given that his leaveon personal grounds expired two months before, on 30 September 1996.On these grounds, the complainant’s request for compensation wasrefused as regards the period from the end of his leave on personalgrounds to the date of his letter of resignation.
Kommissionen skickade ombudsmannen de listor över lediga handläggartjänster som gavs ut varje vecka mellan den 18 juli 1996 och den 28november 1996.Kommissionen upprepade att denna tvist hade sittursprung i klagandens ensidiga beslut av den 25 november 1996 att sägaupp sig från kommissionen, mindre än två månader efter den 1 oktober
As regards the application for financial compensation from the date onwhich he retired, the complainant argued that he was forced to resign giventhat the administration left him with no income during the two months following the expiry of his leave.The Commission recalled the establishedcase law according to which the Community institution is liable if thealleged conduct is unlawful, damage has actually been sustained and acausal link exists between the said conduct and the damage.
Vad gäller klagandens påstående att kommissionen inte hade granskathans kvalifikationer för någon av de lediga tjänsterna, konstaterade kommmissionen att det aldrig hade förnekats att det mellan den 1 oktober 1996och den 30 november 1996 fanns lediga tjänster i lönegrad A4/A5.Klaganden hänvisade till fyra tjänster som enhetschef.Kommissionenframhöll för det första att en av de tjänster klaganden nämnde var en A3tjänst och därför inte kom i fråga.Det krävdes alltså att man undersöktehuruvida klagandens curriculum vitae visade att han uppfyllde fordringarnaför de övriga tre tjänsterna.
In the present case, the appointing authority checked that the Commissionhad actually taken steps and had done so in a proper manner, and that theperiod of two months between the expiry of the leave and his letter of resignation was a reasonable period, even if the complainant had not beenreinstated.Also the complainant’s resignation was the result of his havingstated unequivocally in writing his intention to leave the service of the institution definitively, as laid down in Article 48 of the Staff Regulations.Giventhus that the resignation was a voluntary act of the complainant, the Commission concluded that it bore no direct responsibility in this matterand that no blame could be attached to the Commission.Therefore theapplication for financial compensation was rejected.
Enligt klagandens curriculum vitae hade han som tjänsteman i lönegrad A4varit förste handläggare (A5/4) och därefter avdelningschef vid GD II (ekonomi och finans) 1974-1990.Mellan 1990 och 1995 var han rådgivare till GD I i Paris.Kommissionen påpekade att klagandens curriculum vitae varkortfattat beträffande hans karriär och kompetens och att tjänsten somavdelningschef fram till 1988 hade varit avsatt för tjänstemän i lönegrad A3.Efter år 1990 hade klaganden inte längre varit avdelningschef (eller snarare enhetschef).
The complainant maintained his complaint.He stated that there were in facta number of perfectly suitable posts vacant at the time, and that the Commission did not examine his qualifications for any of these posts.Hestated that four suitable posts were reserved for other particular candidatesor for individuals from the new Member States.Therefore the complainantconsidered that the Commission’s statement that there had been no irregularity in the reinstatement procedure was not correct.The steps taken bythe Commission had not been efficient given that they had not resulted ina single offer of reinstatement in the course of 3,5 months from the date heconfirmed his intention to return, neither in a prospect of reinstatement inthe future.The complainant concluded that the Commission’s conduct wasnegligent, that he suffered damage and that the causal link between bothwas clear.On 22 April 1999, the complainant sent further details as regards4 posts which were vacant at the time he asked for reinstatement.
De ifrågavarande vakanserna var som chef för enheten för inre marknadens och de finansiella tjänsternas externa förhållanden vid GD XV, somchef för enheten för övervakning av de Europeiska socialfondernas resultatvid GD V samt som chef för FN-enheten vid GD IA.Var och en av dessatjänster krävde speciella kvalifikationer.Kommissionen uppgav att detfanns rimlig anledning betvivla att klaganden uppfyllde fordringarna fördessa tjänster både vad gäller ansvarsnivån (den som söker tjänst somenhetschef måste ha visat prov på förmåga till ledarskap) och de övrigakraven.Förvaltningen kunde därför inte anklagas för att den inte omedelbart hade återinsatt klaganden i tjänst, eftersom den under dessa omständigheter måste begära ytterligare upplysningar från honom.Att kommisssionen inte gjorde detta berodde på att klaganden sade upp sig innan dettarimligtvis kunde göras.
In order to verify whether the Commission examined in detail the abilitiesof the complainant in relation to the vacant posts corresponding to hisgrade, the Ombudsman asked on 23 April 1999 for further comments fromthe Commission on three points.
Kommissionen drog sålunda slutsatsen att förvaltningen hade varit långtifrån overksam i ärendet och att den hade påbörjat åtgärder för att återinsätta klaganden i tjänst.
Finally, the Ombudsman asked what was the justification for the consideration of the appointing authority that the posts which were vacant did notcorrespond to the complainant’s qualifications (letter of Commissioner Liikanen dated 16 February 1998, page 3, last paragraph).
Kommissionens underlåtenhet att låta klaganden återinträda itjänst efter hans tjänstledighet utan lön av personliga skäl
The Commission sent the Ombudsman the lists of vacant managementposts which were published every week between 18 July 1996 and 28November 1996.The Commission reiterated that this dispute was the consequence of the complainant’s unilateral decision of 25 November 1996 toresign from the Commission, less than two months after 1 October 1996.Therefore the Commission stated that it could not be held responsible forthat decision or its impact on the complainant’s income.
Klaganden påstod att kommissionen inte lät honom återinträda i tjänstvid utgången av hans tjänstledighet utan lön av personliga skäl den30 september 1996.Närmare bestämt hade han ännu två månaderefter detta datum inte fått något erbjudande om återinträde i tjänst,och inte heller hade något sådant ställts i utsikt i framtiden.Kommissionen konstaterade att undersökningen av de åtgärder denvidtagit visade att det inte förekommit några felaktigheter vid handläggningen av återinträdet i tjänst.I sitt andra yttrande tillade kommmissionen att det fanns rimlig anledning betvivla att klaganden uppfyllde fordringarna för de tjänster som var lediga.Kommissionenpåpekade också att klagandens curriculum vitae var alltför vagt för attett omedelbart beslut om återinträde i tjänst skulle kunna fattas.
With regard to the complainant’s allegation that it had not examined hisqualifications for any of the vacant posts, the Commission observed that itwas not disputed that there were A5/A4 posts vacant between 1 October1996 and 30 November 1996.The complainant cited four Head of Unitposts.The Commission first pointed out that one of the posts to which thecomplainant referred was an A3 post and therefore not relevant.It was thusnecessary to examine whether the complainant’s curriculum vitae demonstrated that he satisfied the requirements for the other three posts.
Ombudsmannen konstaterade att det i artikel 40.4 d i tjänsteföreskrifterna föreskrivs att en tjänsteman vid utgången av en tjänstledighetskall återinträda i den första tjänst i hans lönegrad som blir ledig i hanskategori eller tjänstegrupp under förutsättning att han är kvalificeradför den tjänsten.I enlighet med förstainstansrätten rättspraxis skallförvaltningen genom noggrann undersökning systematiskt kontrolleravilka kvalifikationer den tjänsteman som väntar på återinträde i tjänsthar med avseende på varje tjänst som motsvarar hans lönegrad.Därför måste förfarandet vid kontroll av en sådan tjänstemans kvalifikationer vara grundligt och utföras på ett sådant sätt att institutionernakan bevisa att det har iakttagits.Även om de behöriga myndigheternainte kan tvingas att bevisa att de har granskat kompetensen hos entjänsteman vars kvalifikationer påtagligt avviker från dem som krävsför en viss ledig tjänst, måste ändå sådana bevis åberopas i alla falldå det krävs en fullständig kontroll av den berörda personens kvalifikationer för en ledig tjänst men det saknas en sådan påtaglig avvi-kelse.Underlåtenhet att systematiskt kontrollera kvalifikationerna hostjänstemannen för varje ledig tjänst som han kunde ha tillträtt utgör etttjänstefel som kan ge upphov till skadeståndsansvar för förvaltningeni den mån underlåtenheten försenar återinträdet i tjänst för personeni fråga.90
DG IX of the Commission also contacted various Directorates-General,including DG I, DG II, DG VI and DG XXI in an attempt to find a suitablepost for the complainant.However, those attempts did not lead to his reinstatement because the complainant’s CV did not contain sufficient detailson his abilities.The Commission observed that this CV was too vague tomake an immediate decision possible.
Ombudsmannen kontrollerade därför om kommissionen i det aktuellafallet hade gjort en noggrann undersökning av klagandens kvalifikationer för de lediga tjänsterna.Det framgick att klaganden den 12augusti 1996 begärde att få återinträda i tjänst från och med den 1oktober 1996.I sitt slutliga beslut av den 16 februari 1998 om klagandens överklagande enligt artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna konstaterade tillsättningsmyndigheten endast att inget generaldirektorat kundeerbjuda klaganden någon tjänst före slutet av november 1996,eftersom “de antingen inte hade några lämpliga lediga tjänster tillgängliga eller de lediga tjänsterna inte motsvarade klagandens kvali-fikationer”.Tillsättningsmyndigheten angav ingen som helst motivering för sin slutsats att klagandens kvalifikationer inte motsvarade vadsom krävdes för de lediga tjänsterna, inte heller uppgav den vilka tjänster som var lediga.
The Commission therefore concluded that the administration was far frominactive in this matter and had started taking steps to reinstate the complainant.
Ombudsmannen begärde därför att få närmare uppgifter om listanöver tjänster som var lediga under tiden efter utgången av klagandenstjänstledighet.Han begärde också att kommissionen skulle redovisapå vilka grunder tillsättningsmyndigheten hade kommit fram tillbedömningen att klagandens kvalifikationer inte motsvarade vad somkrävdes för de lediga tjänsterna.Av listorna över lediga tjänster somgavs ut mellan den 18 juli 1996 och den 28 november 1996 framgickatt det under denna period funnits mer än 25 lediga A5/A4-tjänster91.