natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Italian Republic contends that Law No 289/2002 enables the public purse to recover part of the VAT not initially declared immediately and without having to engage in lengthy legal proceedings.
Republiken Italien har gjort gällande att det enligt lag nr 289/2002 är möjligt för det allmänna att, omedelbart och utan utdragna rättsliga förfaranden, inkräva en del av den mervärdesskatt som de skattskyldiga personerna ursprungligen har underlåtit att deklarera.
However, by introducing an amnesty measure very shortly after the expiry of the deadlines by which taxable persons should have paid VAT and by requiring payment of an amount which is paltry as compared with the VAT actually due, the measure in question enables the taxable persons concerned to escape once and for all their VAT obligations, despite the fact that the national tax authorities would have been able to detect at least some of those taxable persons during the four years preceding the date after which recovery of the tax normally payable would be timebarred.
Genom att införa skatteamnestin mycket kort tid efter utgången av de skattskyldiga personernas frist för att erlägga mervärdesskatt och genom att endast kräva betalning av ett mycket obetydligt belopp i förhållande till den skatt som faktiskt skulle ha betalats, kan dock de berörda skattskyldiga personerna slutgiltigt undgå sina skyldigheter i mervärdesskattehänseende.
In so doing, Law No 289/2002 undermines the responsibility incumbent on each Member State to ensure the correct levying and collection of the tax.
Detta gäller även om de nationella skattemyndigheterna under de fyra åren fram till preskriptionsdagen för den skatt som normalt skulle ha betalats avslöjar åtminstone en del av dessa skattskyldiga personer.
Consequently, it is appropriate to consider the Commission’s action as well founded and to declare that, by providing in Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 for a general and indiscriminate waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of the Sixth Directive, and Article 10 EC.
Domstolen finner följaktligen att kommissionens talan ska bifallas och att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2 och 22 i sjätte direktivet och enligt artikel 10 EG, genom att i artiklarna 8 och 9 i lag nr 289/2002 föreskriva ett allmänt och odifferentierat undantag från kontroll av skattepliktiga transaktioner som ägt rum under en rad beskattningsperioder.
As the Commission has applied for costs against the Italian Republic and the Italian Republic has been unsuccessful, the latter must be ordered to pay the costs.
Kommissionen har yrkat att Republiken Italien ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Italien har tappat målet, ska kommissionens yrkande bifallas.
289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) for a general and indiscriminate waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of Sixth Council Direct- ive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, and Article 10 EC;
289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) av den 27 december 2002 föreskriva ett allmänt och odifferentierat undantag från kontroll av skattepliktiga transaktioner som ägt rum under en rad beskattningsperioder.
Case C-206/06
Mål C-206/06
(Reference for a preliminary ruling from the Rechtbank Groningen)
(begäran om förhandsavgörand från Rechtbank Groningen)
(Internal market in electricity — National legislation permitting the levy of a surcharge on the price for electricity transmission in favour of a statutorily-designated company which is required to pay stranded costs — Charges having equivalent effect to customs duties — Discriminatory internal taxation — Aid granted by the Member States)
”Den inre marknaden för el — Nationell lagstiftning enligt vilken ett pristillägg får tas ut på överföring av el till förmån för ett i lag angivet bolag som ska svara för strandade kostnader — Avgifter med motsvarande verkan som tullar — Diskriminerande interna skatter eller avgifter — Stöd som ges av medlemsstaterna”
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 24 January 2008 . . . . . Judgment of the Court (Third Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Förslag till avgörande av generaladvokat P. Mengozzi föredraget den 24 januari 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Free movement of goods — Customs duties — Charges having equivalent effect — Internal taxation
Fri rörlighet för varor — Tull — Avgift med motsvarande verkan — Interna skatter och avgifter
(Arts 25 EC and 90 EC)
(Artiklarna 25 EG och 90 EG)
SUMMARY — CASE C-206/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-206/06
State aid — Meaning (Art. 87(1) EC)
Stöd som ges av en medlemsstat — Begrepp (Artikel 87.1 EG)
Article 90 EC is to be construed as meaning that it precludes such a rule where the revenue from the charge levied on the electricity transmitted is used only in part to pay non-market-compatible costs, that is to say where the amount levied by the designated company only partly offsets the burden borne by the national electricity transmitted.
Artikel 90 EG ska tolkas så, att den utgör hinder mot ovan beskrivna lagstiftning om intäkterna från den uppburna avgiften på den överförda elen bara delvis används till att betala strandade kostnader, det vill säga när det belopp som det angivna bolaget uppburit bara kompenserar en del av pålagan på den överförda inhemska elen.
(see paras 47, 57, operative part 1)
(se punkterna 47 och 57 samt punkt 1 i domslutet)
In the context of a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator an amount of money as a result of a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and
Inom ramen för lagstiftning enligt vilken inhemska elkunder är skyldiga att betala ett belopp som avser ett pristillägg och utgör en avgift till sin nätoperatör för de kvantiteter el, producerade i medlemsstaten och importerade, som överförts till förmån för dessa köpare, då nämnda operatör måste föra över detta tillägg till ett bolag som lagstiftaren angett för detta ändamål, ett bolag som är ett dotterbolag till inhemska elproducenter och tidigare handhavare av kostnaderna för all producerad och importerad el, och detta
Article 25 EC is to be construed as precluding a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted.
Artikel 25 EG ska tolkas så, att den utgör hinder mot lagstiftning enligt vilken inhemska köpare av el är skyldiga att betala ett pristillägg till sin nätoperatör för de kvantiteter el, producerade i medlemsstaten och importerade, som överförts till förmån för dessa köpare, då nämnda operatör måste föra över detta tillägg till ett bolag som lagstiftaren angett för detta ändamål, ett bolag som är ett dotterbolag till inhemska elproducenter och tidigare handhavare av kostnaderna för all producerad och importerad el, och detta pristillägg i sin helhet måste användas för betalning av strandade kostnader som detta bolag för egen del är skyldigt att erlägga, så att de belopp som detta bolag uppbär fullt ut kompenserar den pålaga som tas ut på överförd inhemsk el.
The same applies where the national electricity generating undertakings are required to bear those costs and where, by reason of existing agreements, by the payment of a purchase price for electricity produced in the Member State, by the payment of dividends to the various domestic electricity generating undertakings of which the designated company is the subsidiary or by any other means, the advantage which that price surcharge constitutes could be passed on in its entirety by the designated company to the domestic electricity generating undertakings.
Detsamma gäller när de inhemska elproducenterna måste bära dessa kostnader och det angivna bolaget, till följd av föreliggande överenskommelser genom inköpspriset för el producerad i medlemsstaten, genom utdelning till de olika inhemska elproducenter till vilka det angivna bolaget är ett dotterbolag, eller på annat sätt, kunnat föra över hela den fördel som pristillägget innebär till de inhemska elproducenterna.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS provision in so far as they represent an economic advantage and not compensation for the services provided by the designated company in order to discharge public service obligations.
inte utgör en ersättning som motsvarar ett vederlag för tjänster som det angivna företaget har tillhandahållit för att fullgöra skyldigheten att tillhandahålla offentliga nyttigheter.
where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted, Article 87 EC must be construed as meaning that the amounts paid to that company constitute ‘State aid’ for the purposes of that
tillägg i sin helhet måste användas för betalning av strandade kostnader som detta bolag för egen del är skyldigt att erlägga, så att de belopp som detta bolag uppbär fullt ut kompenserar den pålaga som tas ut på överförd inhemsk el, ska artikel 87 EG tolkas så, att de belopp som betalats ut till det angivna bolaget utgör ett statligt stöd i den mening som avses i nämnda fördragsbestämmelse, i den mån de medför ett ekonomiskt gynnande och
(see paras 47, 57, 96, operative part 2)
(se punkterna 47, 57 och 96 samt punkt 2 i domslutet)
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-206/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 24 January 2008 1
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATPAOLO MENGOZZI
A — Community law
I — Tillämpliga bestämmelser
By decision of 19 April 2006, the Rechtbank Groningen (Groningen District Court) (Netherlands) referred to the Court, pursuant to Article 234 EC, two questions for a preliminary ruling, the first concerning the interpretation of Articles 25 EC and 90 EC, and the second the interpretation of Article 87(1) EC.
Genom beslut av den 19 april 2006 har Rechtbank Groningen (Nederländerna) med stöd av artikel 234 EG ställt två frågor till domstolen. Den första frågan avser tolkningen av artiklarna 25 EG och 90 EG och den andra frågan avser tolkningen av artikel 87.1 EG.
‘Customs duties on imports and exports and charges having equivalent effect shall be prohibited between Member States.
”Tullar på import och export samt avgifter med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan medlemsstaterna.
This prohibition shall also apply to customs duties of a fiscal nature.’
Detta förbud skall tillämpas även på tullar av fiskal karaktär.”
Those questions have arisen in the context of proceedings brought by Essent Netwerk Noord BV (‘Essent’) against Aluminium Delfzijl BV (‘Aldel’), in which Essent is seeking to obtain the payment of a sum calculated on the basis of the quantity of electricity it transmitted to the defendant.
Dessa frågor har ställts i samband med ett förfarande som Essent Netwerk Noord B.V. (nedan kallat Essent) inlett mot Aluminium Delfzijl BV (nedan kallat Aldel) i syfte att erhålla betalning av ett belopp som beräknats på den mängd elenergi som sökanden transporterat till svaranden.
Liability for payment of that sum was imposed under a statutory requirement and the purpose of it was to cover the nonrecoverable costs incurred by the national electricity generating undertakings in the period prior to commencement of the process of liberalising the electricity market in the Netherlands.
Denna betalning är föreskriven i en lagbestämmelse och syftar till att täcka de strandade kostnader som inhemska elproducerande företag haft under den period som föregick avregleringen av elmarknaden i Nederländerna.
‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products.
”Ingen medlemsstat skall, direkt eller indirekt, på varor från andra medlemsstater lägga interna skatter eller avgifter, av vilket slag de än är, som är högre än de skatter eller avgifter som direkt eller indirekt läggs på liknande inhemska varor.
5The EGUs and SEP operated together on the basis of a ‘cooperation agreement’. 6
IPE-bolagen och SEP samverkade på grundval av ett samarbetsavtal. 6
B — National legislation
B — Nationella bestämmelser
Under the 1989 Law on electricity, either alone or in conjunction with the EGUs, SEP made certain long-term investments required by the public authorities in connection with energy and/or environmental policy decisions, including, in particular, the conclusion of agreements relating to an urban heating project and an experimental coal gas plant (Demkolec).
Enligt det reglerade systemet gjorde SEP, enskilt eller i förening med IPE-företagen, med stöd av Elektriciteitswet 1989 vissa sådana långtidsinvesteringar som myndigheterna ålagt dem i samband med val av energi– och/eller miljöpolitik. Bland dessa förekom särskilt att ingå avtal inom ramen för projekt för stadsuppvärmning och bygga en experimentell kolförgasningsanläggning (Demkolec).
Those investments resulted in nonrecoverable costs (also called ‘stranded costs’).
Dessa investeringar ledde till strandade kostnader i ett för konkurrens öppet system (så kallade stranded costs eller strandade kostnader).
Until the entry into force, on 1 August 1998, of the Elektriciteitswet 1998 (1998 Law on electricity), which initiated the process of liberalising the electricity sector in implementation of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity, 2the 1989 Law on electricity regulated the supply of electricity in the Netherlands.
Fram till dess att Elektriciteitswet 1998 (1998 års ellag) trädde i kraft den 1 augusti 1998, vilken lag inledde avregleringen av elsektorn och innebar att Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el 2 genomfördes, reglerades elenergiutbudet i Nederländerna av Elektriciteitswet 1989.
With a view to the imminent market liberalisation, and in order to allow the electricity generating sector to recover those costs, on 21 January 1997, SEP and the EGUs
Med avseende på den omedelbara avregleringen och i syfte att möjliggöra återbetalning av de ovannämnda kostnaderna till elsektorn ingick SEP och IPE-företagen den
4 — Created in June 1949, SEP was a limited company originally responsible for administering mutual assistance in the event of breakdowns by making the best possible use of national and international connections (see Commission Decision 91/50/EEC of 16 January 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/32.732 — IJsselcentrale and others) (OJ 1991 L 28, p. 32). On 29 December 2000, SEP became Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV (NEA).
4 — SEP som bildats i juni 1949 var ett aktiebolag som ursprungligen hade till uppgift att organisera ömsesidig hjälp bland producenterna vid skador till följd av en optimal användning av nätet av inhemska och internationella kopplingar (se kommissionens beslut 91/50/EEG av den 16 januari 1991 om ett förfarande enligt artikel 85 i EG-fördraget, IV/32.732-Ijsselcentrale m.fl.). Den 29 december 2000 ändrades SEP till BV Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor (NEA).
During the material period for the purposes of the main proceedings, that is to say the period between 1 August and 31 December 2000, four generating undertakings (‘the EGUs’) 3 and their joint subsidiary, NV Samenwerkende Elektriciteitsproductiebedrijven (SEP), were responsible for the generation, importation and transmis-
Under den period som är av betydelse för målet vid den nationella domstolen, det vill säga den 1 augusti–den 31 december 2002, säkerställdes produktionen, importen och överföringen av elenergi av fyra elproducenter (nedan kallade IPE-företagen) 3 och av deras gemensamma dotterbolag NV Samenwerkende Elektriciteitsproductiebedrijven
5 — In November 1999, EPON was taken over by the Belgian group Electrabel, and EZH was taken over by the German company PreussenElektra.
5 — I november 1999 övertogs EPON av den belgiska koncernen Electrabel och EZH av det tyska bolaget Preussen Elektra.
Again in 1999, UNA was acquired by the American firm Reliant and, in 2002, ownership of it passed to NUON, controlled by provinces and municipalities.
UNA förvärvades, också det år 1999, av det amerikanska bolaget Reliant och överfördes år 2002 till NUON, som ägs av provinser och kommuner.
6 — Pursuant to Article 2 of the 1989 Law on electricity, as the ‘designated company’, SEP, together with the EGUs, was entrusted with a task of general economic interest, consisting in ensuring the national public supply of electricity at the lowest possible cost (see Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699).
6 — Enligt artikel 2 i Elektriciteitswet 1989 hade SEP, i sin egenskap av ”angivet bolag”, tillsammans med IPE-företagen, anförtrotts ett uppdrag av allmänt ekonomiskt intresse, som bestod i att säkerställa att elenergi tillhandahölls av staten till lägsta möjliga kostnad (se dom av den 23 oktober 1997 i mål C-157/94, kommissionen mot Nederländerna, REG 1997, s. I-5699).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 concluded with the companies involved in the distribution of electricity 7a protocol
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-206/06
It was against that background that, on 21 December 2000, the Overgangswet Elektriciteitsproductiesector (Transitional Law on the electricity generating sector) (‘the OEPS’) was adopted.
Det var i detta sammanhang som Overgangswet Elektriciteitsproductiesector (övergångslagen för elproduktionssektorn) (nedan kallad OEPS) antogs, den 21 december 2000.
Article 9 of the OEPS, which has prompted the national court’s questions, provides as follows: agreement on supply for the period 1997 to 2000 (‘the protocol’).
I artikel 9 i denna, beträffande vilken den hänskjutande domstolen har ställt frågor, fastställs följande: i form av ett protokoll avseende leverans under perioden 1997-2000 (nedan kallat protokollet).
On the basis of that protocol, the distribution companies undertook to make SEP an annual payment of NLG 400 000 000 to cover the nonrecoverable costs, which were allocated on the basis of the amount of energy that SEP had supplied to each undertaking.
På grundval av detta protokoll åtog sig distributionsföretagen att till SEP årligen betala ett belopp på 400 miljoner NLG som täckning för de strandade kostnaderna, som fördelades i förhållande till den mängd energi som SEP hade levererat till de enskilda företagen.
Those sums were to be financed by an increase in the tariffs which the distribution companies charged certain categories of consumer (small, medium and large ‘ordinary consumers’).
Dessa belopp skulle finansieras genom en höjning av de avgifter som distributionsföretagen tillämpade på vissa kategorier förbrukare (små, medelstora och stora vanliga kunder).
Every customer, not being a protected customer, shall, in addition to what he contractually owes to the net operator for the area in which he is established, pay to that net operator an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of the electricity which the net operator distributed to the customer’s connection over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Varje kund, som inte är en skyddad kund, är utöver sina avtalsskyldigheter skyldig att till nätoperatören i det område i vilket han är bosatt betala ett belopp på 0,0117 NLG per kWh, beräknat på den totala mängd elektricitet som nätoperatören har transporterat till kundens förbrukning under perioden den 1 augusti 2000–den 31 december 2000.
Under Article 97 of the 1998 Law on electricity, the protocol was to be observed until 1 January 2001, when the process of liberalising the market in electricity in the Netherlands was to have been completed.
Enligt artikel 97 i Elektriciteitswet 1998 skulle protokollet följas fram till den 1 januari 2001, vilket var den dag då avregleringen av elmarknaden i Nederländerna skulle införas.
Every protected customer shall, in addition to what he contractually owes to the licence holder for the area in which he is established, pay to that licence holder an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of electricity which that licence holder supplied to the customer over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Varje skyddad kund är, utöver sina avtalsskyldigheter skyldig att till koncessionsinnehavaren i det område i vilket han är bosatt betala ett belopp på 0,0117 NLG per kWh, beräknat på den totala mängd elektricitet som koncessionsinnehavaren har levererat till honom under perioden den 1 augusti 2000–den 31 december 2000.
However, for the year 2000, because of the entry into force of new pricing rules which required the distribution companies to invoice separately for the cost of the electricity supplied and for transmission costs, those undertakings were unable to pass on to final consumers the amounts which they were required to pay to SEP, under the protocol, to cover the nonrecoverable costs.
Då nya bestämmelser om avgifter trädde i kraft, enligt vilka distributionsföretagen ålades att särskilja faktureringen av ersättningen för leveransen av elenergi och ersättningen för transporten, kunde dessa företag dock inte flytta över de belopp på slutkonsumenterna som de enligt protokollet var skyldiga att betala till SEP som täckning för de strandade kostnaderna.
7 — Essent, however, disputes that the distribution companies were, as such, parties to that protocol.
7 — Essent har dock bestritt att distributionsbolagen som sådana var parter i avtalet.
The designated company shall inform the Minister of the amount of the proceeds referred to in the fourth paragraph, and shall include therewith a declaration by an auditor, as defined in Article 393, first paragraph, of Book 2 of the Civil Code, concerning the veracity of the statement.
Angivet bolag skall till staten anmäla storleken på de intäkter som avses i fjärde stycket och skall i samband med detta i enlighet med artikel 393.1 andra kapitlet BW bifoga en revisionsförklaring om att uppgifterna stämmer.