natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, as Advocate General Sharpston has pointed out in paragraphs 64 to 67 of her Opinion, the restrictive effects of the legislation in question in the main proceedings are not to be considered too indirect and uncertain for it to be impossible to regard that legislation as constituting an obstacle contrary to Articles 39 EC and 43 EC.
Såsom generaladvokaten har angett i punkterna 64–67 i sitt förslag till avgörande kan de begränsande verkningar som den lagstiftning som är aktuell i målet vid den nationella domstolen ger upphov till inte heller anses alltför slumpmässiga eller indirekta för att nämnda lagstiftning inte ska kunna anses utgöra ett hinder som strider mot artiklarna 39 EG och 43 EG.
In particular, unlike the case giving rise to the judgment in Case C-190/98 Graf [2000] ECR I-493, referred to by the Flemish Government at the hearing, possible entitlement to the insurance care benefits at issue depends, not on a future and hypothetical event for the employed or selfemployed worker concerned, but on a circumstance linked, ex hypothesi, to the exercise of the right to freedom of movement, namely, the choice of transfer of residence.
Till skillnad från vad som var fallet i mål C-190/98, Graf, där domstolen meddelade dom den 27 januari 2000 (REG 2000, s. I-493), vilket den flamländska regeringen åberopade vid förhandlingen, är den berörde anställdes eller egenföretagarens möjlighet att få rätt till de aktuella vårdförsäkringsförmånerna inte beroende av en framtida hypotetisk händelse, utan av en omständighet som, per definition, har anknytning till utövandet av rätten till fri rörlighet, nämligen till vilken ort denne väljer att flytta sitt hemvist.
In any event, it is not inconceivable, given such factors as the ageing of the population, that the prospect of being able or unable to receive dependency benefits such as
Med hänsyn till bland annat sådana fenomen som en åldrande befolkningsnde kan det i vart fall inte uteslutas att berörda personer tar hänsyn till frågan huruvida de
It follows that domestic legislation such as that at issue in the main proceedings entails an obstacle to freedom of movement for workers and to freedom of establishment, prohibited in principle by Articles 39 EC and 43 EC.
Av detta följer att en sådan nationell lagstiftning som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen medför ett hinder för den fria rörligheten för arbetstagare och för etableringsfriheten, som i princip är förbjudet enligt artiklarna 39 EG och 43 EG.
There is, however, nothing in either the file sent to the Court by the referring court or the observations of the Flemish Government capable of justifying the application, to persons working in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brus-sels-Capital, of a requirement of residence either in one of those two regions or in another Member State, for the purpose of eligibility for the care insurance scheme at issue in the main proceedings.
Det framkommer emellertid varken av de handlingar som den nationella domstolen har ingett eller av den flamländska regeringens yttrande några omständigheter som kan motivera att det i fråga om personer som är yrkesverksamma i den nederländskspråkiga regionen eller i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel tillämpas ett krav på bosättning antingen i en av dessa båda regioner eller i en annan medlemsstat för att dessa personer ska ha rätt att omfattas av den vårdförsäkring som är aktuell i målet vid den nationella domstolen.
Here the Flemish Government refers exclusively to the requirements inherent in the division of powers within the Belgian federal structure and, particularly, to the fact that the Flemish Community could exercise no competence in relation to care insurance in respect of persons residing in the territory of other linguistic communities of the Kingdom of Belgium.
Den flamländska regeringen har i detta avseende endast åberopat de inneboende kraven i kompetensfördelningen inom den belgiska federala strukturen, och i synnerhet den omständigheten att den flamländska gemenskapen inte har någon som helst behörighet avseende vårdförsäkringar i fråga om personer som är bosatta inom territorierna för andra språkgemenskaper i Konungariket Belgien.
That line of argument cannot be accepted.
Domstolen kan inte godta ett sådant argument.
As the Advocate General, in paragraphs 101 to 103 of her Opinion, and the Commission have noted, the Court has consistently held that a Member State cannot plead provisions, practices or situations prevailing in its domestic legal order, including those resulting from the constitutional organisation of that State, to justify the failure to observe obligations arising under Community law (see, inter alia, Case C-87/02 Commission v Italy [2004] ECR I-5975, paragraph 38, judgment of 26 October 2006 in Case C-102/06 Commission v Austria, paragraph 9).
Såsom generaladvokaten har angett i punkterna 101–103 i sitt förslag till avgörande följer det nämligen av fast rättspraxis att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning, inbegripet sådana som följer av statens konstitutionella organisation, som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter som föreskrivs i gemenskapsrätten (se bland annat dom av den 10 juni 2004 i mål C-87/02, kommissionen mot Italien, REG 2004, s. I-5975, punkt 38, och av den 26 oktober 2006 i mål C-102/06, kommissionen mot Österrike, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 9).
It is therefore to be declared that a condition of residence such as that laid down in the Decree of 30 March 1999, as amended, is contrary to Articles 39 EC and 43 EC.
Artiklarna 39 EG och 43 EG utgör följaktligen hinder för ett sådant bosättningskrav som det som föreskrivs i dekretet av den 30 mars 1999 i ändrad lydelse.
That being so, there is no need to raise the question of an infringement of Regulation No 1408/71, in particular of Article 3(1) thereof (see, by analogy, Terhoeve, paragraph 41).
Under dessa förhållanden är det inte nödvändigt att ta ställning till ett eventuellt åsidosättande av förordning nr 1408/71, och särskilt av dess artikel 3.1 (se analogt domen i det ovannämnda målet Terhoeve, punkt 41).
Nor is there any need to give a ruling on the existence of a restriction liable to be prohibited by Article 18 EC, of which Articles 39 EC and 43 EC constitute the specific expression so far as concerns freedom of movement for workers and freedom of establishment.
Domstolen behöver inte heller avgöra huruvida det förekommer en sådan begränsning som kan vara förbjuden enligt artikel 18 EG, för vilken artiklarna 39 EG och 43 EG med avseende på den fria rörligheten för arbetstagare och etableringsfriheten utgör ett specifikt uttryck.
Having regard to all the foregoing, the reply to be given to the second and third questions is that, on a proper construction of Articles 39 EC and 43 EC, legislation of a federated entity of a Member State, such as that governing the care insurance scheme established by the Flemish Community by the Decree of 30 March 1999, as amended, limiting affiliation to a social security scheme and entitlement to the benefits provided by that scheme to persons either residing in the territory coming within that entity’s competence or pursuing an activity in that territory but residing in another Member State, is contrary to Articles 39 EC and 43 EC, in so far as such limitation affects nationals of other Member States or nationals of the Member State concerned who have made use of their right to freedom of movement within the European Community.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska den andra och den tredje frågan besvaras enligt följande. Artiklarna 39 EG och 43 EG ska tolkas så, att de utgör hinder för att en federerad enhet i en medlemsstat antar en sådan lagstiftning som den som reglerar den vårdförsäkring som införts av den flamländska gemenskapen genom dekretet av den 30 mars 1999 i ändrad lydelse, enligt vilken anslutningen till ett system för social trygghet och rätten till förmåner enligt nämnda system begränsas till att omfatta personer som antingen är bosatta inom det territorium där denna enhet är behörig eller som är yrkesverksamma inom detta territorium samtidigt som de är bosatta i en annan medlemsstat, i den mån en sådan begränsning påverkar medborgare i andra medlemsstater eller dem av den aktuella medlemsstatens egna medborgare som har utövat sin rätt till fri rörlighet inom Europeiska gemenskapen.
Concerning the fourth question
Den fjärde frågan
The fourth question deals with the consequences following from a finding by the national court of the incompatibility of the legislation in question in the main proceedings with Community law, the effect of which would be, according to that court, to re-establish the scheme in force before the Decree of 30 April 2004 was adopted.
Den fjärde frågan rör vilka följderna skulle bli om den nationella domstolen konstaterade att den lagstiftning som är aktuell i målet vid nämnda domstol är oförenlig med gemenskapsrätten. Den nationella domstolen anser att ett sådant konstaterande skulle medföra ett återställande av den ordning som gällde innan dekretet av den 30 april 2004 antogs.
More specifically, it seeks to ascertain whether a scheme limiting eligibility for care insurance only to persons living in the Dutchspeaking region and the bilingual region of Brussels-Capital is contrary to Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC.
Den nationella domstolen vill närmare bestämt få klarhet i om artiklarna 18 EG, 39 EG och 43 EG utgör hinder för en ordning enligt vilken endast personer som är bosatta i den nederländskspråkiga regionen och huvudstadsregionen Bryssel har rätt att omfattas av vårdförsäkringen.
On this point, it suffices to state that the considerations set out in paragraphs 47 to 59 above in response to the second and third questions hold good, with all the greater reason, with regard to legislation entailing an additional restriction compared with the scheme applicable following the adoption of the Decree of 30 April 2004, given that that legislation excluded from its ambit all persons working in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital but having their residence in another Member State, including therefore persons resident in another Member State.
Domstolen konstaterar härvid att de överväganden som det redogjorts för ovan i punkterna 47–59 som svar på den andra och den tredje frågan i än högre grad gäller en lagstiftning som innehåller ytterligare en begränsning i förhållande till den ordning som gällde efter det att dekretet av den 30 april 2004 antagits. Från denna lagstiftnings tillämpningsområde uteslöts nämligen samtliga personer som är yrkesverksamma i den nederländskspråkiga regionen eller i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel men som har sitt hemvist utanför dessa båda regioner, vilket således även innefattar personer som är bosatta i en annan medlemsstat.
The reply to be given to the fourth question is therefore that on a proper construction of Articles 39 EC and 43 EC, legislation of a federated entity of a Member State limiting affiliation to a social security scheme and entitlement to the benefits provided by that scheme to persons residing in that entity’s territory is contrary to those articles, in so far as such limitation affects nationals of other Member States working in that entity’s territory or nationals of the Member State concerned who have made use of their right to freedom of movement within the European Community.
Den fjärde frågan ska således besvaras enligt följande. Artiklarna 39 EG och 43 EG ska tolkas så, att de utgör hinder för att en federerad enhet i en medlemsstat antar lagstiftning enligt vilken anslutningen till ett system för social trygghet och rätten att komma i åtnjutande av förmåner enligt nämnda system begränsas till att omfatta endast personer som är bosatta inom denna enhets territorium, i den mån som en sådan begränsning påverkar medborgare i andra medlemsstater som är yrkesverksamma inom nämnda enhets territorium eller dem av den aktuella medlemsstatens egna medborgare som har utövat sin rätt till fri rörlighet inom Europeiska gemenskapen.
Case C-267/06
Mål C-267/06
(Equal treatment in employment and occupation — Directive 2000/78/EC — Survivors’ benefits under a compulsory occupational pensions scheme — Concept of ‘pay’ — Refusal because the persons concerned were not married — Same-sex partners — Discrimination based on sexual orientation)
”Likabehandling i arbetslivet — Direktiv 2000/78/EG — Efterlevandeförmåner som utbetalas enligt ett yrkesbaserat obligatoriskt försäkringssystem — Begreppet lön — Avslag på grund av att äktenskap inte ingåtts — Partner av samma kön — Diskriminering på grund av sexuell läggning”
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 6 September 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I - 1760
Förslag till avgörande av generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer föredraget den 6 september 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Social policy — Equal treatment in employment and occupation — Directive 2000/78 — Scope (Art. 141 EC; Council Directive 2000/78)
Socialpolitik — Likabehandling i arbetslivet — Direktiv 2000/78 — Tillämpningsområde (Artikel 141 EG; rådets direktiv 2000/78)
SUMMARY — CASE C-267/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-267/06
Social policy — Equal treatment in employment and occupation — Directive 2000/78 (Council Directive 2000/78, Arts 1 and 2)
Socialpolitik — Likabehandling i arbetslivet — Direktiv 2000/78 (Rådets direktiv 2000/78, artiklarna 1 och 2)
Article 141 EC and that conclusion is not affected by the fact that the pension fund is a public body or by the fact that membership in the scheme giving entitlement to the survivor’s benefit is compulsory.
avses i artikel 141 EG och denna slutsats påverkas varken av att kassan i fråga utgör ett offentligt organ eller av att anslutningen till det system som ger rätt till de aktuella förmånerna är obligatoriskt.
(see paras 49-51, 53-57, 61, operative part 1)
(se punkterna 49–51, 53–57 och 61 samt punkt 1 i domslutet)
A survivor’s benefit falls within the scope of Council Directive 2000/78 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation where that benefit is paid under an occupational pension scheme managed by a pension fund for a particular category of workers, where that scheme originates in a collective agreement which is designed to supplement the social security benefits payable under national legislation of general scope, where that scheme is financed exclusively by the workers and employers of the sector concerned, without any financial involvement by the State, and is aimed, according to that agreement, at that category of workers, and where the amount of the benefit concerned is determined by reference to the period of membership of the worker who was the partner of the entitled recipient and to the total amount of the contributions paid by that worker.
En efterlevandeförmån omfattas av till -lämpningsområdet för rådets direktiv 2000/78 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, när förmånen utbetalas enligt ett yrkesbaserat försäkringssystem som administreras av en pensionskassa som avser en viss yrkesgrupp, systemet har sitt ursprung i ett arbetsrelaterat kollektivavtal som syftar till att komplettera de sociala förmåner som utges enligt de allmänt tillämpliga nationella bestämmelserna, systemet uteslutande finansieras av arbetstagare och arbetsgivare inom den berörda sektorn, utan några som helst statliga bidrag till finansieringen, och enligt avtalet är avsett för nämnda yrkeskategori samt när förmånen i fråga bestäms utifrån det antal år arbetstagaren, som är make till förmånstagaren, varit ansluten och utifrån summan av de premier som nämna arbetstagare betalat in under sin tid som ansluten.
The combined provisions of Articles 1 and 2 of Directive 2000/78 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation preclude legislation under which, after the death of his life partner, the surviving partner does not receive a survivor’s benefit equivalent to that granted to a surviving spouse, even though, under national law, life partnership places persons of the
Artiklarna 1 och 2 i direktiv 2000/78 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet utgör hinder för bestämmelser enligt vilka en registrerad partner efter den andre partnerns död inte har rätt till en efterlevandepension motsvarande den som beviljas äkta makar, trots att registrerat partnerskap, enligt nationell rätt, innebär att personer av samma kön hamnar i en situation
MARUKO occupational pension scheme managed by the pension fund concerned.
MARUKO serade försäkringssystem som den aktuella kassan administrerar, befinner sig i.
same sex in a situation comparable to that of spouses so far as concerns that survivor’s benefit.
som är jämförbar med den som makar befinner sig i med avseende på nämnda efterlevandeförmån.
It is for the referring court to determine whether a surviving life partner is in a situation comparable to that of a spouse who is entitled to the survivor’s benefit provided for under the
Det ankommer på den nationella domstolen att pröva huruvida en efterlevande partner befinner sig i en situation som är jämförbar med den som en make eller maka, som har rätt till efterlevandeförmåner enligt det yrkesba-
(see paras 69, 73, operative part 2)
(se punkterna 69 och 73 samt punkt 2 i domslutet)
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-267/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — MÅL C-267/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 6 September 2007 1
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATDÁMASO RUIZ-JARABO COLOMER föredraget den 6 september 2007 1
I — Introduction unions. The case is thus part of the long process of accepting homosexuality, 3 which is a vital step towards achieving equality and respect for all human beings.
I — Inledning att acceptera homosexualiteten 3 som är nöd -vändig för att uppnå jämlikhet och respekt för alla människor.
The Bayerisches Verwaltungsgericht Munchen (Bavarian Administrative Court, Munich) (Germany) has referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC five questions on the interpretation of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (‘the Directive’). 2
Bayerisches Verwaltungsgericht (förvaltningsdomstol) i München har med stöd av artikel 234 EG ställt fem tolkningsfrågor till domstolen angående tolkningen av rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling. 2
The referring court seeks to ascertain whether the claim of the claimant in the main proceedings falls within the scope of the Directive (first and second questions); whether there is discrimination on grounds of sexual orientation, contrary to the Directive (third and fourth questions); and whether there must be a restriction ratione temporis of entitlement to the pension (fifth question).
Den hänskjutande domstolen vill få klarhet i om det krav som framställts av sökanden i målet vid den nationella domstolen omfattas av direktivets tillämpningsområde (den första och den andra tolkningsfrågan), om det föreligger en diskriminering på grund av sexuell läggning som är förbjuden enligt direktivet (den tredje och den fjärde tolkningsfrågan) och om erkännandet av rätten skall begränsas i tiden (den femte tolkningsfrågan).
The proceedings arose as a result of the refusal to award a pension to the survivor of a same-sex partnership between individuals who had not married because, under national law, marriage is restricted to heterosexual
Förevarande mål har sin grund i att den efterlevande parten i ett samkönat par, som inte gift sig eftersom äktenskapet enligt nationell rätt förbehålls heterosexuella förbund, nekats en pension. Det utspelar sig således inom ramen för den långa processen
451, explains that the term homosexuality was used for the first time in 1869 by the German-Hungarian writer and translator Karl Maria Kertbeny (1824-1882) in response to a paragraph of the Prussian Criminal Code under which sexual relations between men were classified as a criminal offence.
451, berättar att begreppet homosexualitet användes första gången år 1869 av den tysk-ungerske författaren och översättaren Karl Maria Kertbeny (1824–1882) som en reaktion på en paragraf i den preussiska strafflagen genom vilken sexuella relationer mellan män kriminaliserades.
Kertbeny attempted in vain to have the paragraph repealed.
Kertbeny försökte förgäves få den upphävd.
The provision was included in the Criminal Code of the German Empire in 1871.
Bestämmelsen togs in i det tyska imperiets strafflagstiftning år 1871.
The seriousness of the offence was increased under the Third Reich and it remained in force in the Federal Republic until 1969.
Senare höjdes straffvärdet under Tredje riket och bestämmelsen förblev gällande i Förbundsrepubliken Tyskland fram till år 1969.
In the 1880s, Kertbeny’s neologism attracted the attention of the well-known sexologist Richard von Krafft-Ebing, who included it in his work Psychopathia sexualis, which was very popular in the period 1886-87, and its use spread in clinical and scientific circles at the end of the nineteenth century.
Under 1880talet uppmärksammades Kertbenys nyskapelse av den kände sexologen Richard von Krafft-Ebing, som använde begreppet i sitt verk Psychopathia sexualis, som var mycket populärt åren 1886–1887 och spreds i medicinska och vetenskapliga kretsar under slutet av 1800-talet.
1 — Original language: Spanish.2 — OJ 2000 L 303, p. 16.
1 — Originalspråk: spanska.2 — EGT L 303, s. 16.
MARUKO proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, may take appropriate action to combat discrimination based on sex, racial or ethnic origin, religion or belief, disability, age or sexual orientation.’
TADAO MARUKO och efter att ha hört Europaparlamentet vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.”
Accordingly, it is necessary to analyse two matters: the definition of the concept of pay vis-à-vis the concept of social security benefit, and the concept of discrimination on grounds of sexual orientation.
Således måste två aspekter analyseras: avgränsningen av begreppet lön gentemot begreppet social trygghetsförmån respektive begreppet diskriminering på grund av sexuell läggning.
While the Court has frequently considered the first matter, it has dealt with the second on only a few occasions.
Den första aspekten har behandlats vid många tillfällen i rättspraxis, men den senare bara vid några få tillfällen.
The Treaty of Nice 5 added a paragraph 2 to Article 13 EC, pursuant to which:
Genom Nicefördraget 5lades en punkt 2 till artikel 13 EG, vilken har följande lydelse:
A — The Community legislation
A — De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
By way of derogation from paragraph 1, when the Council adopts Community incentive measures, excluding any harmonisation of the laws and regulations of the Member States, to support action taken by the Member States in order to contribute to the achievement of the objectives referred to in paragraph 1, it shall act in accordance with the procedure referred to in Article 251.’
Med avvikelse från punkt 1 skall rådet fatta beslut i enlighet med förfarandet i artikel 251 när rådet, i syfte att stödja de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att bidra till att förverkliga målen i punkt 1, beslutar om stimulansåtgärder på gemenskapsnivå, som dock inte får omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar.”
The Treaty of Amsterdam 4inserted into the EC Treaty a new version of Article 13(1),
Genom Amsterdamfördraget 4infördes en ny lydelse av artikel 13.1 i EG-fördraget, nämligen följande:
Directive 2000/78 which provides:
Direktiv 2000/78
The Directive was adopted on the basis of Article 13 EC, and it is important to draw attention to a number of its recitals.
Detta direktiv antogs med stöd av nämnda artikel 13 EG och följande skäl i detta bör nämnas.