natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reason for the dismissal of the reference did not preclude the Advocate General appointed on that occasion preparing an Opinion, 3to which the parties in the proceedings before the referring court make extensive reference, almost to the point of turning it into the main focus of the debate.
Även om domstolen inte tog upp begäran om förhandsavgörande till sakprövning hade den utsedda generaladvokaten utarbetat ett förslag till avgörande 3, vilket parterna i målet i den hänskjutande domstolen hänvisade till i så hög grad att det nästan blev förhandsavgörandet som målet kom att kretsa kring.
The EC Treaty contains two rules of competition law which are fundamental to the operation of the common market.
EG-fördraget innehåller två konkurrensbestämmelser som är av central betydelse för den gemensamma marknadens funktion.
While Article 81 EC prohibits collusion between rival companies, the first paragraph of Article 82 EC prohibits any abuse by one or more undertakings of a dominant position within the common market or a substantial part of it.
I artikel 81 EG förbjuds konkurrensbegränsande samverkan mellan rivaliserande företag, medan det i första stycket i artikel 82 EG föreskrivs att ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller inom en väsentlig del av denna är förbjudet.
The second paragraph sets out a non-exhaustive list of typical examples of such arbitrary conduct.
I andra stycket i samma artikel anges ett antal exempel på vad sådant missbruk kan bestå i.
This situation makes me uneasy, as I feel like Avellaneda writing the second part of somebody else’s novel, and, like that author, I could be criticised for this, even if the circumstances are not comparable: I feel compelled to write this Opinion and I am fulfilling my professional duty in good faith and without
Detta vållar mig visst obehag. Jag känner mig som en Avellaneda som skriver fortsättningen på en annan författares roman, vilket kan komma att rendera mig, liksom en gång Avellaneda, en och annan reprimand, även om situationerna i övrigt inte är jämförbara.
3 — Opinion of Advocate General Jacobs in Syfait and Others, delivered on 28 October 2004, which argued that the reference for a preliminary ruling was admissible.
Jag finner mig förpliktigad att utarbeta detta förslag till avgörande och jag uppfyller mina yrkesmässiga åligganden med gott uppsåt och utan minsta tillstymmelse till sådant agg
4 — Writing under the pseudonym Alonso Fernández de Avellaneda, who was probably a little known priest named Alonso Fernández Zapata, in 1614 he published the ‘Segundo tomo del ingenioso hidalgo Don Quijote de La Mancha’ (‘Second book of the ingenious knight Don Quixote of La Mancha’), understandably provoking the wrath of Cervantes who, in the real sequel to his tale, attacked the clumsy imitation.
4 — Det tros ha varit en okänd präst vid namn Alonso Fernández Zapata som under pseudonymen Alonso Fernández de Avellaneda år 1614 publicerade ”Den andra delen av den snillrike riddaren Don Quijote av La Mancha”, och som därigenom av förståeliga skäl ådrog sig Cervantes vrede. När Cervantes senare skrev sin egen fortsättning på berättelsen, lade han in vissa angrepp på det klumpiga plagiatet. Plagiatets litterära kvalitet kommer inte i närheten av originalets och Fernando García Salinero har i ”Introducción crítica sobre la obra y su autor”, i Alonso Fernández de Avellaneda, El ingenioso hidalgo Don Quijote de La Mancha, Castalia, Madrid, 2005, s.
24, to describe it as ‘a mockery of a book without the ingenuities of the picaresque, perhaps born out of personal spite’.
24, beskrivit det som ”en skämtbok utan pikareskens snillrikhet, vilken kan ha kommit till på grund av personligt agg”.
Should the competent authorities decide not to permit the marketing of the medicinal product concerned at the price proposed by the applicant, the decision shall contain a statement of reasons based on objective and verifiable criteria. …’
Om de ansvariga myndigheterna beslutar att inte medge försäljning av läkemedlet i fråga till det pris som sökanden föreslår, skall beslutet innehålla en motivering som grundar sig på objektiva och kontrollerbara kriterier. …”
In the context of the facts in the main proceedings, certain pieces of secondary legislation are also relevant; Direct- ive 89/105/EEC 5contains measures aimed at harmonising methods of setting the prices of medicinal products.
Ser man till de faktiska omständigheterna i tvisten vid den nationella domstolen är även vissa bestämmelser i sekundärrätten relevanta. I direktiv 89/105/EEG 5 behandlas åtgärder som syftar till att harmonisera metoderna för att fastställa priser på läkemedel.
Article 2(1) and (2) provides that:
I artikel 2.1 och 2.2 i detta direktiv föreskrivs följande:
Even if it is not relevant to the facts of the case before the referring court because of its temporal scope, it is appropriate, in view of the possible future implications of the Court’s judgment, to mention the second paragraph of Article 81 of Directive
Även om det av tidsmässiga skäl (ratione temporis) inte påverkar de omtvistade omständigheterna i målet vid den hänskjutande domstolen, kan det med hänsyn till de eventuella framtida konsekvenserna av domstolens dom vara lämpligt att redogöra för artikel 81 andra stycket i direktiv 2001/83/EG 6, som upphävde direktiv 92/25/EEG 7 och som har följande innehåll:
‘The following provisions shall apply if the marketing of a medicinal product is permitted only after the competent authorities of the Member State concerned have approved the price of the product: which provides that:
”Följande bestämmelser skall gälla i de fall då försäljning av ett läkemedel är tillåten först sedan de ansvariga myndigheterna i den berörda medlemsstaten har godkänt priset på produkten:
‘The holder of a marketing authorisation for a medicinal product and the distributors of the said medicinal product actually placed on the market in a Member State shall, within the limits of their responsibilities, ensure appropriate and continued supplies of that medicinal product to pharmacies and persons authorised to supply medicinal products so that the needs of patients in the Member State in question are covered.’
”Innehavaren av ett godkännande för försäljning av ett läkemedel och distributörerna av detta läkemedel som faktiskt släpps ut på marknaden i en medlemsstat skall, inom gränserna för sina ansvarsområden, ombesörja tillräckliga och fortlöpande leveranser av läkemedlet till apotek och personer som är behöriga att lämna ut läkemedel så att patienterna i den berörda medlemsstaten får sina behov tillgodosedda.”
The third paragraph of Article 81 makes it clear that the measures put in place for
I tredje stycket i samma artikel föreskrivs vidare att åtgärderna för att tillämpa denna
Member States shall ensure that a decision on the price which may be charged for the medicinal product concerned is adopted and communicated to the applicant within 90 days of the receipt of an application submitted, in accordance with the requirements laid down in the Member State concerned, by the holder of a marketing authorisation.
Medlemsstaterna skall se till att ett beslut fattas om det pris som får tas ut för det berörda läkemedlet och meddela sökanden inom 90 dagar efter det att en ansökan i enlighet med de krav som fastställts inom den berörda medlemsstaten kommit in från den som innehar ett försäljningstillstånd.
6 — Directive of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2001 L 311, p.
6 — Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, s.
67), as amended by Directive 2004/27/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 (OJ 2004 L 136, p. 34).
67), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/27/EG av den 31 mars 2004 (EUT L 136, s. 34).
5 — Council directive of 21 December 1988 relating to the transparency of measures regulating the prices of medicinal products for human use and their inclusion in the scope of national health insurance systems (OJ 1989 L 40, p. 8).
7 — Rådets direktiv 92/25/EEG av den 31 mars 1992 om partihandeln med humanläkemedel (EGT L 113, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 22, s. 29).
7 — Council directive of 31 March 1992 on the wholesale distribution of medicinal products for human use (OJ 1992 L 113, p. 1).
5 — Rådets direktiv 89/105/EEG av den 21 december 1988 om insyn i de åtgärder som reglerar prissättningen på humanläkemedel och deras inordnande i de nationella sjukförsäkringssystemen (EGT L 40, 1989, s. 8; svensk specialutgåva, område 15, volym 9, s. 45).
III — The facts in the main proceedings and the questions referred for a prelim -inary ruling implementing this article must be justified on grounds of public health protection and be proportionate to the objective of such protection, ‘in compliance with the Treaty rules, particularly those concerning the free movement of goods and competition’.
III — De faktiska omständigheterna i målen vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna artikel bör vara berättigade med hänsyn till skyddet av folkhälsan och stå i proportion till syftet med detta skydd, ”i enlighet med fördragets bestämmelser, särskilt bestämmelserna om fri rörlighet för varor och konkurrens”.
GlaxoSmithKline plc, a pharmaceutical research and manufacturing company established in the United Kingdom, distributes and warehouses its products in Greece through its subsidiary GSK AEVE (hereinafter col -lectively referred to as ‘GSK’), which holds the parent company’s marketing author -isation for the products in Greece.
Läkemedelsbolaget GlaxoSmithKline plc, Förenade kungariket, distribuerar och lagerför sina produkter i Grekland genom sitt dotterbolag GSK AEVE (i fortsättningen benämns båda bolagen tillsammans GSK), som har tillstånd från moderbolaget att saluföra dessa produkter i Grekland.
GSK AEVE therefore distributes goods bearing the trade marks Imigran, for migraine, Lamictal, for epilepsy, and Serevent, for asthma, which are all prescription medicines for which GSK holds the patent.
Bolaget distribuerar läkemedlen Imigran för migrän, Lamictal för epilepsi och Serevent för astma. Dessa läkemedel är receptbelagda och GSK har patent på dem.
Article 2 of Law No 703/1977 on the control of monopolies and oligopolies and the protection of free competition (‘Greek Law on competition’) essentially corresponds to Article 82 EC.
Artikel 2 i lag nr 703/1977 om kontroll av monopol och oligopol samt skydd för den fria konkurrensen (nedan kallad den grekiska konkurrenslagen) motsvarar i allt väsentligt bestämmelserna i artikel 82 EG.
The appellants in the main proceedings had for a number of years acquired these medicines in various forms as intermediary wholesalers in order to supply them both to the Greek and to other markets, particularly Germany and the United Kingdom.
Klagandena i målen vid den nationella domstolen hade sedan flera år tillbaka som grossister köpt nämnda läkemedel, i alla deras former, för att sedan distribuera dem på den grekiska marknaden och i andra länder, främst Tyskland och Förenade kungariket.
Under the second paragraph of Article 29 of Law No 1316/1983, amending Article 8 of Legislative Decree 96/1973, holders of an authorisation to market medicines are required to supply the market regularly with the goods which they manufacture or import.
Enligt artikel 29.2 i lag nr 1316/1983, genom vilken artikel 8 i lagstiftningsdekret 96/1973 ändrades, ska den som har tillstånd att försälja läkemedel regelbundet förse marknaden med den vara som han tillverkar eller importerar.
Citing a shortage of the three medicinal products referred to above, for which it declined to take any responsibility, GSK changed its system of distribution in Greece at the end of October 2000.
Under förevändning att det rådde brist på de tre nämnda läkemedlen, en brist som bolaget uppgav sig inte bära ansvar för, ändrade GSK sitt distributionssystem i Grekland i slutet av oktober 2000.
It stopped meeting the appellants’ orders from 6 November of that year and supplied the products to hospitals and pharmacies through the company Farmacenter AE.
Från och med den 6 november 2000 efterkom GSK inte längre klagandenas beställningar, utan distribuerade i stället läkemedlen till sjukhus och apotek genom bolaget Farmacenter AE.
When, in February 2001, GSK reinstated normal supplies it resumed supplying Imigran, Lamictal and Serevent to the wholesalers, albeit to a limited extent, but ended its involvement with Farmacenter AE.
När läkemedelsförsörjningen hade normaliserats i februari 2001 började GSK åter att leverera Imigran, Lamictal och Serevent till grossisterna, om än i begränsade kvantiteter.
This conduct on the part of GSK angered the appellants and resulted in their bringing two types of legal action: an administrative action and a civil action.
Samtidigt avbröt GSK sitt samarbete med Farmacenter AE. GSK:s agerande väckte klagandenas vrede och de valde att angripa det såväl på förvaltningsrättslig som på civilrättslig väg.
The validity of the decision of the Epitropi Antagonismou has been challenged by the appellants before the Diikitiko Efetio Athinon (Administrative Court of Appeal, Athens), whose judgment is pending.
Klagandena har överklagat Epitropi Antagonismous utslag till Dioikitiko Efeteio Athinon (förvaltningsdomstol i andra instans i Aten), som ännu inte har meddelat dom.
The civil proceedings were commenced when the current appellants filed petitions at the Polimeles Protodikio Athinon (Court
Det civilrättsliga förfarandet inleddes genom att klagandena väckte talan vid Polymeles Protodikeio Athinon (förstain-
Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt (pending before the Court) discusses the current state of this debate.
När det gäller det aktuella läget i denna diskussion, se mitt förslag till avgörande av den 22 november 2007 i mål C-393/06, Ing. Aigner, Wasser-Wärmer-Umwelt (målet anhängigt vid domstolen).
A decision of the Epitropi Antagonismou ordering interim measures required GSK to meet the orders of the three products in question pending adoption of a final decision.
Genom ett beslut om interimistiska åtgärder förpliktigade Epitropi Antagonismou GSK att tills vidare, till dess att målet i huvudsaken avgjorts, efterkomma beställningar av de tre läkemedlen i fråga.
However, as it was unsure how national law should be interpreted in the light of Community law, the regulatory body charged with overseeing competition in the Greek market stayed the proceedings and referred certain questions relating to the interpretation of Article 82 EC to the Court of Justice for a preliminary ruling, the reference being lodged at the Court’s Registry under the number C-53/03.
Eftersom den grekiska konkurrensnämnden hyste tvivel om hur den nationella rätten skulle tolkas mot bakgrund av gemenskapsrätten, vilandeförklarade konkurrensnämnden målet och ställde några frågor till domstolen rörande tolkningen av artikel 82 EG. Målet om begäran om förhandsavgörande registrerades vid domstolens kansli med nummer C-53/03.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06 and and of First Instance, Athens) on 30 April 930 October 2001, 10and 5 March 1111 November 2002.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FÖRENADE MÅLEN C-468/06–C-478/06 stansrätt i Aten) den 30 april 9och den 30 oktober 2001 10, respektive den 5 mars 11och den 11 november 2002 12.
12 of Justice on the questions referred to it by the Epitropi Antagonismou in Case C-53/03, has decided to stay the appeal proceedings and refer identical questions to the Court of Justice for a preliminary ruling, namely: 13
på EG-domstolens svar på de frågor som ställts av Epitropi Antagonismou i det ovannämnda målet C-53/03 har valt att vilandeförklara målet och hänskjuta samma frågor till domstolen, nämligen: 13
The appellants argued that GSK’s conduct in interrupting supplies and distributing through Farmacenter constituted acts of unfair competition and an abuse of the dominant position of GSK on the market for the three products in question.
De gjorde gällande att de stoppade leveranserna från GSK och distributionen genom Farmacenter innebar illojal konkurrens och missbruk av bolaget GSK:s dominerande ställning på marknaden för de tre nämnda läkemedlen.
The appellants sought an order that the products continue to be supplied to them in the quantities corresponding to the monthly average supplied by GSK to them between 1 January and 31 October 2000, plus 20%, and compensation in respect of the damage caused and loss of profits.
Klagandena yrkade att GSK skulle förpliktas att fortsätta att sälja en kvantitet av de aktuella läkemedlen som motsvarade genomsnittet per månad av de varor som GSK hade sålt till dem under perioden den 1 januari 2000–31 oktober 2000, ökat med 20 procent, samt att utge skadestånd och ersättning för utebliven vinst.
With the exception of the claim for loss of profits, which it held inadmissible, the Court of First Instance, Athens, gave judgment in these actions between January and October 2003, and dismissed them as unfounded, finding that the refusal to supply was justified and that consequently the accusation of abuse of GSK’s dominant position became void.
Med undantag för yrkandet om utebliven vinst, som inte togs upp till prövning, avgjorde förstainstansrätten i Aten målen i fråga mellan januari och oktober 2003. Den ogillade talan i samtliga mål och fastställde att GSK:s vägran att sälja läkemedlen inte var rättsstridig och inte utgjorde missbruk av en dominerande ställning.
Where the refusal of an undertaking holding a dominant position to meet fully the orders sent to it by pharmaceutical wholesalers is due to its intention to limit their export activity and, thereby, the harm caused to it by parallel trade, does the refusal constitute per se an abuse within the meaning of Article 82 EC?
Är det i sig fråga om missbruk i den mening som avses i artikel 82 EG när ett företag med dominerande ställning vägrar att fullt ut efterkomma beställningar från läkemedelsgrossister, när vägran beror på en önskan att begränsa grossisternas export och därmed det inkomstbortfall som parallellimporten föranleder?
Is the answer to that question affected by the fact that the parallel trade is particularly profitable for the wholesalers because of the different prices, resulting from State intervention, in the Member States of the European Union, that is to say by the fact that pure conditions of competition do not prevail in the pharmaceuticals market, but a regime which is governed to a large extent by State intervention?
Påverkas svaret på denna fråga av den omständigheten att parallellhandeln är särskilt vinstgivande för läkemedelsgrossister till följd av de prisskillnader som råder i Europeiska unionen på grund av statliga regleringar, vilka innebär att det inte råder fri konkurrens på läkemedelsmarknaden, som i stället i hög grad präglas av en statlig interventionspolitik?
Is it ultimately the duty of a national court or tribunal to apply Community competition rules in the same way to markets which function competitively and those in which competition is distorted by State intervention?
Ska slutligen en nationell domstol tillämpa gemenskapsrättsliga konkurrensregler på samma sätt på de marknader där fri konkurrens råder som på de marknader där konkurrensen snedvrids av statliga regleringar?
The appellants in the national proceedings have appealed against these decisions to the Trimeles Efetio Athinon (Tripartite Court of Appeal, Athens), which, having waited in vain for the opinion of the Court
Klagandena i målen vid den nationella domstolen har överklagat domarna till Trimeles Efeteio Athinon (appellationsdomstol i Aten), som efter att förgäves ha väntat
9 — Cases C-468/06, C-470/06, C-472/06, C-474/06, C-475/06, C-476/06 and C-478/06.
9 — Målen C-468/06, C-470/06, C-472/06, C-474/06, C-475/06, C-476/06 och C-478/06.
13 — The questions in Cases C-474/06 to C-478/06 are reproduced here, since the questions in the earlier cases (C-468/06 to C-473/06) mistakenly made reference to ‘a national competition authority’ rather than ‘a national court or tribunal’, probably because the questions referred to the Court of Justice by the Epitropi Antagonismou were transcribed literally, as the appellants explain in their observations in Cases C-469/06 to C-476/06.
13 — Här återges frågorna i de förenade målen C-474/06–C-478/06, eftersom frågorna i de tidigare förenade målen (C-468/06–C-473/06) felaktigt innehåller formuleringen ”en nationell konkurrensmyndighet” i stället för ”en nationell domstol”, antagligen på grund av att de frågor som Epitropi Antagonismou har skickat till domstolen kopierats ordagrant, vilket klagandena påpekar i sina yttranden i de förenade målen C-469/06–C-476/06.
10 — Case C-473/06.11 — Case C-477/06.12 — Cases C-469/06 and C-471/06.
10 — Mål C-473/06.11 — Mål C-477/06.12 — Målen C-469/06 och C-471/06.
(b) is account to be taken, and to what extent, of the interests of social insurance bodies in cheaper medicinal products?
b) Ska hänsyn tas till social- och sjukförsäkringsorganisationernas intresse av billigare läkemedel och, i så fall, i vilken utsträckning?
If the Court holds that limitation of parallel trade, for the reasons set out above, does not constitute an abusive practice in every case where it is engaged in by an undertaking holding a dominant position, how is possible abuse to be assessed? In particular:
Vilka kriterier ska läggas till grund för bedömningen av huruvida ett handlande utgör ett missbruk, om domstolen finner att en begränsning av parallellimporten, på grundval av vad som anförts ovan, inte alltid utgör missbruk när den utförs av ett företag med dominerande ställning?
What other criteria and approaches are considered appropriate in the present case?’
Vilka andra kriterier och vilka andra metoder kan anses lämpliga i förevarande fall?”
IV — Procedural steps before the Court of Justice
IV — Förfarandet vid EG-domstolen
Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a domin- ant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
Utgör den procentandel som överstiger den normala inhemska förbrukningen och/eller det inkomstbortfall som ett företag med dominerande ställning får vidkännas i förhållande till dess totala omsättning och totala vinst lämpliga kriterier?
If so, how are the level of that percentage and the level of that loss determined (the latter as a percentage of turnover and total profits), above which the conduct in question may be abusive?
Om detta är fallet, hur ska man bestämma den ovannämnda procentandelen och storleken på inkomstbortfallet – varmed avses en procentandel av omsättningen och den totala vinsten – vilka är avgörande för huruvida det ifrågavarande handlandet ska anses utgöra missbruk?
All the orders for reference were lodged at the Registry of the Court of Justice on 21 November 2006.
Samtliga beslut om begäran om förhandsavgörande inkom till domstolens kansli den 21 november 2006.
Pursuant to Article 43 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, the President, by an order of 29 January 2007, ordered the cases to be joined, on account of the objective connection between them.
I enlighet med artikel 43 i domstolens rättegångsregler beslutade domstolens ordförande den 29 januari 2007 att förena målen på grund av sambandet dem emellan.
Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared? In particular:
Är en intresseavvägning en lämplig metod och, i så fall, vilka intressen ska då tas med i beräkningen?
(a) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
Närmare bestämt: a) Påverkas svaret av att slutkonsumenten/patienten endast har en begränsad ekonomisk fördel av parallellimporten?