natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The provisions of Directive 95/46, in so far as they govern the processing of personal data liable to infringe fundamental freedoms, in particular the right to privacy, must necessarily be interpreted in the light of fundamental rights, which, according to settled case-law, form an integral part of the general principles of law whose observance the Court ensures.
Domstolen anser att eftersom bestämmelserna i direktiv 95/46 reglerar behandling av personuppgifter som kan innebära intrång i de grundläggande friheterna och då särskilt i rätten till privatliv, måste bestämmelserna i fråga med nödvändighet tolkas mot bakgrund av de grundläggande rättigheterna, vilka enligt fast rättspraxis utgör en integrerad del av de allmänna rättsprinciper som domstolen skall säkerställa iakttagandet av.
Those principles have been expressly restated in Article 6(2) EU.
Dessa principer nämns uttryckligen i artikel 6.2 EU.
For the purpose of applying Directive 95/46, in particular Articles 6(1)(c), 7(c) and (e) and 13, it must be ascertained, first, whether legislation such as that at issue in the main proceedings provides for an interference with private life, and if so, whether that interference is justified from the point of view of Article 8 of the Convention.
För att kunna tillämpa direktiv 95/46, och då särskilt artiklarna 6.1 c och 7 c och e och 13 i detta, är det därför nödvändigt att i första hand kontrollera huruvida sådana bestämmelser som de som är i fråga i målen vid de nationella domstolarna innebär ett intrång i privatlivet och, i förekommande fall, huruvida detta intrång är motiverat med hänsyn till artikel 8 i Europakonventionen.
- Existence of an interference with private life
— Huruvida det föreligger ett intrång i privatlivet
It necessarily follows that, while the mere recording by an employer of data by name relating to the remuneration paid to his employees cannot as such constitute an interference with private life, the communication ofthat data to third parties, in the present case a public authority, infringes the right of the persons concerned to respect for private life, whatever the subsequent use of the information thus communicated, and constitutes an interference within the meaning of Article 8 of the Convention.
Domstolen konstaterar att det visserligen inte i sig kan utgöra ett intrång i privatlivet att en arbetsgivare lagrar uppgifter om de löner och pensioner som utbetalats till hans anställda samt uppgifter om dessa anställdas namn, men att det innebär ett åsidosättande av de berördas rätt till privatliv att lämna dessa uppgifter till en utomstående, i förevarande fall en offentlig myndighet, oavsett hur de uppgifter som sålunda har lämnats används därefter, och att detta har karaktären av intrång i den mening som avses i artikel 8 i Europakonventionen.
— Justification of the interference
— Huruvida intrånget är berättigat
An interference such as that mentioned above violates Article 8 of the Convention unless it is 'in accordance with the law', pursues one or more of the legitimate aims specified in Article 8(2), and is 'necessary in a democratic society' for achieving that aim or aims.
Ett sådant intrång som det som nämns ovan innebär åsidosättande av artikel 8 i Europakonventionen, såvida det inte sker 'med stöd av lag" och har ett eller flera av de i artikel 8.2 i konventionen angivna berättigade ändamålen och det "i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt" att göra detta intrång för att uppnå detta eller dessa ändamål.
It is for the national courts to ascertain whether the interpretation to the effect that Paragraph 8(3) of the BezBegrBVG requires disclosure of the names of the persons concerned in relation to the income received complies with the requirement of foreseeability referred to above.
Det är ostridigt att det intrång som är i fråga i målen vid de nationella domstolarna sker med stöd av 8 § BezBegrBVG. Frågan är dock huruvida detta lagrums ordalydelse är så precis att lagens adressater kan anpassa sitt handlingssätt till det och därmed uppfyller det krav på förutsebarhet som följer av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternas rättspraxis.
However, that question need not arise until it has been determined whether such an interpretation of the national provision at issue is consistent with Article 8 of the Convention, as regards its required proportionality to the aims pursued.
Eventuellt uppkommer denna fråga dock först efter en prövning av huruvida denna tolkning av den aktuella nationella bestämmelsen står i överensstämmelse med artikel 8 i Europakonventionen vad gäller kravet på att intrång skall stå i proportion till sitt syfte.
That question will be examined below.
Den sistnämnda frågan behandlas i de följande punkterna i denna dom.
It is plain that, according to the interpretation adopted by the national courts, Paragraph 8 of the BezBegrBVG requires disclosure of the names of the persons concerned, in relation to income above a certain level, with respect not only to persons filling posts remunerated by salaries on a published scale, but to all persons remunerated by bodies subject to control by the Rechnungshof.
Domstolen konstaterar att det i 8 § BezBegrBVG, enligt de hänskjutande domstolarnas tolkning, krävs att de berörda personernas namn skall lämnas ut i samband med de inkomster som de har uppburit, om de överstiger en viss gräns, och detta inte bara i fråga om dem som har tjänster för vilka lönen framgår av en tabell som offentliggörs, utan i fråga om alla dem som erhåller lön eller pension från ett organ som står under tillsyn av Rechnungshof.
Moreover, such information is not only communicated to the Rechnungshof and via the latter to the various parliamentary bodies, but is also made widely available to the public.
Dessutom lämnas dessa uppgifter inte bara till Rechnungshof och, genom Rechnungshofs försorg, till de olika parlamentariska församlingarna, utan sprids även i stor omfattning till allmänheten.
It is for the national courts to ascertain whether such publicity is both necessary and proportionate to the aim of keeping salaries within reasonable limits, and in particular to examine whether such an objective could not have been attained equally effectively by transmitting the information as to names to the monitoring bodies alone.
Det ankommer på de hänskjutande domstolarna att kontrollera huruvida ett sådant offentliggörande både är nödvändigt och står i proportion till ändamålet att hålla lönerna inom rimliga gränser, och särskilt att pröva huruvida ett sådant ändamål inte hade kunnat uppnås lika effektivt genom att uppgifter med namn endast tillställdes kontrollinstanserna.
Similarly, the question arises whether it would not have been sufficient to inform the general public only of the remuneration and other financial benefits to which persons employed by the public bodies concerned have a contractual or statutory right, but not of the sums which each of them actually received during the year in question, which may depend to a varying extent on their personal and family situation.
Likaså uppkommer frågan huruvida det inte hade varit tillräckligt att endast informera den stora allmänheten om de löner och andra penningförmåner som de anställda vid de berörda offentliga organen kan få enligt avtal eller föreskrifter, men inte om det belopp som varje anställd faktiskt har erhållit under det aktuella året, och varav en varierande stor del kan bero på vederbörandes familje- och personliga situation.
With respect, on the other hand, to the seriousness of the interference with the right of the persons concerned to respect for their private life, it is not impossible that they may suffer harm as a result of the negative effects of the publicity attached to their income from employment, in particular on their prospects of being given employment by other undertakings, whether in Austria or elsewhere, which are not subject to control by the Rechnungshof.
Vad å andra sidan gäller allvaret i intrånget i de berörda personernas rätt till privatliv kan det inte uteslutas att de berörda kan skadas genom de negativa verkningarna av publiciteten kring deras respektive inkomster av tjänst, vilket bland annat kan påverka deras möjlighet till anställning vid andra företag i eller utanför Österrike, vilka inte står under tillsyn av Rechnungshof.
- Consequences with respect to the provisions of Directive 95/46
- Konsekvenserna med avseende på bestämmelserna i direktiv 95/46
If the national courts conclude that the national legislation at issue is incompatible with Article 8 of the Convention, that legislation is also incapable of satisfying the requirement of proportionality in Articles 6(1)(c) and 7(c) or (e) of Directive 95/46.
Om de hänskjutande domstolarna kommer fram till att den ifrågavarande nationella lagstiftningen är oförenlig med artikel 8 i Europakonventionen kan den förstnämnda lagstiftningen inte heller uppfylla det proportionalitetskrav som uppställs i artiklarna 6.1 c och 7 c eller e i direktiv 95/46.
Nor could it be covered by any of the exceptions referred to in Article 13 ofthat directive, which likewise requires compliance with the requirement of proportionality with respect to the public interest objective being pursued.
Den kan inte heller omfattas av något av de undantag som avses i artikel 13 i det nämnda direktivet, vari det även föreskrivs ett krav att intrånget skall stå i proportion till det eftersträvade ändamålet av allmänintresse.
In any event, that provision cannot be interpreted as conferring legitimacy on an interference with the right to respect for private life contrary to Article 8 of the Convention.
Denna bestämmelse kan under inga omständigheter tolkas på så sätt att den kan berättiga ett sådant intrång i rätten till privatliv som strider mot artikel 8 i Europakonventionen.
If, on the other hand, the national courts were to consider that Paragraph 8 of the BezBegrBVG is both necessary for and appropriate to the public interest objective being pursued, they would then still have to ascertain whether, by not expressly providing for disclosure of the names of the persons concerned in relation to the income received, Paragraph 8 of the BezBegrBVG complies with the requirement of foreseeability.
Om däremot de hänskjutande domstolarna skulle finna att 8 § BezBegrBVG är både nödvändig och lämpad för det ändamål av allmänintresse som bestämmelsen i fråga har skall de även pröva huruvida 8 § BezBegrBVG uppfyller kravet på förutsebarhet såtillvida att det i bestämmelsen i fråga inte uttryckligen föreskrivs att namnet på de berörda personerna skall lämnas ut i samband med uppgifterna om deras inkomster.
By their second question, the national courts ask whether the provisions of Directive 95/46 which preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings are directly applicable, in that they may be relied on by individuals before the national courts to oust the application ofthat legislation.
De hänskjutande domstolarna har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida de bestämmelser i direktiv 95/46 som utgör hinder för sådan nationell lagstiftning som den som är i fråga i målen vid de nationella domstolarna är direkt tillämpliga i den meningen att de kan åberopas av en enskild vid nationella domstolar för att den nationella lagstiftningen inte skall tillämpas.
In the light of the answer to the first question, the second question seeks to know whether such a character may be attributed to Article 6(l)(c) of Directive 95/46, under which 'personal data must be ... adequate, relevant and not excessive in relation to the purposes for which they are collected and/or further processed', and to Article 7(c) or (e), under which personal data may be processed only if inter alia 'processing is necessary for compliance with a legal obligation to which the controller is subject' or 'is necessary for the performance of a task carried out in the public interest or in the exercise of official authority vested in the controller... to whom the data are disclosed'.
Med hänsyn till svaret på den första frågan är syftet med den andra frågan att få klarhet i huruvida artikel 6.1 c i direktiv 95/46, vari stadgas att "personuppgifter... skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas", kan tillerkännas en sådan karaktär och om detta även gäller artikel 7 c eller e, vari föreskrivs att behandling av personuppgifter endast får ske om "behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den registeransvarige" eller "behandlingen är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller som är ett led i myndighetsutövning som utförs av den registeransvarige ... till vilken uppgifterna har lämnats ut".
Those provisions are sufficiently precise to be relied on by individuals and applied by the national courts.
Dessa bestämmelser är tillräckligt precisa för att kunna åberopas av en enskild och tillämpas av nationella domstolar.
Articles 6(l)(c) and 7(c) and (e) of Directive 95/46 are directly applicable, in that they may be relied on by an individual before the national courts to oust the application of rules of national law which are contrary to thoseprovisions. '
Artiklarna 6.1 c och 7 c och e i direktiv 95/46 är direkt tillämpliga i den meningen att de kan åberopas av en enskild inför nationella domstolar för att dessa inte skall tillämpa nationella rättsregler som strider mot dessa bestämmelser."
Advocate General A. Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 14 November 2002.
Generaladvokaten A Tizzano har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 14 november 2002.
He proposed that the Court should answer that forms of processing of personal data prescribed by legislation such as that at issue are not covered by the provisions of the Directive, since they are carried out 'in the course of an activity which falls outside the scope of Community law' within the meaning of Article 3(2) of the Directive.
Han föreslog att domstolen skulle besvara frågorna så att den behandling av personuppgifter som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter inte omfattas av bestämmelserna i nämnda direktiv, eftersom den "utgör ett led i en verksamhet som inte omfattas av gemenskapsrätten" i den mening som avses i artikel 3.2 i samma direktiv.
The Court does not have jurisdiction to rule on whether that legislation is compatible with the general principles of Community law on privacy.
Domstolen är inte behörig att bedöma huruvida en sådan lagstiftning är förenlig med de allmänna principerna i gemenskapens rättsordning om integritetsskydd.
Case C-469/00 Ravil SARL ν Bellon import SARL, Biraghi SpA Free movement of goods
Mål C-469/00 Ravil SARL och Bellon import SARL, Biraghi SpA Fri rörlighet för varor
Preliminary ruling (Protected designations of origin — Regulation (EEC) No 2081/92 — Regulation (EEC) No 1107/96 —Grana Padanofreshly grated —Specification —Convention between two Member States — Condition that the cheese is grated and packaged in the region of production —Articles 29 EC and 30 EC —Justification — Whether the condition may be relied on against third parties —Legal certainty—Publicity) (Full Court)
Förhandsavgörande "Skyddad ursprungsbeteckning — Förordning (EEG) nr 2081/92 nr 1107/96 — Färskriven Grana Padano — Produktspecifikation
By judgment of 19 December 2000 the Cour de cassation (France) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 29 EC.
Cour de cassation har, genom dom av den 19 december 2000 ställt en fråga om tolkningen av artikel 29 EG.
Ravil imports, grates, pre­packages and distributes various kinds of cheese in France.
Ravil importerar, river, förpackar och distribuerar olika sorters ostar i Frankrike.
At the time when the main proceedings were brought, it did so in particular with respect to Grana Padano, which it marketed under the designation 'Grana Padano râpé frais', and for which it had in 1989 developed techniques for packaging.
Vid tidpunkten då talan väcktes vid den nationella domstolen gällde detta bland annat Grana Padano, som bolaget i fråga saluförde under beteckningen "färskriven Grana Padano" och för vilken det år 1989 utvecklat en förpackningsteknik.
In 1996 Bellon and Biraghi brought proceedings against Ravil in the Tribunal de commerce de Marseille (Commercial Court, Marseilles) (France), seeking an order that Ravil cease all distribution of cheese bearing the designation 'Grana Padano râpé frais' and make good the damage they claimed to have suffered from 1992.
År 1996 stämde Bellon och Biraghi bolaget Ravil vid Tribunal de commerce i marseille (Frankrike). Härvid yrkade de att Ravil skulle åläggas att upphöra med all distribution av ost under beteckningen färskriven Grana Padano och ersätta den skada som de ansåg sig ha lidit sedan år 1992.
They based their action on Articles 1 and 3 of the Franco­Italian Convention and on the Decree of 4 November 1991, which entered into force in 1992, in so far as it makes the use of the Grana Padano designation for grated cheese subject to the condition that the grating operations are carried out in the region of production and packaging takes place immediately under specified conditions.
De grundade sin talan på artiklarna 1 och 3 i avtalet mellan Frankrike och Italien och på dekret av den 4 november 1991, som trädde i kraft år 1992, till den del det däri för användningen av beteckningen Grana Padano för riven ost uppställs kravet att osten skall rivas i produktionsområdet och att den skall förpackas omedelbart därefter under omständigheter som anges i dekretet.
By judgment of 5 November 1997, the Tribunal de commerce de Marseille granted the application, ordering Ravil to pay damages for the acts of marketing from 1992 and prohibiting it from distributing cheese under the designation 'Grana Padano râpé frais'.
Genom dom av den 5 november 1997 biföll Tribunal de commerce i marseille talan och ålade Ravil att erlägga skadestånd jämte ränta för de marknadsföringsåtgärder som vidtagits sedan år 1992 och förbjöd Ravil att sälja ost under beteckningen färskriven Grana Padano.
Ravil appealed against thatjudgment. judgment.
Ravil överklagade denna dom.
By judgment of 5 March 1998, the Cour d'appel d'Aix­en­Provence (Court of Appeal, Aix­en­Provence) (France) upheld the judgment, stating that the acts of unfair competition were sufficiently made out by the marketing in France since 1992 of 'Grana Padano' cheese in grated form, since Ravil had circumvented the Italian rules in order to carry out operations at a lower cost and win markets from competitors who complied with the legislation.
Cour d'appel i Aix-en-Provence (Frankrike) fastställde detta avgörande genom dom av den 5 mars 1998 och ansåg det vara tillräckligt styrkt att saluföringen av riven ost med beteckningen Grana Padano i Frankrike sedan år 1992 uppfyller rekvisiten för illojal konkurrens, eftersom Ravil kringgått den italienska regleringen för att utföra åtgärderna till lägre kostnader och ta marknadsandelar från de konkurrenter som iakttagit bestämmelserna.
It therefore decided to stay the proceedings and refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Cour de Cassation har således vilandeförklarat målet och ställt följande tolkningsfråga till domstolen:
'Is Article 29 [EC] to be interpreted as precluding national legislation reserving the "Grana Padano" designation of origin for cheese grated in the region of production, in so far as such an obligation is not indispensable for preserving the specific characteristics which the product has acquired?'
"Skall artikel 29 [EG] anses utgöra hinder för en nationell lagstiftning, varigenom ursprungsbeteckningen Grana Padano förbehålls ost som rivs inom produktionsområdet, när en sådan skyldighet inte är absolut nödvändig för bibehållandet av särskilda egenskaper som produkten har förvärvat[?]"
It should be observed, as a preliminary point, that the specification on the basis of which the PDO 'Grana Padano' was registered by Regulation No 1107/96 refers expressly to the Decree of 4 November 1991 as constituting requirements laid down by national provisions within the meaning of Article 4(2)(i) of Regulation No 2081/92.
Domstolen konstaterar inledningsvis att produktspecifikationen på grundval av vilken PDO Grana Padano registrerades genom förordning nr 1107/96 uttryckligen hänvisar till dekretet av den 4 november 1991 avseende de krav som skall iakttas enligt nationella bestämmelser i den mening som avses i artikel 4.2 i i förordning nr 2081/92.
The main proceedings concern two successive periods.
Tvisten vid den nationella domstolen avser två på varandra följande perioder.
The first, governed by the Franco-Italian Convention, runs from 1992, when the Decree of 4 November 1991 entered into force, to 20 June 1996.
Den första perioden, avseende vilken avtalet mellan Frankrike och Italien gäller, avser tiden mellan år 1992, det datum då dekretet av den 4 november 1991 trädde i kraft, och den 20 juni 1996.
The second, governed by Regulations No 2081/92 and No 1107/96, started on 21 June 1996, the date of entry into force of Regulation No 1107/96, which registered the PDO 'Grana Padano'.
Den andra perioden, avseende vilken förordningarna nr 2081/92 och 1107/96 gäller, inleddes den 21 juni 1996, det datum då förordning nr 1107/96 trädde i kraft, genom vilken PDO "Grana Padano" registrerades.
The period before the entry into force of Regulation No 1107/96
Perioden innan förordning nr 1107/96 trädde i kraft
- Whether a bilateral convention that renders applicable, for a designation of origin such as 'Grana Padano', a condition that the product be grated and packaged in the region of production constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports
— Huruvida ett bilateralt avtal som innebär att ett krav på att produkten skall rivas och förpackas i produktionsområdet blir tillämpligt på en produkt för vilken en ursprungsbeteckning, såsom beteckningen Grana Padano, får användas, utgör en åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ exportrestriktion.
A convention between two Member States A and Β such as the Franco-Italian Convention, in so far as it applies in Member State A national legislation of Member State Β such as that at issue in the main proceedings, therefore constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports within the meaning of Article 29 EC.
Ett avtal som ingåtts mellan två medlemsstater, A och B, såsom avtalet mellan Frankrike och Italien, utgör således, till den del det medför att nationell lagstiftning i medlemsstat B, såsom den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, blir tillämplig i medlemsstat A, en åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ exportrestriktion i den mening som avses i artikel 29 EG.
— Whether a bilateral convention is justified in so far as it renders applicable a condition that the product be grated and packaged in the region of production
— Huruvida ett bilateralt avtal som medför att ett krav på att ost skall rivas och förpackas inom produktionsområdet blir tillämpligt är berättigat
A bilateral convention that renders applicable a condition of grating and packaging in the region of production, whose aim is to preserve the reputation of the product by strengthening control over its particular characteristics and its quality, may be regarded as justified as a measure protecting the designation of origin which may be used by all the operators concerned and is of decisive importance to them.
Ett bilateralt avtal som medför att ett krav på att osten skall rivas och förpackas inom produktionsområdet blir tillämpligt för att bevara produktens goda anseende genom att förstärka kontrollen över dess speciella särdrag och dess kvalitet kan anses berättigat såsom en åtgärd för att skydda den ursprungsbeteckning som de berörda näringsidkarna kollektivt omfattas av och som för dessa är av avgörande betydelse.