natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Indirect taxation — Duty on sales of alcoholic beverages — Incompatibility with Community law — Recovery of duty) (Fifth Chamber)
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 26 september 2002.
As this is a 'self-assessed' duty, it is the taxable person who calculates
— förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna.
Subsequently, each taxable person sends, not later than 15 February of each year, a tax return in respect of the tax debt for the previous year.
"Indirekta skatter — Skatt på försäljning av alkoholdrycker - Oförenlig med gemenskapsrätten
The claimants in the main proceedings calculated and paid the duty on alcoholic and non-alcoholic beverages.
— Krav på återbetalning av skatten" (femte avdelningen)
Subsequently, however, they withdrew their tax declarations, claiming that the duty was unlawful under Community law, and claimed repayment thereof.
Verwaltungsgerichtshof har, genom beslut av den 23 mars 2001, ställt en fråga om tolkningen av artikel 5 i EG-fördraget (nu artikel 10 EG) och punkt 3 i domslutet i domstolens dom av den 9 mars 2000 i mål C-437/97, EKW och Wein & Co (nedan kallad domen i målet EKW). Den faktiska bakgrunden
The Abgabenbehörde erster Instanz held that the claimants in the main proceedings were liable to pay the duty on both alcoholic and non-alcoholic beverages and dismissed the claims for repayment, since in its view the sums already paid by the taxable persons corresponded to the amount payable.
Av den anledningen var de skyldiga att erlägga dryckesskatt enligt i Wiener Abgabenordnung (Wiens skattelag, nedan kallad WAO).
The claimants in the main proceedings appealed against those decisions to the tax authority, which, by decisions of 6 September 2000, amended the amount of the duty on beverages set at first instance, on the ground that only sales of non-alcoholic beverages should be taxed, in accordance with the EKW judgment.
Eftersom dryckesskatten är en "egenberäknad" skatt är det den skattskyldige som själv beräknar och senast den 15 i varje månad betalar den skatt som skall utgå för föregående månad, utan att skattemyndigheten dessförinnan upprättar ett beslut om beskattning.
However, the tax authority rejected the claims for repayment of the duties already paid, since it took the view that the inquiry had revealed that they had been definitively passed on by the taxable persons to the final consumer.
Därefter skickar varje skattskyldig, senast den 15 februari varje år, en skattedeklaration avseende skatten för föregående år.
The claimants in the main proceedings appealed to the Verwaltungsgerichtshof against the decisions of 6 December 2000, in so far as they dismissed the claims for repayment of the duty on alcoholic beverages for the period 1995 to 1998.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen beräknade själva och betalade skatten på alkoholdrycker och alkoholfria drycker.
In those circumstances, the Verwaltungsgerichtshof decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Efteråt återkallade de dock sina deklarationer och åberopade att skatten var rättsstridig med hänsyn till gemenskapsrätten och krävde att den skulle återbetalas.
'Do Article 10 EC (formerly Article 5 of the EC Treaty) and point 3 of the operative part of the [EKW] judgment..., according to which Article 3(2) of Directive 92/12/EEC may not be relied on in support of claims relating to a tax such as the duty on alcoholic beverages paid or chargeable prior to the date of that judgment, except by claimants who before that date initiated legal proceedings or raised an equivalent administrative claim, preclude the application of the provision, created by the amendment to the Wiener Abgabenordnung (Vienna Tax Code, WAO) of 2 March 2000 ..., and applicable also to tax liabilities which arose beforepromulgation ofthat amendment, in Article 185(3) of the WAO, under which there is no claim to repayment where the economic burden of the duty was borne by a person other than the taxable person?'
År 1998 ingav klagandena ansökningar till Abgabenbehörde erster Instanz (behörig myndighet i första instans i fråga om uppbörd av skatt) om återbetalning av den dryckesskatt som de erlagt avseende vissa perioder under åren 1995—1998.
The question referred to the Court
I ansökningarna gjordes det gällande att skatten stod i strid med direktiv 92/12 och att den felaktigt hade påförts.
As regards the duty on alcoholic beverages, it should be borne in mind that the Court held at paragraph 50 of the EKW judgment that Article 3(2) of Directive 92/12 precludes the maintenance of that duty.
Abgabenbehörde erster Instanz ansåg att klagandena var skyldiga att erlägga skatt både på alkoholdrycker och alkoholfria drycker och avslog därför ansökningarna om återbetalning.
It is also established that the introduction, in Paragraph 185 of the WAO, of a provision which became subparagraph 3 of that paragraph, was preceded by much debate in the Parliament of the Land of Vienna, during which reference was made to the Opinion of Advocate General Saggio in EKW and also to the
Klagandena begärde omprövning av dessa beslut hos skattemyndigheten, vilken genom beslut av den 6 september 2000 ändrade dryckesskattens belopp, som hade fastställts i första instans, på grund av att enbart försäljningen av alkoholfria drycker skulle beläggas med skatt enligt domen i målet EKW.
disastrous consequences for the finances of the Austrian municipalities which would result from a judgment of the Court declaring the duty on beverages incompatible with Community law. Furthermore, the WAO was amended one week before that judgment was delivered.
Skattemyndigheten ändrade emellertid inte beslutet att avslå ansökningarna om återbetalning av den skatt som redan hade erlagts, eftersom den ansåg att det av utredningen hade framgått att de skattskyldiga slutgiltigt hade övervältrat skatten på slutkonsumenten.
It follows from all those circumstances that the purpose of inserting subparagraph 3 into Paragraph 185 of the WAO was to preclude the effects of the EKW judgment, should the duty on alcoholic beverages be deemed contrary to Community law and should that judgment not limit its temporal effects.
Klagandena i målet vid den nationella domstolen överklagade besluten av den 6 september 2000 till Verwaltungsgerichtshof, till den del de avsåg avslag på ansökningarna om återbetalning av skatten på alkoholdrycker under åren 1995-1998.
The Verwaltungsgerichtshof emphasises in its order for reference that the WAO does not refer solely to repayment of duties which were levied in breach of Community law.
Mot denna bakgrund beslutade Verwaltungsgerichtshof att förklara målet vilande och ställa följande tolkningsfråga till domstolen:
Furthermore, the parties to the main proceedings, the Austrian and Italian Governments and the Commission have submitted different arguments in that regard. However, it is not for the Court to resolve a dispute relating exclusively to the interpretation of national law: that task is solely a matter for the national court.
"Utgör artikel 10 EG (f.d. artikel 5 i EG-fördraget) och punkt 3 i domslutet i [domen i målet EKW] -enligt vilken bestämmelserna i artikel 3.2 i direktiv 92/12/EEG inte med framgång kan åberopas till stöd för en ansökan om återbetalning av en sådan skatt som skatten på alkoholdrycker, vilken har erlagts eller kan uppbäras före dagen för denna doms avkunnande, utom av sökande som före denna dag väckt talan vid domstol eller framställt motsvarande anspråk — hinder för att tillämpa den bestämmelse som infördes i 185 § punkt 3 i Wiener Abgabenordnung (nedan kallad WAO) genom ändring av WAO av den 2 mars 2000, [...] — vilken även är tillämplig på skatteskulder som uppstått före Promulgationen av lagändringen — enligt vilken det inte föreligger någon rätt till återbetalning om en annan person än den skattskyldige har burit kostnaden för skatten?"
The relationship between the passing-on of the duty on alcoholic beverages and unjust enrichment
Vad beträffar skatten på alkoholdrycker skall det påpekas att domstolen i punkt 50 i domen i målet EKW slog fast att artikel 3.2 i direktiv 92/12 hindrar att denna skatt bibehålls.
The Court held that even though indirect taxes are designed in national law to be passed on to the final consumer and in commerce are normally passed on in whole or in part, it cannot be generally assumed that the charge is actually passed on in every case.
Det skall även påpekas att det i 185 § WAO, i dess lydelse innan ändringslagen antogs, inte uppställdes något särskilt villkor för ansökningar om återbetalning av skatter som tagits ut rättsstridigt.
The actual passing on of such taxes, either in whole or in part, depends on various factors in each commercial transaction which distinguish it from other transactions in other contexts.
Det är även ostridigt att införandet av den bestämmelse som blev punkt 3 i 185 § WAO föregicks av ett flertal debatter i delstatsparlamentet i Wien.
Consequently, the question whether an indirect tax has or has not been passed on in each case is a question of fact to be determined by the national court, which is free to assess the evidence adduced before it.
Under debatterna hänvisades det till generaladvokaten Saggios förslag till avgörande, som hade föredragits i målet EKW, och till de katastrofala följder för de österrikiska kommunernas ekonomi som domstolens dom skulle medföra om det fastställdes att dryckesskatten var oförenlig med gemenskapsrätten. Vidare antogs ändringen i WAO en vecka före avkunnandet av nämnda dom.
The Court stated that it is quite probable, depending on the nature of the market, that the charge has been passed on. However, the numerous factors which determine commercial strategy vary from one case to another so that it is virtually impossible to determine how they each affect the passing on of the charge.
Av det ovan anförda följer att införandet av punkt 3 i 185 § WAO hade till syfte att förhindra rättsverkningarna av domen i målet EKW, för det fall det skulle slås fast att skatten på alkoholdrycker var oförenlig med gemenskapsrätten och domens rättsverkningar inte skulle begränsas i tiden.
The Court has also held that, even where it is established that the burden of the charge levied though not due has been passed on in whole or in part to third parties, repayment to the trader of the amount thus passed on does not necessarily entail his unjust enrichment.
Dessa omständigheter är dock inte i sig tillräckliga för att fastställa huruvida 185 § punkt 3 WAO har till syfte att specifikt begränsa möjligheten att väcka talan om återkrav av skatten på alkoholdrycker som felaktigt har tagits ut.
Even where the charge is wholly incorporated in the price, the taxable person may suffer as a result of a fall in the volume of his sales.
Verwaltungsgerichtshof påpekade i beslutet om hänskjutande att WAO inte enbart avser återbetalning av skatter som tagits ut i strid med gemenskapsrätten.
Accordingly, the existence and the degree of unjust enrichment which repayment of a charge which was levied though not due from the aspect of Community law entails for a taxable person can be established only following an economic analysis in which all the relevant circumstances are taken into account.
Vidare har parterna i målet vid den nationella domstolen, den österrikiska och den italienska regeringen samt kommissionen skilda ståndpunkter i frågan.
Consequently, Community law precludes a Member State from refusing to repay to a trader a charge levied in breach of Community law on the sole ground that the charge was included in that trader's retail selling price and thus passed on to third parties, which necessarily means that repayment of the charge would entail unjust enrichment of the trader.
Det ankommer dock inte på domstolen att avgöra en tvist som enbart rör tolkningen av nationell rätt, utan det är den nationella domstolens uppgift.
— Principle of equivalence
Sambandet mellan övervältringen av skatten på alkoholdrycker och den obehöriga vinsten
The principle of equivalence precludes the application of national provisions which allow taxable persons to obtain repayment of a charge levied though not due only where those provisions lay down more advantageous conditions where the claim for repayment is based on a declaration of unconstitutionality by a national court than those applicable to traders who, following a judgment of the Court, seek repayment of a charge levied in breach of Community law.
Domstolen påpekar att man inte rent generellt kan slå fast att skatten i samtliga fall faktiskt övervältras, även om de indirekta skatterna enligt den nationella lagstiftningen är avsedda att övervältras på slutkonsumenten och så vanligen sker, helt eller delvis, i handeln. Den faktiska övervältringen, antingen
Although the tax authority and the Austrian Government contend that the burden of proof is wholly borne by the national authority, it is also apparent from the order for reference that the tax authority concluded that the economic burden of the duty on alcoholic beverages had not been borne by the claimants in the main proceedings simply because the price invoiced to consumers of those beverages included that duty.
den sker helt eller delvis, är i själva verket beroende av flera faktorer som sammanhänger med varje kommersiell transaktion och skiljer denna från andra fall med andra omständigheter.
That approach might constitute a presumption that the duty has been passed on to third parties, and also of unjust enrichment of the taxable persons, of such a kind as to render repayment of the duty levied though not due impossible or at least excessively difficult, which is contrary to Community law.
Frågan huruvida övervältring har skett av en indirekt skatt är således i varje enskilt fall en faktisk fråga som den nationella domstolen har behörighet att avgöra, genom att fritt värdera den bevisning som förebringats.
It is for the national court to determine whether, in the absence of a statutory presumption, the tax authority's practice has the effect of establishing such a presumption of unjust enrichment.
I punkt 20 i domen i de ovannämnda förenade målen Bianco och Girard angav domstolen att det, beroende på typen av marknad, är mer eller mindre troligt att det sker en övervältring.
The rules of Community law on the recovery of sums levied but not due are to be interpreted as meaning that they preclude national rules which refuse — a point which falls to be determined by the national court — repayment of a charge incompatible with Community law on the sole ground that the charge was passed on to third parties, without requiring that the degree of unjust enrichment that repayment of the charge would entail for the taxable person be established.
Gemenskapsrätten utgör följaktligen hinder för att en medlemsstat vägrar att till en näringsidkare återbetala en skatt som tagits ut i strid med gemenskapsrätten enbart av det skälet att skatten har ingått i det detaljhandelspris som näringsidkaren har tillämpat och följaktligen har övervältrats på tredje man, vilket med nödvändighet skulle innebära att återbetalningen av skatten skulle medföra en obehörig vinst för näringsidkaren i fråga.
The principle of equivalence precludes national rules which lay down less favourable procedural rules for claims for repayment of a charge which has been levied though not due from the aspect of Community law than those applicable to similar actions based on certain provisions of domestic law.
Likvärdighetsprincipen utgör endast hinder för att tillämpa nationella bestämmelser som gör det möjligt för skattebetalare att få återbetalt en skatt som felaktigt har påförts om det i dessa bestämmelser föreskrivs mer förmånliga villkor när ansökan om återbetalning grundas på att en nationell domstol har förklarat att skatten är grundlagsstridig än de villkor som är tillämpliga på näringsidkare som, till följd av ett avgörande från domstolen, begär återbetalning av en skatt som påförts i strid med gemenskapsrätten.
It is for the national court to ascertain, on the basis of a comprehensive assessment of national law, whether it is actually the case that only claimants who bring proceedings based on domestic constitutional law may rely on the "Anlaßfaüwirkung" and that the rules governing repayment of charges held to be incompatible with domestic constitutional law are more favourable than those applicable to actions relating to taxes held to be contrary to Community law.
Skattemyndigheten och den österrikiska regeringen har visserligen hävdat att bevisbördan helt ligger på den nationella myndigheten, men det framgår även av beslutet om hänskjutande att skattemyndigheten ansåg att kostnaden för skatten på alkoholdrycker inte hade burits av klagandena i målet vid den nationella domstolen enbart på grand av att skatten ingick i det pris som konsumenterna av dryckerna fakturerades. Detta tillvägagångssätt skulle kunna utgöra en presumtion för att skatten har övervältrats på tredje man och att de skattskyldiga erhåller en obehörig vinst, vilken gör det omöjligt eller åtminstone orimligt svårt att erhålla återbetalning av den skatt som tagits ut felaktigt, vilket strider mot gemenskapsrätten.
The principle of effectiveness precludes national legislation or a national administrative practice which makes the exercise of the rights conferred by the Community legal order impossible in practice or excessively difficult by establishing a presumption of unjust enrichment on the sole ground that the duty was passed on to third parties.'
"2) De gemenskapsrättsliga reglerna om återkrav av belopp som felaktigt inbetalats skall tolkas på så sätt att de utgör hinder för nationella bestämmelser som innebär att återbetalning av en skatt som är oförenlig med gemenskapsrätten nekas enbart av det skälet att skatten har övervältrats på tredje man, utan att det krävs att omfattningen av
Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 20 March 2003.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 20 mars 2003.
'A provision of national law which precludes any reimbursement of a tax found incompatible with Community law to a taxable person where the economic burden of the tax has been borne by a third party is not contrary to Community law, even if it applies to situations which arose before its enactment and to parties whose right to rely on the incompatibility of the tax was not excluded by a temporal limitation of the effects of the judgment of the Court of Justice from which the incompatibility is deduced, provided that it complies with the principles of equivalence (it must not be less favourable than the rules governing reimbursement in comparable purely domestic situations) and effectiveness (it must not render in practice impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law).
En bestämmelse i nationell rätt som utesluter att en skatt som fastställts vara oförenlig med gemenskapsrätten återbetalas till en skattskyldig i fall där skatten har burits av tredje man strider inte mot gemenskapsrätten, även om den är tillämplig på situationer som uppstod före dess antagande och på parter vars rätt att åberopa att skatten var oförenlig inte uteslöts av att rättsverkningarna av den dom av EG-domstolen från vilken oförenligheten härrör begränsades i tiden, förutsatt att bestämmelsen är förenlig med likvärdighetsprincipen (den får inte vara mindre förmånlig än reglerna om återbetalning i jämförbara rent nationella förhållanden) och effektivitetsprincipen (den får inte göra det i praktiken omöjligt eller orimligt svårt att utöva de rättigheter som följer av gemenskapsrätten).
In order to comply with the principle of effectiveness, the provision must not, in particular: render reimbursement in practice impossible or excessively difficult in respect of any part of the economic burden which has been borne by the taxable person, either because he has not passed on the full amount of the tax or because he has otherwise suffered economic loss as a result of its imposition; entail, in practice, any presumption to the effect that the economic burden has been borne by a third party or any requirement that the claimant establish the contrary; introduce any obligation to produce evidence which it is in practice impossible or excessively difficult to obtain at the time when the provision enters into force.'
- göra återbetalning i praktiken omöjlig eller orimligt svår med avseende på någon del av den skatt som har burits av en skattskyldig, antingen på grand av att han inte har övervältrat hela skattebeloppet på tredje man eller på grand av att han på annat sätt har lidit ekonomisk förlust till följd av uttaget av skatten,
(Appeal — ECSC Treaty — Rejection of a complaint alleging discriminatory pricing and unreasonable royalties — Powers of the Commission) (Fifth Chamber)
"Överklagande — EKSG-fördraget — Avslag på ett klagomål om att diskriminerande inköpspriser och orimligt höga avgifter tillämpas — Kommissionens behörighet" (femte avdelningen)
By applications lodged at the Registry of the Court of Justice on 20 and 23 April 2001, International Power pic (formerly National Power pic; 'IP') in Case C-172/01 P, British Coal Corporation ('BC') in Case C-175/01 P, PowerGen (UK) pic (formerly PowerGen pic; 'PG') in Case C-176/01 P, and the Commission of the European Communities in Case C-180/01 P, each brought an appeal pursuant to Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice against the judgment delivered by the Court of First Instance on 7 February 2001 in Case T89/98 NALOO ν Commission [2001] ('the judgment under appeal'), by which the Court of First Instance annulled Commission Decision IV/E-3/NALOO of 27 April 1998 ('the 1998 Decision').
International Power plc (tidigare National Power plc, nedan kallat IP), i mål C-172/01 P, British Coal Corporation (nedan kallad BC), i mål C-175/01 P, PowerGen (UK) plc (tidigare PowerGen plc, nedan kallat PG), i mål C-176/01 P, och Europeiska gemenskapernas kommission, i mål C-180/01 P, har, genom ansökningar som inkom till domstolens kansli den 20 april respektive den 23 april 2001, med stöd av artikel 49 i EKSG-stadgan för domstolen överklagat förstainstansrättens dom av den 7 februari 2001 i mål T89/98, NALOO mot kommissionen (nedan kallad den överklagade domen), genom vilken förstainstansrätten ogiltigförklarade kommissionens beslut IV/E-3/NALOO av den 27 april 1998 (nedan kallat 1998 års beslut).
By that decision, the Commission rejected a complaint lodged on 15 June 1994 by the National Association of Licensed Opencast Operators ('NALOO').
Genom detta beslut avslog kommissionen det klagomål som National Association of Licensed Opencast Operators (nationell sammanslutning av producenter av kol vid dagbrott på licens, nedan kallad NALOO) hade ingivit den 15 juni 1994.
Grounds of appeal concerning the applicability of Article 65 of the ECSC Treaty to the royalties for coal extraction
Huruvida artikel 65 i EKSG-fördraget är tillämplig på avgifterna på kolutvinning
BC submits that the Court of First Instance erred in law in failing to hold that Article 65 of the ECSC Treaty was not applicable to the royalties for coal extraction.
BC har gjort gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte fastställa att artikel 65 i EKSG-fördraget inte var tillämplig på avgifterna på kolutvinning.
Articles 65 and 66(7) of that treaty have quite distinct objects, just as Articles 81 and 82 EC do.
Liksom artiklarna 81 EG och 82 EG har artiklarna 65 och 66.7 i EKSG-fördraget helt skilda föremål.
The appeals are thus well founded in so far as they complain that the Court of First Instance annulled the 1998 Decision in its entirety without examining the question whether Article 65 of the ECSC Treaty was applicable to the royalties for coal extraction.
Domstolen konstaterar i detta avseende att förstainstansrätten visserligen ansåg att frågan huruvida artikel 65 i EKSG-fördraget är tillämplig på avgifterna på kolutvinning inte skulle avgöras, men att den samtidigt ogiltigförklarade 1998 års beslut i dess helhet.