natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman noted that the complaint concerned an alleged maladmininstration by the Commission in the administrative procedure fordealing with a complaint for infringement of Community law by a Member State (the Article 226 procedure).As regards this administrative procedure, the Commission should abide by the undertakingsit made in the framework of the Ombudsman’s own initiative inquiry303/97/PD39.According to these undertakings, the complainant iskept informed about the outcome of the investigation of his complaint,whether no action has been taken on it or infringement proceedingshave been instituted, and a decision to close the file without takingany action must be taken within a maximum period of one year fromthe date when the complaint was registered.
Ombudsmannen konstaterade att klagomålet gällde ett påstått administrativt missförhållande från kommissionens sida i samband medhandläggningen av ett klagomål rörande en medlemsstats överträdelse av gemenskapsrätten (artikel 226-förfarandet, tidigare artikel169).När det gällde detta förfarande borde kommissionen stå fast vidsina åtaganden inom ramen för ombudsmannens undersökning påeget initiativ 303/97/PD39.Enligt dessa åtaganden skall klagandenhållas underrättad om hur undersökningen av hans klagomål utfaller,även om inga åtgärder har vidtagits eller överträdelseförfarandeinletts med anledning av klagomålet.Ett beslut om att lägga nerärendet utan att vidta några åtgärder måste fattas inom högst ett årfrån det att klagomålet registrerades.
303/97/PD, reported in the European Ombudsman’s Annual Report for 1997 pp 270-274 and seethe Commission’s 15th Annual Report on Monitoring the Application of Community law (1997),Introduction pp III-IV (COM (1998) 317 final).
303/97/PD, redovisat i ombudsmannens årsrapport för år 1997, ss.270-274;se även kommissionens 15:e årsrapport om övervakningen av tillämpningen av gemenskapsrätten (1997), inledningenss.III-IV (KOM (1998) 317, slutlig).
Page 96
BESLUT
1998, the Commission answered the complainant’s second letteraddressed to President Santer on 15 November 1997 and asking fora review of the previous reply.
GRANSKNING AV EN UPPDRAGSTAGARES BOKFÖRINGBeslut i klagomål 568/98/PD mot Europeiska kommissionen
In both replies, the Commission informed the complainant that therewas no obvious breach of Community law, that the said Directives hadbeen transposed into national UK law, and that therefore, the complainant should seek remedy before the relevant UK courts and tribunals which have jurisdiction over such disputes.The Commissionalso indicated to the complainant that, in the event of a dispute, thenational court seized may ask for a preliminary ruling by the Court of Justice on the interpretation of the applicable Community law.
I juni 1998 framställde T, som är företrädare för två bolag, ett klagomål mot Europeiska kommissionen.Sedan 1992 hade de båda bolag som klagadevarit engagerade i ett antal gemenskapsfinansierade forskningsprojekt.Detta engagemang hade inte inneburit några problem.
In its opinion to the Ombudsman, the Commission provided the complainant with even more details on the reasons why there was nobreach of Community law.As regards the alleged infringement of the Directive 76/207/EEC on equal treatment for men and women, the Commission observed that it was clear from the information suppliedby the complainant that he did not refer to discrimination on thegrounds of sex which is the scope of the Directive.As regards thealleged infringement of the Directive 77/187/EEC on transfers ofundertakings, the Commission stated that the Education Reform Act,more specifically section 172 (“Power to transfer staff”), deals witheducational reforms and the transfer of certain categories of staff following the abolition of the ILEA, and thus aims to protect the acquiredrights of employees in the event of the transfer of undertakings.
I oktober 1996 granskade revisionsrätten de båda bolagens räkenskaper.Ifebruari 1997 underrättade revisionsrätten kommissionens GD XIII om attgranskningen visat på vissa problem.Kommissionen gick därefter igenomomfattaningen av dess åtaganden enligt kontraktet med de båda bolagen.Det framkom att det fanns sammanlagt 17 kontrakt som handlades av olikaenheter och på skiftande rättslig grund.Den särskilda arbetsgruppen församordningen av bekämpningen av bedrägeri, Uclaf, tog över ärendet närdet gällde de båda bolagen.
The Ombudsman therefore considered that in this case the Commission respected the undertakings it made with regard to the Article 226 procedure and explained to the complainant the reasonswhy it decided not to start an infringement proceeding against the UKauthorities.The Commission acted thus within the limits of its legalauthority and no instance of maladministration was found.
Den 10 mars 1998 begärde kommissionen att bolagen skulle inlämnabevismaterial utöver det som lämnats vid inspektionen.I brev av den 24mars 1998 besvarade klaganden detta brev.Enligt klaganden hade kommmissionen fått all nödvändig information och kommissionens beteende skadade de båda bolagen.
On the basis of the European Ombudsman’s inquiries into this complaint,there appeared to have been no maladministration by the European Commission. The Ombudsman therefore decided to close the case.
- kommissionen, trots att de båda bolagen under loppet av mer än sexår regelbundet hade informerat den, inte hade reagerat på dennainformation och därför gett bolagen en oriktig föreställning om att alltvar i sin ordning,
AUDIT OF CONTRACTORDecision on complaint 568/98/PD against the European Commission
- kommissionen oskäligt hade ställt in utbetalningarna till de bådabolagen utan att först höra dem,
THE COMPLAINT
- kommissionen oskäligt hade uteslutit dem från deltagande i projekt,och att
In June 1998, Mr T.made a complaint against the European Commission,on behalf of two companies.Since 1992, the two complaining companieshad been involved in a variety of Community funded research projects.Theinvolvement did not give rise to any problems.
- kommissionen efter inspektionen hade agerat med otillbörligtdröjsmål.
This was the background against which the complaint was lodged with the Ombudsman. According to the complainant, the Commission had behavedin an unfair manner towards the companies.The complainant in particularput forward that
Kommissionen uppgav att den granskning som utförts av revisionsrättenhade visat att det förekommit betydande oegentligheter i de båda bolagenssätt att hantera gemenskapens medel.Kommissionen hade därför omedelbart vidtagit vissa försiktighetsåtgärder, t.ex.inställt betalningarna tillbolagen.Enligt kommissionen bekräftade den inspektion på plats somdess enheter gjort vad revisionsrätten funnit, särskilt att
- although the two companies had regularly informed the Commissionover a period of more than six years of their execution of contracts, the Commission had not reacted to that information;the Commission hadthus unfairly left the companies with the impression that things werein order;
- uppgifterna om utgifter inte grundade sig på verkliga utgifter utansystematiskt och i sak varit alltför höga, särskilt utgifterna för personaloch allmänna kostnader,
- the Commission had unfairly suspended payments to the two companies, without first hearing them;
- det saknades styrkande handlingar och kontoutdrag från banker, ochatt
- the Commission had unfairly excluded the companies from participating in projects, and
- bolagens kontraktsenliga skyldighet att delta i finansieringen intehade uppfyllts.
- the Commission had acted with undue delay since the inspection.
En rapport om vad man kommit fram till vid inspektionen på plats hade slutligen upprättats den 15 maj 1998 och överlämnats till de båda bolagen somberetts tillfälle att lämna synpunkter både på vad som kommit fram vidinspektionen och därefter.Efter det att rapporten upprättats fortsattekommissionen att återkräva de felaktigt utbetalade beloppen.
The complaint was forwarded to the European Commission. The Commission stated that the audit carried out by the Court of Auditorsshowed that important irregularities had taken place in the two companies’way of handling Community funding.Therefore, precautions were immediately taken at the Commission, i.e.payments to the companies were sus-pended.According to the Commission, the on-site inspection made by the Commission services confirmed the findings of the Court of Auditors, inparticular:
I fråga om den andra invändningen uppgav kommissionen att den varskyldig att skydda gemenskapens ekonomiska intressen, när den som idetta fall stod inför allvarliga oegentligheter riktade mot dessa intressen.Det var därför motiverat att kommissionen höll inne med utbetalningarna tillbolagen, tills den hade undersökt ärendet ytterligare.Dessutom visadeinspektionen på plats att detta var befogat, eftersom det fanns ännu störreredan utbetalade belopp som måste återkrävas.
- expenditure statements were not based on real expenditure but systematically and substantially overcharged, especially as regards staffexpenses and general expenses;
I fråga om den tredje invändningen uppgav kommissionen att den hade rättatt fatta beslut om att inte ingå några fler kontrakt med de båda berördabolagen.Kommissionen uppgav vidare att bolagen själva hade gått med påatt dra sig tillbaka från två kommande projekt.
- - a co-financing obligation imposed on the companies by the contractsin question had not been complied with.
I fråga om den fjärde invändningen ansåg kommissionen att den med tankepå det komplicerade rättsliga läget och bolagens underlåtenhet att lämnaytterligare upplysningar hade behandlat ärendet i tid och utan otillbörligtdröjsmål.Kommissionen anförde vidare att flera möten hade hållits inomkommissionen under perioden mellan inspektionen och upprättandet avrapporten för att säkerställa en samordning.
The report on the on-site inspection containing these findings had finallybeen established on 15 May 1998 and had been communicated to the twocompanies which had been given, both at the on-site inspection and afterwards, the possibility to put forward their viewpoints.Following the establishment of the report, the Commission was proceeding with the recoveryof sums unduly paid.
Klaganden vidhöll i sina kommentarer klagomålet.I synnerhet betonadeklaganden att bolagen följt alla relevanta bestämmelser i den grekiska lagstiftningen.
As concerns the third grievance, the Commission stated that it was entitledto decide that it did not want to enter into any more contracts with the twocompanies concerned.Furthermore, the Commission stated that the companies themselves had accepted to withdraw from two future projects.
De klagande bolagen var inblandade i 17 kommissionsprojekt somfinansierades med gemenskapens medel.Efter ca sex år företog revisionsrätten en granskning av bolagen.Efter denna granskning upphörde kommissionen med utbetalningarna till de kontrakteradebolagen.Kommissionens enhet för bedrägeribekämpning genomförde en inspektion på plats av bolagens lokaler, vilket enligt kommmissionen ledde till att allvarliga oegentligheter uppdagades.Kommissionen ville därför inte ingå några ytterligare kontrakt medbolagen och utfärdade order om att de belopp som utbetalats enligtde befintliga kontrakten skulle återbetalas.Klaganden ansåg attkommissionens beteende var oskäligt och att kommissionen handlatmed otillbörligt dröjsmål.
As concerns the fourth grievance, the Commission found that, given thecomplexity of the legal situation and the failure on the part of the companies to provide additional information, it had dealt with the matter timely andwithout undue delay.It stated that in the time between the inspection andthe establishing of the report, several meetings had taken place inside the Commission to ensure co-ordination.
Omständigheterna i ärendet gällde alltså ett kontraktsförhållandemellan kommissionen och de båda berörda bolagen, och i grundenifrågasatte klaganden vilka befogenheter kommissionen har då denfinner en kontraktsparts agerande otillfredsställande.
The complaining companies were involved in 17 contracts with the Commission, funded by Community resources.After approximatelysix years, an audit of the companies was carried out by the Court of
Klaganden klandrade i sin första invändning kommissionen för att denunder flera år inte hade reagerat på bolagens rapporter.Enligt kommmissionen var de oegentligheter som begåtts av ett sådant slag attkommissionen inte hade kunnat upptäcka dem på grundval av bola-
Thus, the framework of the case were contractual relationshipsbetween the Commission and the two companies concerned andbasically, the complainant questioned the Commission’s powers whenit is not satisfied with the performance of the other party to a contract.
Ombudsmannen ansåg att kommissionen gett en rimlig förklaring tillsin underlåtenhet att agera och att denna underlåtenhet inte kundebetecknas som något administrativt missförhållande i mellanhavandetmed de båda berörda bolagen.
Therefore it had to be recalled that the European Ombudsman doesnot seek to establish whether either party has acted in conformity withthe contract.That question can only be dealt with effectively by a courtof competent jurisdiction which would have the possibility to heararguments of the parties concerning the relevant national law and toevaluate conflicting evidence on the disputed issues of fact.However,as a matter of good administration, a public authority engaged in acontractual dispute with a private party should always be able to provide the Ombudsman with a coherent account of the legal basis for itsactions and why it believes its view of its position to be justified.
I fråga om den andra och tredje invändningen, som gick ut på attkommissionen inte hade rätt att inställa utbetalningar och låta bli attingå framtida kontrakt med bolagen, föreföll det som om kommisssionen gjorde detta för att skydda gemenskapens ekonomiskaintressen mot bakgrund av vad revisionsrätten och kommissionensjälv ansåg vara allvarliga oegentligheter som pågått under flera år.Det bör också framhållas att det under de föreliggande omständigheterna i ärendet bekräftades att detta var en klok åtgärd med tanke påde krav på återbetalning som kommissionen senare riktade motbolagen.De belopp som skulle återbetalas var betydande.Det föreföllinte orimligt att kommissionen inför vad revisionsrätten och den självbedömde som allvarliga oegentligheter strävade efter att begränsaden ekonomiska skada som den ansåg sig utsatt för.
In the first grievance, the complainant reproached the Commission fornot having reacted to the companies’reports for years.According tothe Commission, the irregularities committed were of such a naturethat the Commission would not have been able to detect them on thebasis of the companies’periodic reports to the Commission and couldnot lead the complainant to believe that things were in order.
I fråga om den fjärde invändningen, nämligen att kommissionenagerat med otillbörligt dröjsmål, konstaterade ombudsmannen att casju månader gått från kommissionens inspektion (oktober 1997) tillupprättandet av rapporten om vad som framkommit vid inspektionen(maj 1998).Enligt kommissionen berodde denna fördröjning på detkomplicerade rättsliga läget och bolagens underlåtenhet att lämnaytterligare upplysningar.Dessutom hade flera möten hållits inomkommissionen för att säkerställa en samordning.
The Ombudsman therefore found that there was no maladministrationin these aspects of the complaint.
På grundval av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål förefölldet inte föreligga några administrativa missförhållanden vid kommissionen.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
As concerns the complainant’s fourth grievance that the Commissionacted with undue delay, the Ombudsman observed that from the Commission inspection (October 1997) until the establishment of thereport containing the findings of the inspection (May 1998), approximately seven months passed.According to the Commission, thislapse of time was caused by the complexity of the legal situation andthe companies’failure to provide additional information.Furthermore,several meetings were held inside the Commission to ensure co-ordi-nation.
Förordning nr 1001/98 antogs den 13 maj 1998 och offentliggjordes i EG:sofficiella tidning den 14 maj 1998.Enligt artikel 2 i förordningen trädde deni kraft sjunde dagen efter offentliggörandet i EG:s officiella tidning.I förordningen föreskrevs vissa påföljder om uppköpare (dvs.de mejerier till vilkamjölk levererades av producenterna) inte underrättade de nationella behöriga myndigheterna om leveranserna senast den 14 maj varje år.
Principles of good administration require that the administration actswithin reasonable time to solve matters before it.What is reasonabletime has to be determined in relation to the particular circumstancesof the matter, as for instance the complexity of the case to be dealtwith, the importance, for the parties involved, of the actions to betaken and the context.In this case, the examination by the Commission concerned a large number of contracts, which had runover several years and which required the involvement of several Commission services.To this has to be added the Commission’s dispute with the complainants about additional information.In those circumstances, the time spent by the Commission in establishing thereport did not appear unreasonable and did not therefore constitutemaladministration.
I juni 1998 framställde en ledamot av en regional myndighet i Italien ett klagomål till ombudsmannen.Han hävdade att EU:s institutioner inte borde haantagit en förordning dagen innan den skulle tillämpas och offentliggjortden samma dag som den trädde i kraft.Enligt hans uppfattning skulle efterlevnaden av förordningen stå på spel med tanke på att den nationella myndigheten i Italien ännu inte hade ställt relevanta instruktioner och formulärpå tyska till förfogande.
THE INQUIRYThe Commission’s opinion The complaint was forwarded to the Commission.
Enligt artikel 2 i förordning nr 1001/98 angavs uttryckligen att dessalägsta påföljderna inte gällde förrän under 1999.
In its opinion, the Commission pointed out that the obligation for purchasers to provide the relevant information to the national authoritiesbefore 15 May each year had been established by Article 3 (2) firstsub-paragraph of Regulation No.536/93 (which had not been modified by Regulation No.1001/98).Article 3 (2) secondsubparagraph of Regulation No. 536/93 provided for certain penalties in case that this information wasnot supplied in time.The penalty to be paid was the amount of levy due fora 0.1% overrun of the reference quantity.It could not exceed ECU 20000,however.
En uppköpare befann sig därför inte i något nytt läge till följd avändringarna, såvida han inte fortfarande underlåtit att lämna in information senast den 31 maj 1998.
The penalty was the same, regardless of whether the purchaser was oneday late in providing the information or three months.According to the Commission, this had been perceived to be inappropriate.Article 3 (2)second subparagraph had therefore been modified by Regulation No.1001/98.The new version of this subparagraph provided for the samepenalty of an amount equal to the levy due for a 0.1% overrun on quantities of milk delivered as the old version of this subparagraph, provided thatthe information was supplied after 14 May but before 1 June.Increasedpenalties were however laid down for cases where the communication wasmade after 31 May but before 16 June, after 15 June but before 1 July, andafter 30 June.In addition, minimum amounts of penalty were now fixed forall these cases.According to Article 2 of Regulation No.1001/98 these minimum amounts were however only applicable from 1999.
Vad gällde påståendet att det skulle vara svårt för uppköparna att hållatidsgränsen den 14 maj på grund av att det saknades instruktioner och formulär på tyska framhöll kommissionen att deras skyldighet att göra dettafastställts i förordning nr 536/93 och gällt sedan den 1 april 1993.Uppköpare i samtliga medlemsstater hade därför varit fullt medvetna omdetta sista datum.Enligt kommissionens uppfattning fanns det inget möjligtsamband mellan tillgången till sådana instruktioner och formulär på tyskaoch bestämmelserna i förordning nr 1001/98, eftersom de italienska myndigheterna skulle tillhandahålla sådana instruktioner och formulär.
On the basis of the above, the Commission drew the following conclusions:
Kommissionen konstaterade slutligen att klaganden inte hade gjort någrahänvändelser till den.
The deadline for the transmission of the relevant information (14 May)was not changed by Regulation No.1001/98.
Tidpunkt då förordning nr 1001/98 skulle börja gälla
For communications made between 15 May and 31 May the penaltyapplicable was exactly the same as under the original version of Regulation No.536/93, with the sole exception that a minimumpenalty was fixed.
Klaganden påstod att förordning nr 1001/98 antogs dagen innan denskulle börja tillämpas och offentliggjordes samma dag som den träddei kraft (den 14 maj).Det skulle därför ha varit svårt för uppköparna(dvs.de mejerier till vilka mjölken levererades av producenterna) attuppfylla sin skyldighet att senast den 14 maj lämna information omleveranserna till de nationella behöriga myndigheterna.Kommissionen uppgav i sitt svar att tidpunkten i fråga redan hadefastställts i förordning nr 536/93 och att ingen uppköpare, trots deändringar av påföljderna vid försummelse att fullgöra denna skyl-
Article 2 of Regulation No.1001/98 expressly provided that the minimum penalties did not apply until 1999.
Europaparlamentets beslut (94/262/EKSG, EG, Euratom) av den 9 mars 1994 om föreskrifter ochallmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning.
DECISIONS language and the provisions of Regulation No.1001/98, as the instructionsand forms were to be provided by the Italian authorities.
BESLUT dighet som infördes genom förordning nr 1001/98, befann sig i någonannan situation än tidigare, såvida han inte den 31 maj 1998 fortfarande inte hade lämnat in uppgifterna.
In its opinion, the Commission drew attention to the fact that no prioradministrative approaches had been made to it by the complainant.Ithas to be pointed out, however, that Article 2 (4) of the Statute of the Ombudsman40 requires that a complaint be preceded by the “appropriate administrative approaches”.The Ombudsman considered thatthe present case concerned a claim brought in the public interest(actio popularis) where such prior administrative approaches are notnecessarily appropriate.
Även om denna fråga inte uttryckligen tas upp i klagomålet, skulledetta ändå kunna uppfattas som ett ifrågasättande av den i förordningnr 1001/98 fastställda tidsgränsen för att tillämpa de nya påföljderna.Kommissionen föreföll åtminstone ha tolkat klagomålet på detta sätt,eftersom den jämförde de påföljder som fastställts i de båda förordningarna och diskuterade frågan om när de nya påföljderna skullevara tillämpliga.Kommissionen pekade härvidlag med rätta på att denya lägsta påföljderna enligt artikel 2 i förordning nr 1001/98 skullebörja gälla först år 1999.
Date of applicability of Regulation No.1001/98
Avsaknad av instruktioner och formulär på tyska
The complainant alleged that Regulation No.1001/98 was adopted onthe day before it was to be applied and published on the day when itwas to be applied (14 May).It would therefore have been difficult forpurchasers (i.e.the dairies to whom the milk is delivered by producers) to comply with their obligation to forward, by 14 May, to thenational competent authorities information on deliveries.
Klaganden hänvisade till att de italienska myndigheter som var ansvariga för mjölkkvoterna inte hade tillhandahållit de nödvändiga instruktionerna och formulären på tyska före den 14 maj 1998.Kommissionen invände att förordning nr 1001 /98 inte alls gällde tidsgränsen den 14 maj som redan fastställts i förordning 536/93 och attinstruktionerna och formulären under alla omständigheter skulle tillhandahållas av de italienska myndigheterna