natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court held that ‘there are no grounds for assuming that when adopting the measures provided for in Article 58 [CS],[ 112] the Commission was under theobligation to take account of distortions on the steel market caused by the grant of aids which might be incompatible with the Treaty’.
Domstolen ansåg att kommissionen inte var ”skyldig att i samband med de i artikel 58 [KS] föreskrivna åtgärderna [ 112 ] ta hänsyn till snedvridningar som uppstått på stålmarknaden genom beviljandet av stöd som eventuellt är oförenligt med fördraget” 113.
113It pointed out that the application of Article 58 CS, which by definition demands prompt action which must be based on simple criteria, is incompatible with taking into account factors, such as the grant of State aids, the appraisal of which involves particularly complex investigations.
Domstolen påpekade att det var oförenligt med genomförandet av artikel 58 KS, vilken kräver snabba åtgärder som grundas på enkla kriterier, att beakta sådana uppgifter som statliga stödåtgärder, vars bedömning innebar särskilt komplicerade undersökningar.
The Court thus held that, ‘[a]lthough it cannot be denied that when working out the rules on production quotas the Commission may take account of situations which are contrary to Article 4(c) [CS] and to the rules laid down by its decisions in the field and which are duly proven to exist in the course of the relevant procedures, as it already does when monitoring investment, it is however not possible to go so far as to demand that the anti-crisis measures envisaged by Article 58 [CS] should be used to counteract the effect of illegal aids granted by Member States.’ 114
Domstolen fann således att ”även om det inte kan uteslutas att kommissionen vid utformningen av produktionskvoterna kan ta hänsyn till förhållanden som strider mot artikel 4 c [KS] och till regler som har uppställts i kommissionens beslut på detta område och som vederbörligen fastställts enligt föreskrivna förfaranden, såsom kommissionen redan nu beaktar sina åtgärder för övervakning av investeringar, skulle det dock föra för långt att kräva att krisåtgärderna i artikel 58 [KS] skall användas för att avhjälpa verkan av rättsstridigt stöd som beviljats av medlemsstaterna” 114.
None the less, there is no obligation on the Commission as to the conclusions which it would have to draw from a finding of failure to notify aid.
Det föreligger dock ingen skyldighet för kommissionen att dra några slutsatser av att det eventuellt konstateras att ett stöd inte har anmälts.
Indeed, the approach which the Court of Justice has adopted is particularly prudent and mindful of the various procedures established by the Commission in the context of the anti-crisis measures.
Domstolen har för övrigt förhållit sig särskilt försiktig och hänsynsfull i förhållande till de olika förfaranden som kommissionen har fastställt i samband med krisåtgärder.
I refer in this regard to the judgment in Klöckner-Werke v Commission.
Jag hänvisar härvidlag till dom av den 7 juli 1982 i målet Klöckner-Werke mot kommissionen.
111 In that case, the applicant undertaking accused the Commission, inter alia, of having failed to take into account, when calculating production quotas, the State subsidies from which a number of undertakings in several Member States had benefited in breach of the ECSC Treaty.
111I det målet kritiserade sökanden särskilt kommissionen för att den vid beräkningen av produktionskvoterna inte hade tagit hänsyn till statliga subventioner som ett visst antal företag i flera medlemsstater hade erhållit, med åsidosättande av EKSG-fördraget.
Klöckner-Werke AG claimed that the Commission should have reacted to
Enligt Klöckner-Werke AG borde kommissionen ha reagerat på beviljandet
In the light of the foregoing, there is therefore no obligation on the Commission as to the conclusions to be drawn, when
Mot bakgrund av dessa omständigheter föreligger det således ingen skyldighet för för
112 — The system of monitoring and production quotas is based on this provision.
112 — Övervakningssystemet och systemet stålproduktionskvoter grundas på denna bestämmelse.
113 — Judgment in Klöckner-Werke v Commission (paragraph 19; my emphasis).
113 — Domen i det ovannämnda målet Klöckner-Werke mot kommissionen, punkt 19 (min kursivering).
110 — Judgment in Krupp Thyssen v Commission.
110 — Domen i de ovannämnda förenade målen Krupp och Thyssen mot kommissionen.
See also the judgment in Dillinger Hüttenwerke in which the Court of Justice stated that Articles 14 A and 14 B of General Decision No 234/84 on the grant of supplementary production quotas must be applied and interpreted in the light of the rules for aids.
Se även domen i det ovannämnda målet Dillinger Hüttenwerke mot kommissionen, i vilken domstolen angav att artiklarna 14a och 14b i beslut nr 234/84 om beviljande av ytterligare produktionskvoter skall tillämpas och tolkas mot bakgrund av andra regelverket.
It follows that an undertaking which is deemed to satisfy the criteria for authorisation for aid to be granted cannot receive an additional quota under Article 14 A of that decision (paragraphs 13 to 15).
Härav följer att ett företag som förmodas uppfylla kriterierna för godkännande av ett stöd inte kan erhålla någon ytterligare kvot med stöd av artikel 14a i det ovannämnda beslutet (punkterna 13–15).
See also the judgments in Case 136/82 Klöckner-Werker v Commission [1983] ECR 1599, paragraph 36; Joined Cases 311/81 and 30/82 Klöckner-Werke v Commission [1983] ECR 1549, paragraph 36; and Finsider v Commission.
Se även dom av den 11 maj 1983 i mål 136/82, Klöckner-Werke mot kommissionen (REG 1983, s. 1599), punkt 36, dom av den 11 maj 1983 i de förenade målen 311/81 och 30/82, Klöckner-Werke mot kommissionen (REG 1983, s.
111 — Case 119/81 [1982] ECR 2627.
111 — Dom av den 7 juli 1982 i mål 119/81, Klöckner-Werke mot kommissionen (REG 1982, s. 2627).
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P working out the rules on production quotas, from any failure to notify State aid.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P för gemenskapsinstitutionerna, kräver den även en viss ansträngning av den berörda parten.
The fact remains, however, that, as the monitoring authority, the Commission was required to act with all due diligence.
115De garantier som en medborgare ges kan följaktligen inte utnyttjas av en person som har varit vårdslös eller i ond tro.
the party concerned. 115Consequently, the guarantees offered to persons in the context of dealings with the Community administration cannot be enforced by a person who has acted negligently or in bad faith.
kommissionen vad avser de slutsatser som inom ramen för utformningen av produktionskvoter skall dras av att ett statligt stöd eventuellt inte har anmälts. Kommissionen var i sin egenskap av övervakningsmyndighet inte desto mindre skyldig att vidta åtgärder med all den omsorg som krävs.
None the less, I do not consider this lack of diligence to be capable, in this case, of relieving the Member State of the requirement to order the recovery of the unlawfully granted aid, or the recipient undertaking from the requirement to repay it.
Jag anser dock inte att denna brist på omsorg i förevarande fall kan befria medlemsstaten från att besluta om återkrav av det rättsstridigt beviljade stödet och det stödmottagande företaget från att återbetala detta.
In this case, it is common ground that the contested aid was not notified in 1988 or in the following years.
Det är i förevarande mål ostridigt att det inte skedde någon anmälan av det omtvistade stödet under år 1988 eller under de följande åren.
As the Court of Justice has held, such conduct is ‘a particularly serious breach, since [it] contravenes a system which is essential to protect the common market’. 116
Såsom domstolen har slagit fast utgör ett sådant beteende ”en särskilt allvarlig överträdelse, eftersom [det] … strider mot ett system som är väsentligt för skyddet av den gemensamma marknaden” 116.
In my view, neither the Federal Republic of Germany nor Salzgitter is justified in submitting that there has been a breach of the principle of good administration on the part of the Commission, even though the grant of the aid at issue was not notified in any form whatsoever, despite the clear and unconditional nature of the obligation to do so.
Jag anser att varken Förbundsrepubliken Tyskland eller Salzgitter har fog för att hävda att kommissionen har åsidosatt principen om god förvaltning, då beviljandet av det ifrågavarande stödet inte hade anmälts i någon som helst form, trots att denna skyldighet är klar och ovillkorlig.
After all, the obligation to give prior notification is key to the system of preventive control introduced by the Commission under the various steel aid codes.
Skyldigheten att göra en förhandsanmälan är nämligen grundvalen i det förebyggande kontrollsystem som kommissionen har infört i samband med de olika regelverken för stöd till stålindustrin.
It enables the Commission to monitor the common market in coal and steel, in accordance with the objectives pursued by the ECSC Treaty, by authorising the grant of certain aid to the steel industry in response to the particular sensitivity of the sector.
Denna skyldighet ger den möjlighet att säkerställa övervakningen av den gemensamma marknaden för kol och stål, i enlighet med de mål som eftersträvas genom EKSG-fördraget, genom att godkänna att vissa stödåtgärder beviljas stålindustrin med hänsyn till att sektorn är särskilt känslig.
For a Member State considering introducing a measure, that obligation also removes any doubts it might have as to whether or not that measure constitutes
Den ovannämnda skyldigheten gör det även möjligt att undanröja eventuella tvivel hos den medlemsstat som planerar att införa en
115 — See, for example, the judgment in Case T-82/01 Josanne and Others v Commission [2003] ECR II-2013, paragraph 81.
115 — Se, bland annat, förstainstansrättens dom av den 8 maj 2003 i mål T-82/01, Josanne m.fl. mot kommissionen (REG 2003, s. II-2013), punkt 81.
116 — Order in Germany v Commission (paragraph 54 and the caselaw cited there).
116 — Beslutet i det ovannämnda målet Tyskland mot kommissionen, punkt 54 och där angiven rättspraxis.
It is important to point out that the right to good administration is not an absolute right which can be relied on in all circumstances as against the Community administration.
Det är nämligen viktigt att erinra om att rätten till en god förvaltning inte är en absolut rättighet som under alla förhållanden kan göras gällande mot gemenskapsadministrationen.
It is clear from settled caselaw that, while the principle of good administration imposes a number of obligations on the Community institutions, it also implies a certain amount of diligence on the part of
Det framgår nämligen av fast rättspraxis att även om principen om god förvaltning innebär ett antal skyldigheter
COMMISSION v SALZGITTER common market in coal and steel and the rules laid down under the steel aid codes.
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER åtgärd när det gäller frågan huruvida denna utgör ett stöd som godkänts genom gällande regelverk för stöd till stålindustrin eller inte.
It is therefore common ground that the obligation to notify has as its purpose to ensure legal certainty and it must therefore, on that basis, be strictly observed. 117
Det är således ostridigt att syftet med anmälningsskyldigheten är rättssäkerhet och den skall av det skälet således iakttas noggrant.
By introducing into Article 6 of the Third Code a procedure for notifying plans such as that at issue in this case, the Commission performed the role assigned to it under the ECSC Treaty in matters of State aid, since it considered that the schemes which it had previously authorised on the basis of the EC Treaty were capable of affecting the proper functioning of the common market in coal and steel.
Kommissionen har genom att i artikel 6 i tredje regelverket införa ett förfarande för anmälan av sådana planer som den som är i fråga i förevarande mål fullgjort sin roll i enlighet med vad som föreskrivs i EKSG-fördraget inom området för statligt stöd, då den fann att de stödordningar som den tidigare hade godkänt på grundval av EG-fördraget kunde negativt påverka en väl fungerande gemensam marknad för kol och stål.
As is clear from the fifth recital in the preamble to that code, the purpose was to ‘establish comprehensive Community rules to ensure that all aid which [could] still be granted to the steel industry is treated uniformly under a common procedure’.
Såsom det klart framgår av femte skälet i detta regelverk var syftet att ”införa ett omfattande gemenskapssystem som säkerställer att allt stöd som fortfarande [kunde] beviljas stålindustrin behandla[de]s enhetligt inom ramen för ett enda förfarande”.
Those rules therefore ensure equal treatment between Member States and economic operators whether they notify aid granted specifically to a steel undertaking, under the first sentence of the first paragraph of Article 6(1) of the Third Code, or aid granted under a general scheme of aid, under the second paragraph of Article 6(1) of the Third code.
Det ovannämnda systemet säkerställer därmed en likabehandling av medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna beroende på huruvida de anmäler ett stöd som särskilt beviljats ett stålföretag, enligt artikel 6.1 första meningen i tredje regelverket, eller ett stöd som beviljats enligt en allmän stödordning, enligt artikel 6.1 andra meningen i samma regelverk.
It would be contrary to the principle of equal treatment for aid granted under a general scheme of aid authorised on the basis of the EC Treaty to be authorised, but aid notified under a steel aid code not.
Det skulle nämligen strida mot principen om likabehandling att ett stöd som beviljats enligt en allmän stödordning som godkänts på grundval av EG-fördraget godkändes, till skillnad från det stöd som anmälts enligt ett regelverk för stöd till stålindustrin.
Such a situation would run counter to the objectives pursued by the ECSC Treaty and would divest of all effectiveness the system of preventive control established by the Commission in Article 6 of the Third, Fourth, Fifth and Sixth codes.
Ett sådant fall skulle strida mot de syften som eftersträvas genom EKSG-fördraget och skulle innebära att det system för förebyggande kontroll som fastställts av kommissionen i artikel 6 i tredje, fjärde, femte och sjätte regelverken fråntas all ändamålsenlig verkan.
Such a situation would also bring with it the risk that the rules laid down under the ECSC Treaty, in particular the prohibition of State aid in Article 4(c) CS, would be circumvented in favour of the more flexible rules of the EC Treaty.
En sådan situation skulle även medföra en risk för att bestämmelserna i EKSG-fördraget kringgås, och särskilt förbudet mot statligt stöd i artikel 4 c KS, till förmån för de flexiblare bestämmelserna i EG-fördraget.
Those rules make it possible to ensure that a general scheme of aid, authorised by the Commission on the basis of the EC Treaty, may not continue to be implemented under the ECSC Treaty when it is apparent that it impedes the proper working of the
Genom detta system kan det förhindras att en allmän stödordning som kommissionen godkänt på grundval av EG-fördraget
117 — Judgment in Case C-99/98 Austria v Commission [2001] ECR I-1101, paragraphs 73 and 85.
117 — Dom av den 15 februari 2001 i mål C-99/98, Österrike mot kommissionen (REG 2001, s.
In this case, it is not disputed that, contrary to the obligations imposed on the Member States by Article 6 of the Third
I förevarande mål har det emellertid inte ifrågasatts att det omtvistade stödet,
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P and subsequent codes, the contested aid was granted without having been notified in any form whatsoever.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P tvärtemot de skyldigheter som medlemsstaterna åläggs i artikel 6 i tredje regelverket och i följande regelverk, har beviljats utan att ha anmälts i någon som helst form.
and Fifth Codes by relying on the findings which the Commission would be prompted to make from studying the documents sent by Salzgitter or in its examination of the general scheme of aid which it was able to carry out on the basis of the EC Treaty.
sin anmälningsskyldighet enligt artikel 6 i tredje, fjärde och femte regelverken genom att grunda sig på de konstateranden som kommissionen skulle komma att göra genom att studera de handlingar som Salzgitter överlämnat eller i samband med den undersökning av den allmänna stödordningen som den kunnat göra på grundval av EG-fördraget.
It is clear that the communication by Salzgitter to the Commission of its annual reports or some other similar document, under the system for monitoring steel quotas and investments, cannot replace due notification in accordance with the requirements of that provision.
Det är uppenbart att det förhållandet att Salzgitter, inom ramen för övervakningssystemet för stålkvoter och investeringar, har överlämnat sina verksamhetsrapporter eller alla andra handlingar av identiskt slag till kommissionen, inte kan ersätta en anmälan i vederbörlig ordning som uppfyller föreskrifterna i den ovannämnda bestämmelsen.
For, if that were the case, a Member State could circumvent its obligation to give prior notification of aid and, as a consequence, divest the preventive control exercised by the Commission of any effectiveness.
Om så vore fallet skulle nämligen en medlemsstat kunna kringgå sin skyldighet att anmäla stödet på förhand och följaktligen frånta kommissionens förebyggande kontroll all ändamålsenlig verkan.
In this case, it is common ground that, by failing to notify to the Commission, for almost 10 years, plans to apply Article 3 of the ZRFG to Salzgitter, the Federal Republic of Germany failed to meet its obligations.
Det är i förevarande mål ostridigt att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter genom att under nästan tio år inte anmäla de planer till kommissionen som syftade till att tillämpa 3 § ZRFG på Salzgitter.
As the Court of Justice has held in connection with the procedure in Article 88(3) EC, the obligation to give prior notification is incumbent on the Member States only.
Såsom domstolen har slagit fast angående förfarandet enligt artikel 88.3 EG åligger skyldigheten att göra en förhandsanmälan uteslutande medlemsstaterna.
That obligation cannot be met if, for example, the undertaking in receipt of the aid makes the prior notification.
Denna skyldighet kan till exempel inte anses ha uppfyllts om det är det stödmottagande företaget som gör en anmälan.
118The Court therefore interprets very strictly the obligation to give prior notification of State aid laid down in the EC Treaty.
118Domstolen har således tolkat den skyldighet att på förhand anmäla statligt stöd som föreskrivs i EG-fördraget mycket restriktivt.
This is particularly necessary in the context of the ECSC Treaty, which, it will be recalled, authorises the grant of State aid only by way of derogation.
Detta skall med desto större anledning vara fallet inom ramen för EKSG-fördraget, enligt vilket, som bekant, beviljandet av statligt stöd godkänns endast undantagsvis.
It follows that the Federal Republic of Germany could not evade its obligation to notify under Article 6 of the Third, Fourth
Härav följer att Förbundsrepubliken Tyskland inte kunde undandra sig
118 — Judgment in Joined Cases C-442/03 P and C-471/03 P P & O European Ferries (Vizcaya) and Diputación Foral de Vizcaya v Commission [2006] ECR I-4845, paragraph 103.
118 — Dom av den 1 juni 2006 i de förenade målen C-442/03 P och C-471/03 P, P & O European Ferries (Vizcaya) och Diputación Foral de Vizcaya mot kommissionen (REG 2006, s. I-4845), punkt 103. 288.
Now, as part of my analysis of the third limb of the first plea, I shall examine whether the Commission was none the less entitled to require repayment of the aid at issue without breaching the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations.
Nu skall jag i samband med bedömningen av den första grundens tredje del undersöka huruvida kommissionen dock kunde kräva att det ifrågavarande stödet skulle återbetalas utan att åsidosätta rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar.
Those rules, like those on the common organisation of markets, are constantly evolving.
på samma sätt som bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden, under ständig utveckling.
Consequently, the Commission submits that economic operators must expect amendments to the applicable rules and cannot legitimately expect that they will not be subject to new restrictions. 119
Kommissionen har härigenom hävdat att de ekonomiska aktörerna måste förvänta sig att de tillämpliga bestämmelserna ändras och att de inte kan ha någon berättigad förväntning på att dessa bestämmelser inte kommer att underkastas nya inskränkningar. 119
The third limb of the first plea, alleging an incorrect interpretation of the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations
Den första grundens tredje del: En felaktig tolkning av rättssäkerhetsprincipen och av principen om skydd för berättigade förväntningar
Salzgitter submits, in essence, that the Court of First Instance correctly applied the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations.
Salzgitter har hävdat att förstainstansrätten tillämpade rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar på ett korrekt sätt.
It is my understanding that, by the third limb of the first plea, the Commission accuses the Court of First Instance of having incorrectly applied the caselaw of the Court of Justice relating to the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations, in finding that the Commission infringed those principles by requiring repayment of the aid granted to Salzgitter between 1986 and 1995.
Jag uppfattar att kommissionen genom den första grundens tredje del har kritiserat förstainstansrätten för att den på ett felaktigt sätt tillämpade domstolens rättspraxis avseende rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar, genom att slå fast att kommissionen åsidosatt dessa principer genom att kräva att det stöd som beviljats Salzgitter under åren 1986–1995 skulle återbetalas.
It states that, in accordance with the caselaw of the Court of Justice, the principle of the protection of legitimate expectations may be invoked as against Community rules to the extent that the Community itself has previously created a situation which can give rise to a legitimate expectation.
Salzgitter har erinrat om att principen om skydd för berättigade förväntningar enligt domstolens rättspraxis endast kan göras gällande mot gemenskapsrättsliga bestämmelser i den utsträckning som gemenskapen själv tidigare har skapat en situation som kan ge upphov till en berättigad förväntning.
120In this case, the Commission authorised the ZRFG on several occasions and without reservation, and moreover, stated, in the First Code, that it was bound to continue to regard aid schemes such as the ZRFG as lawful. 121
120I förevarande mål har kommissionen emellertid dels vid ett flertal tillfällen och utan förbehåll godkänt ZRFG, dels inom ramen för första regelverket förklarat att den var skyldig att fortsätta att anse att sådana stödordningar som ZRFG var lagenliga. 121
120 — Judgment in Case C-14/01 Niemann [2003] ECR I-2279, paragraph 56.
120 — Dom av den 6 mars 2003 i mål C-14/01, Niemann (REG 2003, s. I-2279), punkt 56.
The Commission considers that the judgment under appeal infringes the principle
Enligt kommissionen är dessa bestämmelser,
121 — First to fourth recitals in the preamble to the First Code.
121 — Första till fjärde skälen i första regelverket.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P rules were adopted and on a comparison with the legal situation obtaining previously.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P sammanhang i vilket denna gemenskapsrättsliga reglering har antagits och på en jämförelse med den tidigare rådande rättsliga situationen.