natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, if the Community legislature chose, by Article 8 of Regulation No 1348/2000, to permit the addressee of a document to refuse it if it is not translated into an official language of the Member State addressed or a language of the Member State of transmission which he understands, that is principally to establish in a consistent manner who is responsible for the translation of such a document and liable for the cost thereof at the stage when it is served.
Om gemenskapslagstiftaren följaktligen har valt att i artikel 8 i förordning nr 1348/2000 tillåta adressaten att vägra ta emot en handling om den inte är översatt till den mottagande medlemsstatens officiella språk eller ett av den sändande medlemsstatens språk som adressaten förstår, är detta huvudsakligen för att på ett enhetligt sätt bestämma vem som ska säkerställa att en sådan handling översätts och bära kostnaden för detta vid delgivningen av den aktuella handlingen.
Since the examination of international and Community law concerning the scope of the principle of the protection of the rights of the defence, and in particular the need for a translation of a document instituting proceedings, has enabled the purpose of Article 8 of Regulation No 1348/2000 to be clarified, it is in the light of that purpose that it is necessary to determine what is covered by the term ‘document to be served’ within the meaning of that article where the document is a document instituting proceedings and whether such a document can or must include annexes consisting of documentary evidence.
Undersökningen av den internationella rätten och gemenskapsrätten vad gäller räckvidden av principen om skydd för rätten till försvar och särskilt nödvändigheten av att översätta en stämningsansökan har möjliggjort en precisering av syftet med artikel 8 i förordning nr 1348/2000. Det är mot bakgrund av detta syfte som det ska avgöras vad begreppet handling som ska delges i den mening som avses i artikel 8 i förordningen ska anses innefatta när handlingen utgörs av en stämningsansökan och huruvida en sådan handling kan eller ska innefatta bilagor med stödjande handlingar.
Regulation No 1348/2000 must be given an autonomous interpretation so that it may be applied in a uniform manner (Leffler, paragraphs 45 and 46).
Förordning nr 1348/2000 ska ges en självständig tolkning för att kunna tillämpas enhetligt (domen i det ovannämnda målet Leffler, punkterna 45 och 46).
The same applies to Regulation No 44/2001 and, in particular, the term ‘document instituting the proceedings’ within the meaning of Articles 26 and 34(2) of that regulation, as well as the corresponding provisions of the Brussels Convention.
Detsamma gäller förordning nr 44/2001 och särskilt begreppet stämningsansökan i den mening som avses i artiklarna 26 och 34.2 i förordningen samt motsvarande bestämmelser i Brysselkonventionen.
Ruling on the interpretation of Article 27(2) of the Brussels Convention concerning recognition of judgments, the Court defined the term ‘document which instituted
Domstolen har vad gäller tolkningen av artikel 27.2 i Brysselkonventionen rörande erkännande av domar slagit fast att med stämningsansökan eller motsvarande
The Court thus held that in the case giving rise to the judgment in Hengst Import the document which instituted the proceedings was constituted by the combination of the order to pay (‘decreto ingiuntivo’) issued by an Italian court in accordance with Article 641 of the Italian Code of Civil Procedure and the plaintiff’s application.
Domstolen har även slagit fast, i domen i det ovannämnda målet Hengst Import, att stämningsansökan utgjordes av betalningsföreläggandet (decreto ingiuntivo) som utfärdats av en italiensk domare i enlighet med artikel 641 i den italienska civilprocesslagen och ansökan i förening.
It is the joint service of both those documents which starts time running for the defendant to oppose the order. Moreover, the plaintiff cannot obtain an enforceable order before the expiry of that timelimit (Hengst Import, paragraph 20).
Det är nämligen delgivning av dessa båda handlingar tillsammans som dels markerar början på svarandens frist för att ingå i svaromål, dels innebär att sökanden inte kan erhålla en dom om verkställighet före utgången av denna frist (domen i det ovannämnda målet Hengst Import, punkt 20).
The Court stated that the ‘decreto ingiuntivo’ is just a form which, to be comprehensible, must be read with the application.
Domstolen angav att ”decreto ingiuntivo” endast är ett formulär vilket, för att bli begripligt, får läsas tillsammans med ansökan.
Conversely, service of the application alone does not enable the defendant to decide whether to defend the action since, without the ‘decreto ingiuntivo’, he does not know whether the court had granted or refused the application.
Omvänt ger inte en delgivning av ansökan utan ”decreto ingiuntivo” tillräcklig upplysning för att svaranden ska kunna avgöra om han behöver ingå i svaromål. Det är nämligen endast av föreläggandet som svaranden kan utläsa om domstolen gillat eller ogillat ansökan.
Moreover, the requirement for joint service of the ‘decreto ingiuntivo ’and the application was confirmed by Article 643 of the Italian Code of Civil Procedure, according to which it marked the start of the proceedings (Hengst Import, paragraph 21).
Att denna dubbla delgivning är nödvändig bekräftas av artikel 643 i den italienska civilprocesslagen, vilken anger att stämningen utfärdas genom delgivningen (domen i det ovannämnda målet Hengst Import, punkt 21).
It is apparent from that autonomous definition of the document instituting the proceedings, as interpreted by the Court, that such a document must consist of the document or documents, where they are intrinsically linked, enabling the defendant to understand the subjectmatter and grounds of the plaintiff’s application and to be aware of the existence of legal proceedings in which he may assert his rights, either by defending a pending action or, as was the case in the matter giving rise to the judgment in Hengst Import, by challenging a judgment delivered on the basis of an ex parte application.
Det följer av det självständiga begreppet stämningsansökan, såsom det tolkats av domstolen, att en sådan handling ska innehålla den eller de delar, när dessa är oupplösligt förbundna, som gör det möjligt för svaranden att förstå föremålet och grunderna för kärandens talan samt förekomsten av ett rättsligt förfarande under vilket svaranden kan göra gällande sina rättigheter, antingen genom att gå i svaromål i det pågående målet eller, såsom var fallet i domen i det ovannämnda målet Hengst Import, överklaga ett avgörande som meddelats på grundval av en unilateral ansökan.
Moreover, as was pointed out at paragraph 43 above, under some national legal systems there is no requirement for the documentary evidence in a case to be annexed to what is defined as a document instituting the proceedings and they may be communicated separately.
Som framgår av punkt 43 ovan föreskrivs i vissa nationella rättsordningar inte att stödjande handlingar måste bifogas den handling som utgör stämningsansökan, utan dessa kan tillhandahållas separat.
Such documents are not therefore regarded as intrinsically linked to the document instituting the proceedings, in that they are essential to enable the defendant to understand the claim brought against him and to be aware of the existence of the legal proceedings, but have a probative function which is distinct from the purpose of service itself.
Sådana handlingar anses följaktligen inte som oupplösligt förbundna med stämningsansökan såtillvida att de är absolut nödvändiga för att svaranden ska kunna förstå den talan som väckts mot honom och förekomsten av ett rättsligt förfarande, utan de har en bevisfunktion som är skild från föremålet för delgivningen.
It is appropriate to note that the conditions for recognition of judgments laid down in Regulation No 44/2001 have been relaxed by comparison with the conditions laid down in the Brussels Convention.
Domstolen påpekar att villkoren för erkännande av domar som föreskrivs i förordning nr 44/2001 har mildrats i förhållande till villkoren enligt Brysselkonventionen.
Article 34(2) of that regulation departed from the requirement in Article 27(2) of the Brussels Convention that the document instituting the proceedings be duly served, in order to place the emphasis on effective observance of the rights of the defence, which are considered to have been observed when the defendant is aware of the pending legal action and has been able to commence proceedings to challenge a judgment entered against him (see, to that effect, ASML, paragraphs 20 and 21).
I artikel 34.2 i förordning nr 44/2001 förekommer nämligen inte längre kravet på att stämningsansökan ska ha delgetts på rätt sätt, vilket anges i artikel 27.2 i Brysselkonventionen. I stället betonas ett effektivt iakttagande av svarandens rätt till försvar, vilken anses respekteras när svaranden fått kännedom om det pågående rättsliga förfarandet och har haft möjlighet att angripa domen (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet ASML, punkterna 20–21).
That change in Regulation No 44/2201 by comparison with the Brussels Convention supports the interpretation of the term ‘document to be served’ — where that consists of a document instituting the proceedings — that such a document must include the essential information enabling a defendant to be aware primarily of the existence of legal proceedings but not of every item of documentary evidence which makes it possible to prove the various facts and points of law on which the application is based.
Denna förändring av förordning nr 44/2001 i förhållande till Brysselkonventionen ger stöd för en tolkning av begreppet handling som ska delges, när denna utgörs av en stämningsansökan, enligt vilken en sådan handling måste bestå av de beståndsdelar som är nödvändiga för att svaranden framför allt ska förstå att ett rättsligt förfarande har inletts men inte varje stödjande handling till styrkande av olika faktiska och rättsliga omständigheter som ligger till grund för talan.
It follows from the above considerations that the term ‘document to be served’ in Article 8 of Regulation No 1348/2000, where such a document consists of a document
Av det anförda följer att begreppet handling som ska delges vilket avses i artikel 8 i förordning nr 1348/2000, när denna handling utgörs av en stämningsansökan, ska
It is possible from an examination of the term ‘document’, as follows from the ECHR and, in particular, Article 6(3)(a) of that convention, referred to at paragraph 57 above, to reach a similar conclusion as regards criminal proceedings.
En undersökning av begreppet handling som det används i Europakonventionen, bland annat i dess artikel 6.3 a, vilken domstolen erinrat om i punkt 57 ovan, leder till en liknande slutsats vad gäller det straffrättsliga området.
According to the European Court of Human Rights, an indictment must enable the person charged to be informed not only of the cause of the accusation against him, that is the acts he is alleged to have committed and on which the accusation is based, but also of the detailed legal characterisation of those facts (see judgments of the European Court of Human Rights of 25 March 1999, Pélissier and Sassi v France, ECHR 1999-II, § 51, and of 19 December 2006, Mattei v France, No 34043/02, § 34).
Enligt Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna ska nämligen en anklagelseskrift upplysa den anklagade inte enbart om skälen till att han anklagas, det vill säga den faktiska gärningen som läggs honom till last och som ligger till grund för anklagelsen, utan även ge en detaljerad rättslig kvalificering av gärningen (se Europadomstolens dom av den 25 mars 1999 i mål Pélissier och Sassi mot Frankrike, Recueil des arrêts et décisions 1999-II, § 51, och av den 19 december 2006 i mål Mattei mot Frankrike, 34043/02, § 34).
On the other hand, the rights of the defence are not undermined by the mere fact that the indictment does not include the evidence in support of the facts on which the accused stands charged.
Rätten till försvar påverkas e contrario inte av blotta omständigheten att anklagelseskriften inte innehåller stödjande handlingar avseende de omständigheter som läggs den anklagade till last.
Ruling in respect of Article 6(3)(e) of the ECHR, under which a person charged with a criminal offence has the right to an interpreter, the European Court of Human Rights has also held that that right does not go so far as to require a written translation of all items of written evidence or official documents in the procedure (judgment of 19 December 1989, Kamasinski v Austria, Series A, No 168, § 74).
Europadomstolen har för övrigt, vad gäller artikel 6.3 e i Europakonventionen enligt vilken den anklagade har rätt att bistås av tolk, slagit fast att denna rättighet inte innebär en rätt att kräva en skriftlig översättning av alla skriftliga bevis eller handlingar i målet (Europadomstolens dom av den 19 december 1989 i mål Kamasinski mot Österrike, serie A nr 168, § 74).
As is apparent from the conclusion at paragraph 57 above, the requirements for the protection of the rights of the defence are not as stringent in civil and commercial matters as they are in criminal proceedings.
Som det framgår av punkt 57 ovan, medför skyddet för rätten till försvar på det privaträttsliga området emellertid inte lika höga krav som på det straffrättsliga området.
In the light of all the foregoing considerations, the term ‘document to be served’ in Article 8(1) of Regulation No 1348/2000, where such a document is a document instituting the proceedings, must be interpreted as meaning the document or documents
Begreppet handling som ska delges enligt artikel 8.1 i förordning nr 1348/2000 ska, när denna utgörs av en stämningsansökan, med beaktande av samtliga dessa omständigheter, tolkas som innefattande den eller de handlingar som, när svaranden delges
WEISS UND PARTNER which must be served on the defendant in due time in order to enable him to assert his rights in legal proceedings in the State of transmission.
WEISS UND PARTNER dem i rätt tid, ger denne möjlighet att göra gällande sina rättigheter i ett rättsligt förfarande i den sändande staten.
Documents which have a purely evidential function and are not necessary for the purpose of understanding the subjectmatter of the claim and the cause of action do not form an integral part of the document instituting the proceedings within the meaning of Regulation No 1348/2000.
De handlingar som enbart fyller en bevisfunktion och inte är absolut nödvändiga för att förstå föremålet för kärandens talan och grunderna för denna, utgör inte en integrerad del av stämningsansökan i den mening som avses i förordning nr 1348/2000.
That interpretation is consistent with the objectives of Regulation No 1348/2000 to improve and expedite the transmission of documents.
Denna tolkning är förenlig med syftena med förordning nr 1348/2000, nämligen att förbättra och påskynda översändandet av handlingar.
Indeed, it can take a long time to translate supporting documents and, in any event, such translation is not necessary for the purposes of the action which will take place before the court of the Member State of transmission and in the language of that State.
Översättningen av stödjande handlingar kan nämligen ta åtskillig tid i anspråk medan denna översättning i vart fall inte är nödvändig för det förfarande som äger rum vid domstolen i den sändande medlemsstaten på denna stats språk.
It is for the national court to determine whether the content of the document instituting the proceedings enables the defendant to assert his rights in the Member State of transmission and, in particular, to identify the subjectmatter and the cause of action as well as to be aware of the existence of the legal proceedings.
Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma huruvida innehållet i stämningsansökan är tillräckligt för att svaranden ska kunna göra gällande sina rättigheter i den sändande staten och särskilt identifiera föremålet och grunderna för talan som väckts mot honom samt förekomsten av det rättsliga förfarandet.
If the national court considers that the content is inadequate in that regard on the ground that certain necessary information relating to the application is to be found in the annexes, it must endeavour to resolve that problem in accordance with its national procedural law, taking care to ensure the full effectiveness of Regulation No 1348/2000, in compliance with its objective (see, to that effect, Leffler, paragraph 69), while according maximum protection to the interests of both parties to the dispute.
Om den nationella domstolen anser att innehållet är otillräckligt i detta avseende därför att vissa nödvändiga beståndsdelar avseende ansökan återfinns i bilagorna, ankommer det på denna domstol att söka lösa denna fråga inom ramen för den nationella processrätten samtidigt som den ska säkerställa den fulla verkan av förordning nr 1348/2000 med hänsyn till dess syfte (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Leffler, punkt 69) och samtidigt säkerställa båda tvisteparternas intressen på bästa sätt.
The party issuing the document instituting the proceedings could thus be afforded the opportunity of remedying the lack of a translation of an essential annex by
Den som gett in stämningsansökan kan även åtgärda den uteblivna översättningen av en bilaga som är absolut nödvändig genom att snarast möjligt och i enlighet med
The Court has held that the effect that sending a translation has on the date of service should be determined by analogy with the double-date system developed in Article 9(1) and (2) of Regulation No 1348/2000 (Leffler, paragraphs 65 to 67) in order to protect the parties’ interests.
När det gäller frågan hur delgivningsdagen påverkas av att en översättning översänds, har domstolen funnit att detta ska fastställas genom en analog tillämpning av systemet med dubbla datum som inrättats genom artikel 9.1 och 9.2 i förordning nr 1348/2000 (domen i det ovannämnda målet Leffler, punkterna 65–67) för att skydda parternas intressen.
In the light of all the foregoing considerations, the answer to the first question must be that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 is to be interpreted as meaning that the addressee of a document instituting proceedings which is to be served does not have the right to refuse to accept that document, provided that it enables the addressee to assert his rights in legal proceedings in the Member State of transmission, where annexes are attached to that document consisting of documentary evidence which is not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, but which has a purely evidential function and is not necessary for understanding the subjectmatter of the claim and the cause of action.
Mot bakgrund av vad som sagts ovan ska den första tolkningsfrågan besvaras på följande sätt. Artikel 8.1 i förordning nr 1348/2000 ska tolkas så, att adressaten inte har rätt att vägra att ta emot en stämningsansökan som ska delges, om denna stämningsansökan ger adressaten möjlighet att göra gällande sina rättigheter i ett rättsligt förfarande i den sändande staten, när bilagorna till stämningsansökan utgörs av stödjande handlingar som inte har avfattats på den mottagande medlemsstatens språk eller på ett av den sändande medlemsstatens språk som adressaten förstår och dessa bilagor enbart fyller en bevisfunktion och inte är absolut nödvändiga för att förstå föremålet för kärandens talan och grunderna härför.
By its second question, posed in the event that the answer to the first is that the addressee of a document may refuse to accept it if the annexes to that document are not translated, the Bundesgerichtshof asks whether Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee of a document to be served is deemed to ‘understand’ the language of a Member State of transmission
Med sin andra tolkningsfråga, vilken ställts för det fall adressaten kan vägra att ta emot en stämningsansökan om bilagorna inte är översatta, vill den nationella domstolen få klarhet i huruvida artikel 8.1 b i förordning nr 1348/2000 ska tolkas så, att adressaten för en delgiven handling ska anses förstå en sändande medlemsstats språk, i den mening som avses i denna förordning, när denne i utövandet av sin näringsverksamhet slutit ett avtal med käranden i vilket det föreskrivs att skriftväxlingen ska ske
WEISS UND PARTNER within the meaning of that regulation where, in the course of his business, he agreed in a contract with the applicant that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission.
WEISS UND PARTNER på den sändande medlemsstatens språk.
In view of the reservation formulated to the answer to the first question, it is necessary to answer the second question.
Mot bakgrund av det förbehåll som angetts i svaret på den första tolkningsfrågan ska den andra tolkningsfrågan besvaras.
In order to establish whether the addressee of a document served understands the language of the Member State of transmission in which the document is written, the court must examine all the relevant evidence submitted by the applicant.
För att avgöra huruvida adressaten för en delgiven handling förstår den sändande medlemsstatens språk, på vilket handlingen är avfattad, ska domstolen undersöka samtliga omständigheter som anförts av käranden.
The parties which have submitted observations are divided on the question whether the addressee of a document should be deemed to understand the language of the Member State of transmission because he has signed a clause agreeing to the use of that language, as described by the referring court.
Bland dem som yttrat sig i målet förekommer olika uppfattningar vad gäller frågan huruvida adressaten ska anses förstå den sändande medlemsstaten språk på grund av att denna har skrivit under en språkvalsklausul av det slag som angetts av den nationella domstolen.
According to Grimshaw, it alone is in a position to say whether it understands the document served.
Enligt arkitektkontoret Grimshaw är det endast detta företag som kan avgöra huruvida den delgivna handlingen kan förstås.
IHK Berlin defends the opposite position, namely that signature of such a clause entails acceptance of that language as the language in which a judicial document is to be served, in the same way as a jurisdiction clause is valid between parties.
IHK Berlin har anfört den motsatta uppfattningen, nämligen att undertecknande av en sådan klausul innebär ett accepterande av detta språk som delgivningsspråk, på samma sätt som en prorogationsklausul är giltig mellan parterna.
The other parties which submitted observations are of the view that, while knowledge of the language of the document for the purpose of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 cannot be inferred from such a clause, it is an indication of knowledge of that language.
Övriga som har yttrat sig i målet anser att det inte är möjligt att av en sådan klausul dra slutsatsen att adressaten förstår språket i den mening som avses i artikel 8.1 b i förordning nr 1348/2000, utan att klausulen endast utgör ett tecken på att denne förstår språket.
Weiss and the Czech and Slovak Governments point out, inter alia, that the degree of knowledge of a language required for correspondence is not the same as that needed to defend an action.
Ingenieurbüro Weiss samt de tjeckiska och slovakiska regeringarna har bland annat påpekat att den grad av förståelse av ett språk som behövs för skriftväxling inte är densamma som den språkförståelse som krävs för att försvara sig vid domstol.
Grimshaw’s interpretation cannot be accepted, as that would mean that whether service was effective was dependent on whether the addressee of the document was willing to accept it.
Arkitektkontoret Grimshaws tolkning kan inte godtas, eftersom den innebär att delgivningens effektivitet skulle göras beroende av adressatens goda vilja.
Nor is it possible to accept IHK’s interpretation.
Den tolkning som föreslagits av IHK Berlin kan inte heller godtas.