natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows, second, that, since those additional criteria do not constitute criteria defined in Annex III to Directive 2003/87, the Commission’s power of review under Article 9(3) of that directive is necessarily restricted and is limited to the question whether the additional criteria — introduced by the Member State in the exercise of the discretion which it is allowed for transposition of the directive — fulfil the conditions of objectivity and transparency.
Av detta följer för det andra att eftersom dessa ytterligare kriterier inte hör till dem som har definierats i bilaga III till direktiv 2003/87, är kommissionens kontrollbefogenheter enligt artikel 9.3 i direktivet med nödvändighet begränsade och kan bara röra frågan huruvida dessa ytterligare kriterier – som medlemsstaten har infört med tillämpning av sitt utrymme för eget skön vad avser direktivets genomförande – uppfyller kraven på objektivitet och öppenhet.
It should be added that any subsequent amendment of the individual allocations of allowances, occurring after the allocation decision under Article 11(1) of Directive 2003/87, does not result in the Commission losing all possibility of review, given the permanent supervision which it exercises as a result of the instruments for management and verification that are provided for by Regulation No 2216/2004, and the general supervisory power with which it is vested under Articles 211 EC and 226 EC and which permits it to act at any time if Community law is infringed.
Det skall tilläggas att en eventuell senare ändring av den individuella fördelningen av utsläppsrätter, som sker efter fördelningsbeslutet, i den mening som avses i artikel 11.1 i direktiv 2003/87, inte leder till att kommissionen helt förlorar kontrollen, eftersom denna utövar ständig tillsyn med tillämpning av de instrument för förvaltning och kontroll som föreskrivs i förordning nr 2216/2004 och med stöd av sina allmänna tillsynsbefogenheter enligt artiklarna 211 EG och 226 EG, vilket gör att kommissionen kan ingripa när som helst om gemenskapsrätten åsidosätts.
(ii) Article 29 of Directive 2003/87
ii) Artikel 29 i direktiv 2003/87
Article 29 of Directive 2003/87 permits, as an exception and in derogation from the total quantity of allowances that is laid down, a subsequent increase in the amount
Enligt artikel 29 i direktiv 2003/87 kan i synnerliga fall göras avsteg från det sammanlagda antalet utsläppsrätter genom att antalet individuellt beviljade utsläppsrätter
GERMANY v COMMISSION of individually allocated allowances .
TYSKLAND MOT KOMMISSIONEN ökas.
This bears out the proposition that a Member State is not, in principle, permitted to allocate additional allowances .
Detta bekräftar idén att medlemsstaten i princip inte har rätt att fördela ytterligare utsläppsrätter.
However, the directive contains no express provision limiting the Member State’s freedom of action in managing the individual allocation of allowances when that does not result in such an increase but only in downward expost corrections.
Det förekommer emellertid ingen uttrycklig bestämmelse i direktivet som begränsar medlemsstatens manöverutrymme vad gäller hur den individuellt fördelar utsläppsrätter i de fall detta inte leder till ökningar utan endast till sänkningar i efterhand.
In the latter case, there is no risk of an allocation exceeding the total amount of allowances that is provided for in the NAP, an allocation which would be contrary to the obligation owed by the Member State to reduce emissions.
I det senare fallet finns det nämligen ingen risk att det, i strid mot medlemsstatens skyldighet att minska utsläppen, fördelas fler utsläppsrätter än det sammanlagda antal utsläppsrätter som anges i NFP:n.
In this connection, it should also be noted that, in reply to a questionnaire from the Commission during the administrative procedure, the applicant pointed out that, contrary to what appeared from the NAP as originally notified, the allocation decision adopted pursuant to Article 11(1) of Directive 2003/87 contained only downward expost adjustments and not measures increasing individual allocations (see paragraph 34 above).
Förstainstansrätten vill härvid även anmärka att sökanden i sitt svar på ett frågeformulär från kommissionen under det administrativa förfarandet har anmärkt att tvärtemot vad som angavs i NFP:n i den version som först meddelades innehåller fördelningsbeslutet, som antogs med stöd av artikel 11.1 i direktiv 2003/87, inte några sänkningar i efterhand och inga individuella höjningar (se punkt 34 ovan).
(iii) Article 38(2) of Regulation No 2216/2004
iii) Artikel 38.2 i förordning nr 2216/2004
As the Commission submits, Article 38(2) of Regulation No 2216/2004 is merely a procedural rule of a technical nature for the proper management and centralised, European-level, management of the standard and secured system of registries, which contains, inter alia, the NAP tables presenting the data of the various NAPs as notified by the Member States.
Såsom kommissionen med rätta har påpekat är artikel 38.2 i förordning nr 2216/2004 bara en teknisk förfaranderegel som rör centraliserad förvaltning på Europanivå i ett standardiserat och säkert registersystem, som bland annat innehåller NFP-tabeller med uppgifter om olika NFP:er som medlemsstaterna har meddelat.
That rule establishes the conditions in accordance with which corrections may be notified and made to the NAP table, but the corrections are contingent upon compliance with the procedure of notification and review by the Commission under Article 9(3) of Directive 2003/87.
I denna regel fastställs under vilka villkor ändringar kan meddelas och införas i NFP –tabellen. Emellertid får sådana ändringar endast ske om förfarandet där kommissionen meddelar och kontrollerar enligt artikel 9.3 i direktiv 2003/87 har genomförts.
It follows that these possibilities of amendment are entirely without prejudice to whether the corrections in question are lawful or well founded and that they are not in any event capable of altering the effect of the various relevant provisions of Directive 2003/87.
Av detta följer att möjligheten att göra ändringar inte innebär att det inte är möjligt att överpröva huruvida ändringar är lagenliga och välgrundade och att denna möjlighet i vilket fall som helst inte innebär att tillämpningsområdet för relevanta bestämmelser i direktiv 2003/87 förändras.
On the other hand, the wording used in the second sentence of Article 38(2) of Regulation No 2216/2004, namely ‘that correction is in accordance with methodologies set out in that [NAP]’, confirms, at least indirectly, that subsequent correction of the amount of allowances allocated is possible, provided that the NAP
Den formulering som använts i artikel 38.2 andra meningen i förordning nr 2216/2004, nämligen ”rättelsen är i överensstämmelse med metoder som anges i [NFP:n]”, bekräftar åtminstone indirekt möjligheten att i efterhand göra en ändring av antalet fördelade utsläppsrätter, förutsatt att NFP:n
That rule thus presupposes that the Member State may lay down correction mechanisms in the NAP, provided that they are objective and transparent within the meaning of Article 9(1) of Directive 2003/87.
I nämnda regel förutsätts nämligen att medlemsstaten i NFP:n kan föreskriva metoder för ändring, förutsatt de är objektiva och öppna, i den mening som avses i artikel 9.1 i direktiv 2003/87.
(i) Self-limiting effect of the Commission guidance
Tillämpningsområdet för kommissionens riktlinjer i) Frågan vilken verkan det har att kommissionen själv har begränsat sitt utrymme för eget skön genom sina riktlinjer
Insofar as the Commission guidance is capable of forming part of the relevant legal framework, it is necessary to assess its effect and to analyse those of its provisions that are relevant to interpreting criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87.
Eftersom kommissionens riktlinjer ingår bland de relevanta bestämmelserna, kommer förstainstansrätten att avgöra vad de har för tillämpningsområde och vad de har för betydelse för tolkningen av kriterium nr 10 i bilaga III till direktiv 2003/87.
With regard to the legal nature of the guidance, it is to be noted that, while it is founded on an express legal basis laid down in the final sentence of the first subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87, according to which ‘the Commission shall … develop guidance on the implementation of the criteria listed in Annex III’, it does not correspond to any of the measures of secondary Community law that are provided for in Article 249 EC (see, by analogy, Case C-443/97 Spain v Commission [2000] ECR I-2415, paragraph 28 et seq.; Pfizer Animal Health v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 119; and Alpharma v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 140).
Härvid anmärker förstainstansrätten, vad avser riktlinjernas juridiska status, att även om riktlinjerna har tillkommit med uttryckligt stöd av artikel 9.1 första stycket sista meningen i direktiv 2003/87, enligt vilken ”[k]ommissionen skall … utveckla riktlinjer för genomförandet av de kriterier som anges i bilaga III”, så ingår de inte i sekundärrätten enligt artikel 249 EG (se, analogivis, domstolens dom av den 6 april 2000 i mål C-443/97, Spanien mot kommissionen, REG 2000, s. I-2415, punkt 28 och följande synpunkter, samt domarna i de ovan i punkt 81 nämnda målen Pfizer Animal Health mot rådet, punkt 119, och Alpharma mot rådet, punkt 140).
The Commission is nevertheless thereby empowered to set out and to make public in advance, in the form of this guidance, its own understanding of the meaning and effect of the criteria which are included in Annex III to the directive, and the way in which it intends to perform its review, pursuant to Article 9(3) of the directive, of whether
Av detta följer inte desto mindre att kommissionen är behörig att utarbeta riktlinjer genom vilka den i förväg informerar om hur den tolkar innehållet och tillämpningsområdet för kriterierna i bilaga III till direktivet samt hur den har för avsikt att utöva sina
GERMANY v COMMISSION the implementing action taken by the Member State is compatible with those criteria .
TYSKLAND MOT KOMMISSIONEN kontrollbefogenheter enligt artikel 9.3 i direktiv 2003/87 vad gäller frågan huruvida de åtgärder för införlivande som en medlemsstat har vidtagit överensstämmer med kriterierna.
Accordingly, the guidance falls within the category of rules which, as such, do not, in principle, have independent binding effect vis-à-vis third parties and of which the Commission makes extensive use in its administrative practice in order to structure, and increase the transparency of, the exercise of its discretion and supervisory power.
Riktlinjerna hör alltså till de regler som i sig i princip inte har tvingande verkan gentemot tredje man och som kommissionen ofta använder i sin förvaltningspraxis för att åstadkomma bättre ordning och öppenhet vad gäller hur den utnyttjar sitt utrymme för eget skön och för övervakning.
In this regard, the caselaw should be recalled according to which, by adopting rules of administrative conduct designed to produce external effects and announcing by publishing them that it will henceforth apply them to the cases to which they relate, the institution in question imposes a limit on the exercise of its own discretion and cannot depart from those rules, if it is not to be found, in some circumstances, to be in breach of general principles of law, such as the principles of equal treatment, of legal certainty or of the protection of legitimate expectations.
Förstainstansrätten erinrar härvid om att enligt rättspraxis har den ifrågavarande institutionen – genom att anta administrativa förhållningsregler som är tänkta att ge externa effekter och genom att offentliggöra desamma – tillkännagivit att den hädanefter kommer att tillämpa sina förvaltningsregler på de fall som berörs och att institutionen härigenom själv begränsat sitt utrymme för eget skön. Sanktionsåtgärder får vidtas mot institutionen i fråga om den åsidosätter allmänna rättsprinciper såsom likabehandlingsprincipen, rättssäkerhetsprincipen eller principen om skydd för berättigade förväntningar, om den frångår dessa regler.
Specifically in the fields of agriculture, health and the environment, the Court has recognised that the Community institutions may lay down for themselves guidelines for the exercise of their discretion by way of measures not provided for in Article 249 EC, in particular by communications, provided that they contain an indication as to the approach to be followed by those Community institutions and do not depart from the Treaty rules (see Pfizer Animal Health v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 119, Alpharma v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 140, and the caselaw cited).
Vad gäller jordbruk, hälsoskydd och miljöskydd har förstainstansrätten närmare bestämt förklarat att gemenskapens institutioner kan fastställa vägledande regler för hur de skall utöva sin befogenhet att företa skönsmässiga bedömningar genom rättsakter som inte anges i artikel 249 EG, bland annat genom meddelanden, förutsatt att dessa rättsakter innehåller bestämmelser om den inriktning som gemenskapsinstitutionerna avser att följa och inte avviker från normerna i fördraget (se domarna i de ovan i punkt 81 nämnda målen Pfizer Animal Health mot rådet, punkt 119, och Alpharma mot rådet, punkt 140 och där omnämnd rättspraxis).
It follows that, in connection with the exercise of its power of review under Article 9 of Directive 2003/87, the Commission has, by its guidance, imposed a limit on itself such that it cannot depart from the guidance, if it is not to infringe, in some circumstances, certain general principles of Community law, such as the principles of equal treatment, of the protection of legitimate expectations and of legal certainty.
Av detta följer att när kommissionen utövar sina kontrollbefogenheter enligt artikel 9 i direktiv 2003/87 har kommissionen själv begränsat sitt utrymme för eget skön genom sina riktlinjer, så att den i förekommande fall åsidosätter allmänna rättsprinciper, såsom likabehandlingsprincipen, principen om skydd för berättigade förväntningar och rättssäkerhetsprincipen, om den frångår dessa regler.
(ii) Interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 in the light of the Commission guidance
ii) Tolkningen av kriterium nr 10 i bilaga III till direktiv 2003/87 med hänsyn till kommissionens riktlinjer
It may be recalled that, with regard to criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, the Commission stated as follows in paragraphs 97 to 100 of its guidance:
Förstainstansrätten erinrar om att vad gäller kriterium nr 10 i bilaga III till direktiv 2003/87 har kommissionen uttalat följande i punkterna 97–100 i riktlinjerna:
It implies that the quantities of allowances per installation are indicated, and therefore visible to the general public, when the [NAP] is submitted to the Commission and other Member States …
Det innebär att mängden utsläppsrätter per anläggning skall anges, så att allmänheten informeras, när [NFP:n] lämnas till kommissionen och andra medlemsstater. …
A Member State has to indicate the total quantity of allowances intended to be allocated to each installation and should indicate the quantity issued in each year to each installation following Article 11(4) [of Directive 2003/87] …’
En medlemsstat måste ange den totala mängd utsläppsrätter som man avser att tilldela varje anläggning och den mängd som utfärdas för varje år till varje anläggning i enlighet med artikel 11.4 [i direktiv 2003/87].”
Paragraph 97 of the Commission guidance reflects the same ratio legis as that underlying the justification given by the Parliament Committee which proposed that criterion 10 be included in Directive 2003/87 (see paragraph 98 above).
Förstainstansrätten anser att punkt 97 i kommissionens riktlinjer bygger på samma tanke som ledde till att parlamentets utskott föreslog att kriterium nr 10 skulle införas i direktiv 2003/87 (se punkt 98 ovan).
That justification is essentially concerned with guaranteeing the public and the authorities involved in management of the allowance trading scheme that the quantity of allowances allocated per installation will be transparent in the NAP.
Tanken är i huvudsak att allmänheten och myndigheter som är inblandade i systemet för handel med utsläppsrätter skall garanteras att NFP:n är tydlig vad gäller antalet utsläppsrätter som beviljas varje anläggning.
Likewise, the words ‘this criterion will be deemed as fulfilled’, used in paragraph 98 of the Commission guidance, indicate that the Commission itself wished to convey that the scope of the obligation contained in criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 is limited to a formal obligation to give notice of a ‘list [of] all the installations covered by [Directive 2003/87]’.
På samma sätt tyder uttrycket ”[d]etta kriterium kommer att anses uppfyllt” i punkt 98 i kommissionens riktlinjer på att kommissionen själv har velat ange att den skyldighet som följer av kriterium nr 10 i bilaga III till direktiv 2003/87 endast innebär en formell skyldighet att meddela en förteckning över ”alla anläggningar som omfattas av [direktiv 2003/87]”.
Furthermore, paragraph 100 of the Commission guidance merely requires, like the wording of criterion 10, that the Member State ‘indicate the total quantity of allowances intended to be allocated to each installation’.
Enligt punkt 100 i kommissionens riktlinjer krävs, i likhet med vad som anges i kriterium nr 10, endast att medlemsstaten skall ”ange den totala mängd utsläppsrätter som man avser att tilldela varje anläggning och den mängd som utfärdas för varje år till varje anläggning”.
The wording chosen to express the freedom of action available to the Member State for allocation of the allowances (‘intended to be allocated’) is therefore hardly different from the wording used in criterion 10 (also ‘intended to be allocated’) and the other relevant provisions of Directive 2003/87 (see paragraphs 101 to 106 above).
Den formulering som har valts för att beskriva vilket manöverutrymme medlemsstaten har när den fördelar utsläppsrätterna (”som man avser att tilldela”) skiljer sig således knappast från formuleringen i kriterium nr 10 (”som avses tilldelas”) eller den som använts i övriga relevanta bestämmelser i direktiv 2003/87 (se punkterna 101–106 ovan).
The Court concludes that, in its guidance, the Commission does not provide any additional explanation beyond the wording of the relevant provisions of Directive 2003/87, with regard to the effect of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, explanation which would be capable of supporting the validity of its interpretation
Förstainstansrätten drar härav slutsatsen att kommissionen i sina riktlinjer inte har gjort några ytterligare preciseringar jämfört med vad som framgår av ordalydelsen av relevanta bestämmelser i direktiv 2003/87, vad gäller innebörden av kriterium nr 10 i bilaga III till direktiv 2003/87, vilket skulle kunna stödja kommissionens tolkning
Nor does the Commission guidance contain anything that helps to determine whether the Member State is able to change the individual allocation of the allowances after the adoption of its NAP or of the allocation decision under Article 11(1) of Directive 2003/87.
Kommissionens riktlinjer innehåller inte heller något som kan användas för att utreda huruvida medlemsstaten har rätt att ändra den individuella fördelningen av utsläppsrätter efter det att den har antagit sin NFP eller fördelningsbeslutet enligt artikel 11.1 i direktiv 2003/87.
However, given that the Commission guidance is supposed to specify the Commission’s administrative practice and its practice in conducting reviews, and to set out the extent of the freedom of action available to the Member State when transposing the criteria laid down in Annex III to Directive 2003/87, the Commission is required to establish that guidance, in particular as regards the most essential aspects, with the greatest possible clarity and precision.
Eftersom kommissionens riktlinjer anses förtydliga dess förvaltningspraxis och underlätta för andra berörda att bedöma om denna praxis är korrekt samt beskriva medlemsstatens manöverutrymme när den genomför kriterierna i bilaga III till direktiv 2003/87, är kommissionen dock skyldig att upprätta riktlinjer som är så klara och tydliga som möjligt, särskilt vad gäller de viktigaste aspekterna.
That is all the more so because the power to review and reject NAPs, exercised by the Commission pursuant to Article 9(3) of Directive 2003/87, is very circumscribed, being limited to examining whether they are compatible with the criteria in Annex III and Article 10 alone.
Detta gäller än mer eftersom kommissionens befogenheter att pröva och avslå NFP:er enligt artikel 9.3 i direktiv 2003/87 är mycket inskränkt och endast rör huruvida NFP:erna är förenliga med kriterierna i bilaga III och med artikel 10 i direktiv 2003/87.
Accordingly, in the absence of any reference in the Commission guidance to the question of the lawfulness of downward expost adjustments to the amount of individually allocated allowances and the question of the Member State’s freedom of action for that purpose, the Commission cannot legitimately raise against the Member State the objection that those adjustments are prohibited, if it is not to infringe the principles of legal certainty and of the protection of legitimate expectations, but must, conversely, have this lack of reference raised against it by the Member State, unless that is contrary to other provisions of Community law, in particular higher-ranking provisions of Community law.
Eftersom det i kommissionens riktlinjer inte på något ställe hänvisas till frågan huruvida det är lagenligt att göra sänkningar i efterhand vad gäller antalet individuellt fördelade utsläppsrätter och frågan om medlemsstatens manöverutrymme i detta avseende, har kommissionen ingen grund för att hävda att medlemsstaten är förbjuden att göra sådana förändringar, vilket i så fall skulle innebära att kommissionen åsidosatte rättssäkerhetsprincipen och principen om berättigade förväntningar. Medlemsstaten har däremot rätt att åberopa detta faktum gentemot kommissionen, om det inte är så att detta rättsläge skulle strida mot andra bestämmelser i gemenskapsrätten, särskilt bestämmelser i gemenskapsrätten som äger företräde.
(iii) Effect of the Commission Communication of 7 July 2004
iii) Tillämpningsområdet för kommissionens meddelande av den 7 juli 2004
The Commission Communication of 7 July 2004, which repeats and supplements the grounds of the contested decision adopted on the same day, in particular the reasons why the Commission considers the expost adjustments at issue to be
Förstainstansrätten vill tillägga att kommissionens meddelande av den 7 juli 2004, där skälen för det angripna beslutet som antogs samma dag upprepas och kompletteras, och skälen varför kommissionen anser att den omtvistade möjligheten till
GERMANY v COMMISSION incompatible with criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, cannot alter the interpretation of the Commission guidance in paragraphs 114 and 116 above.
TYSKLAND MOT KOMMISSIONEN förändringar i efterhand strider mot kriterium nr 10 i bilaga III till direktiv 2003/87 inte utgör skäl för att tolka kommissionens riktlinjer annorlunda än vad som anförts ovan i punkterna 114 och 116.
It is true that that communication constitutes an important element falling within the immediate context in which the contested decision was adopted and, therefore, a statement of reasons additional to the grounds contained in that decision, which the Community judicature is required to take into consideration in conducting its judicial review (see, to this effect, Case T-374/00 Verband der freien Rohrwerke and Others v Commission [2003] ECR II-2275, paragraphs 122 to 124).
Meddelandet utgör visserligen ett viktigt tolkningsdatum vad gäller det omedelbara sammanhanget för det angripna beslutet och är därför en kompletterande motivering av skälen till beslutet, vilka gemenskapsdomstolarna är skyldiga att beakta när de prövar beslutets lagenlighet (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 8 juli 2003 i mål T-374/00, Verband der freien Rohrwerke m.fl. mot kommissionen, REG 2003, s. II-2275, punkterna 122–124).