natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Between 30 April 2001 and 11 November 2002, each of the appellants in the main proceedings brought an action before the Polimeles Protodikio Athinon (Court of First Instance, Athens), claiming that the conduct of GSK AEVE in interrupting supplies of medicinal products which had been ordered and distributing them through Farmacenter constituted unfair and anticompetitive acts and an abuse of the dominant position occupied by GSK AEVE on the markets for the medicinal products in dispute.
Var och en av klagandena i målet vid den nationella domstolen väckte mellan den 30 april 2001 och den 11 november 2002, talan vid Polymeles Protodikeio Athinon (allmän domstol som dömer i första instans i Aten). De gjorde gällande att de inställda leveranserna från GSK AEVE av beställda läkemedel, samt den omständigheten att dessa salufördes genom Farmacenter, innebar illojal konkurrens och missbruk av den dominerande ställning som GSK AEVE innehade på marknaderna för de aktuella läkemedlen.
In their applications, those appellants asked for GSK AEVE to be ordered, first, to supply them with quantities of medicines corresponding to the monthly average of those it had delivered to them in the period from 1 January to 31 October 2000 and, second, to pay them damages and compensate them for loss of profits.
De nämnda klagandena yrkade att GSK AEVE skulle förpliktas att fortsätta att leverera en kvantitet av de aktuella läkemedlen som motsvarade genomsnittet per månad av de varor som GSK AEVE hade sålt till dem under perioden den 1 januari 2000–31 oktober 2000, samt att utge skadestånd och ersättning för utebliven vinst.
Some of the applications contained a more specific request for GSK AEVE to be ordered to continue supplies by providing quantities corresponding to the monthly average of medicines that it had delivered to them during the same period plus a certain percentage.
Vissa av klagandena yrkade mer specifikt att det nämnda bolaget skulle förpliktas att fortsätta sina leveranser genom att förse dem med en kvantitet som motsvarade genomsnittet per månad av de läkemedel som GSK AEVE hade levererat dem under samma period, ökad med en viss procentsats.
In view of both the complaints mentioned in paragraph 15 of this judgment and the request for negative clearance that were pending before it, the Epitropi Antagonismou by decision of 22 January 2003 asked the Court a series of questions relating to the interpretation of Article 82 EC in a reference for a preliminary ruling, which was registered at the Court Registry under the number C-53/03.
Epitropi Antagonismou beslutade den 22 januari 2003, med anledning av de i punkt 15 i förevarande dom nämnda klagomålen och en ansökan om icke-ingripan-debesked som inkommit till nämnden, att hänskjuta frågor avseende tolkningen av artikel 82 EG till domstolen. Denna begäran om förhandsavgörande registrerades vid domstolens kansli under nummerC-53/03.
Between January and October 2003, the Polimeles Protodikio Athinon gave judgment on the actions commenced by the appellants in the main proceedings against GSK AEVE.
Polymeles Protodikeio Athinon avgjorde mellan januari och oktober 2003 de mål som klagandena i målet vid den nationella domstolen hade anhängiggjort mot GSK AEVE.
Although it ruled that the actions were admissible, with the exception of the claims for compensation for loss of profits, that court dismissed them as unfounded, on the ground that the refusal on the part of GSK AEVE to supply was not unjustified and could thus not constitute abuse of that company’s dominant position.
Den ansåg, med undantag för yrkandet om utebliven vinst, att talan i samtliga mål kunde upptas till prövning, men ogillade emellertid talan i samtliga mål och fastställde att GSK AEVE:s vägran att sälja läkemedlen inte var rättsstridig och således inte utgjorde missbruk av detta bolags dominerande ställning.
The appellants in the main proceedings appealed against those judgments before the Efetio Athinon (Court of Appeal, Athens).
Klagandena i målet vid den nationella domstolen överklagade domarna till Efeteio Athinon (appellationsdomstol i Aten).
GSK AEVE cross-appealed in some of the cases.
I vissa av de nämnda målen lämnade GSK AEVE in ett anslutningsöverklagande.
That court however suspended its examination of some of the cases before it pending the Court’s decision in respect of the reference for a preliminary ruling made by the Epitropi Antagonismou.
Den nämnda domstolen vilandeförklarade emellertid vissa av målen som hade anhängiggjorts vid den till dess att domstolen hade prövat den av Epitropi Antagonismou hänskjutna begäran om förhandsavgörande.
By its judgment of 31 May 2005 in Case C-53/03 Syfait and Others [2005] ECR I-4609, the Court ruled that it had no jurisdiction to answer the questions referred by the Epitropi Antagonismou, since the latter was not a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC.
(REG 2005, s. I-4609), att den saknade behörighet att besvara frågor från Epitropi Antagonismou då denna inte är en domstol i den mening som avses i artikel 234 EG.
Considering that, in order to deliver its judgments, it is necessary to have answers to the same questions which the Epitropi Antagonismou had referred to the Court, the Efetio Athinon has decided to stay the appeal proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Efeteio Athinon ansåg att den, för att kunna avgöra de anhängiggjorda målen, behövde få svar på samma frågor som dem som Epitropi Antagonismou hade hänskjutit till domstolen. Efeteio Athinon beslutade därför att vilandeförklara de vid den anhängiga målen och ställa följande tolkningsfrågor till EG-domstolen:
‘(1) Where the refusal of an undertaking holding a dominant position to meet fully the orders sent to it by pharmaceuticals wholesalers is due to its intention to limit their export activity and, thereby, the harm caused to it by parallel trade, does the refusal constitute per se an abuse within the meaning of Article 82 EC?
”1) Är det i kraft av själva sakförhållandet (ipso facto) fråga om missbruk av dominerande ställning i den mening som avses i artikel 82 EG när ett företag som innehar en sådan ställning vägrar att fullt ut efterkomma beställningar från läkemedelsgrossister, och vägran beror på en önskan att begränsa grossisternas export och därmed det inkomstbortfall som parallellhandeln föranleder?
Is it ultimately the duty of a national competition authority to apply Community competition rules in the same way to markets which function competitively and those in which competition is distorted by State intervention?
Ska slutligen en nationell domstol tillämpa gemenskapsrättsliga konkurrensregler på samma sätt på de marknader där fri konkurrens råder som på de marknader där konkurrensen är snedvriden på grund av statliga regleringar?
(2) If the Court holds that limitation of parallel trade, for the reasons set out above, does not constitute an abusive practice in every case where it is engaged in by an undertaking holding a dominant position, how is possible abuse to be assessed?
2) Om domstolen finner att en begränsning av parallellhandeln, på grundval av de ovan [anförda] skälen, inte alltid utgör missbruk av dominerande ställning när den vidtas av ett företag som innehar en sådan ställning, vilka kriterier ska då läggas till grund för bedömningen av huruvida ett handlande utgör missbruk av dominerande ställning?
(a) Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a dominant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
Närmare bestämt: a) Utgör den procentandel som överstiger den normala inhemska förbrukningen och/eller det inkomstbortfall som ett företag som innehar en dominerande ställning får vidkännas i förhållande till dess totala omsättning och totala vinst lämpliga kriterier?
If so, how are the level of that percentage and the level of that loss determined (the latter as a percentage of turnover and total profits), above which the conduct in question may be abusive?
Om detta är fallet, hur ska man bestämma den ovannämnda procentandelen och storleken på inkomstbortfallet – varmed avses en procentandel av omsättningen och den totala vinsten – vars överskridande innebär att det ifrågavarande handlandet ska anses utgöra missbruk av dominerande ställning?
(b) Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared?
b) Är en intresseavvägning en lämplig metod och, i så fall, vilka intressen ska då tas med i avvägningen?
(i) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
Påverkas svaret av att slutkonsumenten/patienten endast har en begränsad ekonomisk fördel av parallellhandeln?
(ii) is account to be taken, and to what extent, of the interests of social insurance bodies in cheaper medicinal products?
Ska hänsyn tas till social- och sjukförsäkringsorganisationernas intresse av billigare läkemedel och, i så fall, i vilken utsträckning?
(c) What other criteria and approaches are considered appropriate in the present case?’
c) Vilka andra kriterier och vilka andra metoder kan anses lämpliga i förevarande fall?”
By Decision 318/V/2006 of 1 September 2006, the Epitropi Antagonismou ruled on the complaints lodged with it against GSK. In the decision it found that GSK did not occupy a dominant position on the markets for Imigran and Serevent in view of their interchangeability with other medicinal products, but that a dominant position existed with respect to Lamictal, on account of the fact that epilepsy sufferers may find it difficult to adjust to other medicines which treat that condition.
Epitropi Antagonismou fann i samma beslut att GSK hade överträtt artikel 2 i lag nr 703/1977 under tidsperioden november 2000– februari 2001, men att den artikeln inte hade överträtts under tidsperioden efter februari 2001.
In the same decision, the Epitropi Antagonismou found that GSK had infringed Article 2 of Law 703/1977 during the period from November 2000 to February 2001, but that there had been no infringement of that article in the period after February 2001 and no infringement of Article 82 EC during either of those periods.
Den fann även att artikel 82 EG inte hade överträtts under någon av dessa två tidsperioder.
The appellants in the main proceedings have applied to the Diikitiko Efetio Athinon for an annulment of that decision.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen överklagade det nämnda beslutet till Dioikitiko Efeteio Athinon och yrkade att det skulle upphävas.
By order of the President of the Court of 29 January 2007, Cases C-468/06 to C-478/06 were joined for the purposes of the written and oral procedures and the judgment.
Genom beslut av domstolens ordförande av den 29 januari 2007 förenades målen C-468-478/06 vad gäller det skriftliga och det muntliga förfarandet samt med avseende på domen.
By its questions, which it is appropriate to examine together, the referring court essentially asks whether there is an abuse of a dominant position contrary to Article 82 EC if a pharmaceuticals company occupying such a position on the national market for certain medicinal products refuses to meet orders sent to it by wholesalers on
Den hänskjutande domstolen har ställt dessa frågor, vilka bör prövas tillsammans, för att få klarhet i huruvida den omständigheten att ett läkemedelsföretag som innehar en dominerande ställning på den nationella marknaden för vissa läkemedel vägrar att efterkomma beställningar från grossister, med anledning av att dessa bedriver
LÉLOS KAI SIA AND OTHERS account of the fact that those wholesalers are involved in parallel exports of those products to other Member States.
parallellexport av de nämnda läkemedlen till andra medlemsstater, utgör ett missbruk av denna dominerande ställning som strider mot artikel 82 EG.
In that context, the referring court asks the Court about the relevance of a series of factors, such as the degree of regulation to which the pharmaceuticals sector is subject in Member States, the impact of parallel trade on the pharmaceuticals com -panies’ revenues, and the question whether that parallel trade is capable of generating financial benefits for the ultimate consumers of the medicinal products.
Den hänskjutande domstolen vill i detta sammanhang få klarhet i betydelsen av en rad faktorer, såsom i vilken utsträckning läkemedelssektorn är reglerad i medlemsstaterna, den påverkan parallellhandeln har på läkemedelsföretagens inkomster, och huruvida parallellhandeln kan medföra ekonomiska fördelar för slutkonsumenterna av de nämnda läkemedlen.
In its observations lodged before the Court, GSK AEVE contends that its refusal to supply the requested quantities of medicinal products to the appellants in the main proceedings does not constitute an abuse.
GSK AEVE har i sina yttranden till domstolen gjort gällande att dess vägran att leverera de beställda läkemedelskvantiteterna till klagandena i målet vid den nationella domstolen inte kan utgöra missbruk av dominerande ställning.
First, it was not a case of an actual refusal inasmuch as, apart from a period of a few weeks between November 2000 and February 2001, GSK AEVE was always prepared to supply the wholesalers with sufficient quantities.
Det är nämligen inte fråga om en faktisk vägran att leverera, eftersom företaget, med undantag för en tidsperiod på några veckor mellan november 2000 och februari 2001, alltid var berett att leverera en tillräcklig kvantitet till grossisterna.
Second, it did not put the wholesalers at risk of being eliminated from the market, since its supplies enabled them to cover all the requirements of the Greek market, and even requirements that went beyond those of that market.
GSK AEVE har inte heller lämnat grossisterna i en situation i vilken de riskerade att utestängas från marknaden, eftersom dess leveranser gjorde det möjligt för dem att täcka det totala behovet på den grekiska marknaden, eller till och med täcka ett större behov.
According to GSK AEVE, the decisive factors for the question whether the conduct of a company that refuses to supply certain goods is abusive depend on the economic and regulatory context of the situation in question.
Enligt GSK AEVE är de faktorer som gör det möjligt att avgöra om ett företags vägran att leverera en vara utgör missbruk av dominerande ställning beroende av den ekonomiska och rättsliga bakgrunden till den aktuella situationen.
Thus, in the case of a supply restriction in medicinal products in order to limit parallel trade, it is necessary to take into account the omnipresent regulation of prices and distribution in the pharmaceuticals sector, the negative consequences of an unlimited parallel trade upon the investments of pharmaceuticals companies in the field of research and development, and the minimal benefit of that trade for the final consumers of those products.
I fråga om en begränsning av läkemedelsleveranser som är avsedd att begränsa parallellhandel är det nödvändigt att beakta den allestädes närvarande regleringen av priser och distribution i läkemedelssektorn, de negativa följder som en obegränsad parallellhandel får för läkemedelsföretagens investeringar avseende forskning och utveckling, samt denna handels ytterst begränsade nytta för slutkonsumenterna av de aktuella läkemedlen.
By contrast, the appellants in the main proceedings, as well as the Italian and Polish Governments and the Commission of the European Communities, maintain in their observations that the refusal by an undertaking in a dominant position to supply medicinal products to wholesalers with the aim of restricting parallel trade constitutes in principle an abuse of a dominant position within the meaning of Article 82 EC.
Såväl klagandena i målet vid den nationella domstolen som den italienska regeringen och den polska regeringen samt Europeiska gemenskapernas kommission, har däremot i sina yttranden gjort gällande att en vägran av ett företag i dominerande ställning att leverera läkemedel till grossister i syfte att begränsa parallellhandeln utgör missbruk av dominerande ställning i den mening som avses i artikel 82 EG.
According to them, none of the factors raised by the referring court and which were taken up by GSK AEVE to justify its refusal to supply is capable of altering the abusive nature of that practice.
Enligt dem kan inte någon av de faktorer som har åberopats av den hänskjutande domstolen och som har upprepats av GSK AEVE för att rättfärdiga dess vägran att leverera föranleda någon annan bedömning.
Article 82 EC prohibits any abuse by one or more undertakings of a dominant pos -ition within the common market or in a substantial part of it as incompatible with the common market in so far as it may affect trade between Member States.
Ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller inom en väsentlig del av denna är, i den mån det kan påverka handeln mellan medlemsstater, oförenligt med den gemensamma marknaden och förbjudet enligt artikel 82 EG.
According to point (b) of the second paragraph of that article, such abuse may, in particular, consist in limiting production, markets or technical development to the prejudice of consumers.
Enligt artikel 82 andra stycket b EG kan sådant missbruk särskilt bestå i att begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna.
With regard to a refusal by an undertaking to deliver its products in one Member State to wholesalers which export those products to other Member States, such an effect on competition may exist not only if the refusal impedes the activities of those wholesalers in that first Member State, but equally if it leads to the elimination of effective competition from them in the distribution of the products on the markets of the other Member States.
Med avseende på ett företags vägran att leverera sina varor till grossister i en medlemsstat, vilka exporterar dessa varor till andra medlemsstater, kan en sådan påverkan på konkurrensen föreligga, inte enbart då denna vägran utgör hinder för dessa grossisters verksamhet på marknaden i den nämnda medlemsstaten, utan även då den medför att konkurrens från grossisterna i praktiken elimineras i distributionen av dessa varor på marknaderna i de andra medlemsstaterna.
In this case it is common ground between the parties in the main proceedings that, by refusing to meet the Greek wholesalers’ orders, GSK AEVE aims to limit parallel exports by those wholesalers to the markets of other Member States in which the selling prices of the medicinal products in dispute are higher.
Parterna i målet vid den nationella domstolen är i förevarande fall eniga om att GSK AEVE:s syfte med att vägra att efterkomma de grekiska grossisternas beställningar var att begränsa de sistnämndas parallellexport till marknader i andra medlemsstater i vilka försäljningspriset för de aktuella läkemedlen är högre.
Indeed, parallel imports enjoy a certain amount of protection in Community law because they encourage trade and help reinforce competition (Case C-373/90 X [1992] ECR I-131, paragraph 12).
Gemenskapsrätten erbjuder ett visst skydd för parallellimport, i den mån som den främjar utvecklingen av handeln och förstärker konkurrensen (dom av den 16 januari 1992 i mål C-373/90, X, REG 1992, s. I-131, punkt 12).
In its written observations, GSK AEVE contends that the factors mentioned by the referring court in its questions constitute objective considerations, on the basis of which it cannot be regarded as an abuse for a pharmaceuticals company to limit supplies of medicines to the needs of a given national market when confronted with orders from wholesalers involved in parallel exports to other Member States where the selling prices of those medicines are set at a higher level.
GSK AEVE har emellertid i sina skriftliga yttranden gjort gällande att de faktorer som den hänskjutande domstolen har hänvisat till i sina tolkningsfrågor utgör objektiva överväganden mot bakgrund av vilka den omständigheten att ett läkemedelsföretag begränsar sina leveranser av läkemedel till behovet på en viss nationell marknad inte kan anses utgöra missbruk av dominerande ställning, då detta företag har mottagit beställningar från grossister som bedriver parallellexport till andra medlemsstater där försäljningspriset för dessa läkemedel är högre.
In order to determine whether the refusal by a pharmaceuticals company to supply medicinal products to such wholesalers indeed falls within the prohibition laid down in Article 82 EC, in particular at point (b) of the second paragraph of that article, it must be examined whether, as GSK AEVE maintains, there are objective considerations based on which such a practice cannot be regarded as an abuse of the dominant position occupied by that undertaking (see, to that effect, United Brands and United Brands Continentaal v Commission, paragraph 184, and Case C-95/04 P British Airways v Commission [2007] ECR I-2331, paragraph 69).
För att avgöra huruvida en vägran av ett läkemedelsföretag att leverera läkemedel till sådana grossister faktiskt omfattas av förbudet i artikel 82 EG, och särskilt av andra stycket b i denna artikel, är det nödvändigt att undersöka huruvida, såsom GSK AEVE har gjort gällande, det finns objektiva överväganden mot bakgrund av vilka ett sådant förfarande inte kan anses utgöra missbruk av detta företags dominerande ställning (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet United Brands och United Brands Continentaal mot kommissionen, punkt 184, och dom av den 15 mars 2007 i mål C-95/04 P, British Airways mot kommissionen, REG 2007, s. I-2331, punkt 69).
The abusive nature of the refusal to supply
Huruvida ifrågavarande leveransvägran utgör missbruk av dominerande ställning
As a preliminary point, GSK AEVE observes, citing United Brands Continentaal v Commission, that a dominant undertaking is not under an obligation to honour orders that are out of the ordinary and that it may take reasonable steps in order to protect its legitimate commercial interests.
GSK AEVE har, med hänvisning till domen i det ovannämnda målet United Brands och United Brands Continentaal mot kommissionen, inledningsvis påpekat att ett dominerande företag inte är skyldigt att efterkomma onormala beställningar och det har rätt att vidta rimliga åtgärder för att skydda sina berättigade affärsintressen.
With regard more specifically to the pharmaceuticals sector, GSK AEVE argues, first, that the general logic behind protecting competition within a brand does not function in that sector, where the intervention of the public authorities of Member States prevents the manufacturers of medicines from developing their activities in normal competitive conditions.
GSK AEVE har, vad särskilt gäller läkemedelssektorn, gjort gällande att den allmänna logiken bakom skyddet för konkurrensen avseende varor med samma varumärke inte gäller i den nämnda sektorn, där ingripanden från offentliga myndigheter i medlemsstaterna hindrar läkemedelstillverkarna att bedriva sin verksamhet under normala konkurrensförhållanden.
On the one hand, the pharmaceuticals companies do not control the prices of their products, those prices being fixed at various levels by the public authorities, which are, at the same time, the buyers of the medicines wherever there are national health systems.
Läkemedelsföretagen kontrollerar i själva verket inte priserna på deras varor, utan prisnivåerna fastställs av de offentliga myndigheterna. Dessa är samtidigt, om det föreligger nationella hälso- och sjukvårdssystem, köpare av läkemedel.
Even where those prices are the result of negotiations between the authorities and the pharmaceuticals companies, the fact that those companies accept them does not in itself imply that the prices cover all the fixed costs connected with the
Även då de nämnda priserna fastställs genom förhandlingar mellan de nämnda myndigheterna och läkemedelsföretagen, innebär inte den omständigheten att företagen godtar