natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Arbitration, a kind of Constitutional Court, for legislative acts (bills) and by the
Eventuella intressekonflikter hänskjuts till skiljedomstolen (ett slags författningsdomstol) när det gäller rättsakter (lagförslag) och till ett statligt råd när det gäller exekutiva eller administrativa bestämmelser.
Finally, the fifth particularity has to be found in the fact that the judicial power remains centralised on the national level. The subnational entities, Communities and
Den femte och sista särskilda omständigheten är att den dömande makten fortfarande är centraliserad till den nationella nivån.
Regions, do not have any responsibility for judicial matters.
Gemenskaper och kommuner har inget ansvar när det gäller rättsliga frågor.
Even after the process of state reform, the local level of gov 'rnment remains almost unchanged.
Den lokala förvaltningsnivån är i stort sett oförändrad efter de statliga reformerna.
On the local level, two levels have to be differentiated, the 10 provinces and the 589 municipalities.
Det finns två olika lokala nivåer: 10 provinser och 589 kommuner.
The provinces are in charge of local aspects and implementation of educational policy, social services, economic development, culture and recreation, whereas the responsibility of the municipalities is rather vaguely defined by the reference to aspects of local interests.
Provinserna ansvarar för de lokala aspekterna och genomförandet när det gäller utbildningspolitik, sociala tjänster, ekonomisk utveckling, kultur och fritid.
The German system of cooperative federalism is characterised by two basic features.
Det tyska systemet med "kooperativ federalism" har två grundläggande kännetecken.
As concerns the distribution of competencies, it is organised along functional lines.
Fördelningen av befogenheter har gjorts med tanke på funktionen.
While the federal government is in charge of the main fields of legislation, the implementation of national laws is regularly the task of
Förbundsregeringen ansvarar för de viktigaste lagstiftningsområdena, medan genomförandet av de nationella lagarna i regel sköts av de sexton delstaternas förvaltningar.
the sixteen Länder administrations. Indeed, there have remained only few exclusive legislative competencies at Länder level not at least due to the extensive federal use of fields of concurrent legislation enumerated in the
framgångsrika när det gäller att utvidga det område där lagstiftningen på den federala nivån måste godkännas av delstaterna via förbundsrådet, vilket är ett annat särdrag för tysk federalism.
This comprehensive right of legislative codetermination at the federal level and the large degree of discretion in implementing (most) federal laws implies an extraordinarily strong position of the Länder governments compared to the regional level in the other EU Member States.
Denna omfattande rätt till medbeslutande i lagstiftningen på federal nivå och den stora handlingsfriheten när det gäller att genomföra (de flesta) federala lagarna innebär att delstatsregeringarna har en osedvanligt stark ställning jämfört med den regionala nivån i övriga medlemsstater.
Furthermore, since the introduction of the new Article 23 into the Basic Law in December 1992, the
Sedan en ny artikel 23 infördes i grundlagen i december 1992 har delstaternas deltagande i Europapolitiken på nationell nivå genom förbundsrådet blivit jämförbart med deras betydande rätt till medbeslutande i den inhemska politiken.
European policymaking is that the Länder have played an important role during the preparatory phase of the Intergovernmental conferences of
Ett resultat av denna förstärkta ställning för delstaterna i det europeiska beslutsfattandet är att de har spelat en viktig roll under förberedelserna av regeringskonferenserna i Amsterdam och Nice.
Apparently, the German system of cooperative federalism is highly dependent on the formulation of common Länder interests in the Bundesrat.
Uppenbarligen är det tyska systemet med kooperativ federalism i högsta grad beroende av hur delstaternas gemensamma intressen uttrycks i förbundsrådet.
German unification in 1990, however, entailed an increasing divergence of interests due to the considerable socio-economic disparities between the "old"
Tysklands återförening 1990 medförde allt större intressemotsättningar på grund av de avsevärda sociala och ekonomiska skillnaderna mellan de "gamla" delstaterna i Västtyskland och de "nya" delstaterna i Östtyskland.
As a consequence, there has been a lively reform discussion in Germany since the second half of the 1990s as to whether the legislative and financial autonomy of the Länder should be strengthened and the system of "cooperative federalism" should be transformed into a system of "competitive federalism".
konsekvens av detta är att det har funnits en livlig diskussion i Tyskland sedan andra halvan av 1990-talet om huruvida delstaternas lagstiftningsmässiga och ekonomiska självständighet skall stärkas och systemet med "kooperativ federalism" förvandlas till ett system med "konkurrerande federalism".
Directly elected assemblies and mayors form lhe local tier of government.
Den lokala nivån utgörs av direktvalda församlingar och borgmästare.
The principle of local self-rule for all matters of local interest is included in the German Constitution in art. 28.
Principen om lokalt självstyre i alla frågor av lokalt intresse finns inskriven i den tyska grundlagens artikel 28.
With this legally set framework, there is a strong support for local self-rule in the political practice.
Denna rättsliga ram innebär ett starkt stöd för lokalt självstyre i praktiken.
Country Profiles of Regionalised EU Member States
Länderprofiler - regionaliserade EU-medlemsstater
From 1982 ("Loi Delerre") to 1992 ("Loi Joxe-Marchand") a number of laws were adopted by the French government which have decentralised this EU Member State by creating the institutional framework for the new intermediary level of the 22 "régions" (and 4 overseas regions), devolving a number of competencies to this newly established regional level and by re-arranging the tasks of the local level that consists of the
Mellan 1982 (Loi Déferre) och 1992 (Loi Joxe-Marchand) antogs ett antal lagar av den franska regeringen vilka har lett till att denna EU-medlemsstat decentraliserats genom att man inrättade en institutionell ram för den nya mellannivån med 22 régions (och 4 utomeuropeiska regioner). En rad olika befogenheter fördes över till denna nyinrättade regionala nivå samtidigt som uppgifterna omorganiserades på den lokala nivån bestående av departements och communes .
In practice, however, this clear-cut distribution of competencies could not be realised and the territorial authorities fulfil voluntary tasks outside their explicit competencies as well.
praktiken kunde denna tydliga fördelning av befogenheter emellertid inte genomföras, utan de lokala och regionala myndigheterna genomför frivilligt uppgifter som går utöver de uttryckliga befogenheterna.
The national level is still the only level with legislative power and remains an important actor with regard to the implementation of laws at regional level.
Den nationella nivån är alltjämt den enda nivån med lagstiftningsbefogenheter och är fortfarande en betydelsefull aktör när det gäller att tillämpa lagstiftningen på regional nivå.
For that purpose, there exist numerous state agencies at regional level, which are coordinated by the prefects as representatives of the central state appointed for each region. These decentralised bodies of the
Därför finns det ett stort antal statliga organ på regional nivå som samordnas av prefekter som är företrädare för centralstaten och har utnämnts för varje region.
French state exist beside the institutions of the regions, i.e. the regional council, the president of the regional council, and the regional economic and social committee.
Dessa decentraliserade organ inom den franska staten existerar vid sidan av regionernas institutioner, dvs. regionrådet, regionrådsordföranden och den regionala ekonomiska och sociala kommittén.
Therefore, a number of mixed powers, parallel or even competing competencies have emerged and the relation between the levels is characterised by various forms of joint decision-making.
En rad parallella eller till och med konkurrerande befogenheter har därför uppstått och förhållandet mellan de olika nivåerna kännetecknas av olika former av gemensamt beslutsfattande.
The main competencies of the regions are spatial planning and regional economic development including vocational training and research and technology promotion.
Regionernas huvudsakliga befogenheter är fysisk planering och regional ekonomisk utveckling, inbegripet främjande av yrkesutbildning, forskning och teknik.
Furthermore, the regions take share in General Training Policy (as they are in charge of the lycées) and transport policy.
Regionerna deltar dessutom i den allmänna utbildningspolitiken (de ansvarar för gymnasieskolan, lycée) och transportpolitiken.
The départements are in charge of social aid, public health, school transport, parts of the general training policy (collèges), regional road infrastructure, rural development, environmental protection and sports.
Departementen ansvarar för högstadiet (collège), regional väginfrastruktur, landsbygds utveckling, miljöskydd och idrottsfrågor.
Plans for a communal reform have failed so far.
kommunal reform har hittills misslyckats.
The 100 departments (existing since the French Revolution) have received important competencies especially in the social and health sector during decentralisation.
De 100 departementen (som funnits sedan franska revolutionen) har fått betydande befogenheter i och med decentraliseringen, särskilt på det sociala området och inom hälso- och sjukvård.
"classical" territorial authorities in the French system of public administration since they are much better equipped with financial resources than the regions.
Jämfört med regionerna finns det större politiskt handlingsutrymme för de "traditionella" decentraliserade myndigheterna i kommuner och departement eftersom de är bättre rustade med ekonomiska resurser än regionerna.
With respect to the financial resources, 42% of the subnational finances are made up of own resources, whereas the rest is provided by resources transferred by the national level (29%), loans, fees and others.
Av de ekonomiska resurserna består 42 % av budgeten på regional och lokal nivå av egna resurser medan resten överförs från den nationella nivån (29 %), samt utgörs bl.a. av lån och avgifter.
The Italian Constitution of 1946 has foreseen the creation of regions from the beginning; but it was not until 1972 that the fifteen regions with "ordinary statute" were really created as subnational entities.
I den italienska författningen från 1946 förutsågs en indelning i regioner, men det var inte förrän 1972 som de femton regionerna med "ordinarie ställning" faktiskt skapades som decentraliserade enheter.
These regions are very restricted in their legislative competencies and are subject lo a strong national supervision.
Dessa regioner har mycket begränsade befogenheter vad gäller lagstiftning och står under hård nationell kontroll.
Only the five "special statute" regions have some exclusive legislative competencies.
Endast de fem regionerna med "särskild ställning" har vissa exklusiva lagstiftningsbefogenheter.
Since then there has been a standstill concerning the further fédéralisation or régionalisation of the country.
Sedan dess har man kört fast i frågan om huruvida man skall gå vidare i riktning mot en federation eller mot större regionalisering av landet.
In March 2001, a constitutional law concerning the territorial structure of Italy has been approved.
I mars 2001 godkändes en grundlag som berör Italiens territoriella struktur.
Especially article 117 of the constitution has been changed introducing the principle that regions have legislative powers with reference to all matters that are not explicitly attributed to the national government.
Man har ändrat särskilt artikel 117 i konstitutionen och infört principen att regionerna har lagstiftande befogenheter på alla områden som inte uttryckligen hänförts till den nationella nivån.
The regions have concurrent legislative powers concerning several policy areas.
Regionerna delar lagstiftningsbefogenheterna på flera politikområden.
These are especially police matters, public services, public health, vocational training, museums, libraries, local transport infrastructure and others.
Detta gäller särskilt polisiära frågor, offentliga tjänster, folkhälsa, yrkesutbildning, museer, bibliotek, lokal transportinfrastruktur m.m.
In these areas, the regions are competent to exercise legislative power within the framework of the legislation and norms set by the national government and while taking account of the national interest.
Inom dessa områden har regionerna befogenhet att stifta lagar inom den rättsliga ram och med respekt för de bestämmelser som fastställts av den statliga nivån och för det nationella intresset.
Furthermore, the administrative autonomy of the local authorities is strengthened (according to the reformed article 118 of the constitution).
Dessutom har den administrativa självständigheten stärkts för de lokala myndigheterna (efter ändringen av artikel 118 i konstitutionen).
With this reform, Italy is moving from a regional state structure towards more federal structures of state organisation.
I och med denna reform övergår Italien från att vara en stat med regional struktur till att vara en stat med mer federal struktur.
However, the political consequences of this shift remains to be seen in the political practice'.
Det återstår att se vilka politiska följder som denna förändring orsakar i praktiken.
In October 2001 a referendum was held on lhe law agreed upon in March 2001, which covers lhe reform of the territorial structure of Italy.
I oktober 2001 hölls en folkomröstning om den lag som man enats om i mars 2001 och som omfattar reformen av Italiens territoriella uppbyggnad.
The constitutional reform has been approved by 64.2% of the voters.
64,2 % av de röstande saja till den konstitutionella reformen.
The local level in Italy consists of the 100 provinces (plus 2 autonomous provinces with special competencies) and the municipalities.
På lokal nivå består Italien av 100 provinser (och två autonoma provinser med särskilda befogenheter) samt kommunerna.
Although, the responsibilities of these local bodies are all-embracing within their boundaries according to constitutional theory, national legislation and particularly the explicit transfer of specific tasks to the regional level have restricted provincial activities to a few fields like protection of the environment and the landscape, hunting, fisheries, and road construction.
Även om dessa lokala organs ansvar inom de egna gränserna i enlighet med vad som sägs i författningen är allomfattande, har nationell lagstiftning och i synnerhet den uttryckliga överflyttningen av särskilda uppgifter till den regionala nivån begränsat verksamheten för provinserna till att omfatta ett fåtal områden som miljö- och naturskydd, jakt, fiske och vägbyggnad.
The responsibilities of the municipalities cover primarily landuse planning, local public services and schools.
Kommunernas ansvar omfattar främst fysisk planering, lokala allmännyttiga tjänster och skolor.
Both levels share tasks related to social welfare, public health, and the operation of hospitals.
På båda nivåer sköts social välfärd, folkhälsa och sjukhusdrift.
Portugal has been a centralised political system for a long time not only in terms of its legal system but also in terms of its system of public administration.
Portugal har under lång tid haft ett centraliserat politiskt system, inte bara i fråga om rättssystemet utan också vad gäller den offentliga förvaltningen.
Yet, it is has to be classified as a regionalised state since there are the island groups of the Azores and Madeira, which constitute two
Ändå måste landet betraktas som en regionaliserad stat med tanke på ögrupperna
"Autonomous Regions" with their own governments and legislative assemblies endowed with considerable powers.
Azorerna och Madeira, som utgör två "autonoma regioner" med egna regeringar och lagstiftande församlingar med avsevärda befogenheter.
These autonomous regions do not have
Förslaget att införa folkvalda regionala
As a consequence, the 18 districts remain the most important intermediary bodies between the local government and the national level with regard to the mainland - despite their generally weak competencies and the complete lack of any legislative powers.
Till följd av detta är de 18 distrikten fortfarande den viktigaste mellannivån mellan det lokala styret och den nationella nivån vad gäller fastlandet - trots att de inte har så starka befogenheter och helt saknar rätten att lagstifta.
Their tasks are limited to the maintenance of public order, the conduction of elections and the monitoring of the performance of local government.
Deras uppgifter begränsas till upprätthållande av den allmänna ordningen, valförrättning samt övervakning av de lokala myndigheternas verksamhet.
The districts do not even function as administrative bodies.
Distrikten fungerar inte ens som administrativa organ.
As a result territorial divisions of national ministries carry out most of the central government's activities.
Som en följd av detta genomförs större delen av centralregeringens verksamhet genom de nationella ministeriernas regionala och lokala förgreningar.
The local tier in Portugal comprises the 4,241 smaller parishes
Den lokala nivån i Portugal består av 4 241 mindre församlingar
The principle of local self-government is included into the Portuguese constitution.
Principen om lokalt självstyre finns inskriven i den portugisiska författningen.
Due to their small numbers of inhabitants and their restricted financial resources, the parishes do not play an important role in Portugal.
Församlingarna, som ofta har ett litet antal invånare och begränsade ekonomiska resurser, har inte någon större betydelse i
They arc responsible for a very few tasks like the promotion of tourism and the local supply of public services.
Detta skiljer sig avsevärt från den roll som de 275 kommunerna spelar.
Since the restoration of parliamentary democracy in Spain in 197S there has been a substantial decentralisation based on the creation of the 17
Sedan den parlamentariska demokratin återinfördes i Spanien 1978 har det skett en betydande decentralisering genom tillkomsten av de
Autonomous Communities as new regional tier of government.
17 autonoma regionerna, vilka utgör en ny styrelsenivå.
The development of the
Utvecklingen av de autonoma regionerna har skett gradvis och i ojämn takt.
Communities has been a gradual process and has proceeded at an uneven pace.
De autonoma regionerna har egen konstitutionell beskattningsrätt - de kan ta ut skatt utöver den nationella.
The main difference in the range of responsibilities between the two groups has been the assignment of responsibilities in health and education policy to the Autonomous Communities with high responsibilities.
Det finns inga tydliga skiljelinjer mellan centralregeringens, de autonoma regionernas, provinsernas respektive kommunernas funktioner, utan de överlappar varandra i hög grad.
The Autonomous Communities possess own, constitutional taxation rights, as they are competent for levying surcharges on national taxes.
Ansvaret för utbildning samt hälso- och sjukvård har tilldelats några av de autonoma regionerna, men inte alla, och ligger annars hos centralregeringen.
However, the Spanish regions have decided not to impose additional taxes and remain dependent on resources transferred to them by the national level.
Ansvaret för bostäder, vägar och transporter, sociala tjänster och ekonomisk utveckling är uppdelat mellan centralmakten, de autonoma regionerna och, i vissa fall, provinserna, medan ansvaret för samhällstjänster, lokaltransporter, idrott och kultur är fördelat på samtliga tre nivåer under centralregeringen.
The functions of the central government,
När det gäller kommunernas uppgifter på lokal nivå kan dessa skilja sig åt beroende på befolkningens storlek.
Communities, provinces and municipalities are not sharply separated, and they are overlapping to a considerable degree.
Storbritannien har traditionellt betraktats som en centraliserad enhetsstat, om än en sådan där asymmetrisk administrativ decentralisering tillämpas.
Education and health services are assigned to some but not all of the Autonomous Communities, and are otherwise in the responsibility of the centre.
I och med att Tony Blairs New Labour, som var för en (asymmetrisk) decentralisering, genom 1997 års val kom i regeringsställning har genomgripande förändringar skett av Storbritanniens lokal- och regionalpolitik.
As regards the tasks of the municipalities at the local level, they vary according to the size of their populations.
Regionaliserade politiska strukturer har införts i Skottland, Wales och Nordirland.
All municipalities have to carry out some compulsory functions in fields like the provision of street lighting, sewage, refuse collection, water supply, road constructing, cemeteries, while larger cities are required to supply a wider range of public services and also share responsibilities with the regional government in the areas of education and public health.
I England har centralregeringen inrättat decentraliserade styrelsenivåer och offentliga organ som inte lyder under något departement.
With respect to the political evolution of the regional structure in
Decentraliseringen av befogenheter och politiskt ansvar till de regionala och lokala nivåerna är asymmetrisk.
Spain it needs to be emphasized that it is strongly motivated by important tendencies for regional autonomy and a still ongoing, open process of déconcentration.
Därför har en åtskillnad gjorts mellan primärrättsliga och sekundärrättsliga lagstiftande befogenheter. De primärrättsliga lagstiftande befogenheterna inbegriper rätten att stifta lagar
With the 1997 election of Blair's New Labour government committed to (asymmetrical) devolution, significant changes in the territorial politics of the United Kingdom are underway.
Ett skotskt verkställande organ och ett skotskt parlament med direkta lagstiftande befogenheter i decentraliserade frågor samt vissa befogenheter i fråga om beskattning har inrättats.
Regionalised poiitical structures have been introduced for Scotland, AVales and Northern Ireland, whereas the central government established decentralised tiers of government and non- departmental, public bodies in England.
Skottlands lagstiftande och verkställande befogenheter omfattar ekonomisk utveckling, utbildning, miljöfrågor, transporter, lokal förvaltning, sociala tjänster, hälsofrågor, bostadspolitik, rättsliga och inre angelägenheter, jordbruk, fiskeri och skogsbruk, idrottsfrågor och kultur.
For that purpose, a differentiation is made between primary and secondary legislative power.
Wales med begränsade lagstiftningsbefogenheter inrättats.
Primary legislative power includes the principle competency for the respective policy field, whereas secondary legislative power refers to the power of defining the way, in which national legislation is implemented in the region.
Wales har bara sekundära lagstiftande befogenheter (vilket innebär större tillsyn från staten) inom politikområdena ekonomisk utveckling, jordbruk, skogsbruk, fiskeri och livsmedelsindustri, näringslivsfrågor och utbildning, lokal förvaltning, hälsofrågor och sociala tjänster, bostadspolitik, miljöfrågor, planering, transporter, konst och kultur, skydd av walesiska språket, byggnadsminnen, idrotts- och fritidsfrågor.
A Scottish Executive and
För Nordirland har en parlamentarisk församling och en regering inrättats.
Scottish Parliament have been established with primary legislative powers in devolved matters plus some tax- raising powers.
Dessa har politiskt ansvar för politikområdena högre utbildning, yrkesutbildning, sysselsättning, näringspolitik, handel och investeringar, regional och social utveckling samt miljöfrågor.
Furthermore a National Assembly for Wales with secondary legislative powers has been introduced.
politiken på en lång rad områden.