natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In short, the number of cases pending was similar to that in the previous year, that is to say slightly over 1 000 (1 029 compared with 1 033 in 2005).
I själva verket är antalet anhängiga mål stabilt i förhållande till föregående år, det vill säga något över tusen mål (1 029 mot 1 033 år 2005).
It is interesting in this connection that, as at 1 January 2007, intellectual property cases represented nearly 25 % of the total number of cases pending.
Det kan noteras att mål angående immaterialrätt, den 1 januari 2007, utgjorde nära 25 procent av det totala antalet anhängiga mål.
Accordingly, although 82 staff cases are still pending before the Court of First Instance and the first appeals against judgments of the Civil Service Tribunal have been brought before it (10 of them as at 31 December 2006), the litigation before the Court of First Instance is gradually changing character and becoming more focused on commercial litigation.
Även om 82 personalmål fortfarande är anhängiga vid förstainstansrätten och denna har mottagit de första överklagandena av personaldomstolens domar (10 överklaganden hade inkommit den 31 december 2006) sker en gradvis förändring av föremålet för de mål som prövas av förstainstansrätten till att mer och mer avse mål av ekonomisk karaktär.
The average duration of proceedings increased slightly this year, in that, leaving aside staff cases and intellectual property cases, it went from 25.6 months in 2005 to 27.8 months in 2006.
Den genomsnittliga handläggningstiden har ökat något under detta år, eftersom den, om man bortser från personalmål och mål angående immaterialrätt, har ökat från 25,6 månader år 2005 till 27,8 månader år 2006.
However, in 2006, use of the expedited procedure provided for by Article 76a of the Rules of Procedure of the Court of First Instance was allowed by the Court in four of the 10 cases in which it was applied for.
Det kan emellertid noteras att förstainstansrätten under år 2006 biföll ansökningar om skyndsamt förfarande enligt artikel 76a i förstainstansrättens rättegångsregler i fyra av de tio mål där detta hade begärts.
Ms Pernilla Lindh, appointed to the Court of Justice as a Judge, and Mr Paolo Mengozzi and Ms Verica Trstenjak, appointed to the Court of Justice as Advocates General, left the Court of First Instance on 6 October.
Dessutom lämnade Pernilla Lindh, som utnämnts till domare vid domstolen, samt Paolo Mengozzi och Verica Trstenjak, vilka utnämnts till generaladvokater vid domstolen, förstainstansrätten den 6 oktober.
On the same day they were replaced by Mr Nils Wahl, Mr Enzo Moavero Milanesi and Mr Miro Prek respectively.
De efterträddes, samma dag, av Nils Wahl, Enzo Moavero Milanesi och Miro Prek.
It is impossible, in the framework of this report, to give an exhaustive account of the richness of the caselaw of the Court of First Instance in 2006.
Det är inom ramen för denna rapport inte möjligt att på ett uttömmande sätt redogöra för förstainstansrättens omfattande praxis under år 2006.
Mention will be made only of the most signicant developments of the year, the selection of which is necessarily subjective to some extent 2.
Endast de mest betydelsefulla bidragen under detta år kommer att beröras.
They relate to proceedings concerning the legality of measures (I), actions for damages (II) and, finally, applications for interim relief (III).
Detta urval är nödvändigtvis till viss del subjektivt.2 De utvalda målen rör rättsakters lagenlighet (I), skadestånd (II) och interimistiska åtgärder (III).
However, in 2006, the Civil Service Tribunal referred a case to the Court of First Instance.
Under år 2006 återförvisade personaldomstolen emellertid ett mål till förstainstansrätten.
For example, no mention is made of antidumping law, although it gave rise to some interesting developments, in particular in the judgment of 24 October 2006 in CaseT-274/02 Ritek and Prodisc Technology v Council, not yet published in the ECR, and staff case-law.
Till exempel redogörs inte för antidumpningsmål, vilka emellertid gett upphov till en intressant utveckling, särskilt i förstainstansrättens dom av den 24 oktober 2006 i mål T-274/02, Ritek och Prodisc Technology mot rådet (REG 2006, s. II-0000), och inte heller för personalmål.
Admissibility of actions brought under Articles 230 and 232 EC
Upptagande till sakprövning av talan som har väckts i enlighet med artiklarna 230 EG och 232 EG
In 2006, the most signicant developments on this question concern the denition of a challengeable act and, to a lesser extent, that of standing to bring proceedings.
De mest betydelsefulla inslagen i utvecklingen under år 2006 i denna fråga rör begreppet rättsakt mot vilken talan kan väckas och, i mindre mån, begreppet talerätt.
Measures against which an action may be brought
Rättsakter mot vilka talan kan väckas
According to settled case-law, only measures the legal eects of which are binding on and capable of aecting the interests of the applicant by bringing about a distinct change in his legal position are acts or decisions which may be the subject of an action for annulment 3. In 2006, the current relevance of this issue was illustrated by no less than seven cases.
Enligt fast rättspraxis kan endast åtgärder som har tvingande rättsverkningar som kan påverka sökandens intressen genom att väsentligt förändra dennes rättsliga ställning utgöra rättsakter och beslut som kan bli föremål för en talan om ogiltigförklaring i den mening som avses i artikel 230 EG.3 Under år 2006 visade det sig i inte mindre än sju mål att denna fråga är aktuell.
To begin with, three judgments dened the limits of actions for annulment of measures adopted by the European Anti-Fraud Oce (OLAF) 4. First, in its judgment in Camós Grau v
I tre domar klargjordes gränserna för en talan om ogiltigförklaring mot rättsakter antagna av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF).4I målet Camós Grau mot kommissionen ansåg förstainstansrätten att en utredningsrapport från OLAF, i vilken sökanden ifrågasattes, inte väsentligt förändrade dennes rättsliga ställning, eftersom den inte medförde någon skyldighet, inte ens processuellt sett, för de myndigheter som den var avsedd för.
Secondly, following the same approach, the Court of First Instance made clear in its judgment in Tillack v Commission that the forwarding by OLAF of information to the national judicial authorities was not an act against which an action for annulment could be brought either.
Med samma tillvägagångssätt preciserade förstainstansrätten i målet Tillack mot kommissionen att OLAF:s överlämnande av uppgifter till nationella rättsliga myndigheter inte heller kunde ligga till grund för en talan om ogiltigförklaring.
The forwarding of information by OLAF, although it had to be dealt with seriously by the national authorities, had no binding legal eect on them, as they remained free to decide what action should be taken following the OLAF investigation.
OLAF:s överlämnande av uppgifter medförde nämligen, trots att de skulle behandlas med vederbörlig omsorg av de nationella myndigheterna, inte några tvingande rättsverkningar för dessa myndigheter, utan dessa kunde fritt besluta hur OLAF:s utredning skulle följas upp.
Thirdly, and finally, in its order in Strack v Commission, the Court of First Instance held that an ocial who informs OLAF of possible irregularities may not challenge by means of an action for annulment the decision closing the investigation opened in the light of that information.
Slutligen, i beslutet i målet Strack mot kommissionen fastställde förstainstansrätten att en tjänsteman som hade underrättat OLAF om ett eventuellt klandervärt uppträdande inte genom en talan om ogiltigförklaring kunde angripa beslutet att lägga ned den utredning som inletts till följd av denna underrättelse.
Secondly, two judgments delivered in 2006 in the case known as‘Austrian Banks —“Club Lombard”’held that actions brought against decisions taken by the Commission’s hearing ocer were admissible 5.
I två domar som meddelades under år 2006, i samband med ärendet Österrikiska banker (Lombardklubben), ansågs talan mot beslut fattade av kommissionens förhörsombud
See judgments of 6 April 2006 in Case T-309/03 Camós Grau v Commission and of 4 October 2006 in Case T193/04 Tillack v Commission, and order of 22 March 2006 in Case T-4/05 Strack v Commission (under appeal, Case C-237/06 P), none yet published in the ECR.
Se förstainstansrättens dom av den 6 april 2006 i mål T-309/03, Camós Grau mot kommissionen (REG 2006, s.
Judgment of 5 April 2006 in Case T 351/02 Deutsche Bahn v Commission, not yet published in the ECR.
II-0000), och av den 4 oktober 2006 i mål T-193/04, Tillack mot kommissionen (REG 2006, s.
Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88 EC] (OJ L 83, 27.3.1999, p. 1).
II-0000), samt förstainstansrättens beslut av den 22 mars 2006 i mål T-4/05, Strack mot kommissionen (REG 2006, s.
Judgment of the Court of Justice in Case C-312/90 Spain v Commission [1992] ECR I-4117, paragraphs 21 to 23.
II-0000) (överklagat till domstolen under målnummer C-237/06 P).
Court of First Instance them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are dierentiated from all other persons and by virtue of those factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed 12.
Förstainstansrätten kunna upptas till sakprövning.5I målet Österreichische Postsparkasse och Bank für Arbeit und Wirtschaft mot kommissionen yrkade två kreditinstitut ogiltigförklaring av beslut att lämna ut de icke-konfidentiella versionerna av meddelandena om invändningar i ett förfarande angående fastställande av bankavgifter till ett politiskt parti.
In 2006, the Court of First Instance applied those principles, inter alia in the case resulting in the judgment in Boyle and Others v Commission 13.
Beslutet utgör därför en rättsakt mot vilken talan kan väckas.
That case concerned a Commission decision addressed to Ireland rejecting a request to increase the objectives of the Multiannual guidance programme for the Irish fishing fleet (‘MAGP IV’).
I målet Bank Austria Creditanstalt mot kommissionen yrkade Bank Austria Creditanstalt ogiltigförklaring av ett beslut fattat av förhörsombudet att avslå dess invändning mot att en icke-konfidentiell version av kommissionens beslut offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.
The Court of First Instance held that although the applicants, who were owners of vessels belonging to the Irish fishing fleet, were not the addressees of the decision, they were nonetheless concerned by it. The request for an increase made by Ireland was made up of all of the individual requests of owners of vessels, including the applicants’requests.
I sin dom ansåg förstainstansrätten att ett beslut som fattats av förhörsombudet enligt artikel 9 tredje stycket i beslut 2001/4626 medför rättsverkningar, eftersom förhörsombudet i beslutet uttalar sig såväl om huruvida den text som skall offentliggöras innehåller affärshemligheter eller andra uppgifter som åtnjuter ett liknande skydd som om den innehåller andra uppgifter som inte får lämnas ut till allmänheten, antingen enligt gemenskapsrättsliga bestämmelser som specifikt skyddar uppgifterna eller på grund av det faktum att uppgifterna är av sådant slag att de omfattas av tystnadsplikten.
Although the decision was addressed to Ireland, it applied to a series of identied vessels and had therefore to be considered to be a series of individual decisions, each aecting the legal situation of the owners of those vessels.
Ett sådant beslut utgör således också en rättsakt mot vilken talan kan väckas.
The number and identity of the vessel-owners in question were fixed and ascertainable even before the date of the contested decision and the Commission was in a position to know that its decision aected solely the interests and positions of those owners.
I domen i målet Deutsche Bahn mot kommissionen7preciserade förstainstansrätten räckvidden av begreppet rättsakt mot vilken talan kan väckas när det gäller beslut som kommissionen fattar, inom området för statligt stöd, på grundval av artikel 4.2 i förordning nr 659/1999.8Bakgrunden till målet var att kommissionsledamoten med ansvar för transportfrågor skriftligen hade underrättat sökanden om att dennes klagomål, genom vilket sökanden begärde att ett förfarande enligt artikel 88.2 EG skulle inledas, inte skulle komma att bifallas.
The contested decision thus concerned a closed group of identied persons at the time of its adoption, whose rights the Commission intended to regulate.
Skrivelsen innehöll en klar och precis motivering av skälen till att den nationella åtgärden inte skulle anses utgöra ett stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG.
The factual situation thus created therefore characterised the applicants by reference to all other persons and distinguished them individually in the same way as an addressee of the decision.
Kommissionen gjorde emellertid gällande att skrivelsen endast var av informerande karaktär och inte utgjorde ett beslut i den mening som avses i artikel 4.2 i förordning nr 659/1999, och att den följaktligen inte utgjorde en rättsakt mot vilken talan kunde väckas eftersom den inte medförde några rättsverkningar.
Standing to bring proceedings in litigation on State aid
Förstainstansrättens dom av den 30 maj 2006 i mål T-198/03, Bank Austria Creditanstalt mot kommissionen (REG 2006, s. II-0000), och av den 7 juni 2006 i de förenade målen T-213/01 och T-214/01, Österreichische Postsparkasse och Bank für Arbeit und Wirtschaft mot kommissionen (REG 2006, s. II-0000).
Judgment of the Court of Justice in Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, 107.
Kommissionens beslut 2001/462/EG, EKSG av den 23 maj 2001 om kompetensområdet för förhörsombudet i vissa konkurrensförfaranden (EGT L 162, s. 21).
Judgments of 13 June 2006 in Joined Cases T-218/03 to T-240/03 Boyle and Others v Commission (under appeal, Case C-373/06 P), not yet published in the ECR; see also the judgment of 13 June 2006 in Case T-192/03 Atlantean v Commission, not published in the ECR.
Förstainstansrättens dom av den 5 april 2006 i mål T-351/02, Deutsche Bahn mot kommissionen (REG 2006, s. II-0000).
Judgment of the Court of Justice in Case C-78/03 P Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum [2005] ECR I-10737.
Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel [88 EG] (EGT L 83, s. 1).
Two judgments delivered in 2006 enabled the Court of First Instance to clarify the application of that distinction where the Commission took a decision without initiating the formal review procedure 15.
Förstainstansrätten fastställde emellertid att artikel 230 EG är tillämplig på en skrivelse som skickats från kommissionen till ett företag som ingett klagomål, när kommissionen – vilken mottagit upplysningar om ett påstått olagligt stöd och därmed enligt artikel 10.1 i förordning nr 659/1999 var skyldig att utan dröjsmål undersöka dessa – inte nöjt sig med att, såsom artikel 20 i nämnda förordning ger utrymme för, underrätta klaganden om att den inte har tillräckligt underlag för att ta ställning till fallet utan intar en klar och motiverad ståndpunkt och anger att åtgärden i fråga inte utgör ett stöd.
The applicant also called upon the Commission to order the Italian Republic to suspend those aid payments.
Detta ställningstagande medför nämligen att kommissionen måste fatta ett beslut enligt artikel 4.2 i förordningen.
Insofar as this was an action for failure to act, which represents one and the same means of redress as an action for annulment, the Court of First Instance needed to establish the admissibility of an action brought by the applicant for annulment of at least one of the measures which the Commission could have adopted on conclusion of the preliminary procedure for examination of aid.
Kommissionen har inte rätt att undandra detta beslut gemenskapsdomstolens kontroll genom att förklara sig inte ha fattat något sådant beslut, genom att försöka återkalla det eller genom att besluta att inte rikta beslutet till den berörda medlemsstaten, vilket strider mot artikel 25 i förordning nr 659/1999.
To that end the Court of First Instance applied the caselaw of the Court of Justice and, in that connection, it claried the denition of ‘sucient relationship of competition’for an undertaking to be considered a competitor of the recipients of aid and, therefore, concerned within the meaning of Article 88(2) EC.
Det saknar i det sammanhanget betydelse att skrivelsen inte var följden av ett slutligt beslut angående klagomålet, antaget av kommissionsledamöterna i kollegium, eller att skrivelsen inte publicerats.
Second, in British Aggregates v Commission 17, the Commission had decided, without initiating the formal review procedure, not to raise objections to the levy under examination.
I beslutet i målet Schneider Electric mot kommissionen9 uttalade sig förstainstansrätten för första gången i frågan huruvida en talan mot ett beslut av kommissionen att inleda ett förfarande för undersökning av en koncentration kunde upptas till sakprövning.
The Court of First Instance recalled that if the applicant calls into question the merits of the decision appraising the aid as such, the mere fact that it may be regarded as concerned within the meaning of Article 88(2) EC cannot suce to render the action admissible.
Kommissionen hade fattat ett sådant beslut inom ramen för det administrativa förfarande som hade återupptagits till följd av att två domar meddelats om ogiltigförklaring dels av beslutet att koncentrationen mellan Schneider Electric och Legrand – två tillverkare av elektrisk utrustning för lågspänningsinstallation – var oförenligt med den gemensamma marknaden, dels av beslutet om uppdelning av dessa två enheter.10Sökanden angrep såväl kommissionens beslut att inleda undersökningsförfarandet som dennes beslut att formellt avsluta förfarandet.
The applicant must then demonstrate that it has a particular status within the meaning of the judgment in Plaumann v Commission. That applies in particular where the applicant’s market position is substantially aected by the aid to which the decision at issue relates.
I sitt beslut drar förstainstansrätten med stöd av omständigheterna i målet slutsatsen att ett företag som, efter det att det i förstainstansrätten fått bifall till sin talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut enligt vilket företaget förbjöds att genomföra en koncentration, överlåter det företag som det förvärvat under den tid kommissionen hade till sitt förfogande för att fatta ett nytt beslut inte med framgång kan göra gällande att ett beslut av kommissionen – som fattats efter det att beslutet att överlåta företaget hade fattats – att återuppta förfarandet för undersökning av koncentrationen eller ett beslut av kommissionen – som fattats efter det att överlåtelsen genomförts – att formellt avsluta förfarandet, som därigenom förlorat sitt föremål, går honom emot.
The Court found, in this case, that the applicant, which is an association of undertakings, does not merely seek to challenge the Commission’s refusal to initiate the formal investigation procedure, but also calls into question the merits of the contested decision.
Förstainstansrätten påpekade för fullständighetens skull att ett beslut att inleda det formella undersökningsförfarandet endast utgör en förberedelseåtgärd.
In considering whether it has explained why the measure under investigation is liable to have a signicant eect on the position of one or more of its members on the relevant market, the Court of First Instance found that the measure was intended to modify generally the allocation of the market between virgin aggregates, which were subject to it, and alternative products, which were exempt.
Även om ett sådant beslut visserligen medför en förlängning av uppskjutandet av koncentrationen samt en förlängning av skyldigheten att samarbeta med kommissionen under undersökningsfasen, går dessa konsekvenser – som följer direkt av den förordning som vid tillfället var tillämplig på koncentrationer och är ett naturligt resultat av den
As regards standing to bring proceedings in the area of State aid, see also the judgment of 27 September 2006 in Case T-117/04 Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren and Others v Commission, not yet published in the ECR, in which the Court of First Instance held that an association and its members had no standing to bring proceedings to contest a decision adopted on conclusion of the formal examination procedure provided for by Article 88(2) EC.
Förstainstansrättens beslut av den 31 januari 2006 i mål T-48/03, Schneider Electric mot kommissionen (REG 2006, s.
Judgment of 10 May 2006 in Case T-395/04 Air One v Commission, not yet published in the ECR.
II-0000) (överklagat till domstolen under målnummer C-188/06 P).
Court of First Instance they were in direct competition with the producers of exempted materials, which had become competitive as a result of the introduction of the environmental tax at issue.
Förstainstansrätten föregående kontrollen av koncentrationens förenlighet – inte utöver de effekter som en inlaga har och påverkar således inte Schneider Electrics rättsliga ställning.
As the measure was likely substantially to aect the competitive situation of certain members of the applicants, its action was admissible.
Förstainstansrätten godtog inte detta företags argument att beslutets verkan motsvarade den som följer av gemenskapsreglerna om statligt stöd.
Applying those principles in Boyle and Others v Commission, the Court of First Instance held that a decision rejecting a request to increase the objectives of the Multiannual guidance programme for the Irish fishing fleet (‘MAGP IV’) directly concerned the owners of the vessels in question.
Under år 2006 tillämpade förstainstansrätten denna princip bland annat i målet Boyle m.fl. mot kommissionen.13 Detta mål rörde ett beslut som kommissionen riktat till Irland, genom vilket kommissionen avslagit en ansökan om utökning av målen i ett flerårigt utvecklingsprogram för den irländska fiskeflottan (FUP IV).
In the contested decision, the Commission, as the only authority with competence in the matter, ruled denitively on the eligibility for an increase in capacity of certain particular vessels by reference to the conditions of the application of the applicable legislation.
Förstainstansrätten fastslog att sökandena, ägare till fartyg som ingick i den irländska fiskeflottan, var individuellt berörda av beslutet trots att det inte var riktat till dem.
In finding that the applicants’ vessels were not eligible, the contested decision had the direct and denitive eect of precluding them from the possibility of beneting from a measure of Community law.
Den ansökan om utökning som Irland ingett bestod i själva verket av samtliga individuella ansökningar från fartygsägare, däribland de sökandes.
The national authorities had no discretion as regards their obligation to implement that decision.
Även om beslutet hade riktats till Irland, berörde det ett antal särskilt bestämda fartyg och skulle därför anses bestå av en rad individuella beslut som vart och ett påverkade de ovannämnda fartygsägarnas rättsliga ställning.
In that regard the Court of First Instance dismissed the argument that Ireland might in theory decide to grant the additional capacity to the applicants’ vessels up to the ceiling set under MAGP IV.
Hur många de ifrågavarande fartygsägarna var och deras identitet var fastställt och kontrollerbartredan före tidpunkten för det ifrågasatta beslutet och kommissionen hade vetskap om att dess beslut enbart skulle påverka dessa ägares intressen och situation.
According to the Court of First Instance, a national decision of that nature would not mean that the Commission’s decision ceased to apply automatically as it would remain extraneous, legally speaking, to the application in Community law of the contested decision.
Det ifrågasatta beslutet berörde således, när det fattades, en sluten krets av bestämda personer vars rättigheter kommissionen avsåg att reglera.