natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By application lodged at the Court Registry on 12 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to draw up or, in any event, to communicate to the Commission within the prescribed period (by 16 September 1999) the plans, outlines and summaries required under Articles 4(1) and 11 of Council Directive 96/59/EC of 16 September 1996, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under that directive and the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 12 mars 2002 väckt talan om fastställelse av att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 och enligt EG-fördraget genom att inte utarbeta eller i varje fall inte inom den föreskrivna tidsfristen (16 september 1999) underrätta kommissionen om sådana planer, utkast och sammanfattningar som avses i artiklarna 4.1 och 11 i nämnda direktiv.
The Court found that the summaries of inventories, plans and outlines required by Articles 4(1) and 11 of the Directive had not been drawn up by the Hellenic Republic within the time-limit provided by the reasoned opinion.
Domstolen konstaterar att Republiken Grekland inte hade upprättat den sammanfattning av förteckningarna, den plan och det utkast som avses i artiklarna 4.1 och 11 i direktivet när den tidsfrist som fastställts i det motiverade yttrandet löpte ut.
Declares that, by failing to draw up, within the prescribed period, summaries of inventories of equipment with PCB volumes of more titan 5 dm3, plans for the decontamination and/or disposal of inventoried equipment and the PCBs contained therein, and outlines for the collection and subsequent disposal of equipment which is not subject to inventory, in accordance with Articles 4(1) and 11 of Council Directive 96/59/EC of 16 September 1996 on the disposal of pofychlorinated biphenyls and pofychlorinated terphenyls (PCB/PCT), the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under that directive.
Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/59/EGavden 16 september 1996 om bortskaffande avpolyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) genom att inte inom den föreskrivna fristen utarbeta en sammanfattning av förteckningar över utrustning som innehåller mer än 5 dm PCB, en plan för dekontaminering och/eller bortskaffande avförtecknad utrustning och av den PCB som den innehåller samt ett utkast rörande insamling och senare bortskaffande av sådan utrustning över vilken någonförteckning inte upprättats i enlighet med artiklarna 4.1 och 11 i nämnda direktiv.
Advocate General L. A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 6 March 2003.
Generaladvokaten L. A Geelhoed har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför fjärde avdelningen den 6 mars 2003.
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive —Article 9(2) (e) — Place of taxable transactions — Fiscal connection — Advertising services) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artikel 9.2 e — Platsen för skattepliktiga transaktioner — Skattemässig anknytning — Reklamtjänster" (femte avdelningen)
By judgment of S November 2001 the Cour de cassation (Court of Cassation) (Luxembourg) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 9(2) (e) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment.
Cour de cassation har, genom beslut av den 8 november 2001 ställt en fråga om tolkningen av artikel 9.2 e i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter—Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund.
In connection with a trade fair known as 'Horeca', organised in Ghent for professionals in the hotel and catering business, Design Concept, acting for the Luxembourg Ministry of Economic Affairs, commissioned from Flanders Expo various services including the construction of two stands, the cleaning of those stands during the exhibition and the provision of staff to transport equipment.
Design Concept, som agerade för det luxemburgska finansministeriets räkning, gav inom ramen för en handelsmässa, som är känd under namnet Horeca och som organiseras i Gent för dem som är verksamma inom hotell-, restaurang- och cafébranschen, Flanders Expo i uppdrag att utföra olika tjänster, vilka innefattade att uppföra två stånd, att städa dem under utställningen och att ställa personal till förfogande för materialtransport.
Flanders Expo submitted an invoice to Design Concept for the price of its services, including in it the amount of VAT.
Flanders Expo fakturerade Design Concept priset för sina tjänster inklusive mervärdesskatt.
However, Design Concept excluded the amount of VAT from its payment on the ground that since the services supplied were advertising services and the recipient of those services, Design Concept, was not situated in the same Member State as the supplier, Flanders Expo, the place where the services were supplied was where the customer was established, that is to say Luxembourg, in accordance with the rule laid down in Article 9(2)(e) of the Sixth Directive.
Det sistnämnda bolaget betalade emellertid beloppet exklusive mervärdesskatt och angav som skäl för detta att de tjänster som hade tillhandahållits var reklamtjänster och att, eftersom det bolag som mottog tjänsterna, Design Concept, inte är beläget i samma medlemsstat som det bolag som tillhandahöll dem, Flanders Expo, den plats där tjänsterna tillhandahölls är den där det bolag som mottog dem är etablerat, det vill säga Luxemburg, i enlighet med den regel som föreskrivs i artikel 9.2 e i sjätte direktivet.
Design Concept therefore took the view that it was not obliged to pay the VAT claimed from it by Flanders Expo in Belgium.
Design Concept ansåg sig således inte vara skyldigt att betala den mervärdesskatt som Flanders Expo i Belgien utkrävde av bolaget.
Flanders Expo brought an action before the Tribunal de paix (Magistrates' Court) (Luxembourg) which upheld its claim for payment of VAT.
Flanders Expo väckte talan vid Tribunal de paix (Luxemburg), som biföll dess yrkande om betalning av mervärdesskatten.
On appeal the Tribunal d'arrondissement (District Court) (Luxembourg) confirmed the decision at first instance, holding, contrary to the interpretation put forward by Design Concept, that the services supplied by Flanders Expo are not advertising services and that the general rule on the place of taxation laid down in Article 9(1) of the Sixth Directive is applicable.
Detta avgörande överklagades till Tribunal d'arrondissement (Luxemburg), som fastställde underinstansens dom och fann att de tjänster som Flanders Expo hade tillhandahållit, i motsats till den tolkning som Design Concept har gjort, inte är reklamtjänster och att den allmänna regel avseende platsen för beskattningen som föreskrivs i artikel 9.1 i sjätte direktivet är tillämplig.
According to that rule the place where a service is supplied is the place from which the service is performed, in this case Belgium.
Enligt denna regel är platsen för tillhandahållande av en tjänst den plats från vilken tjänsten tillhandahålls, i förevarande fall Belgien.
However, it is uncertain whether their decision is justified on another ground based on the interpretation of Article 9(2) (e) of the Sixth Directive, read in the light of the seventh recital in the preamble thereto.
Den sistnämnda domstolen ansåg att det antagligen var felaktigt av underinstanserna att inte kvalificera de tjänster som Randers Expo hade tillhandahållit som reklamtjänster.
Since it was uncertain of the answer to the question of Community law raised by the appeal before it, the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Cour de cassation ställde sig dock frågan huruvida deras avgöranden trots allt är korrekta av ett annat skäl, som grundar sig på tolkningen av artikel 9.2 e i sjätte direktivet mot bakgrund av det sjunde skälet i detta.
By its question the national court seeks essentially to ascertain, first, whether Article 9(2) (e) of the Sixth Directive must be interpreted as applying to advertising services supplied indirectly to the advertiser and invoiced to a third party who in turn invoices them to the advertiser and, second, whether that provision is applicable where the advertiser does not produce goods or services in the price of which the cost of the advertising services may be included.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i för det första huruvida artikel 9.2 e i sjätte direktivet skall tolkas så, att den är tillämplig på reklamtjänster som indirekt tillhandahålls en annonsör och som faktureras en tredje man, som i sin tur fakturerar annonsören, och för det andra huruvida bestämmelsen i fråga är tillämplig om annonsören inte tillverkar någon vara eller tillhandahåller någon tjänst i vars pris kostnaden för de nämnda tjänsterna kan ingå.
In accordance with the case-law of the Court, the second indent of Article 9(2)(e) of the Sixth Directive must be interpreted as applying not only to advertising services supplied directly and invoiced by the supplier to a taxable advertiser, but also to services supplied indirectly to the advertiser and invoiced to a third party who in turn invoices them to the advertiser.
Domstolen erinrar om att artikel 9.2 e andra strecksatsen i sjätte direktivet enligt domstolens rättspraxis skall tolkas så, att den är tillämplig inte bara på reklamtjänster som tillhandahålls direkt och som tjänsteleverantören fakturerar en skattskyldig annonsör, utan också på de tjänster som indirekt tillhandahålls annonsören och som faktureras tredje man som vidarefakturerar annonsören.
In a case such as that in the main proceedings the rule laid down in Article 9(2)(e) of the Sixth Directive must be applied to the services supplied by the first supplier to the intermediate customer.
I ett sådant fall som det i målet vid den nationella domstolen skall den regel som föreskrivs i artikel 9.2 e i sjätte direktivet tillämpas sålunda på den förste tjänsteleverantörens tillhandahållande av tjänster till den mellanliggande tjänstemottagaren.
In a case of an indirect supply of services, such as that at issue in the main proceedings, involving a first supplier of services, an intermediate customer and an advertiser who receives services from the intermediate customer, the transaction by way of supply of services effected by the first supplier to the intermediate customer must be considered separately, for the purpose of determining the place of taxation of that transaction.
I ett fall där tjänster tillhandahålls indirekt, såsom i målet vid den nationella domstolen, och som berör en förste tjänsteleverantör, en mellanliggande tjänstemottagare och en annonsör som mottar tjänster från den mellanliggande tjänstemottagaren, skall följaktligen den transaktion som avser de tjänster som den förste tjänsteleverantören tillhandahåller den mellanliggande tjänstemottagaren prövas separat vid fastställandet av var denna transaktion skall beskattas.
The rule laid down in the second indent of Article 9(2)(e) of the Sixth Directive applies, as a rule, if the intermediate customer, as recipient of the advertising services, is a taxable person established in a Member State other than that in which the first supplier is based.
Regeln i artikel 9.2 e andra strecksatsen i sjätte direktivet är i princip tillämplig om den mellanliggande tjänstemottagaren, i egenskap av mottagare av reklamtjänster, är skattskyldig och etablerad i en annan medlemsstat än den där den förste tjänsteleverantören befinner sig.
It is not necessary to determine whether the advertiser, who is the final recipient of the services, is also a taxable person who includes the cost of those services in the price of goods or services supplied by him.
Det är inte nödvändigt att pröva huruvida även annonsören, som är den slutlige tjänstemottagaren, är en skattskyldig som låter kostnaden för de nämnda tjänsterna ingå i priset för de varor eller tjänster som han tillhandahåller.
'Article 9(2)(e) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Commonsystem of value added tax: uniform basis of assessment must be interpreted as applying to advertising services supplied indirectly to tine advertiser and invoiced to an intermediate customer who in turn invoices them to the advertiser.
"Artikel 9.2 e i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund skall tolkas så, att den är tillämplig på reklamtjänster som indirekt tillhandahålls en annonsör och som faktureras en mellanliggande tjänstemottagare, som i sin tur fakturerar annonsören för tjänsterna.
The fact that the advertiser does not produce goods or services in the price of which the cost of the advertising services may be included is not relevant for the purpose of determining the place where the services are supplied to the intermediate customer.'
Det förhållandet att annonsören inte tillverkar någon vara eller tillhandahåller någon tjänst i vars pris kostnaden för dessa tjänster kan ingå är inte relevant vid fastställandet av picasen för tillhandahållandet av de tjänster som tillhandahålls den mellanliggande tjänstemottagaren."
Advocate General F. G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 12 December 2002.
Generaladvokaten F. G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 12 december 2002.
(Failure of a Member State to fulfu obligations — No proper letter of formal notice — Application inadmissible) (Sixth Chamber)
"Talan om fördragsbrott —Avsaknad av giltig formell underrättelse —Avvisning av talan" (sjätte avdelningen)
By application lodged at the Registry of the Court on 29 March 2001, the (Dornmission of the European Communities brought an action for a declaration that, by mamtaining in force Article 47(5) and (6) of Law No 428 of 29 December 1990 laying down provisions for compliance with the obligations arising from Italy's membership of the European Communities (Community Law for 1990), which:
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 29 mars 2001 väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977, i synnerhet artiklarna 3 och 4 i detta, genom att inte upphäva artikel 47.5 och 47.6 i lag nr 428 av den 29 december 1990, som innehåller regler för hur de skyldigheter som följer av Italiens medlemskap i Europeiska gemenskaperna skall uppfyllas (gemenskapsrättslig lag för 1990), i den mån som det i dessa artiklar
— allow for the non-application of the automatic transfer of all contracts of employment or employment relationships, from the transferor to the transferee, in respect of undertakings subject to an approved composition procedure involving the transfer of assets or a special administration procedure, where those undertakings pursue their activity after the transfer, and
— föreskrivs att det inte är nödvändigt att automatiskt överföra alla anställningsavtal eller anställningsförhållanden från överlåtaren till förvärvaren i företag som har varit föremål för en av domstol fastställd ackordsuppgörelse innebärande överlåtelse av tillgångar eller i företag under tvångsförvaltning, när företagen själva fortsätter verksamheten efter överlåtelsen,
— in respect of undertakings declared to be 'in a situation of economic crisis', do not provide for the transfer, from the transferor to the transferee, of employees and debts arising from a contract of employment or employment relationship, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977, in particular Articles 3 and 4 thereof.
— vad beträffar företag som förklarats befinna sig i "ekonomisk kris" föreskrivs att förvärvaren inte skall överta personal och skulder härrörande från ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande.
Without formally raising a preliminary issue under Article 91 of the Rules of Procedure, the Italian Government submits principally that the action is inadmissible.
Republiken Italien har, utan att framställa någon formell begäran enligt artikel 91 i rättegångsreglerna, i första hand yrkat att talan skall avvisas.
It claims that, after the letter of formal notice but prior to notification of the reasoned opinion, Directive 77/187 was substantially amended by Directive 98/50, particularly as regards the application of Articles 3 and 4 in the context of transfers taking place during liquidation or insolvency proceedings or rescues of undertakings in difficulty.
Den har anfört att direktiv 77/187 efter den formella underrättelsen men före det motiverade yttrandet ändrats i sak genom direktiv 98/50, bland annat avseende tillämpningen av artiklarna 3 och 4 vid övergång som sker i samband med likvidationsförfaranden, insolvensförfaranden eller förfaranden för att rädda företag i svårigheter.
Thus the content of those complaints was, if not expanded, at least different from that set out in the letter of formal notice.
Kommissionen har i det motiverade yttrandet beaktat
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 10 April 2003.
Generaladvokaten P. Léger har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 10 april 2003.
He proposed that the Court should declare that:
Han föreslog att domstolen skulle besluta följande:
'(1) the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses, inasmuch as Article 47(5) and (6) of Law No 428 of 29 December 1990 laying down provisions for fulfilment of the obligations arising from Italy's membership of the European Communities (Community law for 1990) precludes the application of the said directive in the event of the transfer of an undertaking, business or part of a business which the Comitato di ministri per il coordinamento della politica industriale (Ministerial Committee for the coordination of industrial policy) has declared to be in a "situation of crisis" under Article 2(5) of Law No 675 of 12 August 1977 laying down measures for the coordination of industrial policy, restructuring, conversion and development in the relevant sector;
Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter genom att artikel 47.5 och 47.6 i lag nr 428 av den 29 december 1990 om bestämmelser för uppfyllande av de skyldigheter som följer av Italiens medlemskap i Europeiska gemenskaperna (1990 års EG-lag), utesluter tillämpningen av direktivet i de fall då övergången avser företag, verksamheter eller delar av verksamheter vilka av Comitato di ministri per il coordinamento della politica industriale (den interdepartementala kommittén för samordning av industripolitiken) har befunnits vara krisdrabbade i enlighet med artikel 2.5 i lag nr 675 av den 12 augusti 1977 om samordning av industripolitik, omstrukturering, omvandling och utveckling av sektorn.
(2) for the rest, the application is dismissed.
Talan ogillas i övrigt.
(3) the Italian Republic shall pay two thirds of the costs.'
Republiken Italien skall bära två tredjedelar av rättegångskostnaderna.
Case C-446/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain Environment and consumers
Mål C-446/01 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien Miljö och konsumentskydd
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 75/442/EEC — Environment — Waste management) (Third Chamber)
"Fördragsbrott — Direktiv 75/442/EEG - Miljö — Avfallshantering" (tredje avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 20 November 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the measures necessary to ensure, as regards certain wastedisposal sites, the implementation of Anieles 4, 9 and, where relevant, 13 of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 20 november 2001 väckt talan om fastställelse av att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975, genom att inte vidta nödvändiga åtgärder för att, i fråga om vissa deponier, följa artiklarna 4, 9 och, i förekommande fall, 13 i direktivet.
The arguments put forward by the Kingdom of Spain acknowledge that, at the end of the period laid down in the reasoned opinion, the disposal sites in question were still being used in breach of the provisions of Directive 75/442.
Konungariket Spanien har genom sina argument medgett att deponierna vid utgången av fristen i det motiverade yttrandet fortfarande användes i strid med bestämmelserna i direktiv 75/442. Kommissionens talan skall således anses välgrundad.
Orders the Kingdom, of Spain to pay tiie costs.'
Konungariket Spanien skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General L. A Geelhoed did not deliver his Opinion.
Generaladvokaten L. A Geelhoed har har inte avgivit förslag till avgörandes.
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Communities' own resources — Error in crediting the account opened in the name of the Commission — Default interest)
"Fördragsbrott — Gemenskapemas egna medel — Felaktig kreditering på konto öppnat i kommissionens namn — Dröjsmålsränta" (femte avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 29 September 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to make available to the Commission the sum of ITL 1 484 936 000 000 by way of own resources within the period laid down by Articles 9 and 10 of Council Regulation (EC, Euratom) No 1150/2000 of 22 May 2000, and refusing to pay default interest owed on that amount pursuant to Article 11 of the same regulation, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 9,10 and 11 of Regulation No 1150/2000.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 29 september 2000 väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 9, 10 och 11 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000, genom att inte ställa ett belopp av 1 484 936 000 000 ITL till kommissionens förfogande såsom egna medel inom den i artiklarna 9 och 10 i förordning nr 1150/2000 föreskrivna fristen, och genom att vägra att betala dröjsmålsränta på detta belopp, vilken utgår i enlighet med artikel 11 i samma förordning.
The Commission submits that it is clear from the statement of account for May 1996 from the Bank of Italy that account No 414/23200 'CEE - Risorse proprie' was credited on 30 May 1996 with ITL 1 486 594 526.
Kommissionen har gjort gällande att det framgår av kontoutdraget från Banca d'Italia avseende maj månad 1996 att konto nr 414/23200 "CEE risorse proprie" den 30 maj 1996 hade krediterats med ett belopp av 1 486 594 526 ITL.
The numbers '422' which should have appeared between '1 486' and '594 526' were clearly omitted.
De tre siffrorna 422, som skulle ha angivits mellan 1 486 och 594 526, hade uppenbarligen utelämnats.