natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The strategy adopted includes criteria formaking representations to retentionist countries that fall within either of the following scenarios: a) Single cases in which the use of the death penalty breaches UN minimum standards (such as theexecution of pregnant women, persons who have become insane or juvenile offenders); and b) Situations in which the Government displays a wavering approach towards the question of thedeath penalty (for example when a Government considers lifting a moratorium on the deathpenalty).
I enskilda fall när tillämpningen av dödsstraffet ej uppfyller FN:s miniminormer (t.ex.avrättning av gravida kvinnor, personer som är mentalsjuka eller ungdomsbrottslingar), och b) i situationer då en regering uppvisar en ambivalent hållning till frågan om dödsstraff (t.ex. närden överväger att upphäva ett moratorium av dödsstraffet).
The retention of capital punishment for crimes that are not of the most serious kind, or the executionof individuals that has not been sanctioned by the final judgement of a competent court of lawsubsequent to a legal process conforming to the minimum procedural guarantees included in Article 14 of the International Covenant on Civil and Political Rights, constitutes a violation ofinternational law.
Att bibehålla dödsstraffet för brott som inte är av allra allvarligaste art, eller att avrätta personersom inte har dömts genom ett slutligt avgörande av en behörig domstol, efter ett rättsligt förfarandesom överensstämmer med de processuella minimigarantier som anges i artikel 14 i deninternationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, innebär en kränkning avinternationell rätt.
The European Union therefore calls upon all retentionist states to comply with Article 14 of the ICCPR whether in the context of ordinary courts, special tribunals or jurisdictionsin response to cases of internal conflict or any other special circumstances.
Europeiska unionen uppmanar därför alla stater som har kvar dödsstraffet att rättasig efter artikel 14 i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter,oavsett om det gäller vanliga domstolar, särskilda domstolar eller rättskipning i samband med inrekonflikter eller andra speciella förhållanden.
The EU, moreover,invites all states not to proceed with executions until all national and international appeals havebeen exhausted.
EU uppmanar vidare alla stater att inte verkställanågon avrättning innan alla möjligheter till nationella och internationella överklaganden haruttömts.
The sentencing to death of individuals who were below 18 years of age at the time of thecommission of the offence constitutes a violation of the Convention on the Rights of the Child, aninstrument that has been ratified by almost all states.
Att utdöma dödsstraff för personer som var under 18 år vid den tidpunkt då brottet begicks utgör enkränkning av konventionen om barnets rättigheter, ett instrument som har ratificerats av nästan allaländer.
The EU therefore calls upon all states that stillretain capital punishment to exclude juvenile offenders from its scope.
Europeiska unionen uppmanar därför alla stater som fortfarande har kvar dödsstraffet att intetillämpa detta på ungdomsbrottslingar.
During the twelve months covered by this report, the EU underlined the issue of capital punishmentwith the Governments of Zambia, Nigeria, Jordan, China, the Philippines, Mali, Iran, Afghanistan,Yemen, Indonesia, the United States, Burma/Myanmar and India.
Under de tolv månader som denna rapport omfattar behandlade EU frågan om dödsstraffmed regeringarna i Zambia, Nigeria, Jordanien, Kina, Filippinerna, Mali, Iran, Afghanistan,Yemen, Indonesien, Förenta staterna, Burma/Myanmar och Indien.
The European Union also dealtwith the matter in its human rights dialogues and troika meetings with countries such as the United States, China, Iran, Vietnam and Japan.
EU tog även upp frågan i sinamänniskorättsdialoger och trojkamöten med länder som Förenta staterna, Kina, Iran Vietnamoch Japan.
The European Union also presented a resolution on the death penalty at the 2004 UN Commissionon Human Rights in Geneva, as it has consistently done for the last eight years.
Europeiska unionen lade också fram en resolution om dödsstraffet vid 2004 års session i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna i Genève, vilket EU konsekvent har gjort desenaste åtta åren.
The resolution wasapproved by the Commission on Human Rights with 29 votes in favour (an increase of 5 votes fromthe preceding year) and was moreover co-sponsored by a record 76 states, 1 more than in 2003 and8 more than in 2002.
Resolutionen godkändes av kommissionen för de mänskliga rättigheternamed 29 röster för (en ökning med fem röster jämfört med föregående år) och hade dessutomhela 76 medförslagsställare, en mer än 2003, och åtta fler än 2002.
The resolution’s content did not substantially differ from that of the preceding year.
Innehållet i resolutionen skilde sig inte i sak från den från året före.
It accordinglyinvited states to abolish the death penalty or impose a moratorium on all executions and called uponretentionist states to respect the minimum standards established by the UN Economic and Social Council in 1984.
Följaktligen uppmanas allastater att avskaffa dödsstraffet eller införa ett moratorium för alla avrättningar och de stater som harkvar dödsstraffet anmodas att följa de miniminormer som fastställdes av FN:s ekonomiska ochsociala råd 1984.
The resolution also expressed its concern for the application of the death penaltyby certain states in breach of the limits established in the International Convenant on Civil and Political Rights and the Convention on the Rights of the Child.
I resolutionen uttrycks även oro över att vissa länder tillämpar dödsstraff i stridmed de begränsningar som anges i Internationella konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter och konventionen om barnets rättigheter.
More specifically, it called uponstates not to impose the death penalty on individuals who are mentally disabled, were a minor at thetime of the offence, or mothers who have young, dependent children.
I resolutionen uppmanas stater mer specifikt attfrån dödsstraff undanta personer som lider av mentala störningar, personer som var minderåriga vidtiden för brottet eller mödrar med minderåriga barn i beroendeställning.
The resolution also stated that,when the death penalty is applied, executions should cause the least amount of suffering possibleand should not be carried out in public or in any other degrading manner.
I resolutionen föreskrivsvidare att om dödsstraffet tillämpas skall avrättningar utföras på ett sådant sätt att de åsamkarminsta möjliga lidande och att de inte skall utföras offentligt eller på annat förnedrande sätt.
While the resolution highlights the continued use of the death penalty by certain states and theviolation of several established rules of international law, the manner of its adoption reflects thegrowing international consensus for the abolition of the death penalty.
Samtidigt som resolutionen sätter fokus på vissa länders fortsatta tillämpning av dödsstraffet ochkränkning av flera fastställda normer i internationell rätt, avspeglar uppslutningen kring dessantagande en allt större internationell konsensus om avskaffande av dödsstraffet.
The prevention and eradication of all forms of torture and other cruel, inhuman or degradingtreatment or punishment across the world is a high priority of the EU.
Att förhindra och utrota alla former av tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrandebehandling eller bestraffning runt om världen är en fråga av hög prioritet för EU.
The EU expects all countriesto comply with the unconditional prohibition of torture under international law.
EU förväntar sigatt alla länder respekterar det villkorslösa förbudet mot tortyr enligt internationell lag.
In this context it was decided in December 2003 to address issues related to torture and ill-treatment in future political dialogues andother political meetings with third countries on the basis of reports received from EU Heads of Mission in all third countries and other relevant sources.
Mot den bakgrunden beslutade man idecember 2003 att behandla frågor som rör tortyr och misshandel i framtida dialoger och andrapolitiska möten med tredje land på grundval av rapporter från EU:s uppdragschefer i allatredje länder och andra relevanta källor.
Furthermore, EU representatives observed and reported on all examinations of periodic countryreports during the meeting of the UN Committee Against Torture in November 2003.
Vidare observerade och rapporterade företrädare för EU om all granskning av periodiskalandrapporter under mötet i FN:s kommitté mot tortyr i november 2003.
During the period under review, the Commission proposal for a draft Council Regulationconcerning trade in equipment and products which could be used for capital punishment and torturehas been under consideration in the relevant EU bodies.
Under den period som översynen avser har kommissionens förslag till utkast till rådets förordningom handel med utrustning och produkter som kan användas till dödsstraff och tortyr behandlats irelevanta EU-organ.
At the 58th UN General Assembly, the EU Presidency raised a number of issues relevant to tortureand expressed the EU’s expectation that all countries comply with the unconditional prohibition ofall forms of torture.
Vid FN:s 58:e generalförsamling tog EU:s ordförandeskap upp ett antal frågor som rörde tortyr, ochuttryckte EU:s förhoppning om att alla länder skall respektera det villkorslösa förbudet mot allaformer av tortyr.
All EU Member States co-sponsored the omnibus resolution against torturesubmitted by Denmark.
Alla EU-medlemsstater ställde sig bakom den omnibusresolution mot tortyr somlades fram av Danmark.
An important addition to the General Assembly resolution of 2002 waslanguage calling upon States to consider signing and ratifying the Optional Protocol to the Convention Against Torture.
Ett viktigt tillägg till generalförsamlingens resolution från 2002 var ensträng uppmaning till staterna att överväga att underteckna och ratificera det fakultativa protokollettill konventionen mot tortyr.
At the 60th session of the UN Commission on Human Rights, torture was referred to by the EU intwo statements.
Vid den 60:e sessionen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna berörde EU tortyr itvå uttalanden.
The EU stressed that all states must establish effective legal, judicial andadministrative frameworks to ensure that torture cannot occur and to punish anyone responsible forusing it.
EU underströk att alla stater måste inrätta effektiva rättsliga, judiciella ochadministrativa ramar för att säkerställa att tortyr inte kan förekomma och att bestraffa alla ansvarigasom tillgriper tortyr.
The EU urged all states to ratify the UN Convention Against Torture, to accept individualcomplaints under it and to consider becoming parties to the Optional Protocol to the Convention.Reference was also made to the decision to raise issues related to torture in its politicalconsultations with third countries.
EU uppmanade med kraft alla stater att ratificera FN:s konvention mot tortyr,att godta enskilda klagomål enligt denna och att överväga att ansluta sig till det fakultativaprotokollet till konventionen. En hänvisning gjordes också till beslutet att ta upp tortyrrelateradefrågor i EU:s politiska samråd med tredje land.
All EU Member States co-sponsored the omnibus resolution on torture tabled by Denmark, whichwas adopted by consensus.
Alla EU:s medlemsstater ställde sig bakom den omnibusresolution mot tortyr som lades fram av Danmark och som antogs med konsensus.
The mandate of the Special Rapporteur on torture was renewed foranother 3 years.
Mandatet för den särskilda rapportören för tortyrfrågorförlängdes med ytterligare tre år.
The language on the absolute nature of the prohibition of torture, including inarmed conflict, was strengthened, and as a new element the resolution contains a reference to theprohibition against sending a person to a country where he may risk torture.
Skrivningen om tortyrförbudets absoluta karaktär, inbegripet iväpnad konflikt, stärktes och ett nytt inslag i resolutionen är en hänvisning till förbudet mot attsända en person till ett land där vederbörande riskerar tortyr.
The European Community provides substantial funding for the prevention of torture and therehabilitation of torture victims.
Europeiska gemenskapen avsätter avsevärda summor till att förebygga tortyr och rehabilitera offrenför tortyr.
EUR 10 million has been allocated for projects for therehabilitation of torture victims in 2004 and EUR 6 million for the prevention of torture.
10 miljoner euro har anslagits till projekt för rehabilitering av tortyroffer 2004 och6 miljoner euro för förebyggande av tortyr.
Calls forproposals to allocate these sums will be made during the course of 2004.
En inbjudan att lämna förslag till hur dessa anslag skallfördelas kommer att gå ut under 2004.
During the period under review the Optional Protocol to the Convention Against Torture wasratified by Albania, Denmark, Malta and United Kingdom as the first countries.
Under den period som översynen avser har det fakultativa protokollet till konventionen mot tortyrratificerats av Albanien, Danmark, Malta och Förenade kungariket som första länder.
The Protocol willenter into force when ratified by 20 states.
Protokolletkommer att träda i kraft när det har ratificerats av 20 stater.
The International Criminal Court and the fight against impunity
4.3.6Internationella brottmålsdomstolen och kampen mot straffrihet
The European Union considers the establishment of the International Criminal Court (ICC) to beone of the most significant developments in the global effort to promote respect for internationallaw, in particular humanitarian law, and human rights.
Europeiska unionen ser inrättandet av Internationella brottmålsdomstolen (ICC) som ett av deviktigaste inslagen i den globala ansträngningen för att främja iakttagandet av folkrätten, särskilthumanitär rätt, och respekten för de mänskliga rättigheterna.
The Union was one of the most ferventsupporters of the establishment of a Permanent Criminal Court with universal support and thewidest possible participation in order effectively to combat impunity for war crimes, crimes againsthumanity and genocide, and act as a deterrent against committing such crimes.
Unionen hörde till dem som med störstengagemang verkade för inrättandet av en permanent brottmålsdomstol som har universellt stöd ochbredast möjliga deltagande för att effektivt bekämpa straffrihet för krigsförbrytelser, brott mot demänskliga rättigheterna och folkmord samt avskräcka från att sådana brott begås.
The EU has beenone of the key actors significantly contributing to those positive developments, which made theearly establishment and functioning of the Court possible, and it firmly maintains its position thatthe establishment of the Court was a historic step towards the elimination of impunity and theconsolidation of an effective international criminal justice system.
EU har varit en avde mest centrala aktörerna som bidragit till denna positiva utveckling, vilket har inneburit attdomstolen har kunnat inrättas och fås att fungera i ett tidigt skede. EU vidhåller bestämt sinståndpunkt att inrättandet av domstolen var ett historiskt steg mot undanröjande av straffrihet och enkonsolidering av ett effektivt internationellt straffrättsligt system.
Since the establishment of the ICC, the EU has adopted a common positions on the ICC, which hasbeen reviewed twice, and has been actively promoting the accession of third States to the Rome Statute.
Sedan inrättandet av ICC har EU antagit en gemensam ståndpunkt om domstolen som har revideratstvå gånger och aktivt verkat för att tredjeländer ansluter sig till Romstadgan.
All Member States of the EU signed the Rome Statute between 1998 and 1999 and 24 have alreadyconcluded the process of ratification.
Alla EU:s medlemsstater undertecknade Romstadgan mellan 1998 och 1999 och 24 av dem harredan påbörjat ratificeringsprocessen.
This makes the Union the largest single group of states to berepresented among the States Parties to the Rome Statute, constituting just under one fifth of thecurrent 139 signatories.
Detta innebär att unionen är den största enskilda gruppen avstater som är representerad bland de stater som är parter i Romstadgan och utgör nästan en femtedelav de nuvarande 139 signatärstaterna.
With the number of states having ratified or acceded to the Rome Statutecurrently standing at 94, the Union represents over 25% of the States Parties to the Statute.
Med det nuvarande antalet stater (94) som har ratificerat elleranslutit sig till Romstadgan utgör unionen mer än 25 % av de stater som är parter i stadgan.
The Union has also urged effective implementation of the Agreement on the Privileges and Immunities of the International Criminal Court.
Unionen har också uppmanat till ett effektivt genomförande av avtalet om Internationellabrottmålsdomstolens privilegier och immunitet.
Twenty out of fifty-four signatories to the Agreement are EU Member States and are currently in the process of ratifying the Agreement.
Tjugo av femtiofyra signatärstater till avtalet är EU-medlemsstater och håller för närvarande på att ratificera avtalet.
The EU will continue to urge third countries to become parties to the Agreement, which the EU believesto be of paramount importance for the Court to become fully functional and operational.
EU kommer att fortsätta attuppmana tredjeländer att bli parter i avtalet, vilket unionen anser vara av allra största betydelse föratt domstolen skall bli fullständigt operativ och fungera ändamålsenligt.
In June 2001, the EU adopted a Common Position (2001/443/CFSP) urging the establishment of the Court as soon as possible ‘for the purpose of preventing and curbing the commission of the seriouscrimes falling within its jurisdiction, as an essential means of promoting respect for internationalhumanitarian law and human rights, thus contributing to freedom, security, justice and the rule oflaw as well as contributing to the preservation of peace and the strengthening of internationalsecurity, in accordance with the purposes and principles of the Charter of the United Nations’. Thisposition was renewed in June 2002 and again in June 2003 to support the effective functioning ofthe Court and promote the widest possible participation.
EU antog i juni 2001 gemensam ståndpunkt (2001/443/GUSP) där man uppmanar till att snarastmöjligt inrätta domstolen ”vars syfte skall vara att förebygga och förhindra att allvarliga brott somfaller under dess behörighet begås, som ett väsentligt sätt att främja att internationell humanitär rättoch mänskliga rättigheter respekteras och därigenom bidra till att upprätthålla frihet, säkerhet,rättvisa och rättsstatsprincipen samt till att bevara fred och stärka internationell säkerhet, i enlighetmed målen och principerna i Förenta nationernas stadga” Denna ståndpunkt förnyades i juni 2002och ytterligare en gång i juni 2003 för att stödja domstolens effektiva funktion och främja bredastmöjliga deltagande.
The adoption by the Council of the European Union of the abovementioned common position hasbeen instrumental in the effort to achieve the broadest possible support for the ICC.
Europeiska unionens råds antagande av ovannämnda ståndpunkt har varit ett värdefullt tillskott iansträngningarna för att få ett bredast möjliga stöd för ICC.
The EU alsoreiterated, on a political level, the necessity of the rapid establishment of the ICC through theconclusions of a number of European Council Summits.
EU har också på politisk nivå upprepatnödvändigheten av ett snabbt inrättande av ICC genom slutsatserna från ett antal av Europeiskarådets toppmöten.
To follow up on the Union’s first Common Position of June 2001, an Action Plan was finalised in May 2002 as a result of a resolution approved by the European Parliament in February 2002.
Som en uppföljning av unionens första gemensamma ståndpunkt från juni 2001 slutfördes enhandlingsplan i maj 2002 som resultatet av en resolution som godkändes av Europaparlamentet ifebruari 2002.
This Action Plan suggested practical steps to enhance the coordination of EU activities, promote theuniversality and integrity of the Rome Statute, and independence and effective functioning of the Court.
I handlingsplanen föreslås praktiska åtgärder för att förbättra samordningen av EU:sverksamheter, främja Romstadgans universalitet och integritet samt domstolens oberoende ocheffektiva funktion.
The EU Action Plan on the ICC was updated in February 2004 to take into account theeffective functioning of the ICC, which had become operational in June 2003.
EU:s handlingsplan om ICC uppdaterades i februari 2004 för att ta hänsyn tillden effektiva funktionen för domstolen, som hade blivit operativ i juni 2003.
The European Union and its Member States are very active on multilateral and bilateral levels inraising the issue of the widest possible ratification, acceptance and approval of or accession to the Rome Statute by third countries and the implementation of the Statute.
Europeiska unionen och dess medlemsstater är mycket aktiva multilateralt och bilateralt när detgäller att ta upp frågan om bredast möjliga ratificering, godtagande och godkännande ellertredjeländers anslutning till Romstadgan och genomförandet av stadgan. EU har i dettasammanhang gjort ett antal démarcher och många uttalanden i förhandlingar eller i en politiskdialog med tredjestater, grupper av stater eller relevanta regionala organisationer.
The Union has delivered statements on landmark occasions for the Court, such as at its Inauguration, the Assemblies of States Parties and the United Nations General Assembly.
Unionen har gjort uttalanden vid olika tillfällen som utgjort milstolpar i domstolens historia, somexempelvis vid dess invigning, vid olika församlingar för avtalsslutande parter och Förenta nationernas generalförsamling.
Duringthe 58th Session of the United Nations General Assembly the Member States of the EUco-sponsored the resolution on the ICC tabled at the Sixth Committee; they have also expressedtheir opposition to other resolutions which could undermine the Court’s credibility.
Under den 58:e sessionen i Förenta nationernasgeneralförsamling var EU:s medlemsstater medförslagsställare till den resolution om ICC som lagtsfram i sjätte kommittén.
Session of the UN Commission of Human Rights, support for the ICC was underlined in the Austrian resolution on Human rights in the administration of justice, in particular juvenile justice,and the Hungarian resolution on the independence and impartiality of the judiciary, jurors andassessors and the independence of lawyers.
Vid den 60:e sessionen i Förenta nationernas kommission för demänskliga rättigheterna betonades stödet för ICC i den österrikiska resolutionen om mänskligarättigheter i rättskipningen, i synnerhet när det gäller ungdomsbrottslighet, och den ungerskaresolutionen om domstolars, jurymedlemmars, juryledamöters och bisittares oberoende ochopartiskhet och om advokaters oberoende.
On a bilateral level, the Union has proceeded with a number of démarches urging States to avoidentering into any bilateral non-surrender agreements under Article 98.2 of the Rome Statute of the International Criminal Court which do not conform with the obligations of Party States under the Statute.
Bilateralt har unionen gjort ett antal demarscher och uppmanat stater att undvika att ingå någrabilaterala avtal om icke-överlämnande enligt artikel 98.2 i Internationella brottmålsdomstolens Romstadga som inte överensstämmer med avtalsslutande parters skyldigheter enligt stadgan.
The EU’s Guiding Principles of September 2002 show how such agreements could bedrawn up in conformity with the Statute.
EU:svägledande principer från september 2002 visar hur sådana avtal kan utformas i överensstämmelsemed stadgan.