natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Roby Profumi appealed against that order of injunction to the Tribunale di Parma (Parma District Court) (Italy).
Roby Profumi väckte talan mot beslutet om betalningsföreläggande vid Tribunale di Parma.
That court, while taking the view that the obligation under Article 10(8) of Law No 713/86 — which it considers compatible with Community law — had not been met by Roby Profumi, nevertheless partially upheld the appeal by reducing the amount of the fine to ITL 5 000 000.
Nämnda domstol fann att Roby Profumi hade åsidosatt artikel 10.8 i lag nr 713/86, som den ansåg vara förenlig med gemenskapsrätten, men biföll likväl delvis talan genom att sänka straffavgiften till 5 000 000 ITL.
Roby Profumi lodged an appeal on a point of law against the decision of the Tribunale di Parma.
Roby Profumi överklagade avgörandet från Tribunale di Parma.
It contends, inter alia, that that court should not have applied the aforementioned national provision on the ground that it is contrary to Article 28 EC and Article 7 of Directive 76/768.
Bolaget gjorde bland annat gällande att nämnda domstol inte borde ha tillämpat ovannämnda nationella bestämmelse, eftersom den är oförenlig med artikel 28 EG och artikel 7 i direktiv 76/768.
The Corte suprema di cassazione (Supreme Court of Cassation) (Italy), having doubts as regards the compatibility of the Italian provision with the aforementioned Community law provisions, decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Corte suprema di cassazione anser att det är oklart huruvida den italienska bestämmelsen är förenlig med ovannämnda gemenskapsrättsliga bestämmelser och har därför beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till domstolen:
‘Is Article 10(8) of Law No 713/86, as amended by Article 9(4) of Legislative Decree No 126/1997, compatible with Article 28 EC and Article 7 of Directive 76/768?’
”[Är] artikel 10.8 i lag nr 713/86, i dess lydelse enligt artikel 9.4 i lagstiftningsdekret nr 126/1997, … förenlig med artikel 28 EG och artikel 7 i [direktiv 76/768?]”
Initial observations
Inledande synpunkter
First, it must be borne in mind that, in accordance with settled caselaw, although in a reference for a preliminary ruling the Court cannot give a ruling either on questions which fall within the national law of the Member States or on the compatibility of national provisions with Community law, it can, however, supply a ruling on the interpretation of Community law so as to enable the national court to decide the case before it (see, inter alia, Case C-150/88 Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711 [1989] ECR 3891, paragraph 12, and Case C-124/99 Borawitz [2000] ECR I-7293, paragraph 17). 12
Domstolen är emellertid behörig att tillhandahålla den nationella domstolen alla sådana uppgifter om gemenskapsrättens tolkning som kan göra det möjligt för sistnämnda domstol att avgöra den tvist som är anhängig vid den (se bland annat dom av den 23 november 1989 i mål C-150/88, Eau de Cologne & Parfü-merie-Fabrik 4711, REG 1989, s. I-3891, punkt 12, svensk specialutgåva, volym 10, s. 249, och av den 21 september 2000 i mål C-124/99, Borawitz, REG 2000, s. I-7293, punkt 17). 12
It must also be remembered that, in the question referred, the national court is asking, in essence, whether Article 28 EC and Article 7 of Directive 76/768 preclude a national provision which requires the importer of cosmetic products to communicate to the Ministry of Health and to the Region, inter alia, the name or corporate
Den nationella domstolen får vidare anses ha ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 28 EG och artikel 7 i direktiv 76/768 utgör hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken en importör av kosmetiska produkter är skyldig att meddela hälsovårdsministeriet och regionen uppgifter avseende bland annat namn eller firma
ROBY PROFUMI name of the business, its registered office and that of the manufacturing plant and a full and detailed list of the substances used and contained in those products.
ROBY PROFUMI och inregistrerat säte för företaget och tillverkningsenheten samt en fullständig och detaljerad förteckning över de ämnen som använts och de ämnen som ingår i de nämnda produkterna.
As the Court has already held, when the question referred concerns harmonisation at Community level, the national measures relating thereto must be assessed in the light of the provisions of that harmonising measure and not those of the EC Treaty (see, to that effect, Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711, paragraph 28; Case C-37/92 Vanacker and Lesage [1993] ECR I-4947, paragraph 9, and Case C-324/99 Daimler-Chrysler [2001] ECR I-9897, paragraph 32). 15
När en fråga är föremål för harmonisering på gemenskapsnivå skall, såsom domstolen redan har fastställt, nationell lagstiftning i denna fråga bedömas mot bakgrund av harmoniseringsåtgärdens bestämmelser och inte mot bakgrund av bestämmelserna i EG-fördraget (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711, punkt 28, dom av den 12 oktober 1993 i mål C-37/92, Vanacker och Lesage, REG 1993, s. I-4947, punkt 9, och dom av den 13 december 2001 i mål C-324/99, DaimlerChrysler, REG 2001, s. I-9897, punkt 32). 15
It follows that, in order to reply to the question referred, the Court must restrict itself to the interpretation of Directive 76/768.
Av detta följer att domstolen endast skall tolka direktiv 76/768 för att besvara tolkningsfrågan.
Reply of the Court
Domstolens svar
It should, first, be stated that, in adopting Directive 76/768, the Community legislature sought to reconcile the objective of achieving the free movement of cosmetic products and that of safeguarding public health (see Case C-169/99 Schwarzkopf [2001] ECR I-5901, paragraph 27).
Domstolen konstaterar först och främst att gemenskapslagstiftaren genom att anta direktiv 76/768 har avsett att göra en avvägning mellan den fria rörligheten för kosmetiska produkter och syftet att skydda folkhälsan (se dom av den 13 september 2001 i mål C-169/99, Schwarzkopf, REG 2001, s. I-5901, punkt 27).
As is clear from the second and third recitals in the preamble to Directive 76/768, the Community legislature, although finding that the differences between national laws on cosmetic products obliged Community cosmetic producers to vary their production according to the Member State for which the products were intended and that those differences impeded free movement of those products, concluded that those national provisions had the aim of safeguarding public health and that, consequently, Community harmonisation in that area must pursue the same objective.
Som framgår av andra och tredje skälen i direktiv 76/768 har nämligen gemenskapslagstiftaren, som ansett att skillnaderna mellan olika nationella bestämmelser om kosmetiska produkter tvingar tillverkarna att anpassa sin produktion beroende på vilken medlemsstat produkterna är avsedda för och att dessa skillnader utgör hinder för den fria rörligheten för dessa produkter, ändå konstaterat att syftet med dessa nationella bestämmelser är att skydda folkhälsan och att detta mål därför också måste ligga till grund för gemenskapsharmoniseringen på området.
The amendments subsequently made to Directive 76/768 were guided by those same considerations (see Schwarzkopf, paragraph 28).
Samma hänsyn har legat till grund för senare ändringar av direktiv 76/768 (se domen i det ovannämnda målet Schwarzkopf, punkt 28).
The rules laid down by Directive 76/768 include the obligation, laid down in Article 7(1), on Member States not to refuse, prohibit or restrict the marketing of any cosmetic products which comply with the requirements of that directive and the annexes thereto.
Bland de bestämmelser som fastställs i direktiv 76/768 förekommer den skyldighet som föreskrivs i dess artikel 7.1 enligt vilken medlemsstaterna inte får begränsa, vägra eller förbjuda att kosmetiska produkter som motsvarar kraven i detta direktiv och dess bilagor släpps ut på marknaden.
Next, under Article 7(3) of the directive a Member State may require, for purposes of prompt and appropriate medical treatment in the event of difficulties, that adequate and sufficient information regarding substances contained in cosmetic products be made available to the competent authority (see Case C-246/91 Commission v France [1993] ECR I-2289, paragraph 9).
Det framgår av artikel 7.3 i direktivet att en medlemsstat kan kräva att snar och adekvat medicinsk behandling i händelse av besvär skall göras möjlig genom att lämplig och tillräcklig information om vilka ämnen som ingår i den kosmetiska produkten finns tillgänglig för den behöriga myndigheten (se dom av den 5 maj 1993 i mål C-246/91, kommissionen mot Frankrike, REG 1993, s. I-2289, punkt 9).
That provision, which is incorporated in a directive primarily designed (according to, in particular, the second and third recitals in its preamble) to ensure freedom of trade in cosmetic products, also seeks to protect human health, within the meaning of Article 30 EC (see, to that effect, Estée Lauder, paragraph 25).
Denna bestämmelse, som ingår i ett direktiv avsett att garantera den fria rörligheten för kosmetiska produkter, vilket särskilt framgår av dess andra och tredje skäl, har också som mål att skydda människors hälsa i den mening som avses i artikel 30 EG (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Estée Lauder, punkt 25).
The measures which the Member States are required to take for the implementation of Article 7(3) of Directive 76/768 must however be consistent with the principle of proportionality (see, to that effect, Unilever, paragraph 27; Estée Lauder, paragraph 26, and Linhart and Biffl, paragraph 26).
De åtgärder som medlemsstaterna skall vidta för att genomföra artikel 7.3 i direktiv 76/768 måste dock överensstämma med proportionalitetsprincipen (se, för ett liknande resonemang, domarna i de ovannämnda målen Unilever, punkt 27, Estée Lauder, punkt 26, samt Linhart och Biffl, punkt 26).
In this instance, in the case in the main proceedings, it is clear from the national legislation that importers of cosmetic products are required to communicate to the authorities responsible for protection of health and life of humans the name or corporate name of the manufacturer, its registered office and that of the manufacturing plant and a full and detailed list of the substances contained in the product being marketed.
I målet vid den nationella domstolen följer det av den nationella lagstiftningen att importörer av kosmetiska produkter skall meddela myndigheterna med ansvar för människors hälsa och liv uppgifter avseende namn eller firma och inregistrerat säte för tillverkaren och tillverkningsenheten samt en fullständig och detaljerad förteckning över de ämnen som ingår i den saluförda produkten.
That obligation to provide information allows the competent authorities, in the event of difficulties, to send to the medical services as quickly as possible the necessary information for prompt and appropriate treatment.
Denna informationsskyldighet ger de behöriga myndigheterna möjlighet att i händelse av besvär utan dröjsmål vidarebefordra sådan information till sjukvården som är nödvändig för en snar och adekvat behandling.
Such an obligation to provide information is proportionate to the objective of protecting human health, contained in Article 7(3) of Directive 76/768, since it ensures that the competent national authorities have at their disposal detailed information on the relevant product.
En sådan informationsskyldighet står i proportion till syftet att skydda människors hälsa enligt artikel 7.3 i direktiv 76/768, eftersom den säkerställer att de behöriga nationella myndigheterna förfogar över detaljerade uppgifter avseende den aktuella produkten.
It is only on the basis of that information that appropriate treatment can be prescribed.
En lämplig behandling kan nämligen endast ordineras på grundval av dessa uppgifter.
Having regard to the foregoing, the reply must be that Article 7 of Directive 76/768 does not preclude a national provision which, in the interests of prompt and appropriate medical treatment in the event of difficulties, requires the importer of cosmetic products to communicate to the Ministry of Health and to the Region the name or the corporate name of the business, its registered office and that of the manufacturing plant, and a full and detailed list of the substances used and the substances contained in those products.
Av vad som anförts följer att frågan skall besvaras på följande sätt. Artikel 7 i direktiv 76/768 utgör inte hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken en importör av kosmetiska produkter skall meddela hälsovårdsministeriet och regionen uppgifter avseende namn eller firma och inregistrerat säte för företaget och tillverkningsenheten samt en fullständig och detaljerad förteckning över de ämnen som använts och de ämnen som ingår i de nämnda produkterna, för att möjliggöra snar och adekvat medicinsk behandling i händelse av besvär.
Article 7 of Council Directive 76/768/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws of the Member States relating to cosmetic products, as amended by Council Directive 93/35/EEC of 14 June 1993, does not preclude a national provision which, in the interests of prompt and appropriate medical treatment in the event of difficulties, requires the importer of cosmetic products to communicate to the Ministry of Health and to the Region the name or the corporate name of the business, its registered office and that of the manufacturing plant, and a full and detailed list of the substances used and the substances contained in those products.
Artikel 7 i rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, i dess lydelse enligt rådets direktiv 93/35/EEG av den 14 juni 1993, utgör inte hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken en importör av kosmetiska produkter skall meddela hälsovårdsministeriet och regionen uppgifter avseende namn eller firma och inregistrerat säte för företaget och tillverkningsenheten samt en fullständig och detaljerad förteckning över de ämnen som använts och de ämnen som ingår i de nämnda produkterna, för att möjliggöra snar och adekvat medicinsk behandling i händelse av besvär.
Case C-294/06
Mål C-294/06
(EEC-Turkey Association Agreement — Freedom of movement for workers — Decision No 1/80 of the Association Council — First indent of Article 6(1) — Worker duly registered as belonging to the labour force — Leave to enter as a student or as an au pair — Effect on the right to remain)
(begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)) ”Associeringsavtalet EEG-Turkiet — Fri rörlighet för arbetstagare — Associeringsrådets beslut nr 1/80 — Artikel 6.1 första strecksatsen — Arbetstagare som tillhör den reguljära arbetsmarknaden — Inresetillstånd för studerande eller au pairer — Betydelsen för uppehållsrätten”
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 18 July 2007 . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat J. Kokott föredraget den 18 juli 2007 . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 24 January 2008 . . . . . . .
I - 205Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 24 januari 2008 . . . . . . . . . I - 226
International agreements — EEC-Turkey Association Agreement — Freedom of movement for persons — Workers — Right of Turkish nationals to an extension of their leave to remain
Internationella avtal — Associeringsavtalet EEG-Turkiet — Fri rörlighet för personer — Arbetstagare — Turkiska medborgares rätt till förlängt uppehållstillstånd
SUMMARY — CASE C-294/06 in the three indents of Article 6(1) of Decision No 1/80, they cannot be deprived of the rights which that provision progressively grants them on the basis of the duration of their paid employment.
SAMMANFATTNING — MÅL C-294/06 nr 1/80, kan de inte fråntas de rättigheter som de successivt, i förhållande till hur länge de har utövat den avlönade verksamheten, ges i denna bestämmelse.
The fact that a Turkish national was granted leave to enter the territory of a Member State as an au pair or as a student cannot deprive him of the status of ‘worker’ and prevent him from being regarded as ‘duly registered as belonging to the labour force’ of that Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council.
Den omständigheten att en turkisk medborgare har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av au pair eller studerande kan inte innebära att nämnda medborgare inte kan anses vara en ”arbetstagare” eller tillhöra medlemsstatens ”reguljära arbetsmarknad” i den mening som avses i artikel 6.1 i associeringsrådets beslut nr 1/80 EEG–Turkiet.
Accordingly, that fact cannot prevent that national from being able to rely on that provision for the purposes of obtaining renewed permission to work and a corollary right of residence.
Denna omständighet kan följaktligen inte hindra nämnda medborgare från att med framgång åberopa denna bestämmelse för att få sitt arbetstillstånd förnyat och komma i åtnjutande av motsvarande uppehållsrätt.
In order to determine whether Turkish nationals meet the conditions laid down in Article 6(1) of the decision in question, no account is to be taken of the aim pursued in permitting the persons concerned to enter the Member State in question, since that article does not make recognition of the rights which it confers on Turkish workers subject to any condition connected with the reason for which the right to enter, work or reside was initially granted.
Vid prövningen av om de turkiska medborgarna uppfyller villkoren i artikel 6.1 i det aktuella beslutet skall skälen för att bevilja de berörda inresa i den berörda medlemsstaten nämligen inte beaktas. De rättigheter som turkiska arbetstagare tillerkänns i nämnda artikel har nämligen inte gjorts avhängiga av några villkor rörande skälen till att de ursprungligen beviljats rätt till inresa, arbete och vistelse.
In those circumstances, it cannot be accepted that a student or au pair could circumvent the legislation of the host Member State, in order progressively to obtain an unlimited right of access to the labour market of that State, since they are merely exercising a right expressly provided for in Decision No 1/80.
Under dessa omständigheter kan det inte med framgång göras gällande att en studerande eller en au pair skulle kunna kringgå värdmedlemsstatens lagstiftning för att gradvis komma i åtnjutande av en obegränsad tillgång till denna medlemsstats arbetsmarknad, när vederbörande endast utövar en rättighet som uttryckligen föreskrivs i beslut nr 1/80.
It would only be otherwise if they had fraudulently obtained a right of entry into the territory of a Member State by falsely claiming that they intended to study or act as an au pair.
Något annat gäller endast om de sistnämnda medelst vilseledande uppgifter har utverkat inresetillstånd till en medlemsstat genom att felaktigt uppge att de har för avsikt att studera eller arbeta som au pair.
On the contrary, provided that (i) the genuineness of their intention is confirmed by their actual pursuit of a course of studies or by acting as an au pair, (ii) they obtain work lawfully in the host Member State, and (iii) they satisfy the conditions laid down in Article 6(1) of the decision in question, the persons concerned can fully rely on the rights which that provision confers upon them.
Då de berördas uppgifter om deras avsikter bekräftas genom faktiskt genomförda studier eller arbete som au pair, då de lagligen fått arbete i värdmedlemsstaten och då de uppfyller de villkor som ställs i artikel 6.1 i det aktuella beslutet, kan de däremot till fullo göra gällande de rättigheter som denna bestämmelse ger dem.
If those Turkish nationals succeed, objectively, in fulfilling the conditions laid down
Om nämnda turkiska medborgare själva lyckas uppfylla de villkor som föreskrivs i de tre strecksatserna i artikel 6.1 i beslut
(see paras 40, 45, 46, 49, operative part)
(se punkterna 40, 45, 46 och 49 samt domslutet)
KOKOTTdelivered on 18 July 2007
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATJULIANE KOKOTT föredraget den 18 juli 2007 1
Community and Turkey (‘the Association Agreement’) was signed in Ankara on 12 September 1963 by the Republic of Turkey of the one part and the Member States of the EEC and the Community of the other part, and was concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963. 2
I — Inledning och Republiken Turkiet (nedan kallat avtalet) undertecknades den 12 september 1963 i Ankara av Republiken Turkiet, å ena sidan, och medlemsstaterna i EEG och gemenskapen, å andra sidan. Avtalet har för gemenskapens räkning ingåtts, godkänts och bekräftats genom rådets beslut 64/732/EEG av den 23 december 1963. 2
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 6(1) of Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association (‘Decision No 1/80’) and the question whether au pairs and students carrying on a secondary activity fall within the scope of that provision.
Förevarande begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 6.1 i associeringsrådets beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 om associeringens utveckling (nedan kallat beslut 1/80). Föremålet för frågan är om au pairer och studenter som har en bisyssla omfattas av bestämmelsens tillämpningsområde.
II — Legal context
II — Tillämpliga bestämmelser
A — Community law
A — Gemenskapsrättsliga bestämmelser
Under Article 36 of the Additional Protocol to the Association Agreement of 23 November 1970, the Association Council is to lay down the rules necessary for the securing by progressive stages of freedom of movement for workers between the Member States of the Community and Turkey on the basis of Article 12 of the Association Agreement.
Avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen
The Agreement establishing an Association between the European Economic
Enligt artikel 36 i tilläggsprotokollet till associeringsavtalet av den 23 november 1970 skall associeringsrådet fastställa de nödvändiga bestämmelserna för ett gradvist genomförande av fri rörlighet för arbetstagare mellan gemenskapens medlemsstater och Turkiet i enlighet med de i artikel 12 i associeringsavtalet angivna principerna.
3685; English text of the Agreement in OJ 1977 L 361, p. 29.
1 — Originalspråk: tyska.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-294/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-294/06 i denna hos arbetsförmedlingen medlemsstat,
The Association Council accordingly adopted Decision No 1/80 of 19 September 1980 on the development of the Association. 3
Associeringsrådet har med stöd härav fattat beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 om associeringens utveckling. 3
Article 6(1) of Decision No 1/80 provides:
Artikel 6.1 i beslut nr 1/80 har följande lydelse:
B — National law
— rätt att efter fyra års reguljär anställning i denna medlemsstat utöva valfri avlönad verksamhet.”
Subject to Article 7 on free access to employment for members of his family, a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State:
Med undantag för bestämmelserna i artikel 7 om familjemedlemmars rätt till anställning har en turkisk arbetstagare på den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat
— shall be entitled in that Member State, after one year’s legal employment, to the renewal of his permit to work for the same employer, if a job is available;
— rätt att efter ett års reguljär anställning i denna medlemsstat få sitt arbetstillstånd förnyat hos samme arbetsgivare om han har anställning,
The relevant provisions on entry for au pairs and students may be found in the Immigration Rules, House of Commons Paper 395 (‘HC 395’).
De tillämpliga bestämmelserna om uppehållstillstånd för au pairer och studenter finns i House of Commons Paper 395 (nedan kallat HC 395).