natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fisher argued before the national court that the error made in setting aside non-eligible land resulted from MAFFs refusal to provide it with details of the previous cropping history of the land in question.
Vid sådant förhållande beslutade High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Divisional Court), att vilandeförklara målet och hänskjuta tolkningsfrågor till domstolen. Den första frågan
MAFF argued in response to the first submission that it could not have provided the requested information on the previous cropping history without infringing its obligations vis-à-vis Mr Nicholson and a receiver, who had provided that information in confidence.
Övrig mark skulle besås följande vår. Vid förhandlingen inför domstolen preciserades det dock — och medgavs av alla parter — att samtlig mark som besåddes under hösten 1995 var sådan att stöd skulle ha kunnat komma i fråga vid markuttag.
Relying on the Data Protection Act 1984, MAFF, by letter of 7 November 1995, declined to provide the information requested, stating at the same time that 'if under exceptional circumstances you are unable to obtain the necessary information from the sources suggested we will be able to consider releasing basic information relating to the land'.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga för att få klarhet i huruvida behöriga myndigheter enligt artiklarna 3.1 och 9 i förordning nr 3508/92 jämförda med allmänna gemenskapsrättsliga principer får lämna ut uppgifter om grödor som odlats under tidigare år och som har lämnats av en person som tidigare har ansökt om utbetalning enligt systemet för utbetalningar avseende odlingsbar mark, eller för dennes räkning, till en ny jordbrukare som behöver uppgifterna för att kunna ansöka om sådana betalningar avseende samma mark.
The questions submitted for preliminary ruling
Följaktligen utgick inte något sådant stöd.
In those circumstances, the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division (Divisional Court), decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Dessutom beslutades det att straffåtgärder enligt artikel 9 i förordning nr 3887/92 skulle vidtas mot Fisher.
By letter of 21 November 1995, MAFF accepted that Fisher had exhausted all the conventional means of obtaining the information requested and supplied it with basic details of the land on the two farms and information as to which land had been set aside in previous years. However, no information was given as to the cropping history, that is to say, the crops which had been grown in the various fields in the preceding years according to the Field Data Printouts.
Av artikel 3.1 i förordning nr 3508/92 framgår för det första att det enligt denna förordning, vari uttryckligen stadgas om en möjlighet att hos den behöriga myndigheten inhämta uppgifter ur databasen som innehåller information hänförlig till ansökningar om stöd, inte är uteslutet att andra personer än själva den behöriga myndigheten inhämtar uppgifter ur databasen.
By the time that information reached Fisher, it had already sown some of the land, with the remainder to be sown the following spring.
Dessutom skall medlemsstaterna enligt artikel 9 i samma förordning vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa skyddet av de uppgifter som inhämtats.
At the hearing before the Court, however, it was pointed out and accepted by all the parties that all of the fields sown in the autumn of 1995 were eligible for set-aside.
Det anges dock inga detaljer avseende sådana åtgärder.
On 3 May 1996, Fisher submitted its IACS form in accordance with the integrated management and control system ('IACS') to MAFF.
Även om det i brist på närmare anvisningar i detta hänseende ankommer på medlemsstaterna att bestämma detta skydds räckvidd och utformning får de nationella bestämmelserna
However, the respective interests of the persons concerned in regard to data of a personal nature must be assessed in a manner which ensures protection of fundamental freedoms and rights.
emellertid varken gå utöver vad som är nödvändigt för en korrekt tillämpning av förordning nr 3508/92 eller inskränka nämnda förordnings räckvidd eller verkan.
Next, Article 9 of Regulation No 3508/92 requires Member States to take the measures necessary to ensure protection of the data collected, but does not give any particulars in this regard.
rum framgår det av direktivets tionde och elfte övervägande att direktivet på gemenskapsrättslig nivå återger de generella principer på området som redan var en del av medlemsstaternas rättsordningar.
In that connection, the provisions of Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (hereinafter 'the Directive') provide criteria that are suitable for application by the competent authority in making that assessment.
Vad särskilt beträffar utlämnande av uppgifter är sådant utlämnande enligt artikel 7 f i direktivet tillåtet om det är nödvändigt för ändamål som rör berättigade intressen hos den tredje man till vilken uppgifterna skall lämnas ut, utom när sådana intressen uppvägs av uppgiftslämnarens intressen eller dennes grundläggande fri- och rättigheter som kräver skydd.
Consequently, while it is for the Member States, in the absence of precise indications in that regard, to determine the scope of and detailed arrangements for such protection, the fact none the less remains that the national measures must not go beyond what is necessary to ensure the proper application of Regulation No 3508/92 and must not adversely affect the scope or effectiveness of that regulation.
Det är dock en förutsättning för ett effektivt förfarande att de uppgifter som enligt artikel 6 i nämnda förordning skall lämnas av den som ansöker om stöd redan från början är kompletta och riktiga och att sökanden följaktligen kan få tillgång till de uppgifter som är nödvändiga för att säkerställa att den ansökan han skall inge till behörig myndighet är korrekt.
Even though the Directive had not yet entered into force at the material time in the case in the main proceedings, it is clear from the 10th and 11th recitals in its preamble that it adopts, at Community level, the general principles which already formed part of the law of the Member States in the area in question.
Det ankommer på den nationella domstolen, som ensam har kännedom om samtliga förhållanden som är relevanta för tvisten vid domstolen i fråga, att göra en avvägning mellan de berörda personernas respektive intressen för att kunna bedöma huruvida de begärda uppgifterna kunde lämnas ut till Fisher.
With regard, in particular, to the disclosure of data, Article 7(f) of the Directive authorises such disclosure if it is necessary for the purposes of the legitimate interests pursued by a third party to whom personal data are disclosed, except where such interests are overridden by the interests or fundamental rights and freedoms of the data subject which require protection.
Domstolen konstaterar även att den som ansöker om stöd vid tillämpning av förordning nr 3508/92 har ett väsentligt och berättigat intresse av att ha tillgång till de uppgifter som är nödvändiga för att han skall kunna inge en korrekt ansökan om kompensationsbetalning och för att han skall kunna undvika att straffåtgärder vidtas mot honom.
In this regard, it is clear from the second and third recitals in the preamble to Regulation No 3508/92 that it is designed to make administrative and control mechanisms more effective.
Medlemsstaterna kan således inte bortse från detta intresse när de vidtar åtgärder i syfte att skydda de uppgifter som inhämtats.
It is for the national court, which alone is familiar with all of the relevant facts of the dispute in the main proceedings, to assess the interests of the persons concerned in order to be able to determine whether the data requested could be disclosed to Fisher.
För att kunna avgöra frågan huruvida vissa uppgifter i databasen kan lämnas ut skall behörig myndighet väga uppgiftslämnarens intresse mot det intresse som den som behöver uppgifterna i ett legitimt syfte har.
It must be observed, furthermore, that an applicant for aid has, in the context of the application of Regulation No 3508/92, an essential and legitimate interest in being able to procure the information necessary to make a proper application for the grant of compensatory payments and to avoid the imposition of penalties.
Genom den andra och den tredje frågan, vilka bör prövas gemensamt, önskar den hänskjutande domstolen sammanfattningsvis utröna huruvida behörig myndighet om den vägrar lämna ut begärda uppgifter har rätt eller till och med är skyldig att vidta straffåtgärder mot sökanden i enlighet med artikel 9 i förordning nr 3887/92 och om ifrågavarande myndighet kan lägga uppgifter som myndigheten inte hade kommunicerat till sökanden vid tidpunkten för ansökan till grund för sådana straffåtgärder.
The measures taken by Member States for the protection of data collected cannot therefore leave that interest out of account.
I detta avseende bör det inledningsvis konstateras att hänskjutande domstol i målet vid domstolen i fråga har konstaterat att de straffåtgärder som vidtagits obestridligen var en följd av att behörig myndighet vägrat att lämna ut begärda upplysningar.
By Questions 2 and 3, which it is appropriate to consider together, the national court is asking, essentially, whether, in the event of a refusal to disclose the requested information, the competent authority is entitled, or even required, to impose penalties on the applicant pursuant to Article 9 of Regulation No 3887/92, and whether, in so doing, it may rely on information which it did not supply to that person when he made his request.
Det undantag som återfinns i slutet av artikel 9.2 i förordning nr 3887/92 motiveras av att det förhållandet att sökanden lämnat oriktig uppgift angående bestämningen av arealen är en följd av den behöriga myndighetens handlingssätt.
In order to answer the question whether certain information contained in the database may be disclosed, the competent authority must balance, on the one hand, the interest of the person who provided the information and, on the other, the interest of the person who has need of that information in order to meet a legitimate objective.
I detta avseende kan bedömningsgrunder som lämpligen kan tillämpas av behörig myndighet vid denna bedömning återfinnas i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (nedan kallat direktivet).
It must first be observed in this regard that, in the case in the main proceedings, the national
Även om detta direktiv ännu inte hade trätt i kraft vid den tidpunkt då de i målet vid den nationella domstolen aktuella händelserna ägde
court has found that the imposition of the penalties was unquestionably attributable to the refusal to disclose the information requested from the competent authority.
att lämna ut uppgifter, inte vid tidpunkten för ansökan hade tillgång till uppgifter som är nödvändiga för att säkerställa att ansökan om stöd är korrekt.
The exception set out at the end of Article 9(2) of Regulation No 3887/92 is justified by the fact that the false declaration by the applicant concerning determination of the area is attributable to the competent authority.
Vid sådant förhållande kan behörig myndighet inte vidta straffåtgärder mot den nye jordbrukaren om myndigheten har kännedom om att denne, på grund av myndighetens egen vägran
In the event of refusal to disclose the information requested, the competent authority cannot, on the basis of the information which it did not provide to the applicant at the time of the application, impose penalties on him under Article 9 of Commission Regulation (EEC) No 3887/92 of 23 December 1992 laying down detailed rules for applying the integrated administration and control system for certain Community aid schemes.'
Om behörig myndighet vägrar att lämna ut begärda uppgifter kan myndigheten inte lägga uppgifter som myndigheten inte har kommunicerat till sökanden vid tidpunkten för ansökan till grund för straffåtgärder mot sökanden i enlighet med artikel 9 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem."
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 10 February 2000.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 10 februari 2000.
Case C-238/98 Hugo Fernando Hocsman ν Ministre de l'Emploi et de la Solidarité Freedom of movement for persons
Mål C-238/98 Hugo Fernando Hocsman och Ministre de l'Emploi et de la Solidarité Fri rörlighet för personer
Preliminary ruling (Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) — Council Directive 93116/EEC — Community national holding an Argentine diploma recognised by the authorities of a Member State as equivalent in that State to a university degree in medicine and surgery — Obligations of another Member State with respect to an application to practise medicine on its territory) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Artikel 52 i EG-fördraget (nu artikel 43 EG i ändrad lydelse) — Rådets direktiv 93116/EEG - Medborgare inom gemenskapen som är innehavare av ett argentinskt examensbevis som av en medlemsstats myndigheter erkänts vara likvärdigt i den staten med examensbevis för läkare i medicin och kirurgi — Skyldigheter för en annan medlemsstat som har att ta ställning till en ansökan om tillstånd att utöva läkaryrket på dess territorium" (femte avdelningen) verksamhet som läkare i Spanien och att där få tillträde till specialistutbildning.
By judgment of 23 June 1998, the Tribunal Administratif (Administrative Court), Châlons­en­Champagne, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC).
Enligt olika intyg arbetade Hugo Fernando Hocsman ett visst antal år i Spanien. Sedan han kom till Frankrike år 1990 har han innehaft särskilda tidsbegränsade anställningar som specialist i urologisk kirurgi på olika franska sjukhus, bland annat på sjukhuset i Laon sedan november 1991.
It appears from the documents in the case that Dr Hocsman holds a diploma of doctor of medicine awarded in 1976 by the University of Buenos Aires, Argentina, and a diploma of specialist in urology awarded in 1982 by the University of Barcelona, Spain.
Det framgår av handlingarna i målet att Hugo Fernando Hocsman innehar ett examensbevis för läkare utfärdat år 1976 av universitetet i Buenos Aires (Argentina) och ett utbildningsbevis för specialist inom urologi utfärdat år 1982 av universitetet i Barcelona (Spanien).
Dr Hocsman, who is of Argentine origin, acquired Spanish nationality in 1986, and then became a French citizen in 1998.
Hugo Fernando Hocsman, som är av argentinskt ursprung, blev år 1986 spansk medborgare och år 1998 fransk medborgare.
That question was raised in proceedings between Dr Hocsman and the French Ministre de l'Emploi et de la Solidarité (Minister for Employment and Solidarity) concerning a decision not to authorise him to practise medicine in France.
Genom skrivelse av den 27 juni 1997 avslog ministre de l'Emploi et de la Solidarité Hugo Fernando Hocsmans ansökan om tillstånd att utöva läkaryrket i Frankrike. Grunden för detta var att han inte uppfyllde villkoren i artikel L. 356 i lagen om folkhälsan, eftersom hans
In 1980 the Spanish authorities recognised Dr Hocsman's Argentine diploma as equivalent to the Spanish university degree in medicine and surgery, so allowing him to practise medicine in Spain and train there as a specialist.
argentinska utbildningsbevis inte ger honom rätt att utöva läkaryrket i Frankrike.
As he was not a Spanish national at the time of his specialised studies, the qualification of specialist in urology awarded to Dr Hocsman in 1982 was an academic title. On acquiring Spanish nationality, Dr Hocsman in 1986 obtained authorisation to practise as a specialist in urology in Spain.
Sedan en talan om ogiltigförklaring av detta beslut väckts vid Tribunal administratif de Châlons-en-Champagne, har denna domstol ansett att en tolkning av gemenskapsrätten är nödvändig för att slita tvisten och därför förklarat målet vilande och ställt domstolen följande tolkningsfråga:
As attested in various documents, Dr Hocsman worked in Spain for some years.
Den spanska och den italienska regeringen, som vid sammanträdet understöddes av den franska regeringen, har gjort gällande att denna princip inte är tillämplig i förevarande mål.
After entering France in 1990, he held posts as assistant or associate specialising in urology in a number of French hospitals, including, from November 1991, the Centre Hospitalier in Laon.
Då det föreligger ett direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis kan den berörde nämligen inte direkt åberopa fördragets bestämmelser om grundläggande gemenskapsrättsliga friheter.
Dr Hocsman approached the French authorities on several occasions with a view to being registered with the Ordre National des Médecins in order to practise in France.
"... [skall] den omständigheten att en medlemsstat bedömt ett utbildningsbevis som likvärdigt ... föranleda en annan medlemsstat att på grundval av artikel 52 i Romfördraget undersöka om de erfarenheter och kvalifikationer som intygas genom denna bedömning om likvärdighet motsvarar dem som fordras för utfärdandet av nationella utbildnings- och behörighetsbevis, bland annat då den vars utbildningsbevis bedömts som likvärdigt innehar ett utbildningsbevis för en specialistutbildning som genomförts i en medlemsstat och som omfattas av tillämpningsområdet för ett direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis[?]"
Applying the same principle, the Court held in Haim, that in order to verify whether a training period requirement prescribed by the national rules is satisfied, the competent national authorities must take into account the professional experience of the person concerned, including that which he has acquired in another Member State.
Den finska och den brittiska regeringen, liksom kommissionen, anser däremot att de skyldigheter beträffande ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis som ålagts medlemsstaterna genom artikel 52 i fördraget kvarstår, oavsett om det föreligger ett gemenskapsdirektiv på området eller inte.
By letter of 27 June 1997 the Minister for Employment and Solidarity refused to grant Dr Hocsman authorisation to practise medicine in France on the ground that he did not satisfy the conditions laid down in Article L.356 of the Code de la Santé Publique, since the Argentine diploma he held did not entitle him to practise medicine in France.
Mot bakgrund av dessa synpunkter finner domstolen anledning att precisera tillämpningsområdet för ovannämnda princip.
Since those decisions have been confirmed on several occasions it is settled that the authorities of a Member State to whom an application has been made by a Community national for authorisation to practise a profession access to which depends, under national law, on the possession of a diploma or professional qualification, or on periods of practical experience, must take into consideration all the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of the person concerned and his relevant experience, by comparing the specialised knowledge and abilities so certified and that experience with the knowledge and qualifications required by the national rules.
Med stöd av domstolens rättspraxis beträffande artikel 52 i fördraget, bland annat domarna av den 7 maj 1991 i mål C-340/89, Vlassopoulou, och av den 9 februari 1994 i mål C-319/92, Haim, har han gjort gällande att de franska myndigheternas vägran att erkänna hans argentinska utbildningsbevis för läkare strider mot både syftet med och ordalydelsen i nämnda bestämmelse.
An action to annul that decision was brought before the Tribunal Administratif de Châlons­en­Champagne.
Det är riktigt att nämnda princip tillämpats i mål avseende yrken för vars utövande det vid den tidpunkten inte förelåg några harmoniseringseller samordningsåtgärder.
That court considered that an interpretation of Community law was needed for it to decide the case, so it stayed proceedings and referred the following question to the Court for a preliminary ruling:
Det är ändå uppenbart att denna princip inte kan förlora en del av sin rättsliga betydelse på grund av att direktiv om ömsesidigt erkände av utbildningsbevis antagits.
Those judgments are merely the expression in individual cases of a principle which is inherent in the fundamental freedoms of the Treaty.
Med tillämpning av samma princip har domstolen i domen i målet Haim fastställt att de behöriga nationella myndigheterna när de undersöker om skyldigheten att genomföra den i den nationella lagstiftningen föreskrivna praktiktjänstgöringen har fullgjorts, skall ta hänsyn till den yrkeserfarenhet som sökanden har, inklusive den som han har förvärvat i en annan medlemsstat.
The Spanish and Italian Governments, supported at the hearing by the French Government, submit that this principle does not apply to the present case.
Sådana direktiv har nämligen, vilket framgår av artikel 57.1 i fördraget, som mål att underlätta för personer att starta och utöva förvärvsverksamhet som egenföretagare och följaktligen att underlätta redan föreliggande möjligheter för medborgare i andra medlemsstater att starta nämnda verksamheter.
Where there is a directive on mutual recognition of diplomas that person may not rely directly on the Treaty provisions on fundamental Community freedoms.
Det är mot denna bakgrund som domstolen fastställt att, eftersom den etableringsfrihet som
'[Does] an equivalence accorded by one Member State [mean] that another Member State is required to verify, on the basis of Article 52 of the Treaty of Rome, whether the experience and qualifications evidenced thereby correspond to those required for the award of national diplomas and other formal qualifications, in particular where the person benefiting from such equivalence holds a diploma providing evidence of specialist training acquired in a Member State and included in the scope of a directive
Denna rättspraxis har vid ett flertal tillfällen fastställts. Det är sålunda fastställt att myndigheterna i en medlemsstat, som har att ta ställning till en medborgares inom gemenskapen ansökan om tillstånd att utöva ett yrke som,
In view of those observations, the scope of the principle stated above must be clarified.
andra behörighetsbevis, samt den relevanta yrkeserfarenhet som sökanden har, och avgöra om den kompetens som intygas genom dessa behörighetsbevis och denna erfarenhet motsvarar de kunskaper och kvalifikationer som krävs enligt den nationella lagstiftningen.
In such a situation, as stated in paragraph 23 above, the authorities of a Member State to whom an application has been made by a Community national for authorisation to practise a profession access to which depends, under national law, on the possession of a diploma or professional qualification, or on periods of practical experience, must take into consideration all the diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of the person concerned and his relevant experience, by comparing the specialised knowledge and abilities so certified and that experience with the knowledge and qualifications required by the national rules.
föreskrivs i artikel 52 i fördraget kan garanteras i en medlemsstat antingen genom bestämmelser i gällande lagar och andra författningar eller genom praxis inom offentlig förvaltning eller yrkesorganisationer, en person som omfattas av gemenskapsrätten inte får vägras att faktiskt utnyttja denna frihet enbart därför att de direktiv som avses i artikel 57 i fördraget ännu inte antagits för ett visst yrke.