natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The practice of workplace health promotion had been well described in the US, where significant elements of practice had developed since the 1970's.
I USA hade metoder för praktiskt genomförande av främjande av hälsa på arbetsplatsen utvecklats sedan 1970-talet och var väl dokumenterade.
However, no significant body of knowledge existed about the situation in Europe.
Däremot saknades tillförlitlig kunskap om situationen i Europa.
In the US, much was known about the extent of WHP, which was quite widespread, at least among larger US corporations (e.g. Sloan et al, 1985).
I USA fanns en stor mängd information om åtgärder för att främja hälsa på arbetsplatsen och sådana åtgärder var relativt allmänt förekommande, åtminstone i de större amerikanska företagen (se Sloan m.fl., 1985).
In addition, the reasons why companies became involved in WHP were relatively clearly understood, as the structure of health care costs in the US meant that there was genuine economic incentive for employers to become active in the area.
Dessutom var skälen till att företag investerade i hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatsen relativt uppenbara, eftersom de höga hälsovårdskostnaderna i USA innebar att arbetsgivarna hade stora ekonomiska vinster att göra på att bli aktiva på området.
Moreover, there was a characteristic approach to WHP to be seen in the US: programmes and activities were largely focused on risk factors for single health problems such as heart disease and cancer; many of the health interventions sought to change the health-related behaviour of the worker; and the entire model of WHP was based on an epidemiological or risk factor reduction approach.
Vidare karakteriserades arbetet med att främja hälsa på arbetsplatsen i USA av att program och åtgärder huvudsakligen inriktades på riskfaktorer för specifika hälsoproblem såsom hjärtsjukdomar och cancer, att många av de åtgärder som vidtogs på hälsoområdet syftade till att förändra arbetstagarnas hälsorelaterade beteende samt att hela strategin för främjande av hälsa på arbetsplatsen grundades på ett tillvägagångssätt som syftade till att minska de hälsorelaterade riskerna.
Workplace Health Promotion in Kurope worker participation in the design and implementation of programmes, there was no apparent relationship between WHP activities and those of health and safety and there was little evidence of any interventions at the level of the work environment or organisation in all of its aspects.
De program som genomfördes i USA utmärkte sig även på en rad andra sätt: arbetstagarnas medverkan vad avser utformningen och genomförandet av programmen var inte någon prioriterad fråga, det fanns inte något tydligt samband mellan åtgärder för att främja hälsa på arbetsplatsen och åtgärder till förmån för hälsa och säkerhet i allmänhet och det fanns inte mycket som tydde på att åtgärder vidtogs med avseende på att förbättra arbetsmiljön eller organisationen i dess helhet.
When the Foundation project began, little was known about the prevalence of WHP at either European level, or indeed, at national level in most countries.
När Europeiska fonden inledde sitt projekt visste man inte mycket om hur pass utbrett arbetet med att främja hälsa på arbetsplatsen var, vare sig på Europanivå eller på nationell nivå.
It was not clear what the perspectives of the major players in the area might be, there was little European or national policy in the area, and it was not known what form WHP took in Europe or whether there was a distinctive European style of undertaking WHP.
Inte heller var man på det klara med hur huvudaktörerna såg på hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatsen. Det fanns inte någon direkt policy att tala om, vare sig på Europa- eller nationell nivå och man visste inte hur dessa åtgärder genomfördes i praktiken eller om det ens fanns en specifik europeisk metod för detta.
It was in this context that the Foundation initiated their research programme into workplace health promotion in 1989.
Mot denna bakgrund inledde Europeiska fonden år 1989 sitt forskningsprogram om främjande av hälsa på arbetsplatsen.
The early part of the programme sought to address a number of issues:
Under inledningsfasen av programmet sökte man få svar på följande frågor:
• What are the attitudes of the social partners towards WHP ?
• Vilken är arbetsmarknadsparternas attityd till hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatsen?
• What is the legislative background for WHP ?
• Hur ser lagstiftningen ut på området för främjande av hälsa på arbetsplatsen?
• What is the extent of workplace health promotion in European workplaces ?
• Hur pass utbrett är arbetet med hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatserna runt om i Europa?
• Are there any examples of good practice in the area ?
• Hur genomförs främjande av hälsa på arbetsplatsen rent praktiskt?
The research team consisted of Friedrich Hauss. Institute for Social and health Research (IGES). Berlin; Zacaharia Tsanglis.
• Finns det några framgångsrika exempel på hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatsen?
The legislative background for WHP was documented, interviews were carried out with the key players influencing the prospects for WHP, case studies of best practice were undertaken, and a major survey of practices in more than 1400 companies was conducted.
Lagstiftningen på området kartlades, intervjuer genomfördes med de viktigaste av de aktörer som påverkar möjligheterna att genomföra hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatsen, fallstudier inriktade på att kartlägga framgångsrika exempel genomfördes och en omfattande undersökning företogs i mer än 1 400 företag som var engagerade i hälsofrämjande åtgärder på arbetsplatsen.
In a second phase of the research, case studies were undertaken which examined how multinationals operating in more than one Member State organise their WHP activities.
Under den andra fasen av forskningsprogrammet genomfördes ett antal fallstudier, vilka inriktades på att undersöka hur multinationella företag som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat organiserar arbetet med att främja hälsa på arbetsplatsen.
Before examining the results from this programme of research, it is important to examine the issues of what exactly constitutes WHP.
Innan man granskar resultaten av detta forskningsprogram är det viktigt att studera de frågor och problem som hänger samman med definitionen av främjande av hälsa på arbetsplatsen.
It was clear at the beginning of the research programme that there was no commonly accepted definition of workplace health promotion, and this is still the case to some extent.
När forskningsprogrammet inleddes, stod det klart att det inte fanns någon allmänt vedertagen definition av begreppet främjande av hälsa på arbetsplatsen och detta är till viss del fortfarande fallet.
The literature offered a range of definitions, some of which were in conflict, while more seriously from the point of view of the research programme, there were very low levels of awareness about WHP among both key players and companies which were engaging in health activities.
I litteraturen fanns en rad olika definitioner, av vilka vissa var motstridiga. Vad som dock var ännu allvarligare ur forskningssynpunkt, var att kunskaperna om främjande av hälsa på arbetsplatsen var väldigt bristfälliga, både bland huvudaktörerna och företag som var engagerade i hälsofrämjande åtgärder.
Two approaches were adopted to overcome this problem.
Två tillvägagångssätt användes för att komma till rätta med detta problem.
The first involved defining workplace health promotion in terms of the methods of approach to workplace health activity, i.e. to define it operationally in terms of a number of significant elements of an ideal approach to WHP, rather than in an abstract manner.
Det första gick ut på att definiera främjande av hälsa på arbetsplatsen utifrån olika genomförandemetoder, d.v.s. att definiera detta arbete med hjälp av ett stort antal konkreta exempel på ett idealiskt tillvägagångssätt för att främja hälsa på arbetsplatsen, snarare än att göra en teoretisk definition.
WHO (1984) outline five principles of approach to general health promotion, based on the ecological model of health.
WHO drog år 1984 upp fem principer för hur allmänna hälsofrämjande åtgärder kan genomföras, med utgångspunkt från den ekologiska hälsomodellen.
These principles have been adapted for use in the workplace by Wynne (1989) and state that workplace health promotion:
Wynne anpassade år 1989 dessa principer så att de kunde användas på arbetsplatsen.
• Is directed at the underlying causes of ill health
Han hävdar att främjande av hälsa på arbetsplatsen:
• Combines diverse methods of approach
• är inriktat på de underliggande orsakerna till ohälsa,
• Aims at effective worker participation
• kombinerar olika tillvägagångssätt,
• Is not primarily a medical activity, but should be part of work organisation and working conditions
• inte primärt är av medicinsk art, utan snarare bör utgöra en del av arbetsorganisationen och arbetsvillkoren.
The second approach was used within the survey work, where it was essential that respondents were not confused by the usage of terms with which they were not familiar.
Det andra tillvägagångssättet tillämpades inom ramen för enkätundersökningen, där det var viktigt att undvika att de intervjuade blev förvirrade av termer som de inte var familjära med.
For purposes of the survey work it was decided not to refer to WHP per se, rather to focus on health activity of any sort which might take place, and to enquire whether these activities took place to improve the health of the workforce.
I enkätundersökningen beslöt man att inte hänvisa till främjande av hälsa på arbetsplatsen i sig, utan snarare att fokusera på alla tänkbara former av hälsorelaterade åtgärder och söka ta reda på huruvida dessa åtgärder skedde i syfte att förbättra arbetstagarnas hälsa.
This definition of workplace health promotion has been used throughout the research programme.
Denna definition av begreppet främjande av hälsa på arbetsplatsen har använts genom hela forskningsprogrammet.
A survey of the national legislation in the 8 Member States and also of relevant international legislative initiatives revealed that there was no specific legislation dealing with WHP in existence in the early 1990's (see Wynne and Clarkin, 1992, for details).
Av den undersökning som inriktades på att kartlägga den nationella lagstiftningen i de åtta medlemsstaterna samt relevanta lagstiftningsinitiativ på internationell nivå, framkom att det i början av 1990-talet inte fanns någon lagstiftning som specifikt behandlade främjande av hälsa på arbetsplatsen (se Wynne och Clarkin, 1992).
Since then, while there have been significant updates of many national legislative acts in the area of health and safety, there are still no specific legislative instruments referring to WHP in any EU countries, with the possible exception of Germany and the Netherlands.
Även om många nationella rättsakter om hälsa och säkerhet har uppdaterats sedan dess, finns det fortfarande inte några specifika lagstiftningsinstrument i EU-länderna som avser främjande av hälsa på arbetsplatsen, möjligen med undantag för Tyskland och Nederländerna.
However, there are a number of international and national legislative acts which encourage the practice of WHP, though nowhere is it compulsory. These include:
Det finns emellertid ett antal internationella och nationella rättsakter som uppmuntrar till främjande av hälsa på arbetsplatsen, vilka dock inte är tvingande:
• The Maastricht treaty, which gives competence to the EU to act in the area of public health, which has seen expression in the form of WHP initiatives by DG-V of the Commission.
• Maastrichtfordraget, som ger EU behörighet att vidta åtgärder på folkhälsoområdet. Detta har tagit sig uttryck i åtgärder, vidtagna av kommissionens femte generaldirektorat, på området för främjande av hälsa på arbetsplatsen.
• The Social Chapter which, inter alia, contains provisions on Freedom of information, rights to participation, the improve ment of working conditions and health protection and safety at the workplace.
• Kapitlet om socialpolitik i Romfördraget, vilket bl.a. innehåller bestämmelser om informationsrätt och rätt till medverkan,
The legislative background
Lagstiftning förbättring av arbetsvillkor och skydd och säkerhet för arbetstagare på arbetsplatsen.
• The Framework and other EU Directives on health and safety, which contain provisions relating to comprehensive information and training in the area of health and safety and full consultation and participation rights to workers in the area of health and safety.
• Europeiska gemenskapens ramdirektiv och andra EU-direktiv, vilka innehåller bestämmelser om samråd med och medverkan för arbetstagare samt omfattande information och utbildning på arbetsmiljöområdet.
• The WHO initiative of developing the Ottawa Charter, which provides a framework for general health promotion.
• WHO:s initiativ till Ottawastadgan, vilken ger en ram för allmänt hälsofrämjande arbete.
These landmark pieces of international legislation, while not specifically referring to WHP, contain provisions which are entirely consistent with the approach to WHP defined within the research programme, emphasising as they do, rights to information, participation in health activities and a holistic approach to workplace health.
Även om dessa milstolpar på det internationella lagstiftningsområdet inte särskilt behandlar främjande av hälsa på arbetsplatsen, innehåller de bestämmelser som är helt i enlighet med det synsätt på främjande av hälsa på arbetsplatsen som tillämpas inom ramen för forskningsprogrammet, eftersom de betonar arbetstagarnas rätt till information om och medverkan beträffande hälsofrämjande åtgärder samt en helhetsorienterad syn på hälsa på arbetsplatsen.
Since 1991, when the survey of legislation was concluded, there have been many changes to national legislation as a result of the Framework Directive, many of which have served to further encourage the level of WHP activity.
Sedan undersökningen om lagstiftningen slutfördes år 1991, har många länder förändrat sin lagstiftning som ett resultat av ramdirektivet och detta har i sin tur ytterligare främjat arbetet till förmån för främjande av hälsa på arbetsplatsen.
For example, Dutch legislation now addresses the issue of workplace stress, and specifically allows for work design programmes as a means of preventing and managing such stress.
Exempelvis innehåller Nederländernas lagstiftning nu ett avsnitt som behandlar stress på arbetsplatsen och i detta förordas särskilt program för arbetsutformning som ett sätt att förebygga och hantera sådan stress.
Moreover, there have been changes in Social Security legislation in recent years which have also served to encourage the practice of WHP.
Vidare har lagstiftningen på socialförsäkringsområdet förändrats på senare år, vilket också har gynnat arbetet med att främja hälsa på arbetsplatsen.
In particular, changes to Dutch and British legislation relating to how the costs of short-term absenteeism are carried, will have the effect of promoting health programmes aimed at combating such absenteeism.
I synnerhet kommer förändringar i Nederländernas och Storbritanniens lagstiftningar med avseende på vem som står för kostnaderna för korttidsfrånvaro från arbetet, att få effekter på främjande av hälsoprogram som syftar till att minska denna typ av frånvaro.
The attitudes of the social partners and key players
Arbetsmarknadsparternas och andra huvudaktörers attityder till främjande av hälsa på arbetsplatsen
An important part of the early work in the programme concerned an investigation of the perspectives of the Social Partners and other key players in relation to WHP.
En stor del av arbetet under den inledande fasen av programmet bestod i att kartlägga arbetsmarknadsparternas och andra huvudaktörers syn på främjande av hälsa på arbetsplatsen.
These were felt to be important as their attitudes and approach to WHP would be crucial to its further development in European workplaces. (See Wynne and Clarkin, 1992, for details).
Detta ansågs vara viktigt eftersom dessa aktörers attityder till och syn på främjande av hälsa på arbetsplatsen var av avgörande betydelse för vidareutvecklingen av denna typ av åtgärder på de europeiska arbetsplatserna (se Wynne och Clarkin, 1992).
In all, 87 interviews were carried out with representatives of the Social Partners,, and with experts in the field in the eight countries in 1991.
Allt som allt utfördes under år 1991 87 intervjuer med representanter för arbetsmarknadens parter och experter på området i de åtta EU-länderna.
The main findings from these interviews revealed that there was a remarkably low level of awareness of workplace health promotion on the part of both employers and trade unions.
De huvudsakliga resultaten av dessa intervjuer visade att kunskapen om främjande av hälsa på arbetsplatsen var mycket bristfällig, både hos arbetsgivarna och fackföreningarna.
Neither party tended to have an official policy on workplace health promotion and in many cases both employers and trade unions revealed little direct knowledge of the issues concerning WHP.
Ingen av parterna föreföll ha utarbetat någon specifik policy för främjande av hälsa på arbetsplatsen och i många fall framkom det att både arbetsgivare och fackföreningar hade mycket liten direkt kunskap om de viktiga frågor och problem som hänger samman med detta arbete.
To the extent that they had considered opinions, they tended to be broadly positive, but with a number of provisos.
I de fall då de hade bildat sig en uppfattning, tenderade de att vara i stort sett positiva, dock med vissa reservationer.
These concerned on the part of employers, the fear that employers would be made responsible for WHP, and on the part of trade unions, the fear that WHP might be used to discrimate against workers and that confidentiality needed to be preserved.
Vad arbetsgivarna beträffar, hängde dessa reservationer samman med en rädsla för att arbetsgivarna skulle göras helt ansvariga för de hälsofrämjande åtgärderna på arbetsplatsen.
Government agencies (usually health and safety agencies and health promotion/education agencies) also tended to be unspecific
Fackföreningarna å sin sida, var oroliga för att arbetsgivarna skulle kunna använda främjande av hälsa på
Health and safety agencies generally did not see WHP as coming within their remit, while health education and promotion agencies, while recognising the validity of the workplace as a setting for health promotion, generally did not have plans to mount programmes within that setting.
Arbetsmarknadsparternas och andra huvudaktörers attityder till främjande av hälsa på arbetsplatsen I arbetsplatsen som ett medel för att utöva kontroll och ansåg att det var viktigt att behålla sekretessen.
Experts in the area tended to express more defined views on WHP, but many were quite pessimistic about the prospects for its development in the absence of Government led initiatives or real economic incentives.
Myndigheter (i allmänhet arbetsmiljömyndigheter och myndigheter som främjar hälsa och utbildning i dessa frågor) hade en tendens att inta en mycket allmän ståndpunkt med avseende på främjande av hälsa på arbetsplatsen.
Since this survey of the perspectives of the Social Partners and experts in the field was undertaken, there has been a transformation in attitudes towards WHP.
Överlag ansåg inte arbetsmiljömyndigheterna att främjande av hälsa på arbetsplatsen låg inom ramen för deras ansvarsområde.
Firstly, there has been a commitment by many health promotion agencies to undertake initiatives in the workplace setting.
Myndigheter verksamma på området för hälsoutbildning och främjande av hälsa insåg däremot den stora betydelse som miljön på arbetsplatsen spelar för främjande av hälsa, även om de i regel inte hade några planer på att utforma program för denna specifika miljö.
A good example of this is provided by the Health Education Authority in the England, where major initiatives in the National Health Service have been followed by initiatives in other workplace settings, or the Finnish Government programme of Maintenance of Work Ability.
Experter på området tenderade att ha mer exakta uppfattningar om främjande av hälsa på arbetsplatsen, men många såg mycket pessimistiskt på möjligheterna att utveckla detta arbete eftersom det både saknades initiativ på regeringsnivå och rent ekonomiska incitament.
Secondly, the past few years has seen a growth in the numbers of private sector companies selling health promotion services to the public and private sector.
Sedan undersökningen av arbetsmarknadsparternas och övriga experters syn på främjande av hälsa på arbetsplatsen slutfördes, har det skett en attitydförändring till förmån för detta område.
In addition, many insurance companies with coverage of workers health have become active in the area.
För det första har många hälsofrämjande myndigheter ansträngt sig för att genomföra en rad åtgärder med avseende på arbetsmiljön.
Finally, there has been a growth in absenteeism initiatives which have health promotion programmes at their core.
Ett bra exempel på detta är de åtgärder som Health Education Authority i Storbritannien vidtagit inom den nationella hälsovårdssektorn, vilka i sin tur följts av initiativ på andra arbetsplatser.
All of these initiatives have contributed to a raising of awareness of WHP in a number of the more active countries.
Ett annat bra exempel är den finska regeringens program för att upprätthålla människors arbetsförmåga.
However, there is little evidence that organisations of the Social Partners have adopted a more defined approach to WHP, although they commonly give support to the initiatives of health agencies.
För det andra har de privata företag som säljer hälsofrämjande tjänster till både den offentliga och den privata sektorn, ökat i antal de senaste åren.
In addition, these advances in WHP activity are by no means universal throughout Europe.
Dessutom har många försäkringsbolag som arbetar med försäkringsskydd för arbetstagare blivit mer aktiva på området.
There is, therefore, still much work to be done in raising the profile of WHP among the key players in Europe.
För det tredje har det skett en ökning i antalet åtgärder som syftar till att minska frånvaro från arbetsplatsen, i vilka hälsofrämjande program ingår som centrala delar.
The survey of European workplaces
Främjande av hälsa på de europeiska arbetsplatserna
The largest part of the work undertaken in the early phases of the Foundation programme was concerned with conducting a survey of the prevalence of WHP programmes in European companies (see Wynne and Clarkin, 1992, for details). This survey had the following objectives:
Alla dessa initiativ har bidragit till att öka kunskaperna om främjande av hälsa på arbetsplatsen i många av de mer aktiva länderna.
• To document the types of workplace health promotion activity which take place in workplaces in Europe
Det finns emellertid inte mycket som tyder på att arbetsmarknadsparterna har intagit en tydligare ståndpunkt beträffande främjande av hälsa på arbetsplatsen - för att inte tala om myndigheter som arbetar med att främja och ge utbildning i hälsofrågor.
• To identify the characteristics of companies which are active in the area
Dessutom har de framsteg som gjorts på området långt ifrån omfattat alla länder i Europa.
These companies were selected mainly on a regional basis within the larger countries (Germany, Italy, Spain and the UK),
Det återstår därför mycket att göra för att förbättra den syn som huvudaktörerna i Europa har på främjande av hälsa på arbetsplatsen.
The survey of European workplaces while the samples from the smaller countries were drawn on a national basis.
Enkätundersökningen på de europeiska arbetsplatserna
In general, the companies which responded were larger than average and were likely to have been more active in the health area than the non­responders.
Huvuddelen av arbetet under de första faserna av Europeiska fondens program genomfördes inom ramen för en enkät­undersökning syftande till att kartlägga program för främjande av hälsa på arbetsplatsen i europeiska företag (se Wynne och Clarkin, 1992).
In practical terms, this means that the prevalence of workplace health activity was probably over­estimated.
Denna undersökning hade följande målsättningar: