natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With a view to answering the question referred, it is necessary to interpret Article 20 of Directive 2003/54 in the light of the objectives of that directive and of its provisions in order to determine whether the system at issue in the main proceedings comes within the scope of that directive and whether Article 20 thereof precludes a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, which dispenses with the obligation to provide third parties with open access to certain energy supply systems.
Domstolen ska, när den besvarar den fråga som ställts, göra en tolkning av artikel 20 i direktiv 2003/54 mot bakgrund av syftena med och bestämmelserna i detta direktiv, i syfte att pröva huruvida det system som är i fråga i målet vid den nationella domstolen omfattas av direktivets tillämpningsområde och huruvida nämnda artikel 20 utgör ett hinder för en sådan bestämmelse som 110 § punkt 1 moment 1 EnWG som medför en befrielse från skyldigheten att ge tredje parter fritt tillträde till vissa energiförsörjningssystem.
It is appropriate to recall that Directive 2003/54 repealed and replaced Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity (OJ 1997 L 27, p. 20).
Det ska erinras om att Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el (EGT L 27, 1997, s. 20) har upphävts genom och ersatts av direktiv 2003/54.
It follows from recitals (1) and (2) in the preamble to Directive 2003/54 that it was adopted because of existing shortcomings in achieving the creation of an internal market in electricity after implementation of Directive 96/92.
Det följer av skälen 1 och 2 i direktiv 2003/54 att detta direktiv antagits med anledning av de brister som fortfarande finns på den inre marknaden för el efter genomförandet av direktiv 96/92.
The objective of Directive 2003/54 is therefore to improve the operation of that market.
Syftet med direktiv 2003/54 är således att ytterligare få denna marknad att fungera bättre.
According to recital (5) in the preamble to Directive 2003/54, one of the main obstacles in arriving at a fully operational and competitive internal market relates to issues of access to the network, tarification issues and different degrees of market opening between Member States.
Enligt skäl 5 i direktiv 2003/54 rör de största hindren på vägen mot en fullt fungerande och konkurrensutsatt inre marknad bland annat tillträde till näten, nätavgifter och skillnaderna medlemsstaterna emellan i fråga om marknadernas öppenhet.
Recitals (6) and (7) in the preamble to that directive state that, for competition to function, non-discriminatory, transparent and fairly priced network access is of paramount importance in bringing about the internal electricity market.
I skälen 6 och 7 i nämnda direktiv preciseras att det är nödvändigt att nättillträdet garanteras utan diskriminering, på ett sätt som medger insyn och till rimliga priser, för att det ska föreligga en fungerande konkurrens, och detta är av avgörande betydelse för att fullborda den inre marknaden för el.
Articles 16 to 20 of Directive 96/92 provided for a negotiated system of access to electricity transmission and distribution systems.
I artiklarna 16–20 i direktiv 96/92 föreskrevs ett system för förhandlat tillträde till överförings- och distributionssystemen för el.
The Community legislature decided to bring an end to that system in order to create more openness in the internal electricity market, as is apparent from the proposal for a directive submitted by the Commission on 13 March 2001 (COM (2001) 125 final, OJ 2001 C 240 E, p. 60).
Gemenskapslagstiftaren beslutade att detta system skulle avskaffas i syfte att i större utsträckning öppna upp den inre marknaden för el, såsom framgår av förslaget till direktiv som kommissionen lade fram den 13 mars 2001 [KOM(2001) 125 slutlig, EGT C 240 E, s. 60].
In that regard, it is appropriate to bear in mind that, in the context of the interpretation of Articles 7(5) and 16 of Directive 96/92, the Court has emphasised the general nature of the principle of nondiscrimination between users of systems (see, to that effect, Case C-17/03 VEMW and Others [2005] ECR I-4983, paragraphs 42 to 46).
Det ska härvid erinras om att domstolen, vid tolkningen av artiklarna 7.5 och 16 i direktiv 96/92, har framhållit icke-diskrimineringsprincipens allmänna karaktär med avseende på systemanvändarna (se, för ett liknande resonemang, dom av den 7 juni 2005 i mål C-17/03, VEMW m.fl., REG 2005, s. I-4983, punkterna 42–46).
Recital (4) in the preamble to Directive 2003/54 states that a fully open market must enable all consumers freely to choose their suppliers and all suppliers freely to deliver to their customers.
I skäl 4 i direktiv 2003/54 erinras om att en fullständigt öppnad marknad ska innebära att det säkerställs att alla konsumenter fritt kan välja leverantör och att alla leverantörer kan leverera fritt till sina kunder.
As the Advocate General rightly observed in point 72 of his Opinion, these two rights are necessarily linked. In order for customers to be able
Såsom generaladvokaten i punkt 72 i sitt förslag till avgörande med rätta har påpekat är dessa två rättigheter ovillkorligen
It follows that open third-party access to transmission and distribution systems constitutes one of the essential measures which the Member States are required to implement in order to bring about the internal market in electricity.
Av dessa överväganden följer att fritt tillträde för tredje parter till överförings- och distributionssystemen utgör en av de grundläggande åtgärder som medlemsstaterna är skyldiga att vidta för att fullborda den inre marknaden för el.
The principle of open access applies, according to Article 20(1) of Directive 2003/54, to electricity transmission and distribution systems.
Principen om fritt tillträde är enligt artikel 20.1 i direktiv 2003/54 tillämplig på över-förings- och distributionssystemen för el.
Points 3 and 5 of Article 2 of that directive define the notions of ‘transmission’ and ‘distribution’.
I artikel 2.3 och 2.5 i samma direktiv återfinns definitioner av begreppen överföring och distribution.
Transmission is defined as the transport of electricity on the extra high-voltage and high-voltage interconnected system with a view to its delivery to final customers or to distributors.
Överföring definieras såsom transport av el i sammanlänkade system med högspänningsnät samt nät med extra hög spänning för tillhandahållande till slutförbrukare eller distributörer. Distribution utgör transport av el i system med högspännings-, mellanspännings- och lågspänningsnät för tillhandahållande till kunder.
Transmission and distribution do not include supply.
Varken överföring eller distribution omfattar leverans.
The notion of ‘supply’ is defined in point 19 of Article 2 of Directive 2003/54 as the sale of electricity to customers.
Begreppet leverans definieras i artikel 2.19 i direktiv 2003/54 och utgör försäljning av el till kunder.
It follows from those definitions that, first, a transmission system is an interconnected system used to transport electricity at extra-high and high voltage for sale to final customers or to distributors and, second, a distribution system is a system used to transport electricity at high, medium or low voltage for sale to wholesale or final customers.
Av dessa definitioner följer att ett överföringssystem utgör ett system för transport av el som är sammanlänkat med högspänningsnät samt nät med extra hög spänning för tillhandahållande till slutförbrukare eller distributörer, och vidare att ett distributionssystem utgör ett system med högspännings-, mellanspännings- och lågspänningsnät för transport av el till grossister eller slutförbrukare.
According to certain observations submitted to the Court, the system at issue in the main proceedings is neither a transmission system nor a distribution system and for that reason does not come within the scope of Directive 2003/54.
I vissa yttranden som inkommit till domstolen påstås att det system som är i fråga i målet vid den nationella domstolen varken utgör ett överföringssystem eller ett distributionssystem och att det således inte omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2003/54.
First, it is submitted, it constitutes a site network and does not affect competition because of its low consumption and, second, the operation of that system is merely an activity ancillary to the main activity of operating the airport.
Det påstås nämligen utgöra ett internt privat system som har låg förbrukning och inte påverkar konkurrensen, och vidare anses förvaltningen av detta system endast utgöra en sekundär verksamhet i förhållande till den huvudsakliga verksamheten som består i förvaltningen av en flygplats.
With regard, first of all, to the nature of transmission and distribution systems within the meaning of Directive 2003/54 and the quantity of electricity transported on those systems, it is appropriate to note that the sole distinguishing criterion between transmission and distribution is the voltage of that electricity.
Vad för det första beträffar bedömningen av karaktären på överförings- och distributionssystemen, i den mening som avses i direktiv 2003/54, och mängden el som överförs i nämnda system, påpekar domstolen att endast graden av spänning med vilken elen överförs utgör kriteriet för åtskillnad mellan överföring och distribution.
Within the meaning of points 3 and 5 of Article 2 of that directive, a transmission system concerns electricity at extra-high and high voltage and a distribution system ensures transmission of electricity at high, medium or low voltage.
I den mening som avses i artikel 2.3 och 2.5 i detta direktiv innebär ett överföringssystem att el överförs i system med högspänningsnät samt nät med extra hög spänning och ett distributionssystem att el överförs i system med högspännings-, mellan-spännings- och lågspänningsnät.
Directive 2003/54 refers to electricity consumption only in order to define the notions of ‘small isolated system’ and ‘micro isolated system’, which give rise to the grant of derogations from certain obligations laid down by the Directive.
I direktiv 2003/54 har elförbrukningen endast betydelse vid definitionen av begreppen litet enskilt system och enskilt mikrosystem, vilka motiverar undantag från vissa skyldigheter som föreskrivs i direktivet.
The Community legislature did not therefore intend to exclude particular transmission or distribution systems from the scope of Directive 2003/54 by reason of their size or consumption of electricity.
Gemenskapslagstiftaren har således inte haft för avsikt att utesluta vissa överförings- eller distributionssystem från tillämpningsområdet för direktiv 2003/54 på grund av deras storlek eller elförbrukning.
It should be noted that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not define the systems which come within its scope on the basis of their consumption of electricity.
Domstolen påpekar att de system som omfattas av tillämpningsområdet för 110 § punkt 1 moment 1 EnWG i denna bestämmelse inte definieras i förhållande till sin elförbrukning.
That provision refers to systems ‘located on a geographically connected operation zone and which predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings’.
Denna bestämmelse avser nämligen system som är ”belägna på fysiskt sammanhörande verksamhetsområden och till övervägande del används för leverans av energi inom det egna företaget eller till närstående företag”.
With regard, secondly, to the operation and purpose of transmission and distribution systems, Directive 2003/54 states, for both types of system, that the electricity is transported with a view to delivery, without there being actual supply, and that the operator is responsible for operating, ensuring the maintenance of and, if necessary, developing the system in a given area and for guaranteeing its longterm capacity.
Vad för det andra beträffar förvaltningen av och syftet med överförings- och distributionssystemen, preciseras det i direktiv 2003/54 att elen i båda typerna av system överförs för att tillhandahållas men att själva leveransen inte ingår. Det framgår vidare att den systemansvarige ansvarar för drift, underhåll och utbyggnad av systemet inom ett visst område för att säkerställa systemets kapacitet på lång sikt.
Furthermore, Article 13 of Directive 2003/54 requires undertakings that own or are responsible for distribution systems to designate distribution system operators.
Dessutom anges i artikel 13 i direktiv 2003/54 att företag som äger eller är ansvariga för distributionssystem ska utse systemansvariga för dessa system.
It is not apparent either from that provision or from any other provision of that directive that only undertakings acting principally as distribution system operators are subject to the obligation to allow open access to the systems.
Det framgår varken av denna bestämmelse eller av någon annan bestämmelse i samma direktiv att endast sådana företag vars huvudsakliga verksamhet består i att vara systemansvarig för distributionssystem är skyldiga att ge fritt tillträde till systemen.
It is appropriate to observe in that regard that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not stipulate whether the activity of operating the energy supply system must, for the operator, be a principal or ancillary activity for the purpose of defining the systems which come within its scope.
Domstolen påpekar härvid att det i 110 § punkt 1 moment 1 EnWG, vid definitionen av de system som omfattas av tillämpningsområdet för denna bestämmelse, inte närmare anges något angående huruvida uppgiften att vara systemansvarig för energiförsörjningssystemet ska utgöra huvudsaklig eller sekundär verksamhet för den systemansvarige.
It is apparent from the decision for reference and the observations submitted to the Court that the system at issue in the main proceedings supplies electricity to FLH itself and to 93 other undertakings, all of which are located on the site of Leipzig/Halle airport.
Det framgår av beslutet om hänskjutande och de yttranden som inkommit till domstolen att det system som är i fråga i målet vid den nationella domstolen förser såväl FLH som 93 andra bolag som återfinns på flygplatsen Leipzig/Halles område med el.
That system’s consumption was 22 200 MWh in 2004, of which 3 800 MWh were consumed by undertakings other than FLH.
Elförbrukningen för detta system uppgick år 2004 till 22 200 MWh, varav 3 800 MWh förbrukades av andra företag än FLH.
According to the decision for reference, it was forecast that those undertakings’ share of the consumption would reach 8 000 MWh in 2007.
Enligt beslutet om hänskjutande förutsågs att dessa företags andel av förbrukningen skulle uppgå till 8 000 MWh år 2007.
It follows that FLH does not operate a transmission system, as the electricity transported is not at extra-high or high voltage, but rather that it operates a system which transports electricity with a view to its supply to customers and which can be classified as an electricity distribution system within the meaning of point 5 of Article 2 of Directive 2003/54.
Härav följer att FLH inte förvaltar ett överföringssystem, då elen inte överförs i ett system med högspänningsnät eller nät med extra hög spänning, utan förvaltar ett system där elen överförs för att levereras till kunder. Det är med andra ord fråga om ett system för distribution av el i den mening som avses i artikel 2.5 i direktiv 2003/54.
Article 20(1) of that directive leaves the Member States free to take the measures necessary to establish a system of third-party access to transmission or distribution systems.
Enligt artikel 20.1 i detta direktiv ankommer det på medlemsstaterna att se till att nödvändiga åtgärder vidtas för att säkerställa att tredje parter ges tillträde till över-förings- eller distributionssystemen.
It follows that, in accordance with Article 249 EC, the Member States have authority over the form and the methods to be used to implement such a system.
Härav följer, i enlighet med artikel 249 EG, att medlemsstaterna är behöriga att bestämma form och tillvägagångssätt för genomförandet.
Having regard to the importance of the principle of open access to transmission or distribution systems, that margin of discretion does not, however, authorise them to depart from that principle except in those cases where Directive 2003/54 lays down exceptions or derogations.
Med hänsyn till betydelsen av principen om fritt tillträde till överförings- eller distributionssystem, innebär emellertid inte detta utrymme för skönsmässig bedömning att medlemsstaterna har rätt att frångå nämnda princip, förutom de fall där det i direktiv 2003/54 särskilt föreskrivs undantag eller avvikelser.
It is therefore only where a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG comes within the scope of those exceptions or derogations that it will be compatible with Directive 2003/54.
En sådan bestämmelse som 110 § punkt 1 moment 1 EnWG är således endast förenlig med direktiv 2003/54 för det fall att den omfattas av tillämpningsområdet för dessa undantag eller avvikelser.
Firstly, Article 20(2) of Directive 2003/54 provides that the operator of a distribution system may refuse access where it lacks the necessary capacity, on condition that duly substantiated reasons are given for such refusal.
För det första föreskrivs det, i artikel 20.2 i direktiv 2003/54, att den systemansvarige för ett distributionssystem får vägra tillträde till systemet om det saknar nödvändig kapacitet, under förutsättning att denne anför väl grundade skäl för detta.
This possibility of refusing access to the system is, however, to be assessed on a case-by-case basis and does not authorise the Member States to lay down those derogations in a general manner without, in respect of each operator, a concrete assessment of the technical incapacity of the system to meet the demand for access from third parties.
Denna möjlighet att vägra tillträde till systemet bedöms emellertid från fall till fall och innebär inte att medlemsstaterna har rätt att införa undantag av allmän karaktär som inte kräver en konkret bedömning för varje systemansvarig med avseende på huruvida systemet saknar tillräcklig teknisk kapacitet för att ansökan om tillträde från tredje part ska kunna bifallas.
Secondly, Article 3(8) of Directive 2003/54 allows the Member States not to apply the provisions of Article 20 thereof where the application of those provisions would obstruct the performance of the obligations imposed on electricity undertakings in the general economic interest and in so far as the development of trade would not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
För det andra anges det i artikel 3.8 i direktiv 2003/54 att medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa bestämmelserna i artikel 20 i detta direktiv, om tillämpningen av dessa skulle hindra elföretagen från att fullgöra de förpliktelser som ålagts dem i det allmänna ekonomiska intresset och om handelns utveckling inte påverkas i en sådan utsträckning att det skulle strida mot gemenskapens intressen.
It is appropriate to note that Article 3(2) and (3) of Directive 2003/54 applies to the public-service obligations which Member States may impose on electricity undertakings in the general economic interest.
Det ska preciseras att artikel 3.2 och 3.3 i direktiv 2003/54 avser skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster som medlemsstaterna kan ålägga företag som bedriver verksamhet inom elsektorn för att tillgodose det allmänna ekonomiska intresset.
It follows from recital (26) in the preamble to that directive that public-service requirements are to be interpreted on a national basis.
Det följer av skäl 26 i detta direktiv att kraven på allmännyttiga tjänster tolkas på nationell grund.
It follows from Article 3(8) of Directive 2003/54 that the Member States may decide to restrict third-party rights of access to transmission and distribution systems in order to ensure the supply of a public electricity service.
Det följer av artikel 3.8 i direktiv 2003/54 att medlemsstaterna har rätt att besluta att begränsa tillträdet för tredje parter till överförings- och distributionssystemen i syfte att säkerställa att allmännyttiga tjänster avseende el tillhandahålls.
However, in order to do so, the Member States must, on the one hand, ascertain whether an unrestricted right of access to the systems would obstruct the performance by the system operators of their public-service obligations and, on the other, determine whether that performance cannot be achieved by other means which do not impact adversely on the right of access to the systems, which is one of the rights enshrined in Directive 2003/54.
Medlemsstaterna ska emellertid härvid kontrollera om ett obegränsat tillträde till systemen skulle hindra de systemansvariga från att fullgöra sina skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster, och vidare undersöka huruvida skyldigheterna inte kan fullgöras på något annat sätt som inte påverkar det fria tillträdet till systemen, vilket utgör en av de rättigheter som anges i direktiv 2003/54.
It is appropriate to observe that the derogation from the principle of open access to energy supply systems contained in the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is not justified by the risk that the operators of systems coming within the scope of that provision would be prevented from performing their public-service obligations by the fact of that open access.
Domstolen påpekar att undantaget från principen om fritt tillträde till energiförsörjningssystem i 110 § punkt 1 moment 1 EnWG inte är motiverat av att de systemansvariga som omfattas av tillämpningsområdet för denna bestämmelse skulle hindras från att fullgöra sina skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster på grund av nämnda fria tillträde.
That derogation can be justified only by the geographical or legal configuration of the area in which those systems are operated.
Undantaget motiveras nämligen endast av hur det område, som nämnda system är beläget i, är utformat i geografiskt eller juridiskt hänseende.
Nor is it alleged by the German Government that the Federal Republic of Germany adopted the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG for the purpose of implementing Article 3(8) of Directive 2003/54.
Den tyska regeringen har inte heller påstått att Förbundsrepubliken Tyskland har antagit 110 § punkt 1 moment 1 EnWG i syfte att genomföra artikel 3.8 i direktiv 2003/54.
Thirdly, Article 26(1) of Directive 2003/54 provides that Member States which can demonstrate that there are substantial problems for the operation of small isolated systems may apply for derogations from certain provisions of Directive 2003/54, including Article 20 thereof.
För det tredje föreskrivs det i artikel 26.1 i nämnda direktiv att de medlemsstater som kan visa att det har uppstått påtagliga problem för driften av deras små, enskilda system får ansöka om undantag från vissa bestämmelser i direktiv 2003/54, bland annat artikel 20 i detta direktiv.
Such derogations, however, require the agreement of the Commission, which takes the form of a decision published in the Official Journal of the European Union.
Det krävs emellertid att kommissionen beviljar sådana undantag. Ett beslut härom ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Derogations of this kind have been granted to the Republic of Cyprus, by decision of 25 September 2006 (OJ 2006 L 270, p.
Sådana undantag har beviljats Republiken Cypern genom beslut av den 25 september 2006 (EUT L 270, s.
72), and to the Republic of Malta, by decision of 28 November 2006 (OJ 2006 L 332, p. 32).
72) och Republiken Malta genom beslut av den 28 november 2006 (EUT L 332, s. 32).
It must be stated that the Federal Republic of Germany has neither sought nor obtained from the Commission a decision on derogation under Article 26(1) of Directive 2003/54.
Det kan konstateras att Förbundsrepubliken Tyskland inte har ansökt om något sådant undantag och att kommissionen inte heller har fattat något beslut om undantag enligt artikel 26.1 i direktiv 2003/54.