natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By fax of 7 August 2000, OHIM informed the applicant, first, that Spanish registrations Nos 2 035 508 to 2 035 513, 2 227 732 and 2 227 734 would not be taken into consideration, since the goods and services which they covered had not been specified in the language of the opposition proceedings and, secondly, that the applicant had until 17 December 2000 to submit facts, evidence and observations in support of its opposition.
Genom telefax av den 7 augusti 2000 angav harmoniseringsbyrån för sökanden dels att de spanska registreringarna nr 2 035 508–2 035 513, nr 2 227 732 och nr 2 227 734 inte skulle komma att beaktas, eftersom de varor och tjänster som omfattades av dessa inte hade angetts på det språk som användes vid invändningsförfarandet, dels att sökanden hade frist till den 17 december 2000 för att inkomma med uppgifter om de fakta, bevis och skäl på vilka den grundade sin invändning.
OHIM also stated in that fax that all documents had to be provided in the language of the opposition proceedings or accompanied by a translation, a translation also being required for any document already included in the file which was not in the language of the opposition proceedings.
Harmoniseringsbyrån angav även i detta telefax att samtliga handlingar skulle inges på det språk som användes vid invändningsförfarandet eller åtföljas av en översättning, samt att översättningar även skulle inges för samtliga de handlingar som redan hade ingetts i målet och som inte var avfattade på det språk som användes vid invändningsförfarandet.
It stated finally that it would not take into account the documents which had not been translated into the language of the proceedings, or translations provided without a copy of the original.
Den angav slutligen att de dokument som inte var översatta till det språk som användes vid invändningsförfarandet inte skulle komma att beaktas, i likhet med de översättningar som hade ingetts utan kopior av originaldokumentet.
That fax was accompanied by an information sheet entitled ‘Information about evidence’, which stated, inter alia, that all the formal and substantive particulars relating to the earlier rights had to be provided, in particular the issuing authority, the goods and services covered, the date of registration and the proprietor of the right.
Till telefaxet var fogad en förklarande anmärkning med rubriken ”Information avseende bevisning”, i vilken det bland annat angavs att samtliga formaliteter och sakupplysningar skulle inges rörande äldre rättigheter och då i synnerhet upplysningar om den myndighet från vilken informationen härrörde, de varor och tjänster som omfattades, datumet för registreringen och rättighetsinnehavaren.
That note also stated that even the standard wording of the documents submitted should be translated.
I anmärkningen angavs också att även standardformuleringar i de ingivna handlingarna skulle vara översatta.
On 3 October 2000, the interveners lodged their observations in reply to the opposition and restricted the services for which they were seeking registration of the
Den 3 oktober 2000 inkom intervenienterna med sitt yttrande avseende invändningen och de begränsade de tjänster för vilka de ansökte om registrering av varumärket
JUDGMENT OF 17. 6.
DOM AV DEN 17.6.2008 — MÅL T-420//03
By fax of 20 November 2000, OHIM informed the applicant of that restriction, asking it if it still wished to maintain its opposition, and extended until 20 January 2001 the period mentioned in its fax of 7 August 2000.
Harmoniseringsbyrån förlängde också den tidsfrist som hade angetts i telefaxet av den 7 augusti 2000 till den 20 januari 2001.
By fax of 19 January 2001, the applicant informed OHIM that the opposition was being maintained, inter alia on the ground that the restriction of the services for which registration was sought would still not rule out a likelihood of confusion with its trade mark No 2 163 616.
Genom telefax av den 19 januari 2001 underrättade sökanden harmoniseringsbyrån om att den vidhöll sin invändning, bland annat av det skälet att risken för förväxling med dess varumärke nr 2 163 616 kvartstod trots begränsningen av de tjänster för vilka registreringsansökan gjordes.
It also provided a number of documents seeking to prove the reputation of its earlier marks.
Sökanden inkom även med ett visst antal handlingar avsedda att påvisa att de äldre varumärkena var kända.
The same day, the interveners lodged new observations, claiming inter alia that the applicant had failed to provide evidence of the use of its earlier rights.
Intervenienterna inkom samma dag med ett nytt yttrande i vilket de bland annat hävdade att sökanden hade underlåtit att inkomma med bevis på användning avseende sina äldre rättigheter.
By decision of 29 November 2002, the Opposition Division rejected the opposition.
Den 29 november 2002 beslutade invändningsenheten att inte bifalla sökandens invändning.
It found, inter alia, that the applicant had failed to submit the list of goods and services covered by Spanish marks Nos 2 035 508 to 2 035 513, 2 227 732 and 2 227 734, despite being requested to do so, and therefore it held that the opposition was inadmissible to the extent to which it was based upon those marks.
Den konstaterade bland annat att sökanden, trots en uppmaning därom, hade försummat att inge en förteckning över de varor och tjänster som avsågs med de spanska varumärkena nr 2 035 508–2 035 513, 2 227 732 och 2 227 734. Invändningsenheten ansåg således att invändningen inte kunde tas upp till sakprövning, i den mån den grundade sig på dessa varumärken.
Furthermore, it held that the opposition was unfounded inasmuch as it was based on earlier rights Nos 2 163 613, 2 163 616, 456 466 and, 109 387, since no evidence of the existence of those marks had been adduced.
Den fann dessutom att invändningen inte kunde vinna bifall i den mån den grundade sig på de äldre rättigheterna nr 2 163 613, nr 2 163 616, nr 456 466 och nr 109 387, eftersom det inte hade inkommit någon bevisning avseende förekomsten av dessa rättigheter.
The Opposition Division thus observed that the applicant had provided neither the translation into English of Spanish registration application forms Nos 2 163 613 and 2 163 616 — and that the information concerning the issuing authorities, the proprietor of those registrations, the date and number of those applications and the specification of the services referred to by those registrations had not therefore been translated into the language of the opposition proceedings — nor an official document indicating the date of Spanish registration No 456 466 or the date from which it was valid, nor an official document containing information on the proprietor of Greek registration No 109 387, the dates of the application for registration and registration of that right, the goods covered by that registration and the representation of the sign in question.
Invändningsenheten påpekade på så sätt att sökanden varken hade inkommit med engelska översättningar av ansökningsformulären för de spanska registreringarna nr 2 163 613 och 2 163 616 – och att uppgifterna om de myndigheter som hade utfärdat dessa handlingar, om innehavarna av registreringarna, om datum och nummer för ansökningarna och uppgiften om vilka tjänster som registreringarna gällde således inte hade översatts till det språk som användes vid invändningsförfarandet – eller med någon officiell handling med uppgift om registreringsdatumet för den spanska registreringen nr 456 466 eller det datum då den började gälla, och ej heller med någon officiell handling med uppgift om innehavaren av den grekiska registreringen nr 109 387, om datumen för ansökan och registreringen av dessa rättigheter, om vilka varor som denna registrering gällde för eller en återgivning av det aktuella kännetecknet.
The Opposition Division also held that the applicant had not adduced sufficient evidence to prove the existence of its marks which were well known within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention in Spain, Ireland, Greece and the United Kingdom and that, to that extent, the opposition was also unfounded.
Invändningsenheten fann dessutom att sökanden inte hade styrkt förekomsten av dessa varumärken, välkända i Spanien, Irland, Grekland och Förenade kungariket i den mening som avses i artikel 6 bis i Pariskonventionen, och att invändningen därför inte heller i detta avseende kunde vinna bifall.
Lastly, it took the view that the conditions for the application of Article 8(1)(a) and (b) and Article 8(5) of Regulation No 40/94 had not been met, inter alia on the grounds that the earlier rights of which the applicant had provided proof (Spanish registrations Nos 2 035 505, 2 035 507, 2 035 514, 1 236 024, 1 236 025, 1 282 250 and 2 227 731, United Kingdom registration No 1 494 568, Irish registration No 153 228 and the Community trade mark application No 448 514) covered goods and services which were not similar to those in respect of which registration of the mark Boomer-angTV was sought and that the evidence provided was not sufficient to prove that the earlier marks had a reputation.
Slutligen ansåg den att villkoren för tillämpning av artikel 8.1 a och b och 8.5 i förordning nr 40/94 inte var uppfyllda, bland annat på grund av att de äldre rättigheter vilkas förekomst sökanden hade styrkt (de spanska registreringarna nr 2 035 505, nr 2 035 507, nr 2 035 514, nr 1 236 024, nr 1 236 025, nr 1 282 250 och nr 2 227 731, registreringen i Förenade kungariket nr 1 494 568 och i Irland nr 153 228 samt ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke nr 448 514) omfattade varor och tjänster som inte var av liknande slag som de varor och tjänster som ansökan om registrering av varumärket BoomerangTV avsåg, och att den bevisning som hade ingetts inte var tillräcklig för att påvisa att de äldre varumärkena var kända.
On 24 January 2003 the applicant filed a notice of appeal at OHIM against the Opposition Division’s decision.
Den 24 januari 2003 överklagade sökanden invändningsenhetens beslut till harmoniseringsbyrån.
Inter alia, it attached to the statement of the grounds of appeal extracts from the Sitadex database of the Oficina Española de Patentes y Marcas (Spanish Patent and Trade Marks Office; ‘OEPM’), concerning its Spanish registrations Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 666, and the interveners’ Spanish registration No 2 184 868, accompanied by translations in English thereof, and a press article relating to the scale and diversity of its commercial activities in Spain.
Till överklagandet fogade sökanden bland annat utdrag ur databasen Sitadex vid Oficina Española de Patentes y Marcas (den spanska patent- och varumärkesbyrån) (nedan kallad OEPM), vilka rörde sökandens spanska registreringar nr 2 163 613, nr 2 163 616 och nr 456 466 och intervenienternas spanska registrering nr 2 184 868, tillsammans med engelska översättningar av dem, och en tidningsartikel om omfattningen av och mångfalden i dess kommersiella verksamhet i Spanien.
By decision of 1 October 2003 (‘the contested decision’), the Second Board of Appeal of OHIM dismissed the appeal.
Genom beslut av den 1 oktober 2003 (nedan kallat det angripna beslutet) avslog harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd överklagandet.
First, it disregarded as inadmissible, in the light of its decision-making practice and the Court’s case-law, the documents submitted for the first time as an annex to the statement of the grounds of appeal.
För det första tillät den inte, med hänsyn till sin egen beslutspraxis och rättspraxis vid förstainstansrätten, de handlingar som hade ingetts för första gången som bilaga till överklagandet.
Secondly, it confirmed the Opposition Division’s finding that the opposition was inadmissible in so far as it was based on Spanish registrations Nos 2 035 508 to 2 035 513, 2 227 732 and 2 227 734, the applicant not having put forward any argument to refute the fact that it had not specified the goods and services which were the subject of those registrations.
För det andra fastställde den invändningsenhetens bedömning, enligt vilken invändningen inte kunde tas upp till sakprövning i den mån den grundade sig på de spanska registreringarna nr 2 035 508–2 035 513, nr 2 227 732 och nr 2 227 734, eftersom sökanden inte hade åberopat någon omständighet som vederlade att den hade underlåtit att ange de varor och tjänster som registreringarna gällde.
Thirdly, it held, inter alia, that Rule 16(1) to (3), Rule 17(2) and Rule 20(2) of Commission Regulation (EC) No 2868/95 of 13 December 1995 implementing
För det tredje fann den, bland annat, att enligt reglerna 16.1–16.3, 17.2 och 20.2 i kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning nr 40/94 (EGT L 303, s. 1), i deras lydelser vid tidpunkten för
Regulation No 40/94 (OJ 1995 L 303, p. 1), as applicable to the facts, entitled the Opposition Division to reject the opposition on the grounds that the applicant had not submitted, in the language of the opposition proceedings, the documents necessary to prove the existence of earlier rights Nos 2 163 613 and 2 163 616.
DOM AV DEN 17.6.2008 — MÅL T-420//03 omständigheterna, fick invändningsenheten avslå invändningen av det skälet att sökanden inte hade inkommit med, på det språk som användes vid invändningsförfarandet, de handlingar som fordrades för att påvisa förekomsten av de äldre rättigheterna nr 2 163 613 och nr 2 163 616.
Fourthly, it approved the findings of the Opposition Division according to which, first, the existence of Greek registration No 109 387 and Spanish registration No 456 466 had not been proved, the applicant not having put forward any argument proving otherwise and, secondly, the evidence provided by the applicant was not sufficient to establish that the requirements set for the protection of wellknown marks within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention had been fulfilled, the applicant not having put forward any argument proving otherwise.
För det fjärde godtog överklagandenämnden invändningsenhetens slutsatser, enligt vilka bevis för förekomsten av den grekiska registreringen nr 109 387 och den spanska registreringen nr 456 466 inte hade företetts, eftersom sökanden inte hade framfört något argument för motsatsen, och enligt vilka den bevisning som sökanden hade inkommit med inte var tillräcklig för att fastställa att de villkor som ställs för skyddet av välkända varumärken i den mening som avses i artikel 6 bis i Pariskonventionen var uppfyllda, eftersom sökanden inte hade framfört något argument som visade motsatsen.
The Board of Appeal therefore examined the opposition solely on the basis of Spanish registrations Nos 2 035 505, 2 035 507, 2 035 514, 1 236 024, 1 236 025, 1 282 250 and 2 227 731, United Kingdom registration No 1 494 568, Irish registration No 153 228 and the Community trade mark application No 448 514.
Överklagandenämnden prövade således invändningen endast på grundval av de spanska registreringarna nr 2 035 505, nr 2 035 507, nr 2 035 514, nr 1 236 024, nr 1 236 025, nr 1 282 250 och nr 2 227 731, registrering nr 1 494 568 i Förenade kungariket och den irländska registreringen nr 153 228 samt på grundval av ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke nr 448 514.
After having found that Article 8(1)(a) of Regulation No 40/94 was not applicable on the ground that none of the earlier marks was identical to the mark in respect of which registration was sought, it found that there was no likelihood of confusion within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, since there was no similarity between the goods protected by those earlier rights and the services covered by the application for registration.
Efter att ha uteslutit tillämpningen av artikel 8.1 a i förordning nr 40/94, av det skälet att inte något av de äldre varumärkena var identiskt med det sökta varumärket, konstaterade överklagandenämnden att det inte förelåg någon risk för förväxling i den mening som avses i artikel 8.1 b i förordning nr 40/94, eftersom de varor som de äldre rättigheterna gällde inte var av liknande slag som de tjänster som avsågs i registreringsansökan.
Lastly, it endorsed the Opposition Division’s finding that Article 8(5) of Regulation No 40/94 was not applicable inasmuch as the applicant had failed to establish to the requisite legal standard the reputation of its marks containing the word element ‘boomerang’.
Slutligen instämde den i invändningsenhetens bedömning att artikel 8.5 i förordning nr 40/94 inte var tillämplig, eftersom sökanden inte hade styrkt att dess varumärken innehållande ordet ”boomerang” var kända.
— refuse registration of the trade mark Boomerang
— avslå ansökan om registrering av varumärket Boomerang och och intervenienterna att ersätta rätte- -
In addition, the applicant requests the Court to take into account new evidence.
Sökanden har dessutom hemställt att förstainstansrätten ska beakta ny bevisning.
— dismiss the action;
— ogilla talan och
The interveners claim that the Court should:
Intervenienterna har yrkat att förstainstansrätten ska
— allow registration of the trade mark BoomerangTV Class 41;
— godkänna registreringen av varumärket BoomerangTV av klass 41 och
In their reply of 22 March 2007 to the Court’s written question requesting the parties to submit observations on the consequences which the Court of Justice’s judgment in Case C-29/05 P OHIM v Kaul [2007] ECR I-2213 might have for the present case, the interveners stated that the services covered by their application for registration could be restricted to ‘cinema and recording studios; televised competitions, production of films’.
I sitt svar av den 22 mars 2007 på förstainstansrättens skriftliga fråga, genom vilken parterna bereddes tillfälle att inkomma med yttrande avseende vilka följder domstolens dom av den 13 mars 2007 i mål C-29/05 P, harmoniseringsbyrån mot Kaul (REG 2007, s. I-2213), skulle kunna ha för förevarande mål, angav intervenienterna att de tjänster som deras registreringsansökan avsåg skulle kunna begränsas till ”film- och inspelningsstudior; tv-tävlingar; filmproduktion”.
In reply to a question asked by the Court at the hearing, the interveners stated that that restriction was proposed only as an alternative, which has been noted by the Court.
Som svar på en fråga från förstainstansrätten under förhandlingen, preciserade intervenienterna att denna begränsning endast föreslogs i andra hand, vilket förstainstansrätten förde till protokollet.
In addition, the interveners suggest that the Court should adopt a measure of inquiry, seeking production of the file of the proceedings before OHIM and an attestation from the Madrid Central Mercantile Register as to the objects of the applicant company.
Intervenienterna föreslog dessutom förstainstansrätten att vidta en åtgärd för bevisupptagning, i syfte att akten från förfarandet vid harmoniseringsbyrån och ett intyg från det centrala handelsregistret i Madrid avseende föremålet för sökandens verksamhet skulle inges till rätten.
However, the Court must first rule on the admissibility of some of the forms of order sought and on that of the new evidence put forward by the applicant.
Förstainstansrätten ska emellertid inledningsvis uttala sig om huruvida vissa av yrkandena kan prövas i sak och huruvida den nya bevisning som sökanden har åberopat kan tillåtas.
Admissibility of some of the forms of order sought
Huruvida vissa av yrkandena kan prövas i sak
In its second head of claim, the applicant essentially requests the Court to instruct OHIM to refuse registration of the trade mark BoomerangTV.
Genom sitt andra yrkande har sökanden i huvudsak begärt att förstainstansrätten ska förelägga harmoniseringsbyrån att avslå ansökan om registrering av varumärket BoomerangTV.
In their third head of claim, the interveners essentially ask the Court to instruct OHIM to allow registration of the trade mark BoomerangTV in respect of the services in Class 41 of the Nice classification .
Genom sitt tredje yrkande har intervenienterna i huvudsak begärt att förstainstansrätten ska förelägga harmoniseringsbyrån att godkänna registreringen av varumärket BoomerangTV för tjänster som omfattas av klass 41 i den mening som avses i Niceöverenskommelsen.
Pursuant to Article 63(6) of Regulation No 40/94, OHIM is required to take the measures necessary to comply with a judgment of the Community judicature.
Harmoniseringsbyrån är emellertid, enligt artikel 63.6 i förordning nr 40/94, skyldig att vidta de åtgärder som krävs för att följa gemenskapsdomstolens dom.
Therefore, it is not for the Court to issue directions to OHIM.
Det ankommer därför inte på förstainstansrätten att rikta förelägganden till harmoniseringsbyrån.
It is for the latter to draw the conclusions from the operative part of the judgment given by the Court and the grounds on which it is based (Case T-331/99 Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v OHIM (Giroform) [2001] ECR II-433, paragraph 33; Case T-192/04 Flex Equipos de Descanso v OHIM — Leggett & Platt (LURA-FLEX) [2007] ECR II-2411, paragraph 33). Therefore, the applicant’s second head of claim and the interveners’ third head of claim are inadmissible. The production of new evidence before the Court
II-433, punkt 33, och av den 11 juli 2007 i mål T-192/04, Flex Equipos de Descanso mot harmoniseringsbyrån – Leggett & Platt (LURA-FLEX), REG 2007, s. II-2411, punkt 33). Sökandens andra yrkande och intervenienternas tredje yrkande kan följaktligen inte prövas i sak. Ny bevisning som har åberopats vid förstainstansrätten
The applicant has included with its application a number of documents intended in particular to demonstrate that it and its earlier marks are well known and of repute.
Sökanden har till sin ansökan fogat diverse handlingar som bland annat är avsedda att visa att sökanden som bolag är välkänd och känd och att detsamma gäller dess äldre varumärken.
It also offers to produce certain additional evidence.
Sökanden har även hemställt om att få inkomma med viss ytterligare bevisning.
OHIM contends that the new evidence produced by the applicant for the first time before the Court and its offer to adduce additional new evidence are both inadmissible.
Harmoniseringsbyrån har gjort gällande att den nya bevisning som sökanden har åberopat för första gången vid förstainstansrätten inte ska tillåtas och att sökandens hemställan om att få inkomma med ny ytterligare bevisning ska avvisas.
It is evident from the case-file that the applicant produced for the first time before the Court: (i) the judgment of the Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Madrid High Court of Justice, Spain) of 11 September 2003 in Case No 1118/2000 between the interveners and OEPM concerning that office’s refusal to register the figurative mark BoomerangTV to designate services in Class 41 for the purpose of the Nice classification (annex 4 to the application); (ii) various documents intended to prove that it and its earlier marks were well known and of repute (annexes 5 to 8 and 14 to the application) and; (iii) an extract from the Sitadex database corresponding to the application for registration No 2 184 869 of the trade mark BoomerangTV in respect of services in Class 41 for the purpose of the Nice classification, submitted by the interveners before OEPM (last three pages of annex 13 to the application).
Det framgår av handlingarna att det är vid förstainstansrätten som sökanden för första gången har åberopat vissa dokument. Det är därvid fråga om dels den dom som Tribunal Superior de Justicia de Madrid (högsta domstolen i Madrid, Spanien) meddelade den 11 september 2003 i överklagande nr 1118/2000 mellan intervenienterna och OEPM om byråns avslag på ansökan om registrering av figurmärket BoomerangTV avseende tjänster som omfattats av klass 41 i den mening som avses i Niceöverenskommelsen (bilaga 4 till ansökan), dels diverse handlingar avsedda att visa att sökanden som bolag är välkänd och känd och att detsamma gäller dennes äldre varumärken (bilagorna 5–8 och 14 till ansökan) och dels och ett utdrag ur databasen Sitadex som rörde ansökan nr 2 184 869 om registrering av figurmärket BoomerangTV för tjänster som omfattas av klass 41 i den mening som avses i Nice -överenskommelsen, vilken intervenienterna gett in till OEPM (de tre sista sidorna i bilaga 13 till ansökan).