natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judgments of 28 January 2004 in Joined Cases T-146/02 to T-153/02 Deutsche SiSi-Werke v OHIM (stand-up pouch) (under appeal, Case C-173/04 P); of 31 March 2004 in Case T-216/02 Fieldturf v OHIM (LOOKS LIKE GRASS...
Dom av den 28 januari 2004 i de förenade målen T-146/02–T-153/02, Deutsche SiSi-Werke mot harmoniseringsbyrån (Upprättstående påse), REG 2004, s. II-0000 (överklagad till domstolen under målnummer C-173/04 P), av den 31 mars 2004 i mål T-216/02, Fieldturf mot harmoniseringsbyrån (LOOKS LIKE GRASS... FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS), REG 2004, s. II-0000, av den 21 april 2004 i mål T-127/02, Concept mot harmoniseringsbyrån (ECA), REG 2004, s. II-0000, av den 29 april 2004 i mål T-399/02, Eurocermex mot harmoniseringsbyrån (En ölflaskasform), REG 2004, s.
Moreover, for the first time, the Court applied Article 111 of the Rules of Procedure in order to dismiss by order an action brought against a decision of a Board of Appeal, in which it was held that QUICK-GRIP was descriptive of clamps (DIY equipment), on the ground that it was manifestly lacking any foundation in law (order of 27 May 2004 in Case T-61/03 Irwin Industrial Tool v OHIM (QUICK GRIP), not yet published in the ECR).
Förstainstansrätten avseende. Den ansåg således att de beslut är lagenliga i vilka det anges att följande varumärken inte kan fylla varumärkets syfte att identifieradetkommersiellaursprunget:ordmärket TELEPHARMACY SOLUTIONS för utrustning som är avsedd för distanshandel med farmaceutiska produkter, ordmärket LIMO för vissa slag av lasrar, ordmärket APPLIED MOLECULAR EVOLUTION för tjänster avseende molekylärteknik och ordmärket NURSERYROOM för varor avsedda för små barn.
Third, in Concept v OHIM (ECA), cited above, the Court reviewed whether the Board of Appeal had properly applied the absolute ground for refusal laid down in Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94.
Dessutom har förstainstansrätten för första gången tillämpat artikel 111 i rättegångsreglerna för att genom beslut ogilla en talan om ogiltigförklaring av ett beslut av en överklagandenämnd att ordet QUICK-GRIP är beskrivande avseende klämmor (produkter för hemmasnickeri), på den grunden att det är uppenbart att talan helt saknar rättslig grund (beslut av den 27 maj 2004 i mål T-61/03, Irwin Industrial Tool mot harmoniseringsbyrån (QUICK-GRIP), REG 2004, s. II-0000).
44 In that case, the Court confirmed that registration of a figurative mark composed of a circle of stars of the same shape and size with five points one of which points upwards, surrounding, on a square background, the word element ‘ECA’, without specification of any of the colours, in respect of which registration was sought for, inter alia, record data carriers and the arranging and conducting of seminars, had to be refused.
För det tredje har förstainstansrätten i domen i det ovannämnda målet Concept mot harmoniseringsbyrån (ECA) prövat huruvida överklagandenämnden på ett korrekt sätt har tillämpat det absoluta registreringshinder som återfinnsiartikel7.1hiförordningnr40/94.44 I förevarande fall bekräftade förstainstansrätten att ansökan om registrering av ett figurmärkeskulleavslåssombeståravencirkelavstjärnormedsammaform,avsamma storlek och med fem uddar varav en pekar uppåt, som mot en kvadratisk bakgrund innesluter orddelen ECA, utan närmare angivelse beträffande färgsättning. Ansökan om registrering avsåg bland annat databärare samt anordnande och genomförande av seminarier.
It found that such a mark is an imitation from a heraldic point of view of the European emblem within the meaning of Article 6 ter (1)(b) of the Paris Convention.
Förstainstansrätten ansåg nämligen att ett sådant varumärke utgör en efterbildning från heraldisk synpunkt av det europeiska emblemet i den mening som avses i artikel 6b 1 b i Pariskonventionen.
It held, in addition, that the Board of Appeal had been right to find that registration of the mark sought was likely to give the public the impression that there is a connection between the mark sought and the Council of Europe, the European Union or the European Community.
Dessutom ansåg förstainstansrätten att överklagandenämnden hade fog för sin slutsats att en registrering av det sökta varumärket hos allmänheten kan ge intryck av att det föreligger ett samband mellan det sökta varumärket, å ena sidan, och Europarådet, Europeiska unionen eller Europeiska gemenskapen, å andra sidan.
Fourth, since Article 7(3) of Regulation No 40/94 expressly provides that Article 7(1)(b) to (d) does not apply if the mark has become distinctive in relation to the goods or services for which registration is requested ‘in consequence of the use which has been made of it’, applicants do not neglect to rely on that provision before OHIM in support of their argument that the mark should be registered.
För det fjärde försummade inte sökandena att åberopa artikel 7.3 i förordning nr 40/94 vid harmoniseringsbyrån i syfte att den senare skall besluta att varumärket kan registreras, eftersom det i denna artikel uttryckligen anges att artikel 7.1 b–d inte skall tillämpas om varumärket ”till följd av dess användning har uppnått en särskiljningsförmåga” i fråga om de varor eller tjänster för vilka det ansöks om registrering. Förstainstansrätten har erinrat om de villkor som skall vara uppfyllda för att en sådan särskiljningsförmåga skall anses föreligga, såväl avseende form som avseende bevisning i domarna i de ovannämnda målen Eurocermex mot harmoniseringsbyrån (En ölflaskasform),Storckmotharmoniseringsbyrån (Formen på en karamell) (T-396/02) och Storck mot harmoniseringsbyrån (Formen på ett karamellomslag) (T-402/02).
In the last of those judgments, the Court stated that the Boards of Appeal do not infringe the first clause of Article 74(1) of Regulation No 40/94 where they refrain from examining, of their own motion, all the facts on the basis of which it may be concluded that a mark has become distinctive as a result of use within the meaning of Article 7(3).
I sistnämnda dom underströk förstainstansrätten att överklagandenämnden inte hade åsidosatt artikel 74.1 första meningen i förordning nr 40/94 när den valde att inte ex officioprövasamtligasakförhållanden som kan innebära att det sökta varumärket skall anses ha uppnått en särskiljningsförmåga till följd av användning i den mening som avses i nämnda förordning.
Accordingly, under the principle that ‘no one is obliged to do the impossible’, OHIM is not bound to examine facts showing that the mark claimed has become distinctive through use within the meaning of Article 7(3) of Regulation No 40/94 unless the applicant has pleaded them.
Beträffande denna bestämmelse finnsdetvisserligenintenågonregelomattharmoniseringsbyråns (det vill säga granskarens eller, i förekommande fall,
That provision states that ‘trade marks which have not been authorised by the competent authorities and are to be refused pursuant to Article 6 ter of the Paris Convention are not to be registered’.
I denna bestämmelse anges att “varumärken som inte har godkänts av behöriga myndigheter och som skall vägras registrering i enlighet med artikel 6b i Pariskonventionen” inte får registreras.
In addition to the cases which were disposed of by order, including that ordering that there was no need to adjudicate where the opposition to the mark had been withdrawn (order of 9 February 2004 in Case T-120/03 Synopharm v OHIM – Pentafarma (DERMAZYN), not yet published in the ECR), the Court gave 19 rulings by way of judgment.
Med undantag av de fall där målen har avgjorts genom beslut, bland annat när anledning saknas att döma i saken på grund av att invändningen har återkallats (beslut av den 9 februari 2004 i mål T-120/03, Synopharm mot harmoniseringsbyrån – Pentafarma (DERMAZYN), REG 2004, s.
Fourteen of the judgments delivered upheld the decisions of the Boards of Appeal, 45 whilst the others annulled the contested decisions either for reasons of form and procedure 46or because the Board of Appeal had infringed Article 8(1)(b) of
II-0000), har förstainstansrätten vid nitton tillfällen avgjort målen genom dom.
That provision states that, upon opposition by the proprietor of an earlier trade mark, the mark applied for is not to be registered if, because of its identity with or similarity to the earlier trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the two marks, there is a likelihood of confusion on the part of the public in the territory in which the earlier trade mark is protected.
I fjorton av de avkunnade domarna har överklagandenämndernas beslut fastställts.45 I övriga fall har de ifrågasatta besluten ogiltigförklarats, antingen av
It is apparent from the case-law that proof of genuine use may be requested only if five years have elapsed between the date of registration of the earlier mark and the date of publication of the application for registration of a Community trade mark (BMI Bertollo v OHIM – Diesel (DIESELIT), cited above) and that proof of genuine use need be adduced only in so far as the applicant has ‘expressly and timeously requested such proof before OHIM’ (El Corte Inglés v OHIM – González Cabello and Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), cited above).
Verksamhet i den mån som sökanden ”i tid har framställt en uttrycklig begäran om sådana bevis vid harmoniseringsbyrån” (domen i det ovannämnda målet El Corte Inglés mot harmoniseringsbyrån – González Cabello och Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR).
In several decisions (MFE Marienfelde v OHIM – Vétoquinol (HIPOVITON), Sunrider v OHIM – Espadafor Caba (VITAFRUIT) and Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM – Krafft (VITAKRAFT)), the Court also clarified the definition of genuine use and the standard of proof which must be met by the opponent and reviewed the Board of Appeal’s assessment of the genuine nature of the use.
I flera avgöranden (domarna i de ovannämnda målen MFE Marienfelde mot harmoniseringsbyrån – Vétoquinol (HIPOVITON), Sunrider mot harmoniseringsbyrån – Espadafor Caba (VITAFRUIT) och Vitakraft-Werke Wührmann mot harmoniseringsbyrån – Krafft (VITAKRAFT)) preciserade förstainstansrätten även begreppet verkligt bruk och omfattningen av den bevisning som skall förebringas av motparten samt tog ställning till överklagandenämndens bedömning av huruvida varumärkena verkligen använts.
With respect to such an assessment, the Court held, in Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM – Krafft (VITAKRAFT), that the Board of Appeal was wrong to find that proof of genuine use had been adduced because its reasoning was based on mere presumptions and therefore annulled the contested decision.
I sistnämnda avseende skall det påpekas att förstainstansrätten i domen Vitakraft-Werke Wührmann mot harmoniseringsbyrån – Krafft (VITAKRAFT) fastställde att överklagandenämnden felaktigt hade fastställt att bevisning för att varumärkena verkligen använts hade förebringats, eftersom resonemanget byggde på antaganden. Förstainstansrätten ogiltigförklarade således det ifrågasatta beslutet.
Formal and procedural issues
Form- och förfarandefrågor
Although the Court dealt with a relatively large number of formal and procedural issues, the limited nature of this account means that only some of them can be addressed.
Även om ett relativt stort antal form- och förfarandefrågor har behandlats av förstainstansrätten, skall endast ett fåtal av dessa tas upp på grund av denna framställnings begränsade omfattning.
Four points have thus been chosen.
Fyra ämnesområden har valts ut.
The first point concerns the admissibility or inadmissibility of certain forms of order.
Det första ämnesområdet avser huruvida vissa yrkanden kan tas upp till sakprövning.
First of all, the question arose as to whether OHIM may seek a form of order other than dismissal of the action, given that OHIM is designated as the defendant before the Court in the Rules of Procedure.
Frågan har uppkommit huruvida harmoniseringsbyrån kan framställa andra yrkanden än ett yrkande om att talan om ogiltigförklaring skall ogillas, mot bakgrund av att harmoniseringsbyrån utpekas som svarande i förfarandet vid förstainstansrätten enligt rättegångsreglerna.48 I domen i det ovannämnda målet GE Betz mot harmoniseringsbyrån – AtofinaChemicals (BIOMATE) är svaret jakande.
48 According to the judgment in GE Betz v OHIM – Atofina Chemicals (BIOMATE), cited above, the answer is that it may.
Förstainstansrätten erinrade å ena sidan om att det föreligger en funktionell kontinuitet mellan överklagandenämnden, granskaren och/eller den behöriga enheten och, å andra sidan, om att överklagandenämnderna och deras ledamöter är oberoende i funktionellt hänseende vid utövandet av sina uppgifter.
The Court accepted that OHIM could endorse the applicant’s claim for annulment of the decision of the Board of
Det har vidare uppkommit en fråga huruvida ett yrkande att, utöver det ifrågasatta beslutet, invändningsenhetens beslut skall ogiltigförklaras kan tas upp till sakprövning.
Article 133(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Artikel 133.2 i förstainstansrättens rättegångsregler.
It follows from the judgment in MFE Marienfelde v OHIM – Vétoquinol (HIPOVITON), cited above, that such an application is admissible because it seeks to have the Court take the decision which, according to the applicant, the Board of Appeal should lawfully have taken when hearing the appeal before OHIM.
Härvid följer det av domen i det ovannämnda målet MFE Marienfelde mot harmoniseringsbyrån – Vétoquinol (HIPOVITON) att ett sådant yrkande kan tas upp till sakprövning, eftersom syftet med yrkandet är att rätten skall fatta det beslut som, enligt sökandens uppfattning, överklagandenämnden lagenligt borde ha fattat vid prövningen av det överklagande som hade getts in till harmoniseringsbyrån.
Since the Board of Appeal may annul the decision taken by the section of OHIM, such annulment is likewise one of the measures which may be taken by the Court in the exercise of its power to amend decisions, which is provided for in Article 63(3) of Regulation No 40/94.
Då överklagandenämnden kan ogiltigförklara beslutet av den enhet vid harmoniseringsbyrån som har avgjort ärendet i första instans, ingår en sådan ogiltigförklaring därmed bland de åtgärder som förstainstansrätten kan vidta med stöd av sin befogenhet att ändra ett beslut i enlighet med artikel 63.3 i förordning nr 40/94.
The second point is that Article 73 of Regulation No 40/94, which provides that decisions of OHIM are to be based only on reasons on which the parties have had an opportunity to present their comments, is not regarded as having been infringed where the information not communicated served only to confirm the accuracy of a finding based on reasoning independent of that information (Fieldturf v OHIM (LOOKS LIKE GRASS...
Det andra ämnesområdet avser den omständigheten att artikel 73 i förordning nr 40/94, i vilken det föreskrivs att harmoniseringsbyråns beslut endast får grunda sig på omständigheter som parterna har haft tillfälle att yttra sig över, inte anses ha åsidosatts när information som inte meddelats endast har använts i syfte att bekräfta att en slutsats, som är självständig i förhållande till denna information, är riktig (domen i det ovannämnda målet Fieldturf mot harmoniseringsbyrån (LOOKS LIKE GRASS... FEELS LIKE GRASS... PLAYS LIKE GRASS).
The third point relates to the application of Article 74 of Regulation No 40/94 by the Board of Appeal in proceedings concerning relative grounds for refusal of registration.
Det tredje ämnesområdet avser överklagandenämndens tillämpning av artikel 74 i förordning nr 40/94 inom ramen för ärenden om relativa registreringshinder.
The scope of that provision, which provides that, in such proceedings, the ‘examination [is restricted] to the facts, evidence and arguments provided by the parties and the relief sought’, was clarified in the judgment in Ruiz-Picasso and Others v OHIM – DaimlerChrysler (PICARO), cited above. 50
Omfattningen av denna bestämmelse – i vilken det föreskrivs att i sådana ärenden skall ”prövningen vara begränsad till vad parterna åberopat och yrkat” – har närmare preciserats i domen i det ovannämnda målet Ruiz-Picasso m.fl.mot harmoniseringsbyrån – DaimlerChrysler (PICARO).50
However, it stated, for the first time, that the restriction of the factual basis of the examination by the Board of Appeal does not preclude it from taking into consideration, in addition to the facts expressly put forward by the parties to the opposition proceedings, facts which are well
Den förklarar härvid att ratio legis i artikel 74.1 in fine är att avlasta myndigheten uppgiften att själv behöva genomföra undersökningen av sakförhållandena inom ramen för förfaranden inter partes.
With respect to this issue, see also the judgment of 12 October 2004 in Case C-106/03 P Vedial v OHIM, not yet published in the ECR.
Denna målsättning äventyras inte genom att harmoniseringsbyrån beaktar notoriska fakta.
With respect to the inadmissibility before the Court of a document which was not produced during a procedure before OHIM relating to the relative grounds for refusal of registration and of which OHIM was therefore not required to take account of its own motion, see Samar v OHIM – Grotto (GAS STATION), cited above.
Avseende att en handling avseende relativa registreringshinder som inte ingivits under förfarandet vid harmoniseringsbyrån och som harmoniseringsbyrån följaktligen inte på eget initiativ skall beakta kan inte upptas till sakprövning, se domen i det ovannämnda målet Samar mot harmoniseringsbyrån – Grotto (GAS STATION).
Finally, as a fourth point, it may be noted that the Court offered some important clarifications with regard to the language requirements of the opposition procedure in GE Betz v OHIM – Atofina Chemicals (BIOMATE).
Såsom fjärde ämnesområde skall det påpekas att förstainstansrätten har gjort viktiga preciseringar beträffande de språkkrav som ställs vid ett invändningsförfarande i domen i det ovannämnda målet GE Betz mot harmoniseringsbyrån – AtofinaChemicals (BIOMATE).
It is appropriate to apply the case-law established in the ex parte cases 51 according to which there is continuity in terms of function between the examiner and the Board of Appeal to the relationship between the Opposition Division of OHIM ruling at first instance and the Boards of Appeal.
Den rättspraxis som avser mål ex parte51, enligt vilken det föreligger en funktionell kontinuitet mellan granskaren och överklagandenämnden, är även tillämplig på förhållandet mellan invändningsenheten vid harmoniseringsbyrån som avgör ärenden i första instans och överklagandenämnderna.
Relying expressly on the approach adopted in Henkel v OHIM – LHS (UK) (KLEENCARE), cited above (commented on in the Annual Report 2003), the Court held in its judgment of 10 November 2004 in Kaul v OHIM – Bayer (ARCOL) that the Board of Appeal had erred in refusing to take account of the evidence intended to demonstrate that the earlier mark was highly distinctive, on the ground that that evidence had not been produced before the Opposition Division.
Förstainstansrätten har uttryckligen utgått från domen i det ovannämnda målet Henkel mot harmoniseringsbyrån – LHS (UK) (KLEENCARE) av den 23 september 2003 (vilken kommenterats i Årsrapport 2003), och fastställde i dom av den 10 november 2004 i mål Kaul mot harmoniseringsbyrån – Bayer (ARCOL) att överklagandenämnden felaktigt underlåtit att beakta de omständigheter som sökanden hade åberopat och som syftade till att styrka det äldre varumärkets höga särskiljningsförmåga på den grunden att dessa omständigheter inte hade gjorts gällande vid invändningsenheten.
In light of the principle of operational continuity of the departments of OHIM, the Board of Appeal is bound to base its decision on all the factual and legal evidence that the party concerned has submitted either during the proceedings before the division ruling at first instance or, subject to compliance with the prescribed time-limits, 52 during the appeal proceedings.
Mot bakgrund av principen om funktionell kontinuitet mellan harmoniseringsbyråns enheter, är överklagandenämnden skyldig att grunda sitt beslut på alla de faktiska och rättsliga förhållanden som den berörda parten har åberopat, antingen i förfarandet vid den enhet som har avgjort ärendet i första instans eller, under förutsättning att de frister som fastställts iakttagits,52 vid överklagandet.
In the case at issue, the factual evidence had been produced in good time before the Board of Appeal so that it ought to have taken account of it.
I förevarande fall skulle de rättsliga förhållanden som gjorts gällande i rätt tid ha beaktats av överklagandenämnden.
The failure to do so was penalised by annulment of the decision of the Board of Appeal. 53
Den underlåtelse som härvid konstaterades medförde att överklagandenämndens beslut ogiltigförklarades.53
Case T-163/98 Procter & Gamble v OHIM (BABY-DRY) [1999] ECR II-2383, which was not set aside on that point in Case C-383/99 P Procter & Gamble v OHIM (BABY-DRY) [2001] ECR I-6251, and Case T-63/01 Procter & Gamble v OHIM (soap bar shape) [2002] ECR II-5255. 52
Förstainstansrättens dom av den 8 juli 1999 i mål T-163/98, Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån (BABY-DRY), REG 1999, s. II-2383, vilken inte i detta avseende påverkas av domstolens dom av den 20 september 2001 i mål C-383/99 P, Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån (BABY-DRY), REG 2001, s. I-6251, och förstainstansrättens dom av den 12 december 2002 i mål T-63/01, Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån (formen på en tvål), REG 2002, s. II-5255. 52
That is to say, subject to compliance with Article 74(2) of Regulation No 40/94, which provides: ‘The Office may disregard facts or evidence which are not submitted in due time by the parties concerned’.
Det vill säga under förutsättning att artikel 74.2 i förordning nr 40/94 iakttagits, i vilken följande föreskrivs: ”Byrån behöver inte beakta omständigheter eller bevis som part inte åberopat eller ingivit i rätt tid.”
Although the position taken on the issue was less clear, the operational continuity of the departments of OHIM was referred to in other inter partes cases, namely in the judgments of 30 June 2004 in GE Betz v OHIM – Atofina Chemicals (BIOMATE) and of 8 July 2004 in MFE Marienfelde v OHIM – Vétoquinol (HIPOVITON).
Den funktionella kontinuiteten mellan harmoniseringsbyråns instanser har, utan att så tydliga ställningstaganden gjorts i frågan, omnämnts inom ramen för andra mål inter partes, nämligen i domarna i de ovannämnda målen GE Betz mot harmoniseringsbyrån – AtofinaChemicals (BIOMATE), av den 30 juni 2004, och MFE Marienfelde mot harmoniseringsbyrån – Vétoquinol (HIPOVITON), av den 8 juli 2004.
Community staff cases
Tillgång till handlingar
The hundred or so decisions giving rulings in disputes between officials and staff of the institutions of the Community, on the one hand, and those institutions, on the other, tackle many different legal situations, and since this section is necessarily a summary, it can give an account of only some of them.
I förordning nr 1049/2001,54 som antogs med tillämpning av artikel 255 EG, fastställs principer, villkor och gränser för allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar i syfte att ge medborgarna bättre möjligheter att delta i beslutsförfarandet och garantera att förvaltningen åtnjuter större legitimitet, är effektivare och har ett större ansvar gentemot medborgarna i ett demokratiskt system.
In brief, those actions sought to contest the legality of:
Förordningen syftar vidare till att bidra till att stärka principerna om demokrati och respekt för grundläggande rättigheter.