natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SIDE v COMMISSION that date. The contested aid consisted of a package of annual subsidies, each of which was specifically intended to offset the extra costs incurred each year in handling orders from booksellers established abroad to the value of FRF 500 (EUR 76.22) or less, excluding costs of carriage (‘small orders’), which were considered to be below the break-even point.
SIDE MOT KOMMISSIONEN stödet bestod av ett paket av olika årliga bidrag, vilka alla hade som särskilt syfte att kompensera för de extrakostnader som varje år uppstod för beställningar från utländska bokhandlare avseende mindre belopp än 500 franska franc (FRF) (76,22 euro), exklusive transportkostnader (nedan kallade små beställningar), vilka var för små för att vara lönsamma
From 1981, one quarter of the amount of subsidy granted during the previous year was disbursed at the beginning of the year, the balance being granted in the autumn, after the public authorities had examined CELF’s operational estimates and the fluctuations in the first part of the financial year.
Från och med år 1981 utbetalades en fjärdedel av det bidrag som hade beviljats det föregående året i början av året och resten av beloppet utbetalades under hösten efter det att de statliga myndigheterna hade undersökt CELF:s verksamhetsplan och de avvikelser som har noterats under den första delen av räkenskapsåret.
Within three months of the end of the financial year, an account showing how the subsidy had been used, together with a list of supporting documents, had to be forwarded to the Ministry of Culture and French Language.
Inom tre månader efter räkenskapsårets slut skulle en redogörelse för hur bidragen använts samt en förteckning över bilagda dokument lämnas till det franska ministeriet för kultur och det franska språket.
By letter of 20 March 1992, the applicant drew the Commission’s attention to certain aid for promoting, transporting and marketing French books granted by the French authorities to CELF.
Sökanden uppmärksammade genom skrivelse av den 20 mars 1992 kommissionen på vissa stödåtgärder som de franska myndigheterna hade beviljat CELF för reklam, för transport av och försäljning av franska böcker.
It also asked the Commission whether that aid had been notified in accordance with Article 93(3) of the EC Treaty (now Article 88(3) EC).
Sökanden frågade kommissionen om denna hade underrättats om dessa stödåtgärder i enlighet med artikel 93.3 i EG-fördraget (nu artikel 88.3 EG).
By letter of 7 August 1992, the Commission confirmed to the applicant that certain aid granted to CELF, including the contested aid, had not been notified.
Kommissionen bekräftade i skrivelse av den 7 augusti 1992 för sökanden att den inte hade underrättats om vissa stödåtgärder till CELF:s förmån, däribland det omtvistade stödet.
On 18 May 1993, the Commission adopted a decision authorising the aid in question under the title ‘Aid to exporters of French books’ [Decision NN 127/92] (OJ 1993 C 174, p. 6).
Den 18 maj 1993 antog kommissionen ett beslut att tillåta stödåtgärderna som ”stöd till exportörer av franska böcker” (beslut NN 127/92, EGT C 174, s. 6).
By judgment of 18 September 1995 in Case T-49/93 SIDE v Commission [1995] ECR II-2501, the Court of First Instance annulled that decision in so far as it concerned the contested aid.
Förstainstansrätten ogiltigförklarade i dom av den 18 september 1995 i mål T-49/93, SIDE mot kommissionen (REG 1995, s. II-2501), ovannämnda beslut vad avser det omtvistade stödet.
The Court held that the Commission had failed to comply with its obligation to initiate the inter partes procedure provided for by Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC).
Förstainstansrätten ansåg att kommissionen inte hade iakttagit skyldigheten att genomföra ett kontradiktoriskt förfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget (nu artikel 88.2 EG).
On 30 July 1996, the Commission decided to open the procedure under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2) EC).
Kommissionen beslutade den 30 juli 1996 att inleda ett förfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget (nu artikel 88.2 EG).
On 10 June 1998, the Commission adopted a new decision declaring the contested aid compatible with the common market (Decision 1999/133/EC concerning State aid in favour of CELF) (OJ 1999 L 44, p. 37)
Kommissionen antog den 10 juni 1998 ett nytt beslut, där den förklarade att det omtvistade stödet är förenligt med den gemensamma marknaden (beslut 1999/133/EG om statligt stöd till förmån för CELF) (EGT L 44, 1999, s. 37).
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 29 September 1998, the applicant brought an action before the Court for the annulment of that decision.
Sökanden yrkade i ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 29 september 1998 att detta beslut skulle ogiltigförklaras.
Decision 1999/133 was also the subject of an application for annulment brought by the French Republic, lodged at the Registry of the Court of Justice on 8 September 1998.
Beslut 1999/133 blev även föremål för en talan om ogiltigförklaring från Republiken Frankrike, som väcktes genom en ansökan som inkom till domstolens kansli den 8 september 1998.
The French Republic challenged that decision on the ground that the Commission did not apply Article 90(2) of the EC Treaty (now Article 86(2) EC).
Republiken Frankrike hävdade att kommissionen inte hade tillämpat artikel 90.2 i EG-fördraget (nu artikel 86.2 EG) korrekt när den fattade beslutet.
Since the two actions concerned the validity of the same act, on 25 March 1999 the President of the Fourth Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance ordered, pursuant to the third paragraph of Article 47 of the Statute of the Court of Justice (now the third paragraph of Article 54 of the Statute of the Court of Justice), that the proceedings be stayed pending delivery of final judgment by the Court of Justice.
Eftersom talan i båda målen avsåg att ifrågasätta giltigheten av samma rättsakt, förklarade förstainstansrätten, genom beslut av ordföranden på förstainstansrättens fjärde avdelning i utökad sammansättning av den 25 mars 1999, i enlighet med artikel 47 tredje stycket i domstolens stadga (nu artikel 54 tredje stycket i domstolens stadga), förevarande mål vilande till dess att domstolen slutligt avgjort målet.
The Court of Justice dismissed the action of the French Republic in its judgment of 22 June 2000 (Case C-332/98 France v Commission [2000] ECR I-4833).
Domstolen ogillade Republiken Frankrikes talan genom dom av den 22 juni 2000 i mål C-332/98, Frankrike mot kommissionen (REG 2000, s. I-4833).
The contested aid was abolished by the French authorities in 2002.
De franska myndigheterna drog tillbaka det omtvistade stödet år 2002.
Decision 1999/133 was annulled by judgment of the Court of First Instance of 28 February 2002 (Case T-155/98 ECR I-1179).
Förstainstansrätten ogiltigförklarade beslut 1999/133 genom dom av den 28 februari 2002 i mål T-155/98, SIDE mot kommissionen (REG 2002, s. II-1179).
On 20 April 2004, the Commission adopted Decision 2005/262/EC on the aid implemented by France in favour of CELF (OJ 2005 L 85, p.
Den 20 april 2004 antog kommissionen beslut 2005/262/EG om det stöd som Frankrike hade utbetalat till förmån för CELF (EUT L 85, 2005, s. 27) (nedan kallat det angripna beslutet).
In the contested decision, the Commission concluded that the contested aid was State aid within the meaning of Article 87(1) EC (recital 127).
Kommissionen fann i det angripna beslutet att det omtvistade stödet utgör ett statligt stöd, i den mening som avses i artikel 87.1 EG (skäl 127).
It went on to consider whether one of the derogations from the general prohibition of State aid provided for in that article was applicable.
Kommissionen prövade därefter huruvida något av undantagen från det allmänna förbudet mot statligt stöd i nämnda artikel var tillämpligt.
The Commission expressly excluded the application in the present case of the derogations provided for in Article 87(2) EC as well as those in Article 87(3)(a), (b) and (c) (recital 132).
Kommissionen angav uttryckligen att undantagen i artikel 87.2 EG och artikel 87.3 a, b och c EG inte var tillämpliga (skäl 132). Kommissionen ansåg slutligen att det omtvistade stödet syftade till att främja kultur, i den mening som avses i artikel 87.3 d EG.
Finally, it took the view that the contested aid had a cultural objective for the purpose of Article 87(3)(d) EC, which provides that aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest may be considered to be compatible with the common market (recitals 134 and 139).
I denna bestämmelse anges att som förenligt med den gemensamma marknaden kan anses stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet, om sådant stöd inte påverkar handelsvillkoren och konkurrensen inom gemenskapen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. (skälen 134 och 139).
As a consequence, the Commission simply checked the compatibility of the contested aid on the export agency market under Article 87(3)(d) EC (recital 186).
Kommissionen inskränkte sig därför till att bedöma huruvida det omtvistade stödet på marknaden för exportförmedling är förenligt med artikel 87.3 d EG (skäl 186).
First of all, it established the relevance of small orders as a criterion for justifying the granting of the contested aid (recitals 187 to 197).
Kommissionen konstaterade härvid för det första att kriteriet små beställningar var relevant som skäl för att bevilja det omtvistade stödet (skälen 187–197).
Secondly, it verified that the justification for the contested aid was genuine, namely that there were extra costs directly associated with the processing of small orders.
Kommissionen prövade för det andra huruvida skälet för det omtvistade stödet, nämligen att hanteringen av små beställningar medför ökade kostnader, hade stöd i verkligheten.
Accordingly, the Commission assessed the costs incurred by CELF in processing small orders in 1994 on the basis of accounting figures provided by the French Republic (recitals 203 to 206).
Kommissionen bedömde därför vilka ökade kostnader CELF hade för hanteringen av små beställningar, för år 1994, på grundval av den bokföring som Republiken Frankrike hade ingett (skälen 203–206).
It considered that the data for that year was relevant for the purpose of assessing the costs of processing small orders on the ground that the supporting documents and explanations sent by the French Republic for other financial years showed that the structure of small orders remained stable from one year to another (recital 208).
Kommissionen ansåg att uppgifterna rörande detta år var en relevant utgångspunkt för att bedöma kostnaderna för att hantera små beställningar, eftersom de handlingar och förklaringar som Republiken Frankrike lämnat om andra bokföringsår visade att strukturen för små beställningar var densamma år efter år (skäl 208).
Finally, the Commission established that the contested aid did not overcompensate the costs of processing of small orders.
Kommissionen fastställde slutligen att det omtvistade stödet inte gav för stor kompensation för kostnaderna för att hantera små beställningar.
For the above reasons, the Commission stated the following in Article 1 of the contested decision:
Kommissionen konstaterade i artikel 1 i det angripna beslutet följande:
‘The aid to [CELF] for processing small orders of Frenchlanguage books, implemented by France between 1980 and 2001, is aid that is caught by Article 87(1) [EC].
”Det stöd som Frankrike mellan 1980 och 2001 beviljade [CELF] för expedieringen av små beställningar av böcker på franska utgör statligt stöd som omfattas av artikel 87.1 [EG].
It is, however, compatible with the common market under Article 87(3)(d) [EC].’
Däremot är stödet förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 d [EG].”
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 20 August 2004, the applicant brought the present action.
Sökanden har väckt förevarande talan genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 20 augusti 2004.
By letter lodged at the Court Registry on 2 December 2004, the French Republic sought leave from the Court to intervene in the present proceedings in support of the form of order sought by the Commission, which was granted by order of the President of the Third Chamber of the Court of First Instance on 20 January 2005.
Republiken Frankrike begärde, genom en skrivelse som registrerades vid förstainstansrättens kansli den 2 december 2004, att få intervenera i förevarande mål vid förstainstansrätten till stöd för kommissionens yrkanden. Begäran bifölls genom beslut av ordföranden för förstainstansrättens tredje avdelning den 20 januari 2005.
On 22 March 2007, the Court requested the Commission to reply in writing to certain questions and to produce various documents.
Den 22 mars 2007 anmodade förstainstansrätten kommissionen att inkomma med skriftliga svar på vissa frågor och att förete vissa handlingar.
The Commission complied with that request within the prescribed period.
Kommissionen efterkom denna begäran inom den föreskrivna fristen.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Third Chamber) decided to open the oral procedure.
På grundval av referentens rapport beslutade förstainstansrätten (tredje avdelningen) att inleda det muntliga förfarandet.
The parties presented oral argument and replied to the Court’s questions at the hearing held on 23 May 2007.
Parterna utvecklade sin talan och svarade på förstainstansrättens muntliga frågor vid förhandlingen den 23 maj 2007.
The applicant claims that the Court should:
Sökanden har yrkat att förstainstansrätten ska
— annul the last sentence of Article 1 of the contested decision;
— ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i det angripna beslutet,
— in the alternative, annul the last sentence of Article 1 of the contested decision in so far as the Commission declared the contested aid compatible before 1999 or, alternatively, 1997 or 1994;
— i andra hand ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i det angripna beslutet, i den del som kommissionen har förklarat det omtvistade stödet förenligt med den gemensamma marknaden vad avser tiden före år 1999, alternativt, år 1997 eller år 1994,
— in the further alternative, annul the last sentence of Article 1 of the contested decision in so far as it declares the contested aid compatible before 1 November 1993;
— i tredje hand ogiltigförklara artikel 1 sista meningen i det angripna beslutet, i den del som kommissionen har förklarat det omtvistade stödet förenligt med den gemensamma marknaden vad avser tiden före den 1 november 1993, och
The intervener contends that the Court should:
Intervenienten har yrkat att förstainstansrätten ska
The applicant relies on three pleas in law in support of its application, the third plea being divided into two parts.
Sökanden har åberopat tre grunder till stöd för sin talan, varav den tredje är uppdelad i två delgrunder.
The first plea alleges that there is no legal basis for declaring the contested aid compatible with the common market prior to 1 November 1993.
Den första grunden bygger på att kommissionen inte hade rättslig grund för att förklara det omtvistade stödet förenligt med den gemensamma marknaden före den 1 november 1993.
The second plea alleges that the contested decision is inconsistent with Article 88(3) EC.
Den andra grunden går ut på att det angripna beslutet inte är förenligt med artikel 88.3 EG. Den tredje grunden rör åsidosättande av artikel 87.3 d EG.
The first part of the third plea alleges that the contested aid is discriminatory, whereas the second part is based on alleged manifest errors of assessment.
Den tredje grundens första del bygger på att det omtvistade stödet är diskriminerande medan den andra delen rör uppenbart oriktig bedömning
It is appropriate to examine the first plea first of all and subsequently the second part of the third plea.
Förstainstansrätten kommer först att pröva den första grunden och därefter den tredje grundens andra del.
The first plea, alleging a lack of legal basis prior to 1 November 1993
Den första grunden: Avsaknad av rättslig grund före den 1 november 1993
The applicant submits that, by declaring the contested aid compatible with the common market under Article 87(3)(d) EC in the last sentence of Article 1 of the contested decision, the Commission adopted the decision on an incorrect legal basis.
Sökanden gör gällande att kommissionen har stött sig på en felaktig rättslig grund genom att i artikel 1 sista meningen i det angripna beslutet ange att det omtvistade stödet är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 d EG.
The applicant is of the view that, since that provision was introduced by the EU Treaty, which entered into force on 1 November 1993, the contested aid could have been declared compatible with the common market only with effect from that date.
Sökanden anser nämligen att eftersom denna bestämmelse införts genom EU-fördraget, vilket trädde i kraft den 1 november 1993, kunde det omtvistade stödet inte förklaras förenligt med den gemensamma marknaden före denna dag.
The applicant submits that the principle of non-retroactivity prohibits the application of a Community act before the date of its entry into force.
Sökanden hävdar att principen om förbud mot retroaktiv lagstiftning utgör hinder för att tillämpa en gemenskapsrättsakt före dess ikraftträdande.
There are very few exceptions to that principle, including where express provision is made for transitional measures or where it clearly follows from the objectives or general scheme of the act in question.
Denna princip har några få undantag, bland annat för uttryckliga övergångsbestämmelser och undantag som klart följer av ifrågavarande rättsakts syfte eller sammanhang.
The applicant submits that the EU Treaty makes no provision for transitional measures and that there is nothing to suggest that the signatories to the treaty intended to give Article 87(3)(d) EC retroactive effect.
Sökanden gör dock gällande att EU-fördraget inte innehåller några övergångsbestämmelser och att inget tyder på att parterna som undertecknade fördraget hade för avsikt att ge artikel 87.3 d EG retroaktiv verkan.
The applicant refers to the Commission notice of 22 May 2002 on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid (OJ 2002 C 119, p.
Sökanden har hänvisat till kommissionens tillkännagivande av den 22 maj 2002 om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (EGT C 119, 2002, s.
22), which confirmed that the compatibility of unlawful State aid with the common market must, as a general rule, be assessed ‘in accordance with the substantive criteria set out in any instrument in force at the time when the aid was granted’.
22), i vilket det, enligt sökandens mening, bekräftas att frågan huruvida olagligt stöd är förenligt med den gemensamma marknaden i allmänhet ska bedömas ”enligt de materiella kriterier som fastställs i något av de instrument som gällde när stödet beviljades”.
The applicant considers that, if the aid which was not notified were assessed in the light of the provision in force at the time of the Commission’s decision and not at the time when it was granted, the effect would be to reward an unlawful act, since the aid would benefit retroactively from a decision declaring it compatible which would not have been given if the Member State concerned had complied with Article 88 EC and notified the aid to the Commission before granting it.
Sökanden anser att om stöd som inte har anmälts bedömdes med tillämpning av de bestämmelser som gällde när kommissionens beslut trädde i kraft och inte med tillämpning av dem som gällde när stödet beviljades, skulle olagligt stöd gynnas retroaktivt, vilket inte sker om den berörda medlemsstaten följer artikel 88 EG och anmäler stödet till kommissionen innan den beviljar det.
Moreover, the applicant states that the derogation in Article 87(3)(d) EC cannot be regarded as being covered by Article 87(3)(c) EC.
Sökanden hävdar dessutom att undantaget i artikel 87.3 d EG inte kan anses omfattas av artikel 87.3 c EG.
It points out that, in the contested decision, the Commission did not apply Article 87(3)(c) EC in the present case.
Sökanden erinrar om att kommissionen i det angripna beslutet har förklarat att artikel 87.3 c EG inte är tillämplig i det aktuella fallet.
The applicant also submits that the result of such an interpretation would be to deprive the derogation in Article 87(3)(d), introduced by the EU Treaty, of any effect.
Sökanden har vidare gjort gällande att en sådan tolkning gör att det undantag som har införts genom artikel 87.3 d EG, vilken har införts genom EU-fördraget, helt förlorar sitt ändamål.
In its defence, the Commission states that a legal situation is governed by the legislation in force at the time when that situation has become definitive.
Kommissionen hävdar till sitt försvar att en juridisk situation regleras av den lagstiftning som gällde när situationen blev definitiv.
In the present case, the relevant point of reference is when the decision on the compatibility of the contested aid was adopted.
I förevarande fall är det lämpligt att hänföra sig till den tidpunkt då kommissionen antog beslutet om att det omtvistade stödet är förenligt med den gemensamma marknaden.
The Commission states that it follows from the general principles of law that, as a rule, new laws, including treaty provisions, apply to the future effects of situations which arose under the old law.
Kommissionen har angett att det följer av allmänna rättsprinciper att nya lagar, däribland nya bestämmelser i fördragen, i allmänhet är tillämpliga på framtida verkningar som har sin grund i situationer som har uppstått när den tidigare lagen gällde.
In any event, Article 87(3)(d) EC must be immediately applicable in view of the objectives and the general scheme of that provision.
I vilket fall som helst är det nödvändigt att omedelbart tillämpa artikel 87.3 d EG med hänsyn till denna bestämmelses syfte och sammanhang.
The Commission submits that a decision on the compatibility of State aid with the common market is not a mere formality requiring a specific legal basis.
Kommissionen har gjort gällande att ett beslut att ett statligt stöd är förenligt med den gemensamma marknaden inte bygger på en rent formell bedömning som måste ha stöd i en viss angiven bestämmelse.
The Commission is required to consider whether the aid in question would make a real contribution to the attainment of a legitimate objective in the public interest on the one hand and any adverse effects it may have on competition on the other hand.
Kommissionen gör en bedömning dels av vilken konkret inverkan stödet i fråga har i förhållande till dess allmännyttiga syfte, dels vilka negativa effekter stödet har för konkurrensen.
In carrying out that assessment, it must simply determine whether or not, at the time of its examination, the Community interest requires the aid to be repaid, since, from an economic point of view, the effects of unlawful aid do not cease at the time when it is granted but continue as long as the recipient remains active on the market.
Vid denna analys ska kommissionen endast bedöma huruvida gemenskapens intresse, när prövningen sker, kräver att stödet återbetalas, eftersom ett olagligt stöd ur ekonomisk synvinkel inte slutar verka när det beviljas, utan fortsätter att ha verkningar så länge som den näringsidkare som har erhållit stödet är kvar på marknaden.
The Commission states that if it did not apply the new compatibility criterion immediately, its decision would run counter to an objective that is now laid down in the treaty.
Kommissionen har preciserat att om den inte omedelbart tillämpade det nya kriteriet för förenlighet, skulle dess beslut strida mot ett syfte som numera erkänns av fördraget.
It considers that aid cannot be required to be repaid on the sole ground that it was disbursed too early.
Kommissionen anser emellertid att den inte kan kräva återbetalning av ett stöd av det enda skälet att stödet har betalats ut för tidigt.