natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the third paragraph of Article 189 of the EC Treaty (now the third paragraph of Article 249 EC), the Court has already held that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, under which the Member States are required to ensure that bodies governed by public law are treated as taxable persons where the contrary would lead to significant distortions of competition, does not, on the other hand, require them to transpose that criterion literally into their national law or to lay down precise quantitative limits for treatment as non-taxable persons.
I detta hänseende skall det erinras om att domstolen har fastställt att artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet skall tolkas så att medlemsstaterna enligt denna bestämmelse har möjlighet att, när det gäller de verksamheter som är förtecknade i bilaga D, göra undantag från regeln om obligatorisk behandling som skattskyldig person, såvida verksamheten bedrivs i försumbart liten skala, men att de inte är skyldiga att utnyttja denna möjlighet.
Similarly, Member States are free to choose, from the various methods of achieving the results defined by the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive, that of entrusting an administrative body with the task of specifying the situations in which an activity carried on by a body governed by public law may be regarded as bringing about significant distortions of competition or as being negligible and of applying those criteria to individual cases, provided that its decisions on application may be reviewed by the national courts.
Den nationella domstolen skall nämligen basera sig på en prövning av samtliga villkor för utövandet av den berörda verksamheten som föreskrivs i nationell rätt för att kunna fastställa om denna verksamhet utövas inom ramen för den egna rättsliga reglering som gäller för offentligrättsliga organ, eller om den tvärtom utövas enligt samma rättsliga villkor som är tillämpliga på privaträttsliga ekonomiska aktörer.
By its fourth question, which should be examined immediately after the first, the national court seeks to know whether the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that bodies governed by public law are necessarily regarded as taxable persons in respect of their non-negligible activities, or whether the criterion of the negligible scale of those activities applies only to the activities listed in Annex D to the Sixth Directive.
Genom sin andra och femte fråga, vilka är lämpliga att bedöma tillsammans, vill den nationella domstolen i huvudsak veta om en medlemsstats finansminister med stöd av nationell lagstiftning kan fastställa dels vilka verksamheter som skulle kunna medverka till konkurrenssnedvridning av viss betydelse i den mening som avses i artikel 4.5 första stycket andra meningen [andra stycket i övriga språkversioner av direktivet. Övers, anm.] i sjätte direktivet, dels vilka verksamheter som bedrivs i försumbart liten skala i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet.
On this point, the Court has held that the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that under that provision the Member States are free to exclude the activities listed in Annex D from the scope of compulsory tax liability in so far as they are negligible, but are not required to do so.
Med beaktande av den prövning som skall göras, och såsom domstolen redan har fastställt, ankommer det emellertid på den nationella domstolen att klassificera den ifrågavarande verksamheten mot bakgrund av det kriterium som fastställts av domstolen.
Questions 2 and 5
Den fjärde frågan
By its third question, the national court essentially asks the Court whether, if the provision of national law which gives the Finance Minister power to specify the activities which may lead to significant distortions of competition within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive is unconstitutional, although consistent with Community law, the national court must comply with the national constitution or apply the principle of the primacy of Community law.
Domstolen har redan fastställt, i enlighet med artikel 189 tredje stycket i EG-fördraget (nu artikel 249 tredje stycket EG), att artikel 4.5 första stycket andra meningen i sjätte direktivet, enligt vilken medlemsstaterna skall säkerställa att offentligrättsliga organ behandlas som skattskyldiga personer om deras behandling som icke skattskyldiga personer skulle kunna leda till konkurrenssnedvridning av viss betydelse, däremot inte medför att de är skyldiga att ordagrant införliva detta kriterium med sin nationella rätt eller att fastställa precisa kvantitativa gränser för behandlingen som icke skattskyldig person (dom av den 17 oktober 1989 i mål Comune di Carpando Piacentino m.fl.).
By its second and fifth questions, which should be examined together, the national court essentially asks whether the Finance Minister of a Member State may be authorised by a national law to define, first, the activities which are liable
På samma sätt har medlemsstaterna möjlighet att välja att, bland de olika tillvägagångssätt som möjliggör att det resultat som föreskrivs i artikel 4.5 första stycket andra meningen och andra stycket i sjätte direktivet uppnås, anförtro en administrativ myndighet uppgiften att precisera
It is possible for a Member State to adopt methods of transposition which are consistent both with the Sixth Directive and with the Member State's constitution.
Genom sin fjärde fråga, som det är lämpligt att bedöma omedelbart efter den första frågan, vill den nationella domstolen veta om artikel 4.5 andra stycket [tredje stycket i övriga språkversioner av direktivet.
subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive that it is not taxable.
tillämplighet kan prövas av nationella domstolar.
Question 7
Den tredje frågan
In those circumstances, there is no incompatibility as contemplated by the national court between the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive and the national constitution. There is therefore no need to answer the question.
Man kan inte av artikel 4.5 fjärde stycket, jämförd med punkt 2 i artikel 13 B b i sjätte direktivet, dra slutsatsen att tillhandahållandet av lokaler och platser för parkering aldrig kan utgöra en verksamhet som en myndighet bedriver i egenskap av offentlig myndighet eftersom det, när ett offentligrättsligt organ bedriver denna verksamhet i egenskap av offentlig myndighet, endast är med stöd av artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet som verksamheten inte är skattepliktig.
Question 6
Den sjunde frågan
The national court's seventh question should be understood as asking whether a national court may decide of its own motion to refer a question of interpretation of the Sixth Directive to the Court and whether, after having done so, it must draw the consequences of the Court's decision in the main proceedings.
Genom sin sjunde fråga undrar den nationella domstolen om en nationell domstol ex officio kan besluta om att ställa en tolkningsfråga till domstolen angående sjätte direktivet och om den därefter skall avgöra tvisten med hänsyn till domstolens beslut.
By its sixth question, the national court seeks to know whether the fourth subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that the absence of an exemption for the letting of spaces for the parking of vehicles, which follows from Article 13B(b) of that directive, prohibits the Member States from treating that activity, when engaged in by a body governed by public law, as one engaged in by that body as a public authority.
Under dessa omständigheter föreligger ingen oförenlighet, såsom den nationella domstolen har ansett, mellan artikel 4.5 första stycket andra meningen i sjätte direktivet och den nationella konstitutionen. Det finns därför ingen anledning att besvara denna fråga.
It is settled case-law that national courts are entitled, and in certain cases obliged, to refer a question of the interpretation or validity of Community law to the Court, either of their own motion or at the request of the parties to the main proceedings, if they consider that a decision on that point by the Court is necessary to enable them to give judgment.
I detta hänseende skall det erinras om att det framgår av fast rättspraxis att de nationella domstolarna har möjlighet, och i förekommande fall en skyldighet, att till domstolen, antingen ex officio eller på begäran av en av parterna i tvisten vid den nationella domstolen, ställa en fråga om tolkningen eller giltigheten av gemenskapsrätten huruvida den anser att ett beslut av domstolen i frågan är nödvändigt för att döma i saken.
It is also settled case-law that a judgment in which the Court gives a preliminary ruling is binding on the national court for the purposes of the decision to be given in the main proceedings.
Den nationella domstolen har ställt sin sjätte fråga för att få klarhet i huruvida artikel 4.5 tredje stycket [fjärde stycket i övriga språkversioner.
It may not be inferred from the fourth subparagraph of Article 4(5) read together with Article 13B(b)(2) of the Sixth Directive that the provision of parking spaces never constitutes an activity of a public authority, since where that activity is carried on by a public body acting as a public authority it is on the sole basis of the first
Det skall även erinras om att det framgår av fast rättspraxis att dom som meddelats av domstolen i ett förhandsavgörande är bindande för den nationella domstolen vid dess avgörande av tvisten.
The letting of spaces for the parking of vehicles is an activity which, where it is carried on by a body governed by public law, is carried on by that body as a public authority within the meaning of the first subparagraph of Article 4(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, if äis carried on under a special legal regime applicable to bodies governed by public law.
/H > / > Mr"/r/Itl ft * i*-t^t»u > v/f tur myndighet i den mening som avses i artikel 4.5 första stycket i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter—Gemensamt system för mervärdesskatt: enhettig 20
That is the case where the pursuit of the activity involves the use of public powers.
beräkningsgrund, såvida denna verksamhet utövas inom ramen för den rättsliga reglering som gäller för offentligrättsliga organ.
The third subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 must be interpreted as meaning that bodies governed by public tow are not necessarily regarded as taxable persons in respect of the activities they engage in which are not negligible.
Artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet 77/388 skall tolkas så att offentligrättsliga organ inte nödvändigtvis skall anses som skattskyldiga för verksamheter som de inte bedriver i försumbart liten skala.
Only if those bodies engage in an activity or perform a transaction listed in Annex D to that directive may the criterion of the negligible scale of that activity or transaction be taken into account with the aim, if national law makes use of the option provided for in the third subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388, of excluding them from being taxable persons for value added tax purposes where their activities are negligible.
Det är endast när dessa organ utför en verksamhet eller transaktion som uppräknas i bilaga D till sjätte direktivet 77/388 som kriteriet försumbart liten skala kan beaktas för dessa verksamheter eller transaktioner i syfte att undanta dem från mervärdesskatteplikt i de fall de utförs i försumbart liten skala och den nationella lagstiftningen utnyttjar den möjlighet som föreskrivs i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet 77/388.
The Finance Minister of a Member State may be authorised by a national law to define what is covered by, first, the concept of significant distortions of competition within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 ana, second, the concept of negligible activities within the meaning of the third subparagraph of Article 4(5) of that directive, provided that his decisions of application may be reviewed by the national courts.
En medlemsstats finansminister kan i nationell lag bemyndigas att precisera vad som anses utgöra deh konkurrenssnedvridning av viss betydelse i den mening som avses i artikel 4.5 första stycket andra meningen i sjätte direktivet, dels en verksamhet som bedrivs i försumbart liten skala i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sj atte direktivet 77/388, under förutsättning att dess beslut om tillämplighet kan prövas av de nationella domstolarna.
The fourth subparagraph of Article 4(5) of Sixth Directive 77/388 must be interpreted as meaning that the absence of an exemption for the letting of spaces for the parking of vehicles, which follows from Article 13B(b) of that directive, does not prevent bodies governed by public law which carry out that activity from being treated as non-taxable persons for value added tax in respect of tí, where the conditions stated in the first and second subparagraphs are satisfied.
Artikel 4.5 tredje stycket i sjätte direktivet 77/388 skall tolkas så att avsaknaden av undantag från skatteplikt för uthyrning av lokaler och platser för parkering av fordon, som följer av artikel 13 B b i detta direktiv, inte utgör något hinder för att offentligrättsliga organ som bedriver denna verksamhet i mervärdesskattehänseende kan betraktas som icke skattskyldiga personer för denna verksamhet när de villkor som anges i första stycket i denna bestämmelse är uppfyllda.
A national court is entitled, and in certain cases obliged, to refer to the Court, even of its own motion, a question concerning the interpretation of Directive 77/388, if it considers that a decision on the point by the Court is necessary for it to give judgment, and once it has made that reference it is bound by the Court's decision when it gives final judgment in the main proceedings.'
Den nationella domstolen har möjlighet, och i förekommande fall en skyldighet, att ställa en fråga till domstolen, även ex officio, angående tolkningen av sjätte direktivet 77/388 om den anser att ett beslut av domstolen i frågan är nödvändigt för kunna döma i saken.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 29 June 2000.
Efter att ha ställt denna fråga är den bunden av domstolens beslut vid sitt avgörande av tvisten."
It is for the national court to classify the activity in question in the light of that criterion and of the way in which it is carried out.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 29 juni 2000.
In this case the fourth subparagraph of Article 4(5) is irrelevant.
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
(Failure to fulfil obligations —Directive 96/97/EC Implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes — Failure to transpose) (Fifth Chamber) the Hellenic Republic, the Commission gave the Greek Government formal notice by letter of 9 September 1997, in accordance with Article 169 of the Treaty, to submit its observations within two months.
"Fördragsbrott—Direktiv 96/97/EG — Genomförande av principen om likabehandling av män och kvinnor i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet — Underlåtenhet att införliva" (femte avdelningen)
The Greek Government failed to respond to the letter of formal notice and so, on 12 January 1998, the Commission sent it a reasoned opinion.
Eftersom den grekiska regeringen inte efterkom denna formella underrättelse riktade kommissionen den 12 januari 1998 ett motiverat yttrande till den.
By application lodged at the Court Registry on 15 December 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to bring into force, alternatively by failing to communicate to the Commission, within the prescribed period, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply fully with Council Directive 96/97/EC of 20 December 1996, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 15 december 1998 väckt talan om fastställelse av att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att fullt ut följa rådets direktiv 96/97/EG av den 20 december 1996 och genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder.
The Greek Government failed to respond to the complaints set out in the reasoned opinion, whereupon the Commission brought the present action.
Eftersom den grekiska regeringen inte besvarade anmärkningarna i det motiverade yttrandet, har kommissionen väckt förevarande talan.
The Directive adapted the provisions of Council Directive 86/378/EEC of 24 July 1986 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes which were affected by the judgment in Case C-262/88 Barber ν Guardian Royal Exchange Assurance Group [1990].
Direktivet innebär en anpassning av bestämmelserna i rådets direktiv 86/378/EEG av den 24 juli 1986 om genomförandet av principen om likabehandling av män och kvinnor i företagseller yrkesbaserade system för social trygghet, eftersom dessa bestämmelser påverkades av domen av den 17 maj 1990 i mål C-262/88, Barber.
In its defence, the Greek Government states that 'occupational social security schemes' as described in the Directive do not, in principle, exist under Greek law.
Domstolen konstaterar för det första att den i dom av den 17 april 1997 i mål C-147/95, Evrenopoulos, uttryckligen har bekräftat att det i Grekland finns företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet av den typ som beskrivs i direktivet.
The Greek Government also maintains that its national legislature has already taken steps to adapt Greek law to conform to the Directive.
Enligt artikel 3.1 i direktivet skulle medlemsstaterna före den 1 juli 1997 vidta de åtgärder som var nödvändiga för att följa detta direktiv och omedelbart underrätta kommissionen om detta.
Under Article 3(1) of the Directive, the Member States were required to adopt the necessary measures to comply with the Directive by 1 July 1997 and to inform the Commission thereof forthwith.
Efter det att kommissionen konstaterat att denna frist löpt ut utan att Republiken Grekland hade underrättat den om att den vidtagit åtgärder, sände den i enlighet med artikel 169 i fördraget, den 9 september 1997, en formell underrättelse
Having noted that that date had passed without its being informed of any measures adopted by
För det andra skall det erinras om att lag nr 2676/1999, vilken den grekiska regeringen har åberopat, offentliggjordes i Republiken Greklands officiella rídning den 5 januari 1999, det vill säga efter utgången av den föreskrivna fristen för
judgment in Case C-147/95 DEI ν Evrenopoulos [1997].
efter det att kommissionen hade väckt talan.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 29 March 2000.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 29 mars 2000.
Case C-99/99 Italian Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Mål C-99/99 Republiken Italien mot Europeiska gemenskapernas kommission Jordbruk
Regulation (EC) No 2815/98 — Marketing standards for olive oil)
Förordning (EG) nr 2815/98 — Saluföringsnormer för olivolja'
(Action for annulment (Fifth Chamber) subparagraph of Article 3(2), and Article 3(3) of that regulation.
"Talan om ogiltigförklaring (femte avdelningen)
By application lodged at the Court Registry on 17 March 1999, the Italian Republic brought an action for the annulment of Commission Regulation (EC) No 2815/98 of 22 December 1998 concerning marketing standards for olive oil or, in the alternative, of Articles 1, 2(1) and the third subparagraph of 2(2), the third
Republiken Italien har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 17 mars 1999 väckt talan om ogiltigförklaring av i första hand kommissionens förordning (EG) nr 2815/98 av den 22 december 1998 om saluföringsnormer för olivolja och i andra hand artiklarna 1, 2.1, 2.2 tredje stycket, 3.2 tredje stycket och 3.3 i denna förordning.
The contested regulation was adopted on the basis of Regulation No 136/66/EEC of the Council of 22 September 1966 on the establishment of a common organisation of the market in oils and fats, as amended by Council
Den omtvistade förordningen antogs med stöd av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter,
According to the Italian Government, that choice is 'clearly inconsistent with the policy adopted with regard to the rules on the designation of other products'.
"jungfruolja", när det gäller en medlemsstat eller Europeiska gemenskapen.
First, the Italian Government submits that the criterion in question fails to have regard to the principle of territorial connection enshrined, according to it, in the Community legislation on the origin of agricultural products.
I den omtvistade förordningen regleras ursprungsbeteckningar för olivolja avsedd för konsumenter i medlemsstaterna.
Regulation (EEC) No 1915/87 of 2 July 1987, and in particular Article 35a thereof.
Den omtvistade förordningen antogs med stöd av
According to paragraph 1 of that article, those standards may cover 'in particular quality grading, packaging and presentation'.
i~iiii¿_i regeringen åberopat två grunder, vilka avser artikel 35a.
Second, the Italian Government claims that the two grounds put forward by the Commission to justify the choice of the criterion in question are illogical and inconsistent.
I motsats till vad den italienska regeringen har hävdat innehåller varken artikel 35a eller någon annan bestämmelse i förordning nr 136/66 någon annan begränsning av kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning vid fastställandet av de berörda produkternas ursprung.
The contested regulation regulates designations of origin relating to olive oil intended for consumers in the Member States.
åsidosättande och felaktig tillämpning av artikel 35a i rådets förordning nr 136/66, artikel 2.1 i rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel samt artiklarna 22 och 24 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, och åsidosättande och felaktig tillämpning av rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar.
In support of its action, the Italian Government puts forward two pleas in law, alleging respectively
Domstolen anser följaktligen att kommissionen förfogade över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning vid regleringen av ursprungsbeteckning för olivolja inom ramen för den behörighet som den ges i artikel 35a i förordning nr 136/66.
In paragraph 1 of that provision, the Council conferred on the Commission the power to lay down marketing standards for, inter alia, olive oil.
Den italienska regeringen anser att detta val "klart strider mot den policy som valts i fråga om regler för beteckning av andra produkter".
1) and 22 and 24 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code, and
I förevarande mål har den italienska regeringen inte styrkt att det förekommit någon sådan oriktig bedömning eller maktmissbruk.