natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Community can therefore act only on the basis of Article 308 of the TEC.
Gemenskapen kan därför endast fatta beslut på grundval av artikel 308 i EG-fördraget.
As well as providing for adoption by the Council of common actions and common positions, Title V provides for consultation, cooperation or coordination of Member States' action in certain areas (see page 4, point (a)).
Förutom om rådets antagande av gemensamma åtgärder och gemensamma ståndpunkter föreskrivs det i avdelning V om samråd, samarbetet eller samordning av medlemsstaternas åtgärder på vissa områden (se sidan 4 punkt a).
Apart from the provisions relating to the setting up of joint bodies.
Med undantag av bestämmelser om genomförandet av gemenskapsorgan.
In certain cases the Treaty limits the exercise of Member States' competence by imposing obligations upon them (e.g. the prohibition of discrimination on grounds of nationality, the prohibition on granting State aids incompatible with the common market, etc;).
I vissa fall begränsar fördraget medlemsstaternas möjlighet att utöva sina befogenheter genom att ålägga dem skyldigheter som de måste efterleva (t.ex. förbud att diskriminera på grund av nationalitet, förbud att bevilja statligt stöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden, osv.)
Although the competence of the Community is in principle allocated to it explicitly by the Treaties, the Court of Justice has taken the view that in some cases competence flows implicitly from the Treaty texts or their general structure.
Även om gemenskapens befogenheter i princip uttryckligen har tilldelats den genom fördragen har domstolen ansett att de i vissa fall underförstått framgår av lydelsen i fördraget eller av dess övergripande utformning.
These tend to be cases in which competence is necessary to implement aims set by the Treaties, especially in the field of external relations.
Det rör sig i synnerhet om fall då de krävs för att uppnå mål som fastställs i fördragen, bland annat när det gäller yttre förbindelser.
(B) NON-LEGISLATIVE OR EXECUTIVE COMPETENCE
ICKE LAGSTIFTANDE ELLER VERKSTÄLLANDE BEFOGENHETER
In the Treaty system, the general rule is that competence to implement and apply legislation in accordance with their respective constitutional rules (in some cases these provide for implementation by constitutional entities) rests with the Member States, with due regard for the Treaties and subject to monitoring by the Commission, national courts and the Court of
Den allmänna regeln enligt fördraget är att befogenheten för genomförande och tillämpning av rättsregler tillkommer medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser (i vissa fall anges i dessa att de konstitutionella enheterna skall verkställa genomförandet) med beaktande av fördraget och under överinseende av kommissionen, de nationella domstolarna och EG-domstolen.
The Community exercises such competence in a subsidiary capacity only. 3
Det är enbart i andra hand som gemenskapen utövar dessa befogenheter.
Implementation of legislative acts ("third-level" rules):
Genomförandet av rättsakter (regler på "tredje nivån")
This concerns the drafting of normative rules of general application, the purpose of which is to apply legislative acts.
Det rör sig om utformning av rättsregler med allmän räckvidd som gäller tillämpningen av rättsakter.
In accordance with the general principle referred to above, the implementation of Community legislative acts is, generally speaking, a matter for Member States.
I enlighet med den allmänna princip som det erinras om ovan åligger genomförandet av gemenskapens rättsakter i allmänhet medlemsstaterna.
Only if and insofar as the aims of the planned action cannot be adequately achieved by the Member States, or if it proves necessary to ensure uniform application of legislative measures throughout the Member States, will it be necessary for the Community to adopt regulations 4 in accordance with the basic legislative act.
Det är endast om och i den utsträckning som målen för den planerade åtgärden inte kan uppnås på ett tillfredsställande sätt av medlemsstaterna eller om det visar sig nödvändigt att säkerställa enhetligheten i tillämpningen av de rättsliga bestämmelserna i alla medlemsstater som bestämmelsen bör fastställas av gemenskapen i enlighet med den grundläggande rättsakten.
"Non-legislative competence" means the adoption of normative and regulatory texts (which it is proposed to call "third-level") and the adoption of administrative, budgetary and individual, case-by-case, measures (which might be called "fourth-level").
Med icke lagstiftande befogenheter menas antagande av regler eller bestämmelser (som det föreslås skall betecknas som "tredje nivån") samt antagande av administrativa, budgetmässiga och enskilda åtgärder från fall till fall (som man skulle kunna beteckna som "fjärde nivån").
Article 10 of the TEC; Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality annexed to the Treaty of Amsterdam (cf. Selected Instruments, Book I, Volume I, p.
Se artikel 10 i EG-fördraget, Protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som fogas till Amsterdamfördraget (se traktatsamlingen, band I, del I, s.
567) and Declaration No 43 annexed to the Final Act of the Amsterdam IGC relating to that Protocol.
567) och förklaring nr 43 som fogas till slutakten från regeringskonferensen i Amsterdam om detta protokoll.
Articles 202 and 211 of the Treaty.
Artiklarna 202 och 211 i fördraget.
In that case, the power of implementation by the Community of its legislative acts is, with the exception of specific cases, conferred by the Community legislator (namely the European Parliament and the Council in the case of codecision and the Council in other cases) on the Commission, assisted by a Committee made up of representatives of the Member States, who have the right to inspect the implementing decisions which the Commission must take, and which they will then be under an obligation to implement (Article 202 TEC).
I detta fall överlämnas gemenskapens rättsliga genomförande av dessa rättsakter, utom i särskilda fall, av gemenskapens lagstiftare (det vill säga Europaparlamentet och rådet då det rör sig om medbeslutande och rådet i övriga fall) till kommissionen biträdd av en kommitté sammansatt av företrädare för medlemsstaterna, som har kontrollrätt när det gäller de genomförandebeslut som kommissionen skall fatta och som de sedan har skyldighet att genomföra (artikel 202 i EG-fördraget).
Administrative, material or budgetary implementation of Community acts ("fourth-level" rules):
Administrativt, materiellt och budgetmässigt genomförande av gemenskapsrättsakter (regler på "fjärde nivån")
This concerns administrative implementing measures, individual decisions, sanctions to ensure compliance with Community law, checks, etc. The adoption of such measures is a matter for Member States, which determine, in accordance with their constitutional and political framework, the proper bodies, procedures and conditions for ensuring the correct implementation of Community law.
Det rör sig om bestämmelser om administrativt genomförande, enskilda beslut, påföljder för att säkerställa att gemenskapsrätten efterlevs, kontroller osv. Antagandet av sådana bestämmelser åligger medlemsstaterna som, inom sin konstitutionella och politiska ram, skall fatta beslut om organ, förfaranden och villkor för att säkerställa en korrekt verkställighet av gemenskapsrätten.
The Union/Community may nevertheless intervene in the administrative implementation of Community acts where the Treaty or the Community legislator gives it the power to do so (e.g. competition, administration of certain Community programmes, etc.).
Unionen/gemenskapen kan trots detta ingripa i det administrativa genomförandet av gemenskapsrättsakter om den får denna befogenhet genom fördraget eller av gemenskapens lagstiftare (t.ex. konkurrens, förvaltning av vissa gemenskapsprogram osv.).
CHECKING THE DELIMITATION OF COMPETENCE
KONTROLLEN AV AVGRÄNSNINGEN AV BEFOGENHETER
There are currently two types of checks to ensure compliance with the delimitation of competence and the subsidiarity principle: (a) political control: the question of whether the Treaties do or do not confer on the Union competence to act in a specific case and to what extent the subsidiarity principle is being complied with rests to a large extent with the Community Institutions participating in the legislative process.
För närvarande finns de två typer av kontroll av att avgränsningen av befogenheter och subsidiaritetsprincipen efterlevs: a)Politisk kontroll: Kontrollen av om fördragen ger eller inte ger unionen befogenhet att agera i ett konkret fall och av om subsidiaritetsprincipen efterlevs åligger till stor del de av unionens institutioner som deltar i lagstiftandet.
Each Institution must act in accordance with the powers allocated to it.
Varje institution skall agera med beaktande av tilldelade befogenheter.
The governments of the Member States, national parliaments and public opinion also exercise such a control to the extent that they control the positions adopted by their government representatives in the Council; (b) judicial control:by appeal to the Court of Justice or national courts.
Även medlemsstaternas regeringar, de nationella parlamenten och allmänheten utövar en sådan kontroll i den mån som de kontrollerar de ståndpunkter som företrädarna för deras regeringar intar i rådet. b)Rättslig kontroll: Genom att överklaga till domstolen eller till de nationella domstolarna.
PROBLEMS AND AVENUES TO BE EXPLORED
PROBLEM OCH VÄGAR ATT UTFORSKA
The current system of delimitation of competence, the result of successive reforms of the Treaty which have accompanied the development of the Community, attempts to reconcile two requirements: on the one hand, the need for precise delimitation and, on the other, the need for a degree of flexibility.
Syftet med det nuvarande systemet för avgränsning av befogenheter, som är ett resultat av de successiva reformer av fördraget som har åtföljt utvecklingen av gemenskapens uppbyggnad, är att förena två krav: å ena sidan behovet av precisering av avgränsningen och å andra sidan behovet av en viss smidighet.
The "functional" method of allocating powers laid down in the original Treaties which implies the existence of provisions granting the Community "functional" powers to meet its objectives (particularly Articles 94, 95 and 308 TEC), although less precise than the method of substantive allocation, nonetheless allows for some adjustment of the Union's powers to the new challenges which are emerging as the objectives of the Treaties are attained, without the need for recourse to the cumbersome procedure for revising the Treaties.
Den "funktionella" metoden för tilldelning av befogenheter, som anges i de ursprungliga fördragen och som innebär att det finns bestämmelser som ger gemenskapen "funktionella" befogenheter för att uppnå sina mål (bland andra artiklarna 94, 95 och 308 i EG-fördraget), ger dock, även om den är mindre exakt än metoden för fördelning efter ärenden, möjlighet till en viss anpassning av unionens befogenheter till de nya utmaningarna vid förverkligandet av fördragens mål utan att man behöver tillgripa det tungrodda förfarandet att revidera fördragen.
Through successive reforms of the Treaties, the system of delimitation by objectives has been supplemented by delimitation by subject (either by means of a positive list of subjects, or by specific exclusions from competence) in areas where the need for greater precision has been felt.
Vid de successiva fördragsreformerna har systemet med avgränsning efter mål kompletterats av en avgränsning efter ärendena (antingen genom en positiv förteckning över ärendena eller genom särskilt uteslutande av befogenhet) på de områden där behovet av en bättre precisering har noterats.
This has particularly been the case in areas where new powers have been allocated to the Community or in areas where qualified majority voting has replaced unanimity.
Det rör sig i synnerhet om de områden där nya befogenheter har tilldelats gemenskapen eller områden där bestämmelsen om kvalificerad majoritet ersatt den om enhällighet.
Any consideration of the problem of delimiting competence must take account of this need to find a balance between the demand for some flexibility and the demand for precision in delimitation.
Vid varje analys av problematiken med avgränsning av befogenheter skall man beakta behovet av att finna ett jämviktsläge mellan kravet på en viss smidighet och kravet på att precisera avgränsningen.
Every constitutional system which establishes a federal system or a system with a strong regional component tries to strike this balance in one way or another, but there is no "ideal" system for the delimitation of competence.
I varje konstitutionellt system där man upprättar ett federalt system eller ett system med starka regionala komponenter försöker man finna detta jämviktsläge på ett eller annat sätt men det finns inget "ideal" system för avgränsning av befogenheter.
In all existing constitutional texts – even in those based on a catalogue of powers – grey areas exist and constitutional courts are called on to resolve questions relating to the resultant conflicts of competence.
I alla befintliga konstitutionella texter – även i dem som grundas på en kompetenskatalog – finns det gråzoner och författningsdomstolarna får i uppdrag att lösa de tvister om befogenheter som detta leder till.
That said, it must be stressed that the majority of the criticisms made about the current system of allocating competence refer to the "excesses" of the system, to the need for it to be clarified, or to the need to make some adjustments to the allocation of competence, rather than to the need to change the system itself.
Efter denna inledande kommentar bör det framhållas att huvuddelen av den kritik som har framkommit beträffande det nuvarande systemet för fördelning av befogenheter snarare rör systemets "överdrifter", behovet av att klargöra detta eller nödvändigheten av att göra vissa justeringar av fördelningen av befogenheter än nödvändigheten att ändra själva systemet.
The benefits of the system, which enables the Union to adapt to new challenges and to meet the expectations of citizens more effectively, have been widely acknowledged.
Fördelarna med ett system som ger unionen möjlighet att anpassa sig till nya utmaningar och att bättre motsvara medborgarnas förväntningar har fått ett brett erkännande.
With non-legislative powers largely remaining with the Member States, the criticisms relate particularly to legislative powers, both as to their delimitation and as to monitoring compliance with it.
Med tanke på att de icke-lagstiftande befogenheterna till stor del tillfaller medlemsstaterna riktas denna kritik bland annat mot lagstiftningsbefogenheterna, såväl beträffande deras avgränsning som kontrollen av att en sådan avgränsning efterlevs.
As a result, let us examine only those problems raised by the delimitation of legislative powers between the European Union and its Member States, while suggesting paths to be explored to respond to such problems. 12
Följaktligen kommer man endast att diskutera de problem som rör avgränsningen av lagstiftningsbefogenheterna mellan Europeiska unionen och medlemsstaterna och samtidigt föreslå vägar att utforska för att lösa sådana problem.
One of the problems most often raised in relation to the system of delimiting legislative powers is its lack of clarity.
Ett av de problem som oftast tas upp beträffande systemet med avgränsning av lagstiftningsbefogenheterna är bristen på klarhet.
Several factors might be cited in support of this criticism: the incorporation at the time of successive amendments to the Treaties of provisions drafted in a fashion which is often complex, as a result of political compromises; the lack of clarity in the drafting of certain provisions; the fact that neither the system for delimiting powers, nor the principles governing such a delimitation, nor the types of competence available to the Union and the areas covered by each type of competence are clearly defined by the Treaty; finally, the new open methods of coordination, which set objectives without taking account of the allocation of powers, contribute to the system's lack of clarity and give the impression that the Community's powers are very broad where this is not in fact the case.
Det kan finnas flera skäl som stöder denna kritik: införandet vid de successiva ändringarna av fördragen av bestämmelser med en ofta invecklad formulering till följd av politiska kompromisser, bristen på redaktionell klarhet i vissa bestämmelser; det faktum att varken systemet för avgränsning av befogenheter, principerna för en sådan avgränsning eller vilka typer av befogenheter unionen förfogar över eller vilka områden som omfattas av varje typ av befogenhet finns klart fastställda i fördraget och slutligen de nya öppna samordningsmetoderna, där målen fastställs utan att fördelningen av befogenheter beaktas, bidrar till systemets brist på klarhet och till att ge intrycket att gemenskapens befogenheter är mycket omfattande på områden där de inte är det.
Thus misunderstandings and false ideas about the extent of the Union's legislative competence often exist because of the system's lack of clarity.
Det är på så sätt som missförstånd och felaktiga föreställningar beträffande omfattningen av unionens lagstiftningsbefogenheter uppstår ofta på grund av systemets oklarhet.
Cases in point are culture, health and education, areas mentioned by several members of the Convention during the debates on 15 and 16 April.
Låt oss nämna till exempel kultur, hälso- och sjukvård eller utbildning, områden som nämndes av några konventsledamöter vid debatten den 15–16 april.
Although these are areas in which the Community's activities are limited to complementing the actions of the Member States, particularly by means of support programmes financed through the Community budget, and in which the Treaties expressly forbid the Community from legislating, the erroneous notion exists that the Community is competent to legislate in these areas.
Även om det rör sig om områden där gemenskapens åtgärder begränsas till att komplettera medlemsstaternas åtgärder, bland annat genom stödprogram som finansieras via gemenskapsbudgeten, och gemenskapen i fördragen uttryckligen förbjuds att lagstifta, finns ändå missuppfattningen att denna har befogenhet att lagstifta på dessa områden.
Means must therefore be found to make the delimitation of competence clearer.
Man måste alltså finna metoder för att klargöra avgränsningen av befogenheterna.
However, some clarifications and explanations could be made in this area.
Vissa klargöranden och preciseringar skulle dock kunna göras på detta område.
The question of the simplification of the Treaties which, in the same way as the question of the Union's legal instruments, is linked to that of the delimitation of competence, will not be examined in this note.
Frågan om förenkling av fördragen som, liksom frågan om unionens rättsliga instrument, hör samman med frågan om avgränsning av befogenheter, kommer inte att behandlas i denna not.
Avenues to be explored:
Vägar att utforska
(1) what clarification needs to be incorporated into the Treaties s to explain better the principles regulating the current system of allocating powers, and in particular the principle of allocated powers, according to which the Union/Community cannot act in areas in which no power has been conferred on it, since these areas come under the powers of the Member States, who exercise those powers in accordance with their constitutional systems.
Vilka klargöranden är det nödvändigt att införa i fördragen för att ännu tydligare uttrycka principerna för det nuvarande systemet för fördelning av befogenheter och i synnerhet principen om tilldelade befogenheter enligt vilken unionen/gemenskapen inte får fatta beslut på de områden där den inte har tilldelats någon befogenhet eftersom dessa områden omfattas av medlemsstaternas befogenheter och medlemsstaterna utövar den i enlighet med sitt konstitutionella system?
During the discussions on 15 and 16 April, many members of the Convention argued that this principle, which is already implicit in the Treaty, should be made explicit.
En stor del av konventsledamöterna ansåg vid debatten den 15–16 april att denna princip, som redan är underförstådd i fördraget, bör uttryckas tydligare.
(2) whether and, if so, how to clarify concepts relating to the different types of competence available to the Union, and the areas coming under each of those types.
Skall begreppen för de olika typer av befogenheter som unionen förfogar över och vilka områden som omfattas av var och en av dessa typer klargöras och hur skall i så fall detta ske?
During the debates on 15 and 16 April, some speakers supported the idea of an Article of the Treaty listing the cases of explicit exclusion from Union/Community competence or the areas covered by the legislative competence of the Member States.
Under debatten den 15–16 april stödde vissa av talarna tanken på att i en artikel i fördraget räkna upp de fall där unionen/gemenskapen inte har uttrycklig befogenhet eller de områden som omfattas av medlemsstaternas lagstiftningsbefogenheter.
However, a majority seemed to prefer the idea of recalling in the Treaty the general principle whereby legislative competence rests with the Member States except where it is conferred on the Union/Community.
Majoriteten verkade emellertid föredra tanken på att i fördraget erinra om den allmänna princip enligt vilken lagstiftningsbefogenheterna tillfaller medlemsstaterna utom i de fall där dessa har tilldelats unionen/gemenskapen.
They felt that such a list risked setting in stone the areas of competence of the Member States thereby running counter to the need for flexibility to adapt to new realities.
De ansåg att det finns risk att en sådan uppräkning fastlåser medlemsstaternas befogenheter genom att på detta sätt motverkat den flexibilitet som är nödvändig för att anpassa sig till en ny verklighet.
The lack of precision of certain provisions of the EC Treaty and particularly its "functional" provisions (Articles 94, 95 and 308 of the TEC)
Bristen på precisering i vissa bestämmelser i EG-fördraget, bland annat beträffande de "funktionella" bestämmelserna (artiklarna 94, 95 och 308 i EG-fördraget)
Some believe that the lack of precise boundaries in some provisions allocating competence has the result that the Union acts in areas where it is not competent, thus infringing the powers of the Member States. The question arises in particular in regard to Articles 94, 95 and 308 of the EC Treaty 1
Bristen på exakthet i vissa bestämmelser för tilldelning av befogenheter skulle enligt vissa kunna leda till att unionen fattar beslut på områden där den inte har befogenhet och på så sätt inkräktar på medlemsstaternas befogenheter.
, but could also be examined in relation to other provisions of the Treaties.
Frågan inställer sig i synnerhet beträffande artiklarna 94, 95 och 308 i EG-fördraget även om den skulle kunna diskuteras även beträffande andra bestämmelser i fördragen.
Regarding Articles 94, 95 and 308, these provisions have been criticised by some on the grounds that, given their extremely broad sweep, they allow the Community to exceed the competences allocated by the Treaties.
Artiklarna 94, 95 och 308 har kritiserats av vissa med motiveringen att de, med tanke på deras mycket vida formulering, skulle tillåta gemenskapen att gå utöver de befogenheter som den har tilldelats genom fördragen.