natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Failure to fulfil obligations — Directive 91/676/EEC — Protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources — Identification of waters affected by pollution — Designation of vulnerable zones) (Sixth Chamber)
"Fördragsbrott — Direktiv 91/676/EEG — Skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket — Förteckning över förorenade vatten —Angivande av känsliga områden" (sjätte avdelningen) för sina respektive territorier skall förteckna de vatten som är förorenade och ange känsliga områden, i enlighet med artikel 3.1 och 3.2.
Since it considered that the designation of vulnerable zones was incomplete as regards France, by letter of 25 September 1998, the Commission gave the French Republic formal notice to submit its observations within two months.
Eftersom kommissionen ansåg att den franska förteckningen av känsliga områden var ofullständig sände den en formell underrättelse till Republiken Frankrike den 25 september 1998 varigenom nämnda medlemsstat uppmanades att inkomma med synpunkter inom två månader.
By application lodged at the Court Registry on 28 June 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by failing to take the appropriate steps to identify waters affected by pollution and, consequently, to designate the corresponding vulnerable zones, in accordance with Article 3 of and Annex I to Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources (hereinafter 'the Directive'), the French Republic has failed to fulfil its obligations under that directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 28 juni 2000, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nedan kallat direktivet) genom att inte på vederbörligt sätt förteckna förorenade vatten och, som en följd därav, underlåta att ange tillhörande känsliga områden i enlighet med artikel 3 i och bilaga 1 till detta direktiv.
The French authorities responded to the reasoned opinion by letter of 16 September 1999, to which they attached the final results of the second round of monitoring of waters, which took place from September 1997 to August 1998.
Genom beslut av domstolens ordförande av den 9 november 2000 tilläts Konungariket Spanien att intervenera till stöd för Republiken Frankrikes yrkanden. Tillämpliga bestämmelser
By order of the President of the Court of 9 November 2000, the Kingdom of Spain was given leave to intervene in support of the form of order sought by the French Republic.
Kommissionen var inte tillfreds med de franska myndigheternas svar av den 26 november 1998 och riktade därför, genom en skrivelse av den 9 juli 1999, ett motiverat yttrande till Republiken Frankrike och uppmanade denna medlemsstat att inom två månader från delgivningen vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter yttrandet.
In that letter, the French authorities maintained that the purpose of Annex 4 to the circular of 5 November 1992 was not to give Prefects the option of designating a zone on the basis of a eutrophication criterion, but to require them expressly to do so if it had been established that nitrates of agricultural origin were contributing
De franska myndigheterna besvarade det motiverade yttrandet genom en skrivelse av den 16 september 1999, vartill bifogades slutresultaten från den andra kontroll av vattnen
Under Article 12(1) of the Directive, Member States were, by 20 December 1993, to identify polluted waters in their respective territories and to designate vulnerable zones in accordance with Article 3(1) and 3(2) of the Directive.
I artikel 12.1 i direktivet föreskrivs att medlemsstaterna senast den 20 december 1993
to the state of eutrophication or were likely to provoke that phenomenon in the near future.
som genomfördes under perioden september 1997—augusti 1998.
None the less, since it considered that the French Republic had not complied with the reasoned opinion within the time-limit allowed, the Commission brought the present action.
I denna skrivelse vidhöll de franska myndigheterna att syftet med bilaga 4 till cirkuläret av den 5 november 1992 inte var att ge prefekterna möjlighet att ange områden utifrån eutrofieringskriteriet, utan att uttryckligen begära att de gör detta om det konstateras att nitrater från jordbruket bidrar till eutrofieringen eller till att öka risken för att eutrofieringsprocessen sätts i gång inom kort.
First, the methodology applied by the French Republic results in large sections of surface freshwaters, flowing brackish estuaries and coastal waters never being able to be designated as eutrophic, even if nitrate pollution from agricultural sources or the risk of such pollution is a fact.
Domstolen konstaterar, utan att det är nödvändigt att beakta de många vetenskapliga rapporter och studier som har åberopats i detta mål, att det inte är förenligt med direktivets systematik och syfte att begränsa dess tillämpningsområde på grund av den avgörande betydelse som fosfor påstås ha för föroreningen av dessa vattenområden. Följden av en sådan begränsning skulle bli att vissa slags vattenområden undantogs från direktivets tillämpningsområde.
The circular of 5 November 1992 requests the competent authorities to take account of 'the considerations set out in Annex 4', which explains, as seen in paragraph 12 of the present judgment, that nitrogen is not the controlling factor in the case of flowing brackish waters — that is, estuaries — and of hard freshwaters, both stagnant and flowing.
Den metod som använts av den franska regeringen innebär att betydande områden med ytvatten, flodmynningar med flödande bräckt vatten och kustvatten aldrig kommer att kunna betecknas som eutrofierade, även om förorening genom kväve från jordbruket — eller en risk härför — verkligen föreligger.
In its application, the Commission made several complaints against the French Republic with respect to the incomplete identification of waters which are found to be or in the near future may become eutrophic as well as surface freshwaters and groundwaters which contain or could contain more than 50 mg/1 nitrates and, consequently, with respect to an incomplete designation of vulnerable zones.
Kommissionen har i sin ansökan framfört flera anmärkningar gentemot Republiken Frankrike rörande ofullständig förteckning av de vattenområden som har drabbats eller som inom kort riskerar att drabbas av eutrofiering liksom av ytvatten eller grundvatten som innehåller eller kan komma att innehålla en nitratkoncentration som överstiger 50 milligram per liter. Kommissionen har följaktligen även framfört en anmärkning om att angivandet av känsliga områden är ofullständigt.
The Commission maintained, in particular, that by limiting the identification of eutrophic waters under the Directive to the case where nitrogen is predominantly of agricultural origin and to the assumption that nitrogen constitutes the controlling factor in the eutrophication, the circular of 5 November 1992 does not correctly apply the Directive, in particular its Article 3 and Annex I.
Enligt cirkuläret av den 5 november 1992 skall de behöriga myndigheterna beakta "övervägandena i bilaga 4". I denna bilaga anges, vilket framgår av punkt 12 i denna dom, att kväve inte är kontrollfaktorn vad avser flödande bräckt vatten, nämligen flodmynningar och vad avser kalkhaltigt sötvatten, såväl stillastående som flödande.
The possibility that major classes of waters would never be designated as eutrophic, even though there was in fact pollution by nitrates from agricultural sources or a real risk of such pollution, would clearly be incompatible with the Directive, which requires Member States to identify polluted waters or those which could be so affected in order to take certain measures to reduce water pollution caused or induced by nitrates from agricultural sources and to prevent further such pollution.
Kommissionen har särskilt anfört att cirkuläret av den 5 november 1992 inte är en korrekt tillämpning av direktivet — i synnerhet artikel 3 i och bilaga 1 till detta — eftersom vattenområden enligt cirkuläret enbart skall förtecknas som eutrofierade i enlighet med direktivet i de fall där kvävet till övervägande del härrör från jordbruket och under förutsättning att kväve är kontrollfaktorn för eutrofiering.
Limiting the identification of eutrophic waters to cases where nitrogen is the controlling factor
Begränsningen att enbart förteckna eutrofierade vattenområden för det fall kväve är den kontrollfaktorn
According to that circular, 'at the stage where one can speak of eutrophication ..., that excessive growth of aquatic plant life thus appears to be the result of the complex and subtle interplay between a number of diverse and variable factors.
Risken för att betydelsefulla kategorier vattenområden aldrig kommer att betecknas som eutrofierade, även om förorening genom kväve från jordbruket — eller en risk härför — verkligen föreligger, är uppenbart oförenlig med direktivet.
To establish a relationship of cause and effect from its appearance, its nature, its intensity and its frequency is an extremely difficult task, precisely because of that complexity and subtlety of interactions.'
I direktivet föreskrivs nämligen att medlemsstaterna skall förteckna vattenområden som är eller riskerar att bli förorenade, i syfte att vidta åtgärder för att minska den vattenförorening som orsakas eller framkallas av nitrater från jordbruket och för att förhindra ytterligare förorening av detta slag.
The Commission maintains that the methodology applied by the French Republic does not comply with the Directive, in particular Article 3 and Annex I, in that it limits the identification of eutrophic waters to zones in which nitrogen is the controlling factor in the eutrophication — that is, concretely, to coastal zones and shallow stagnant, brackish waters.
Det framgår visserligen av cirkuläret av den 5 november 1992 att en överdriven tillväxt hos en växtart i en akvatisk miljö beror på flera olika faktorer relaterade till kemi, fysik och
Without having to take account of the many scientific reports and studies cited in the present action, it should be noted that restricting the scope of the Directive to exclude certain categories of waters owing to the supposedly fundamental role of phosphorus in the pollution
Kommissionen har gjort gällande att den metod som Republiken Frankrike tillämpar inte är förenlig med direktivet, och i synnerhet inte med artikel 3 i och bilaga 1 till detta.
None the less, taking account of that complexity and of the fact that, as is clear from the circular of 5 November 1992, understanding of the subject is still imprecise and incomplete, it is incompatible with the logic and objective of the Directive to exclude a priori from its scope major classes of waters, such as those mentioned in that
Metoden medför nämligen att enbart de vattenområden där kontrollfaktorn är kväve förtecknas som eutrofierade, det vill säga i praktiken kustområden och stillastående grunda bräckta
In addition, it admits that it cannot be excluded that the persistence of certain phenomena which can be characterised as a disturbance to the balance of organisms present in the water or to the quality of the water makes it possible to consider that the Seine bay fulfils certain criteria for eutrophication.
Att fastställa orsakerna till denna tillväxt, dess karaktär, intensitet och frekvens är en oerhört svår uppgift redan på grund av detta komplicerade och subtila samspel."
Also, taking account of the fact that the obligations arising from Article 3(1) and 3(2) of the Directive are intrinsically linked, a restrictive identification of waters affected by pollution or which could be so affected under Article 3(1) would result in an incomplete designation of vulnerable zones under Article 3(2).
När medlemsstaterna begagnar sig av detta utrymme för skönsmässig bedömning får detta följaktligen inte medföra att, som i förevarande fall, en stor del av de kväveförorenade vattenområdena faller utanför direktivets tillämpningsområde.
It considers, none the less, in the light of the relevant objective and scientific criteria, that that zone need not be identified as eutrophic within the meaning of the Directive.
Underlåtenheten att förteckna vattenområdena i Seinebukten enligt direktivet
However, as is clear above, the interpretation given to the concept of eutrophication by the French authorities and the method which they have adopted to identify the waters affected by pollution are too restrictive and, consequently, incompatible with the Directive.
Mot bakgrund av denna komplicerade natur och av att — som framgår av cirkuläret av den 5 november 1992 — de vetenskapliga rönen inom området fortfarande är osäkra och ofullständiga, är det inte förenligt med direktivets systematik och syfte att från dess tillämpningsområde a priori utesluta betydande kategorier av vattenområden, såsom de som nämns i cirkuläret.
The method adopted by the French authorities to define waters affected by pollution or which could be so affected makes it possible for certain waters with high nitrogen levels to fall outside the scope of the Directive, so that the basins which drain into them are not designated as vulnerable zones under Article 3(2) of the Directive and are consequently not required to be covered by an action programme in accordance with Article 5.
Domstolen konstaterar inledningsvis att den franska regeringen i sina inlagor till domstolen har medgivit att det skett en berikning genom tillförsel av kväveföreningar och att dessa föreningar kommer från jordbruket. I inlagorna har nämnda regering även medgivit att det skett en ökad tillväxt av alger och högre former av växtlighet i Seinebukten.
In addition, even if the phenomenon of eutrophication is not evident in the Seine bay itself, it is none the less the case that that zone contributes to the eutrophication of the North Sea, which is, as the fourth recital to the Directive indicates, a zone requiring special protection.
Regeringen har vidare medgivit att det inte är uteslutet att vissa företeelser skulle kunna betecknas som störningar av balansen mellan organismerna i vattnet eller som försämringar av vattenkvaliteten, vilket skulle innebära att Seinebukten kunde anses uppfylla vissa av kriterierna för eutrofiering.
Finally, while it is true that the Member States have been granted a wide discretion in the identification of waters referred to in Article 3(1) of the Directive, because of the complexity of the assessments which they are called upon to carry out in that context (see Case C-293/97 The Queen ν Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Standley and Others [1999], paragraphs 37 and 39), it nevertheless remains the case that when they carry out that identification, they are obliged to respect the objectives of the Directive, namely, the reduction of water pollution caused by nitrates from agricultural sources.
Mot bakgrund av att de förpliktelser som följer av artikel 3.1 och 3.2 i direktivet är nära kopplade till varandra leder en restriktiv förteckning enligt artikel 3.1 av de vattenområden som är eller riskerar att bli förorenade till att angivandet av känsliga områden enligt artikel 3.2 blir ofullständigt.
The Seine alone produces an annual flow of over 100 000 tonnes of nitrogen, two thirds of agricultural origin, in a total flow of 400 000 tonnes a year going from the Channel to the North Sea.
Den franska regeringen anser emellertid mot bakgrund av relevanta objektiva och vetenskapliga kriterier inte att området i fråga skall förtecknas som eutrofierat i direktivets mening.
Thus, the exercise of that discretion may not result, as in the present case, in a large portion of nitrogen-bearing waters falling outside the scope of the Directive.
Såsom framgår ovan är den franska regeringens tolkning av begreppet eutrofiering och den metod som denna regering tillämpar för att förteckna förorenade vattenområden för restriktiva och därmed oförenliga med direktivet.
Failure to identify the waters of the Seine bay in the light of the Directive
Den metod som de franska myndigheterna tillämpar för att klassificera vattenområden som förorenade eller som områden som riskerar att bli förorenade kan leda till att vissa vattenområden med hög kvävehalt faller utanför direktivets tillämpningsområde.
It is not in dispute in the present case that the nitrate levels of the water in the Seine bay are high and that, in the salt water of the North Sea, nitrogen is the most important limiting factor in the growth of algae and of higher forms of plant life.
Även om eutrofiering inte förekommer i själva Seinebukten bidrar detta område inte desto mindre till eutrofieringen i Nordsjön, som enligt fjärde skälet till direktivet är ett område som förtjänar särskilt skydd.
It should be noted at the outset that, in the written pleadings which it submitted to the Court, the French Government admits that there is, in the Seine bay, both enrichment by nitrogen
Medlemsstaterna har visserligen tillerkänts ett omfattande utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller förteckning av vattenområden enligt artikel 3.1, eftersom de bedömningar som de har att göra i detta sammanhang är komplicerade (se dom av den 29 april 1999 i mål C-293/97, Standiey m.fl., punkterna 37 och 39),
In the light of the preceding considerations, it must be concluded that, by failing to take the
Enbart Seine står för ett årligt flöde som uppgår till mer än men de är likväl skyldiga att vid denna förteckning beakta direktivets syften, nämligen
appropriate steps to identify waters affected by pollution and, consequently, to designate the corresponding vulnerable zones, in accordance with Article 3 of and Annex I to the Directive, the French Republic has failed to fulfil its obligations under that directive.
Av vad som ovan anförts följer att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet genom att inte på vederbörligt sätt förteckna förorenade vatten och, som en följd därav, underlåta att ange tillhörande känsliga områden i enlighet med artikel 3 i och bilaga 1 till direktivet.
Orders the Kingdom of Spain to bear its own costs.'
Konungariket Spanien skall bära sin rättegångskostnad''
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 29 November 2001.
Generaladvokaten L.A. Geelhoed har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 29 november 2001.
(Appeal — Officials — Person claiming the Stanis of a member of the temporary staff — Application brought out of time — Inadmissibility of application —Appeal in part manifestly inadmissible and in part manifestly unfounded)
1. fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket och enligt bilaga 1 till detta direktiv, genom att inte på ett vederbörligt sätt förteckna de vatten som är förorenade och, som en följd därav, inte utse de områden från vilka avrinning sker såsom känsliga områden,
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 10 July 2000, Ms Simon brought an appeal under Article 49 of the EC Statute and the corresponding provisions of the
förplikta Republiken Frankrike att ersätta rättegångskostnaderna.
Between 1 March 1993 and 14 January 1994, and then between 1 July and 30 November 1994, the applicant was directly employed by the Commission under fixed term employment contracts governed by Luxembourg law for the purpose of assisting the Commission in the preparation of reports concerning the Community ergonomics programmes.
"Överklagande — Tjänstemän — Anspråk på ställning som tillfälligt anställd — För sent ingiven ansökan — Avvisning av talan — Uppenbart att överklagandet i vissa delar inte kan upptas till prövning och i övriga delar är ogrundat" (sjätte avdelningen)
under appeal'), which dismissed as unfounded her application for, first, annulment of the Commission's decision rejecting her request for régularisation of her administrative situation, in which she asked that her employment since 1996 in the service of various organisations under contract to the Commission be regarded as employment as a member of the temporary staff of the Communities (hereinafter 'the contested decision') and, second, an order that the Commission pay symbolic damages of one euro as compensation for the non-material damage that she allegedly suffered.
Odette Simon har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 10 juli 2000, med stöd av artikel 49 i EG-stadgan samt motsvarande bestämmelser i EKSG-stadgan och Euratomstadgan för domstolen, överklagat förstainstansrättens dom av den 10 maj 2000 i mål T-177/97, Simon mot kommissionen (nedan kallad den överklagade domen), genom vilken rätten ogillade hennes talan dels om ogiltigförklaring av kommissionens beslut att avslå hennes begäran om en retroaktiv ändring av hennes administrativa ställning, vilken hon ingivit för att det arbete som hon utfört sedan år 1966 vid olika organ som slutit avtal med kommissionen skulle betraktas som utfört av en tillfälligt anställd hos gemenskaperna (nedan kallat det omtvistade beslutet), dels om förpliktande för kommissionen att betala en euro i symbolisk ersättning för ideell skada som hon anser sig ha lidit.
The facts underlying this appeal are set out in the judgment under appeal as follows:
Bakgrunden till talan har i den överklagade domen angivits på följande sätt:
Following a fresh agreement between the Commission and the GFS for the period from 1 December 1994 to 31 August 1995, the GFS undertook to coordinate and distribute the results of the studies carried out under the Sixth Ergonomics Programme.
Från och med den 1 mars 1993 till och med den 14 januari 1994, och därefter från och med den 1 juli till och med den 30 november 1994, var sökanden direkt anställd hos kommissionen enligt tidsbegränsade anställningsavtal upprättade enligt luxemburgsk lag.
The applicant was again employed by the GFS as head of the Information and Coordination Bureau, for the same period as that of the agreement between the Commission and GFS, which, along with the applicant's contract, was then extended until 25 October 1995.
Syftet med anställningen var att biträda korrirnissioneri vid förberedandet av rapporter avseende gemenskapsprogrammen inom ergonomi.
Since the Commission did not subsequently renew the agreement with the GFS, the applicant's contract terminated on that date.
resultaten av studier som utförs av olika forskare inom ramen för dessa program.
In parallel with those proceedings, by letter of 28 June 1996 the applicant submitted a request to the Commission, pursuant to Article 90(1) of the Staff Regulations, asking that her employment since 1966 in the service of various organisations under contract to the Commission be regarded as employment as a member of the temporary staff of the Communities.
Den 12 mars 1997 avvisade arbetsdomstolen i Luxemburg sökandens talan med hänvisning till att hon inte hade bevisat att vare sig GFS eller dess chef utgjorde arbetsgivare."
In support of her request, she claimed that the contracts of employment between her and those organisations had as their sole object the avoidance of the Staff Regulations and the Conditions of Employment of other servants of the European Communities ("the CoE"). She also sought symbolic damages of one euro for breach of the
Den 11 juni 1997 väckte Odette Simon talan vid förstainstansrätten och yrkade dels att det omtvistade beslutet skulle ogiltigförklaras, dels att kommissionen skulle betala en euro i symbolisk ersättning för den ideella skada som hon hade åsamkats på grund av att kommissionen hade åsidosatt sin omsorgs- och biståndsplikt mot henne.
Commission's duty to have regards to her interests and to provide assistance.
Den 16 januari 1996 väckte sökanden talan mot GFS vid arbetsdomstolen i Luxemburg och yrkade skadestånd för att uppsägningen skett utan saklig grund.