natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(if established) would be compatible with Article 6 of Directive 92/43/EEC of 21 May1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora.
Även om man skulle kunna visa att en ökad användning innebar detsamma som en ny planeller ett nytt projekt,skulle kommissionen sålunda inte kunna påvisa att detta sannoliktskulle ha en påtaglig inverkan på värdet av att bevara området.
In its reply to this request for information,the Commission made the following comments:
I sina kommentarer av den 28 november 1999 till kommissionens uttalanden anförde SOSföljande:
The principal purpose of investigating a complaint was to establish whether a breach of Community law had occurred.
Artikel 6.2-4 i direktiv 92/43/EEG var med stöd av artikel 4.5 i samma direktiv tillämpligi detta fall.
In this respect,the Commission had to take into accountthat if it decided to use the infringement procedure laid down in Article 226 (formerly Article 169) of the EC Treaty,the burden of proof lay with it and it had to be able todischarge that burden.
Om kustvägen byggdes ut för att kunna bära all trafik på upp till 40 ton och allturisttrafik året runt var detta en utbyggnad i den mening som avses i artikel 6.3 i direktivet. Det har sedan 1996 skett en dramatisk förändring av arten och omfattningen av dentrafik som utnyttjar kustvägen.
Any recourse to Article 226 would thus only be possible on thebasis of substantive and substantial scientific evidence.
Det enda som SOS begärde var att artikel 6.3 skulle till-ämpas,dvs. att man skulle undersöka om utbyggnaden kunde ha någon påtagliginverkanoch om i så fall denna inverkan kunde ha någon skadligeffekt på området.
Anysuch effects would be within the scope of Article 6 (1) and (2) of the directive,as distinctfrom Article 6 (3) and (4).
Detta påstående byggde på att kommissionenskickat två brev i vilka den hänvisade till klagandens brev av den 3 juni 1998.
The Commission was satisfied that the UK authorities had takenand were taking extensive measures to address the requirements of Article 6 (1) and (2) ofthe directive.
Klagandenmenade att detta gjort honom förbryllad.
In the context of already existing substantial measures for Article 6 (1) and (2), the Commission could not identify any additional measures that might be required by anincrease in usage of the existing coast road.
1.2Kommissionen påpekade att den i sitt brev till klaganden av den 25 augusti 1998hade förklarat det som hade sett ut som en upprepning av bekräftandet av klagandens brevav den 3 juni 1998,nämligen när kommissionen skickade ett separat mottagningsbevisefter beslutet att öppna ett nytt ärende (98/4564).
The Commission was unable to establish anypotential significant issue of cause and effect between an increase in usage and the conservation needs of the site.
1.3Den förklaring kommissionen lämnade var rimlig,och klaganden hade inte återkommit till saken i den följande brevväxlingen.
In its observations of 28 November 1999 on these statements by the Commission,SOSmade the following comments:
1.4På grundval av ovanstående föreföll det inte föreligga några administrativa missförhållanden vid kommissionen vad gällde klagandens första yrkande.
The character and volume of traffic using the coast roadhad changed dramatically since 1996.
Underlåtenhet att stoppa broförstärkningsprojektet
All that SOS was asking for was to apply Article 6(3),that is to say,examine whether the development was likely to have a significanteffect,and if so,whether it would have an adverseimpact on the site.
2.1I sitt klagomål hävdade klaganden att kommissionen borde ha ingripit för att stoppabroförstärkningsprojektet.
The two concepts wereseparate and had to be distinguished.
2.2I sitt yttrande förklarade kommissionen att den,när den anser att en medlemsstat inteuppfyller en förpliktelse i enlighet EG-fördraget,kan ingripa i enlighet med artikel 169(numeraartikel226) i EG-fördraget.
Some of the measures taken by the UK authoritiesunder Article 6 (1) and (2) were to be welcomed.
Kommissionen har emellertid inga befogenheter attförhindra verkställigheten av projekt i medlemsstaterna.
However,they had no relevance for theissue to be resolved here.
Kommissionens svar föreföll vara korrekt.
Failure of proper acknowledgement of submissions
Underlåtenhet att skydda särskilda skydds- och bevarandeområdens integritet
1.1In its complaint,the complainant claimed that the Commission failed properly toacknowledge its submissions.
3.1Klaganden påstod framförallt att kommissionen inte tillräckligt hade sett till att debrittiska myndigheterna hade uppfyllt sina förpliktelser i enlighet med artikel 6.3 i direktiv92/43/EEG vad gällde broförstärkningsprojektet.
This claim was based on the fact that the Commission senttwo letters in which it referred to the complainant’s letter of 3 June 1998.
Enligt denna föreskrift skall en bedömning av miljöpåverkan göras för alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman
1.3The explanation provided by the Commission was reasonable,and the complainanthad not reverted to the issue in the subsequent correspondence.
Ombudsmannen fann attalla andra frågor som tagits upp av klaganden utgjorde delar av denna huvudanklagelseoch att de inte behövde behandlas var för sig.
1.4On the basis of the above,there appeared to have been no maladministration on thepart of the Commission in so far as the first allegation put forward by the complainant wasconcerned.
3.2SOS hade ursprungligen framfört ett som det föreföll mera övergripande påstående,genom att hävda att problemet var att vägen över huvud taget fanns.
Failure to call a halt to the bridge strengthening programme
Men i sitt brev av den28november1999 påpekade SOS att vad det begärde var att artikel 6.3 i direktivet skulletillämpas på utbyggnaden av vägen.
2.1In its complaint,the complainant claimed that the Commission should have intervenedto stop the bridge-strengthening programme.
3.3Kommissionen hävdade att bestämmelserna i artikel 6 i direktiv 92/43/EEG ännuinte var tillämpliga på området ifråga.
2.2In its opinion,the Commission explained that when it considered that a member statehad failed to fulfil an obligation under the EC Treaty,it could take action under Article 169(now Article 226) of the EC Treaty.
Den ansåg att om den nuvarande kustvägen utgjordeett problem när det gällde bevarandet av miljön,omfattades detta problem av artikel 6.12 men inte av artikel 6.3-4 i direktivet.
It did not however have the powers to grant interimrelief to stop projects in member states.
Kommissionen fann det tillfredsställande att debrittiska myndigheterna hade vidtagit och fortfarande vidtog omfattande åtgärder för attuppfylla kraven enligt artikel 6.12 i direktivet.
2.3The Commission’s reply appeared to be correct.
Den var införstådd med att den slutsatssom dessa myndigheter dragit,nämligen att förstärkningsarbetena på broarna inte på någotbetydande sätt skulle påverka det blivande bevarandeområdet,var korrekt.
2.4On the basis of the above,there appeared to have been no maladministration on thepart of the Commission in so far as the second allegation put forward by the complainantwas concerned.
Kommissionenkunde inte se att det kunde finnas något påtagligt orsakssamband mellan en ökad användning av vägen och behovet av att bevara området.
3.1The complainant essentially alleged that the Commission had failed to ensure that the UK authorities complied with their obligations under Article 6 (3) of Directive 92/43/EECin so far as the bridge-strengthening scheme was concerned.
3.4Kommissionens påstående att bestämmelserna i artikel 6 i direktiv 92/43/EEG ännuinte var tillämpliga på området ifråga föreföll korrekta vid en rent bokstavlig tolkning avdessa bestämmelser.
According to this provision,an environmental assessment has to be carried out for any plan or project not directlyconnected with or necessary to the management of a site protected pursuant to the directive that is “likely to have a significant effect thereon”.
Enligt artikel 4.5 i direktivet skall artikel 6.2-4 tillämpas så snart ettområde tagits upp på den lista som avses i punkt 2 tredje stycket. Den lista som avses ärden lista som kommissionen skall upprätta på grundval av medlemsstaternas listor.
The Ombudsman considered thatthe other issues raised by the complainant formed part of this main allegation and did notneed to be discussed separately.
Enligtkommissionen hade denna lista ännu inte upprättats.
3.2SOS had originally made what appeared to be a more comprehensive claim by arguingthat the very existence of the road was the problem.
Ombudsmannen ansåg dock att detinte därav följde att artikel 6.3 saknade betydelse i det föreliggande ärendet.
However,in its letter of 28 November1999 SOS pointed out that what it was asking for was the application of Article 6 (3) ofthe directive to the development of the road.
Kommissionen hade alltså i själva verket hävdat att artikel 6.3 inte vartillämplig,eftersom kommissionen själv underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligtdirektivet.
3.3The Commission claimed that Article 6 of Directive 92/43/EEC was not yet applicableto the site concerned.
Enligt ombudsmannens uppfattning kunde ett sådant argument knappast accepteras.
It took the view that,if the existing coast road presented any conservation issues,these would in any event be within the scope of Article 6 (1) and (2) of thedirective,as distinct from Article 6 (3) and (4).
Kommissionen hade själv vid ett annat tillfälle framfört argument som stred motdess nuvarande inställning.
The Commission was satisfied that the UKauthorities had taken and were taking extensive measures to address the requirements of Article 6 (1) and (2) of the directive.
I sitt yttrande över klagomål 298/97/PD hade kommissionen kommitfram till följande:”För [ett blivande särskilt bevarandeområde] finns inte något sådantskydd fastställt.
It was satisfied that the conclusion of the UK authorities according to which the bridge strengthening works would not have a significant effecton the candidate SAC was correct.
Med anledning av dess eventuella särskilda status vore det emellertidnaturligt att ta hänsyn till effekterna”.
The Commission was unable to establish any potentialsignificant issue of cause and effect between an increase in usage and the conservationneeds of the site.
Ombudsmannen ansåg därför att kommissionensmotivering att artikel 6 i direktiv 92/43/EEG inte var tillämplig såtillvida var felaktig.
Thus,even if it were to be argued that an increase in usage of the coastroad amounted to a new plan or project,the Commission would not be in a position todemonstrate that it would be likely to have a significant effect on the conservation valuesof the site.
3.5Kommissionen föreföll också ifrågasätta,även om det gjordes med försiktiga formu-leringar,huruvida en ökad användning av en väg kunde sägas utgöra en ”plan”eller ett”projekt”i den mening som avses i artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEG. Ombudsmannen
3.4The Commission’s claim that the provisions of Article 6 of Directive 92/43/EEC werenot yet applicable to the site concerned appeared to be correct on a purely literal interpretation of the relevant provision.
3.6Den avgörande fråga som måste besvaras var alltså huruvida kommissionen hadehaft rätt i sin slutsats att de brittiska myndigheterna inte hade överträtt artikel 6.3 i direktiv92/43/EEG i det aktuella ärendet.
Article 4 (5) of the Directive provides that Article 6 (2),(3) and (4) shall be applicable as soon as a site is placed on the list referred to in the thirdsubparagraph of paragraph 2. The list,thus referred to,was the list to be established by the Commission, on the basis of the lists to be established by the member states.
3.7I fall som detta begränsas kommissionens granskning normalt till att fastställa om denationella myndigheterna har uppfyllt reglerna för handläggningen av ärendet,omomständigheterna har redovisats på ett korrekt sätt och om det vid granskningen har förekommit någon uppenbart felaktig bedömning eller maktmissbruk.
According tothe Commission,this list had not yet been drawn up. However,the Ombudsman considered that it did not follow that Article 6 (3) was of no relevance for the present case.
Ombudsmannensundersökning begränsades alltså i sin turtill att fastställa om kommissionens granskningföreföll vara rimlig och om den hade tagit alla relevanta omständigheter i beaktande.
Article4 (3) of Directive 92/43/EEC directs the Commission to establish the said list within sixyears of the notification of this directive which may be assumed to have taken place shortlyafter the adoption of the directive in May 1992.
3.8Området ifråga hade tydligen föreslagits som ett särskilt bevarandeområde på grundav de dyner som finns där.Det fanns ingenting som tydde på att broförstärkningarna somsådana skulle hanågon påtaglig inverkan på området i fråga när det gällde målen för dessbevarande.
According to the judgement of the Court of Justice in Case C-355/90,a member state had to comply with the obligations arising under Article 4(4) of that directive,which concerns the protection measures relating to such an area,evenbefore that site had been formally classified22.
Den påstådda negativa effekten av att utnyttjakustvägen som en förbifartsled runt Southport tycks ha varit att dynerna på landsidan skarsav från möjligheten att få ny sand från havssidan.
The Court reasoned that otherwise theobjectives of protection pursued by the directive could not be achieved. In its opinion oncomplaint 298/97/PD,the Commission had concluded as follows:“For [candidate SACs]there is no such established protection.
Detta tycks emellertid i hög grad beropå att vägen över huvud taget existerade,vilket bekräftas av det förslag till uttalande omförvaltningen av skydds- och bevarandeområden som utarbetats av English Nature 1996och som klaganden och SOS utgick från.
However,it would be natural to consider theimpacts due to its possible special status.”The Ombudsman considered,therefore,that the Commission’s argument based on the non-applicability of Article 6 of Directive92/43/EEC was wrong.
Kommissionens åsikt att den inte hade kunnatkonstatera att den utökadeanvändningen av vägen skulle kunna påverka målen för bevarandet av området på något betydande sätt föreföll därför inte orimlig.
The Ombudsman was of the view that this question didnot need to be resolved here23. What was at stake in the present case was not the increasedusage of the coast road as such but the strengthening of the two bridges and the measuresallegedly taken by the local authorities to re-direct the traffic,and there could hardly beany doubt that these schemes could be considered as “plans”or “projects”within themeaning of Article 6 (3) of the directive.
3.9Ombudsmannen uteslöt inte att sådana negativa effekter skulle kunna uppstå av deytterligare åtgärder som de lokala myndigheterna enligt klaganden och SOS vidtagit närdet gällde användningen av kustvägen som en förbifartsled (t.ex. gräsplantering pådynerna vid havssidan av vägen).
3.6The decisive question to be answered was thus whether the Commission had beenright in concluding that the UK authorities had not infringed Article 6 (3) of Directive92/43/EEC in the present case.
Det fanns dock ingenting som tydde på att kommisssionen inte hade tagit hänsyn till dessa åtgärder i sitt yttrande om sannolikheten av enpåtaglig inverkan på området i fråga.
The examination of the Ombudsman in turn was thus limited to verifying whether the Commission’s assessment appeared to be reasonable and whether it hadtaken into account all the relevant factors.
3.10På grundval av ovanstående föreföll det inte föreligga några administrativa missförhållanden vid kommissionen vad gällde klagandens tredje yrkande.
Judgment of 2 August 1993 in Case C-355/90,Commission v Spain,[1993] ECR I-4221,paragraph 22.
På grundval av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål föreföll det inte föreligga några administrativa missförhållanden vid Europeiska kommissionen.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
It was interesting to note,however,that Advocate-General Fennelly had recently put forward the view that theexpression “plan”in that provision had to be interpreted extensively,pointing out that a narrow interpretationwould be contrary both to the wording and the aim of the provision (Opinion of 16 September 1999 in Case C-256/98,Commission v France,[2000] ECR I-2487,paragraph 33).
Det är dock intressant att konstatera att generaladvokaten Fennelly nyligen uttryckt uppfattningen att uttrycket”plan”i den bestämmelsen måste ges en vid tolkning och påpekat att en snäv tolkning skulle stå i strid bådemed ordalydelsen och syftet med bestämmelsen (yttrande av den 16 september 1999 i målet C-256/98,komm-missionen mot Frankrike,REG 2000,s. I-2487,punkt 33).
In October 1998,X made a complaint to the European Ombudsman concerning an allegation that the Selection Board of Open Competition EUR/A/123 had admitted a candidateto the oral test who had not obtained the required minimum in one of the written tests.
I oktober 1998 klagade X till Europeiska ombudsmannen om ett påstående om att uttagningskommittén för uttagningsprov EUR/A/123 hade låtit en sökande som inte uppnåttminimipoängen på ett av de skriftliga proven delta i det muntliga provet.
Decision on complaint1108/98/BB (confidential) against the European Commission
Beslut i klagomål1108/98/BB(konfidenti-ellt) mot Europeiskakommissionen
The complainant alleged that it had come to his attention that the Selection Board of Open Competition EUR/A/123 had admitted a candidate to the oral test who had not obtainedthe minimum required in one of the written tests.
Klaganden påstod att det kommit till hans kännedom att uttagningskommittén för uttagningsprov EUR/A/123 hade låtit en sökande som inte uppnått minimipoängen på ett av deskriftliga proven delta i det muntliga provet.
On 19 October 1998,he wrote to the Commission and to the European Ombudsman.
Den 19 oktober 1998 skrev han till kommisssionen och Europeiska ombudsmannen.
He requested a comparison of the lists inorder to check whether such a candidate had been admitted or not.
Han begärde att listorna skulle jämföras för attkontrollera om en sådan sökande hade kallats eller inte.
Note :The Ombudsmanmade the same furtherremark in two other casesconcerning the same competition (1276/98/JMAand 120/99/IP)
Anmärkning:Ombudsmannen harframfört samma ytterligare kommentarer när detgäller två andra ärendenrörande samma uttagningsprov (1276/98/JMAoch 120/99/IP)
The complaint was forwarded to the Commission.
I sina kommentarer vidhöll klaganden sitt klagomål.
The Commission’s opinion was asfollows.
Påståendet att en sökande som inte uppnått minimipoäng på ett av de skriftligaproven hade deltagit i det muntliga provet
By letter of 19 October 1998,the complainant informed the Selection Board thatit had come to his attention that the Board admitted a candidate to participate in the oraltest who had not obtained the required minimum points in one of the written tests.
1.1Klaganden påstod att uttagningskommittén låtit en sökande som inte uppnått minimipoäng på ett av de skriftliga proven delta i det muntliga provet. Kommissionen förklarade att den noggrant hade följt föreskrifterna i meddelandet om uttagningsprovet.
Asregards the complainant’s allegation,the Commission could only confirm that the Boardhad followed the Notice of Competition,which constituted a strict rule imposed on it.
1.2Ombudsmannen konstaterade att uttagningskommittén är strängt ålagd att följa föreskrifterna i meddelandet om uttagningsprovet.
In a separate section of its reply,the Commission enclosed some confidential informationfor the Ombudsman.
Mot bakgrund av materialets innehåll kunde ombudsmannen inte förstå kommissionensresonemang när det gäller att sekretessbelägga materialet.
The information concerned the number of candidates in the competition which had been admitted to the tests,those of them who had passed the written tests,those who took part in the oral interviews,and the number of candidates finally includedin the reserve list.
Ombudsmannen delar intekommissionens ståndpunkt i fråga om att offentliggörande av statistisk information omhur många sökande som antagits till uttagningsprovet,som godkänts i de skriftliga ochmuntliga proven och som slutligen förts till anställningsreserven på något sätt skulle kunnainverka på sekretessen i uttagningskommitténs arbete,eller å andra sidan,utöva eventuellpåverkan när det gäller valet av sökande.
In his observations the complainant maintained his complaint.
Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
Allegation that a candidate admitted to the oral test had not obtained the minimum required in one of the written tests
SKÄL TILL UNDER-KÄNNANDE AVPROV OCH TILL-GÅNG TILL RÄTT-TADE PROV
1.1The complainant alleged that the Selection Board had admitted a candidate to the oraltest that had not obtained the minimum required in one of the written tests.
Klaganden deltog i uttagningsprov EUR/A/123 som anordnades av kommissionen.Kommissionen meddelade henne att hon hade uppnått en poäng på 12,27/20 efter detmuntliga provet och att minimikravet var 13/20.
1.2The Ombudsman observed that the Selection Board is strictly bound by the terms ofthe Notice of Competition.
Beslut i klagomål1317/98/VK mot Europeiska kommissionen
The Ombudsman therefore decided that there were nogrounds to inquire further into the matter.
Hon hade inte getts några skäl till resultatet
On the basis of the European Ombudsman’s inquiries into this complaint,there appearedto have been no maladministration by the European Commission.
Hon ville ha en kopia av sitt rättade prov.
FURTHER REMARK
UNDERSÖKNINGEN
In the light of the content of this material,the Ombudsman could not comprehend thereasoning that led the Commission to such classification.
I sitt yttrande hänvisade kommissionen till sitt brev till klaganden av den 27 januari 1999i vilket uttagningskommitténs ordförande angav följande:
The Ombudsman did not sharethe Commission’s view that public disclosure of statistical information on the number ofcandidates who were accepted to the competition,those who passed the written and oraltests,or those finally included in the reserve list could by any means impinge on thesecrecy of the work by the Selection Board,or on the other hand,exert any potential influence on its choice of candidates.
När det gäller det första påståendet kontrollerade uttagningskommittén klagandens resultatoch bekräftade sitt tidigare beslut att avslå ansökan eftersom hon inte hade uppnått tillräckliga poäng i uttagningsprovets olika delar.
The Commission’s extensive interpretation of secrecy in this case appeared rathermisplaced if only compared with its announced overarching aim for an efficient,account-able and open administration,able to deliver the quality services European citizens rightlyexpect.
När det gäller det andra påståendet angav kommissionen att en mer allmän formuleringanvändes för att beskriva provets sakinnehåll,vilket sedan kompletterades med mer specifika frågor och punkter. Det handlade om ett omfattande prov som var avsett att kontrolllera sökandens kunskaper på det särskilda området för uttagningsprovet.
THE COMPLAINT
Det är inte praxis att låta sökandena ta delav sina prov.
In December 1998,Mrs S. made a complaint to the European Ombudsman against the European Commission concerning the assessment of her written tests in competition EUR/A/123.
Den stadga som reglerar uttagningskommitténs arbete föreskriver uttryckligen att dess arbete är hemligt.
Decision on complaint1317/98/VK against the European Commission
I sitt brev av den 5 augusti 1999 angav klaganden att flera frågor inte hade behandlats avkommissionen.
The complainant took part in Open Competition EUR/A/123 organised by the Commission.
Påstådd underlåtenhet att ange skäl
The Commission informed her that she had obtained a result of 12.27/20after oral tests and that the minimum requirement was 13/20.
1.1Klaganden påstod att hon inte fått någon motivering till att hon blivit underkänd i deskriftliga proven.
The complainant’s namecould therefore not be put on the reserve list.
1.2Kommissionen hade meddelat klaganden vilka poäng hon fått.