natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The same recital adds that in such cases, in order to guarantee control over professional discipline, which is the responsibility of those professional organisations or bodies, it should be provided that the person concerned may be required to submit to the competent authority of the host Member State particulars relating to the provision of services.
Som har konstaterats ovan gäller den frågeställningen mer än införlivandet av direktivet och går således utöver förevarande talan om fördragsbrott på grund av underlåtenhet att korrekt införliva ett direktiv.
Article 18 of Directive 93/16 exempts nationals of Member States established in another Member State, in cases of provision of services entailing travel on the part of the person concerned, from another requirement that may be laid down by the national law of the Member State where services are provided, namely registration with a public social security body to enable settlement, in that State, with insurance bodies of accounts relating to services rendered to persons insured under social securitv schemes.
*1) Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 93/16/EEG av den 5 april 1993 om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis genom att inte inom den föreskrivna fristen korrekt införliva artikel 8 i direktivet.
under social security schemes and, second, that the Member State concerned has not exempted from that requirement Community nationals established in another Member State in cases of provision of services entailing travel on the part of the person concerned.
3) Europeiska gemenskapernas kommission och Konungariket Spanien skall var och en bära sin rättegångskostnad."
The argument of the Commission before the Court was essentially centred on the issue of reimbursement by the Spanish health scheme of medical services rendered in Spain by doctors established in another Member State.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 4 oktober 2001.
That issue is to be distinguished from the question as to what registration those doctors are exempted from under Article 18 of Directive 93/16.
Hon föreslog att domstolen skulle fastställa följande:
Declares that, by failing to transpose, within the prescribed timelimit, Article 8 of Council Directive 96/13/EEC of 5 April 1993 to facilitate the free movement of doctors and the mutual recognition of their diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under the provisions of that directive;
Konungariket Spanien har genom att för specialistläkare med avslutad specialistutbildning från andra medlemsstater, som för den kompletterande utbildningen behöver en utbildningsplats för specialistutbildning, föreskriva att de utan åtskillnad skall delta i samma fördelningsförfarande som läkare med grundutbildning i allmänhet och specialistläkare som redan har tillträde till den spanska marknaden för specialistläkare, och att inte garantera specialistläkare med avslutad specialistläkarutbildning från andra medlemsstater, som för den kompletterande utbildningen behöver en utbildningsplats för specialistutbildning och som erhållit en sådan inom ramen för ett fördelningsförfarande, någon utbildningsplats för den specialitet som de behöver för den kompletterande utbildningen åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 8 i direktiv 93/16.
Orders the Commission of the European Communities bear their own costs.'
Kommissionen och Konungariket Spanien skall bära sina rättegångskostnader.
(Appeal — State aid — Common agricultural policy - Sugar Aid granted in implementation of a general State aid scheme approved by the Commission Contribution by a Member State to the financing of a project eligible for the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund, Guidance Section Aid for vocational training) (Sixth Chamber)
"Överklagande — Statligt stöd — Gemensam jordbrukspolitik — Socker — Stöd som beviljas i enlighet med ett allmänt statligt stödsystem som kommissionen har godkänt — Bidrag från en medlemsstat till finansieringen av ett projekt vid ut\ > ecklingssektionen vid Europeiska iitx'ecklings­ och garantifonden för jordbruket — Stöd till yrkesutbildning" (sjätte avdelningen) i Coruche, i Tejo­ och sockerraffinaderi Sorraiadalen.
Coruche (Portugal) in the Tagus and Sorraia valley.
Investeringen var avsedd för tillverkning av vitt socker enligt den kvot som tilldelats Republiken Portugal genom Konungariket Spaniens och Republiken Portugals anslutningsakt.
That investment project was intended for the production of the white sugar quota allocated to the Portuguese Republic by the Act of Accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic.
Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses, Alcântara Refinarias — Açúcares SA och RAR Refinarias de Açúcar Reunidas SA har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 27 augusti 1999, med stöd av artikel 49 i EG­stadgan för domstolen överklagat förstainstansrättens dom av den 17 juni 1999 i mål T­82/96, ARAP m.fl. mot kommissionen (nedan kallad den överklagade domen).
By application lodged at the Court Registry on 27 August 1999, Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses (ARAP), Alcântara Refinarias - Açúcares SA and Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR) brought an appeal under Article 49 of the EC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 17 June 1999 in Case T-82/96 ARAP and Others ν Commission [1999] ('the judgment under appeal'), by which that Court dismissed their application for annulment of the Commission decision of 11 January 1996 not to raise objections to State aid in favour of Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial SA ('DAI') notified under No NI 1/95 (hereinafter 'the contested decision' or 'the contested measure'), and of the Commission's letter of 19 March 1996, informing the applicants of that decision (hereinafter 'the letter of 19 March 1996').
I domen ogillade förstainstansrätten deras talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 11 januari 1996 att inte invända mot att Sociedade de Desenvolvimento Agro­industrial SA (nedan kallat DAI) beviljades statligt stöd Ν11/95 (nedan kallat det ifrågasatta beslutet), samt av kommissionens skrivelse av den 19 mars 1996 till sökandena med information om beslutet (nedan kallad skrivelsen av den 19 mars 1996).
The procedure for examination by the Commission of the aid in favour of DAI was as follows: initially, the Portuguese authorities notified the aid with a view to obtaining financial assistance from the Structural Funds.
Kommissionens granskning av det ovannämnda stödet till DAI förlöpte på följande sätt.
That application for Community aid, submitted first to the European Regional Development Fund (ERDF), was amended for subsequent submission to the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF).
De portugisiska myndigheterna hade ursprungligen anmält stödet för att få ett ekonomiskt bidrag från strukturfonderna.
Guidance Section, since it had to be examined under the rules relating not to industry but to the agricultural sector.
Denna begäran om gemenskapsstöd, som först framställdes som en begäran avseende Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), ändrades senare till en begäran hos utvecklingssektionen vid EUGFJ, i den mån begäran skulle prövas enligt reglerna för jordbrukssektorn och inte enligt reglerna för industrisektorn.
In the contested decision, notified to the Portuguese Government by letter of 11 January 1996, the Commission raised no objection under Article 92 of the EC Treaty (now, after amendment. Article 87 EC) and Article 93 of the EC Treaty (now Article 88 EC) with regard to State aid Ν11/95 granted by the Portuguese Republic to DAI's investment project for the establishment of a beet sugar refining plant at
Enligt det ifrågasatta beslutet som delgavs den portugisiska regeringen i skrivelse av den 11 januari 1996 beslutade kommissionen att inte, med stöd av artikel 92 i EG­fördraget (nu artikel 87 EG i ändrad lydelse) och artikel 93 i EG­fördraget (nu artikel 88 EG), invända mot bland annat det statliga stöd NI 1/95 som Portugal beviljade DAI för uppförandet av ett
The cane sugar refineries Alcântara Refinarias Açúcares SA and Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR), which were then the only sugar producers established in mainland Portugal, and the association of which those two refineries were members. Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses (ARAP), lodged complaints against the aid granted to DAI.
Sockerrörsraffinaderierna Alcântara Refinarias — Açúcares SA och Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR), vilka var de enda sockerproducenterna på det portugisiska fastlandet, och sammanslutningen bestående av dessa två raffinaderier, Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses (ARAP), klagade på det ovannämnda stödet till DAL
regard that, 'according to Commission practice, measures of this kind intended to impart new knowledge are authorised for up to 100% of the eligible expenses' and that, '[i]n this case, the aid does not exceed 68% of eligible expenses'.
nya raffinaderiet, ansågs vara förenligt med den gemensamma marknaden. I det ifrågasatta beslutet angavs i detta avseende att "enligt kommissionens praxis godtas sådana åtgärder för att förvärva nya kunskaper med upp till 100 procent av de kostnader som kan bli aktuella", och att "[ejnligt de portugisiska myndigheterna överstiger stödet i detta fall inte 68 procent av dessa kostnader".
A first grant of aid of PTE 1 275 290 000 takes the form of tax reliefs granted under the general aid scheme introduced in Portugal by Decree-Law No 95/90 of 20 March 1990.
Ett första stöd på 1 275 290 000 ESC består av en skattebefrielse som beviljas enligt det allmänna statliga stödsystem som införts i Portugal genom lagdekret 95/90 av den 20 mars 1990.
The scheme provides for special tax reliefs, limited to a period of 10 years, for companies making investments in excess of PTE 10 000 million.
Detta system innehåller särskilda skattebefrielser, begränsade till 10 år, för bolag som gör investeringar på mer än 10 miljarder ESC.
The maximum aid available is 10% of the net investments made or, in exceptional cases, 20%.
Stödet får uppgå till högst 10 procent netto av investeringarna, förutom i undantagsfall då det kan uppgå till 20 procent netto av investeringarna.
The Commission took the view in the contested decision that the third type of aid in question, the grant of PTE 1 912 335 000 (that is, 15% of the eligible investments) by way of cofinancing of investments eligible for Community aid in the amount of PTE 6 372 065 000 (that is, 49.97% of the eligible investments) under Regulation No 866/90, did not fall within the scope of Articles 92 and 93 of the Treaty.
Kommissionen fann i det ifrågasatta beslutet att det tredje nationella stödet i fråga, på 1 912 335 000 ESC (eller 15 procent av de investeringar som kan komma i fråga), vilket beviljades som medfinansiering av investeringar som kunde komma i fråga för ett gemenskapsstöd på 6 372 065 000 ESC (eller 49,97 procent av de investeringar som kan komma i fråga), enligt förordning nr 866/90 inte omfattas av tillämpningsområdet för artiklarna 92 och 93 i fördraget.
It postponed consideration of the question whether the sugar refinery project met the conditions for Community financing under that regulation.
Kommissionen beslöt att ytterligare granska frågan huruvida projektet för raffinering av socker uppfyllde kraven enligt denna förordning för en gemenskapsfinansiering.
By letter of 19 March 1996 the Commission informed the three complainants of its decision of 11 January 1996 not to raise any objection under Article 92 of the Treaty with regard to the aid granted to DAI.
Genom skrivelse av den 19 mars 1996 informerade kommissionen de tre klagandena om sitt beslut av den 11 januari 1996 att inte invända mot stödet till DAI på grundval av artikel 92 i fördraget.
Proceedings before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Det system som infördes genom lagdekret 95/90 godkändes av kommissionen, med stöd av artikel 92 i fördraget, genom ett beslut av den 3 juli 1991 (SG (91) D/13312).
The scheme introduced by Decree-Law No 95/90 was approved pursuant to Article 92 of the Treaty by Commission decision of 3 July 1991 (SG (91) D/13312), notified to the Portuguese Government on 15 July 1991, subject to the condition that the individual aid was in conformity with 'the rules and guidelines laid down by Community law in relation to certain industrial, agricultural and fisheries sectors'.
Beslutet delgavs den portugisiska regeringen den 15 juli 1991, och godkännandet var villkorat av att stödet i varje enskilt fall var förenligt med "gemenskapsrättens regler och rambestämmelser för vissa industri-, jordbruks- och fiskesektorer".
The approval decision also required the Portuguese Government to notify 'all projects enjoying reliefs of between 10 and 20% (ESL) and all those in sensitive sectors'.
Enligt beslutet om godkännande skulle den portugisiska regeringen dessutom anmäla "alla projekt som får skattebefrielser på 10-20 procent (ESL) samt alla projekt som avser känsliga sektorer".
By application received at the Registry of the Court of First Instance on 29 May 1996, the applicants brought an action under Article 173 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 230 EC), for annulment of the contested decision and the letter of 19 March 1996.
Genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 29 maj 1996 väckte sökandena talan med stöd av artikel 173 i EG-fördraget (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse) och yrkade att det ifrågasatta beslutet och skrivelsen av den 19 mars 1996 skulle ogiltigförklaras.
The Portuguese Republic and DAI intervened in support of the forms of order sought by the Commission.
Republiken Portugal och DAI intervenerade till stöd för kommissionens yrkanden.
That action was dismissed by the judgment under appeal.
Talan ogillades i den överklagade domen.
As regards the substance of the contested decision, the Court of First Instance considered in turn the pleas raised by the applicants against the three categories of aid granted to DAI, that is to say, tax reliefs, aid for vocational training and investment aid under Regulation No 866/90.
När det gäller sakfrågan i målet prövade förstainstansrätten i tur och ordning de grunder som sökandena anfört mot de tre kategorierna av stöd som beviljats DAI, nämligen skattebefrielse, stöd till yrkesutbildning och investeringsstöd enligt förordning nr 866/90.
In the contested decision the Commission first noted that the public investment aid granted in the form of tax reliefs in favour of DAI was granted in accordance with the aid scheme set up by Decree-Law 95/90.
Kommissionen konstaterade i det ifrågasatta beslutet att det statliga stödet i form avskattebefrielser för DAI hade beviljats i enlighet med det stödsystem som upprättats genom lagdekret nr 95/90.
It went on to observe that that part of the aid did not exceed 10% of the investment and that the Community rules applicable to the agricultural sector, to which its decision of 3 July 1991 made reference, did not, in those circumstances, require the prior notification referred to in Article 93(3) of the Treaty.
Därefter anförde kommissionen att denna del av stödet inte översteg 10 procent av investeringen och att de gemenskapsbestämmelser för denna jordbrukssektor som beslutet av den 3 juli 1991 hänvisade till inte innebar att kravet på förtida underrättelse enligt artikel 93.3 i fördraget måste tillämpas i detta fall.
Finally, having explained that its examination, under Articles 92 and 93 of the Treaty, of the part relating to investments involved verification of compliance with the Community provisions on State aid in the agricultural sector, the Commission stated that the tax reliefs in question were not excluded by Decision 94/173.
Kommissionen klargjorde slutligen att dess granskning enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget av den del som avsåg investeringarna, gällde huruvida gemenskapens bestämmelser om statligt stöd inom jordbrukssektorn hade följts, varpå den fann att den ifrågavarande skattebefrielsen omfattades avbeslut 94/173.
A second grant of aid of PTE 380 000 000 for vocational training for staff at the new refinery was regarded as compatible with the common market.
Ett andra stöd på 380 000 000 ESC som var ämnat för yrkesutbildning av personalen vid det
In paragraphs 55 to 57 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the first part of the first plea, alleging failure to examine the sectoral consequences of the general
Den första grunden som sökandena anförde mot skattebefrielsen avsåg att beslutet av den 3 juli 1991 var rättsstridigt.
scheme of tax reliefs.
gjort förbehåll därom i beslutet om godkännande.
It held that the applicants had not demonstrated that compliance with the rules applicable to the sugar sector was not ensured by the conditions laid down in the decision of 3 July 1991.
Förstainstansrätten påpekade att om kommissionen granskade varje enskilt stöd, skulle detta strida mot principerna om berättigade förväntningar och om rättssäkerhet.
implementation of a general aid scheme could not in principle be regarded as an unforeseeable application of that scheme.
Förstainstansrätten fann också att det principiellt inte kunde anses att ett enskilt stöd som beviljas enligt ett allmänt stödsystem är resultatet av en oförutsedd tillämpning av detta system.
The Court of First Instance also observed that, in the present case, the tax reliefs did not exceed \0c/t of the investment made and were compatible with the Community law applicable in the sector concerned.
Rätten slog vidare fast att skattebefrielsen i förevarande fall inte översteg 10 procent av investeringarna och att den var förenlig med gällande gemenskapsrätt inom den berörda sektorn.
According to the Court of First Instance, they therefore complied with the conditions laid down by the decision of 3 July 1991 and did not thus need to be notified to the Commission, so that it would not have been entitled to examine them in the light of Article 92 of the EC Treaty.
Enligt förstainstansrätten var skattebefrielsen därmed förenlig med villkoren som fastställts i beslutet av den 3 juli 1991, och den behövde således inte anmälas till kommissionen. Kommissionen hade därmed inte någon möjlighet att pröva skattebefrielsen med beaktande av artikel 92 i fördraget.
The second part of the first plea, alleging a lack of transparency in the procedure for approval of the decision of 3 July 1991, was rejected by the Court of First Instance at paragraphs 61 to 63 of the judgment under appeal.
Förstainstansrätten fann i punkterna 61-63 i den överklagade domen att den första grundens andra del, som avsåg påståendet att förfarandet för godkännande av det allmänna stödsystemet var slutet, inte kunde godtas.
The Court of First Instance held that the lack of any publicity concerning notification and examination of a grant of aid under Article 93(3) of the Treaty cannot be assimilated to a lack of transparency.
Enligt rätten kunde det förhållandet att underrättelsen om ett stöd och granskningen av detta enligt artikel 93.3 i fördraget inte hade offentliggjorts, inte anses innebära att systemet för granskning av statligt stöd är slutet.
While the Court recognised that the examination of State aid forming part of the preliminary stage did not enable the Commission to take account of the interests of third parties, it pointed out that the procedure incorporated sufficient guarantees and was therefore fully justified by the need to avoid delay where it was clear that the measure notified by the Member State concerned or complained about by a third party did not constitute State aid or constituted State aid compatible with the common market.
Även om rätten ansåg att en granskning av statligt stöd under den första delen av förfarandet inte gav kommissionen möjlighet att beakta utomståendes intressen, betonade rätten att denna lösning likväl är förenad med ett tillräckligt skydd och att den därför är fullständigt berättigad med hänsyn till kraven på en skyndsam handläggning, när den åtgärd som har anmälts av den berörda medlemsstaten eller som har påtalats i ett klagomål från en utomstående uppenbarligen inte utgör statligt stöd eller utgör ett statligt stöd som är förenligt med den gemensamma marknaden.
The Court of First Instance also rejected, at paragraphs 66 to 68 of the judgment under appeal, the third part of the first plea, concerning the alleged impropriety of the internal procedure for the adoption of the decision of 3 July 1991, since the applicants had not, in its view, produced any significant evidence capable of raising serious doubts as to the legality of that procedure.
I punkterna 66—68 i den överklagade domen fann förstainstansrätten dessutom att den första grundens tredje del. som avsåg att det skulle ha förekommit oegentligheter vid det interna förfarande som ledde fram till beslutet av den 3 juli 1991, skulle underkännas. Enligträtten hade sökandena nämligen inte framfört någon särskild omständighet för att allvarligt ifrågasätta att detta förfarande var lagenligt.
The third plea relating to the tax reliefs, alleging that they were incompatible with the common agricultural policy, was rejected by the Court of First Instance at paragraphs 84 to 94 of the judgment under appeal.
Förstainstansrätten fann i punkterna 84—94 i den överklagade domen att den inte kunde godta den tredje grunden som avsåg skattebefrielsens påstådda oförenlighet med den gemensamma jordbrukspolitiken.
The Court of First Instance first recalled that the Commission had to examine the propriety of the tax reliefs granted to DAI having regard only to the conditions it imposed in the decision of 3 July 1991 and, in particular, to the rules applicable to the sugar sector.
Inledningsvis erinrade förstainstansrätten om att kommissionen är skyldig att endast undersöka om den skattebefrielse som beviljats DAI var förenliga med de villkor som fastställts i beslutet av den 3 juli 1991, och framför allt med reglerna för sockersektorn.
It went on to point out that those tax reliéis, which were intended to facilitate the development of certain economic regions in accordance with Article 92(3)(c) of the Treaty, were compatible with the aims pursued by both Regulation No 1785/81 and by the Community's structural measures in the agricultural sector.
Därefter anförde rätten att denna skattebefrielse, med syfte att i enlighet med artikel 92.3 c i fördraget underlätta utvecklingen av vissa regioner, var förenlig med de mål som eftersträvas med såväl förordning nr 1785/81 som gemenskapens strukturella åtgärder inom jordbruksområdet.
The Court of First Instance concluded that the applicants' arguments concerning aggravation of the overproduction of sugar in the Community and an increase in the charges borne by the Guidance Section of the EAGGF. were not such as to call into question the aid for the setting up of a beet sugar refinery in Portugal.
Härav drog förstainstansrätten slutsatsen att sökandenas argument att överproduktionen av socker i gemenskapen förvärras, och att budgeten för EUGFJ:s utvecklingssektion belastas, inte medförde att stödet till anläggandet av ett betsockerraffinaderi i Portugal kunde ifrågasättas.
Finally, it noted that the file contained no persuasive evidence casting doubt on the viability of the beet sugar refinery which benefited from the measures in question.
Slutligen konstaterade förstainstansrätten att det inte fanns några uppgifter i handlingarna i målet som på allvar kunde ifrågasätta att det stödmottagande betsockerraffinaderiet i fråga skulle vara livskraftigt.
At paragraphs 72 to 75 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the second plea raised by the applicants, alleging that the Commission should have assessed the tax reliefs in the light of Articles 92 and 93 of the Treaty.
Förstainstansrätten fann i punkterna 72-75 i den överklagade domen att sökandenas andra grund, som avsåg att kommissionen borde ha prövat skattebefrielsen med hänsyn till artiklarna 92 och 93 i fördraget, skulle ogillas.