natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 21 August 2000, the Finanzgericht (Finance Court) Münster referred to the Court of Justice for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 43 EC.
Finanzgericht Münster har, genom beslut av den 21 augusti2000. ställt en fråga om tolkningen av artikel 43 EG.
The loan enabled Lankhorst-Hohorst to reduce its bank borrowing from DEM 3 702 453.59 to DEM 911 174.70 and thus to reduce its interest charges.
från krav pä återbetalning av lånet för det fall att utomstäende borgenärer skulle framställa krav mot klaganden i målet vid den nationella domstolen.
The main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Målet vid den tolkningsfrågan
For 1996, 1997 and 1998, the balance sheet of Lankhorst-Hohorst showed a deficit not covered by equity capital; in 1998 it amounted to DEM 1 503 165.
Med hjälp av lånet amorterade Lankhorst-Hohorst ned ett län från ett kreditinstitut från 3 702 453,59 DEM till 911 174,70 DEM, och kunde därmed sänka sina räntekostnader.
Lankhorst-Hohorst sells boating equipment, goods for watersports, leisure and craft items, leisure and work clothing, furnishings, hardware and similar goods.
Lankhorst-Hohorsts verksamhet består i försäljning av bätutrustning, vattensportartiklar, fritids- och hantverksmaterial, fritids- och yrkeskläder, dekorationsföremål samt järnvaror och andra liknande varor.
In August 1996 its share capital was increased to DEM 2 000 000.
Bolagets kapital höjdes i augusti 1996 till 2 000 000 DEM.
In its corporation tax assessment notices of 28 June 1999, in respect of the years 1997 and 1998, the Finanzamt Steinfurt took the view that the interest paid to LT BV was equivalent to a covert distribution of profits within the meaning of Paragraph 8a of the Körperschaftsteuergesetz (Law on corporation tax, hereinafter 'the KStG') and taxed Lankhorst-Hohorst on them as such at the rate of 30%.
Klaganden i målet vid den nationella domstolens årsbokslut för räkenskapsåren 1996-1998 visade upp förluster som inte kunde täckas genom eget kapital, vilka uppgick till 1 503 165 DEM för räkenskapsåret 1998.
The sole shareholder in Lankhorst-Hohorst is Lankhorst-Hohorst BV (hereinafter 'LH BV), which has its registered office in the Netherlands, at Sneek.
Lankhorst Hohorst BV (nedan kallat LH BV), med säte i Sneek i Nederländerna, är ensam ägare i Lankhorst-Hohorst.
The sole shareholder in LH BV is Lankhorst Taselaar BV (hereinafter 'LT BV), which also has its registered office in the Netherlands, at Lelystad.
LH BV ägs i sin tur helt av bolaget Lankhorst Taselaar BV (nedan kallat LT BV), som har sitt säte i Lelystad i Nederländerna.
By agreement of 1 December 1996 LT BV granted Lankhorst-Hohorst a loan of DEM 3 000 000, repayable over 10 years in annual instalments of DEM 300 000 from 1 October 1998 (hereinafter 'the loan*).
Genom avtal av den 1 december 1996 lånade LT BV ut 3 000 000 DEM till klaganden i målet vid den nationella domstolen. Lånet skulle från och med den 1 oktober 1998 och under en tioårsperiod återbetalas med 300 000 DEM per är (nedan kallat lånet).
The variable interest rate was 4.5% until the end of 1997.
Den rörliga räntesatsen uppgick till 4,5 procent i slutet av år 1997.
Interest was payable at the end of each year.
Räntan skulle betalas i slutet av varje år.
LT BV received interest payments of DEM 135 000 in 1997 and DEM 109 695 in 1998.
År 1997 betalades i enlighet därmed 135 000 DEM och är 1998 109 695 DEM i ränta till LT BV. V.
Having regard to the over-indebtedness of Lankhorst-Hohorst and its inability to provide security, it could not in fact have obtained a similar loan from a third party, granted without security and covered by a Patronatserkldrung.
Länet, som skulle ersätta bolagskapital, förenades med en "Patronatserklärung" (garantiförklaring frän moderbolag), enligt vilken LT BV avstod
The loan, which was intended as a substitute for capital, was accompanied by a Patronatserkldrung (letter of support) under which LT BV waived repayment if third party creditors made claims against Lankhorst-Hohorst.
Enligt den nationella domstolen kunde undantaget avseende det fall där det berörda bolaget även hade kunnat erhålla främmande kapital från en tredje man enligt samma villkor, vilket föreskrivs i 8a § första punkten 2 KStG, inte tillämpas i mälet vid den nationella domstolen.
By decision of 14 February 2000, the Finanzamt Steinfurt rejected as unfounded the objection lodged by Lankhorst-Hohorst against the corporation tax assessment notices.
Med hänsyn till Lankhorst-Hohorst mycket stora skulder och dess oförmåga att ställa garantier, hade det nämligen inte kunnat erhålla
refrain from acquiring, creating or maintaining a subsidiary in the State which adopts that measure.
motsvarande län. utan säkerhet och med en "Patronatserklärung", frän tredje man.
Justification for the obstacle to freedom of establishment
säte i andra medlemsstater att utöva etableringsfriheten, och dessa bolag kan som en följd därav komma att avstå frän att förvärva, bilda eller behålla ett dotterbolag i den medlemsstat där en sådan bestämmelse finns.
In support of its action before the national court, Lankhorst-Hohorst stated that the grant of the loan by LT BV constituted a rescue attempt and that the interest repayments could not be classified as a covert distribution of profits.
Till stöd för sin talan i den nationella domstolen har Lankhorst-Hohorst gjort gällande att LT BV beviljade länet för att försöka rädda bolaget och att räntebetalningen till LT BV inte kan anses ha utgjort en förtäckt vinstutdelning.
It also submitted that Paragraph 8a of the KStG was discriminatory in the light of the treatment accorded to German shareholders, who are entitled to the tax credit, unlike companies such as LH BV and LT BV which have their registered offices in the Netherlands.
Lankhorst-Hohorst har vidare gjort gällande att 8a § KStG är diskriminerande på grund av hur tyska ägare behandlas eftersom dessa, till skillnad från bolag som liksom LH BV och LT BV har sina säten i Nederländerna, har rätt till skattekredit.
Consequently, Paragraph 8a infringed Community law and Article 43 EC in particular.
Bestämmelsen strider således mot gemenskapsrätten och särskilt mot artikel 43 EG.
As regards the justification based on the risk of tax evasion, it is important to note that the legislation at issue here does not have the specific purpose of preventing wholly artificial arrangements, designed to circumvent German tax legislation, from attracting a tax benefit, but applies generally to any situation in which the parent company has its seat, for whatever reason, outside the Federal Republic of Germany.
Vad mer gäller den åberopade grunden för bestämmelsen som avser risken för skatteflykt, skall del framhållas att den lagstiftning som är i fråga i målet vid den nationella domstolen inte har till specifikt syfte att säkerställa att rent konstlade kopplingar, vilkas syfte är att kringgå den tyska skattelagstiftningen, inte kan komma i åtnjutande av någon skattemässig fördel. Nämnda lagstiftning avser i stället allmänt varje situation där moderbolaget har sitt säte utanför Förbundsrepubliken Tyskland, oavsett orsaken till detta.
Such a situation does not, of itself, entail a risk of tax evasion, since such a company will in any event be subject to the tax legislation of the State in which it is established.
En sådan situation medför inte i sig någon risk för skatteflykt, eftersom ett sådant bolag i vart fall omfattas av skattelagstiftningen i den stat där det har sitt säte.
According to the Finanzgericht, there is an infringement of the right of establishment where the less favourable tax treatment of a subsidiary is based solely on the fact that the parent company has its seat in a Member State other than that in which the subsidiary is established and there is no objective justification for such treatment.
Enligt den nationella domstolen har etableringsfriheten åsidosatts när ett dotterbolag behandlas pä ett mindre förmånligt sätt i skattemässigt hänseende enbart pä grund av att moderbolaget har sitt säte i en annan medlemsstat än den där dotterbolaget har sitt säte, när det inte finns sakliga skäl för en sådan skillnad i behandling.
In the circumstances, the Finanzgericht decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Den tyska regeringen och Förenade kungarikets regering har för det andra anfört att 8a § första punkten 2 KStG även är motiverad med hänsyn till behovet att säkerställa de tillämpliga skattesystemens kongruens.
Second, the German and United Kingdom Governments submit that Paragraph 8a(l), Head 2, of the KStG is also justified by the need to ensure the coherence of the applicable tax systems.
Med hänsyn till ovanstående har Finanzgericht Münster beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till domstolen:
In Case C-204/90 Bachmann [1992] and in Case C-300/90 Commission ν Belgium [1992] the Court held that the need to ensure the coherence of the tax system may justify rules which restrict the free movement of persons.
Det skall härvid anges att domstolen i sina domar av den 28 januari 1992 i mål C-204/90, Bachmann, och i mål C-300/90, kommissionen mot Belgien, har ansett att behovet av att säkerställa ett skattesystems kongruens kan motivera en bestämmelse som kan begränsa den fria rörligheten för personer.
'Is the requirement of freedom of establishment for nationals of a Member State in the territory of another Member State laid down in Article 43 of the Treaty of 10 November 1997 establishing the European Community to be interpreted as precluding the national rule contained in Paragraph 8a of the German Körperschaftsteuergesetz?'
"Skall principen om en medlemsstats medborgares etableringsfrihet i en annan medlemsstat, vilken följer av artikel 43 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i dess lydelse av den 10 november 1997, tolkas sä att den utgör hinder för tillämpningen av bestämmelsen i 8a § i Körperschaftsteuergesetz?"
However, that is not the case with the rules at issue here.
Så är emellertid inte fallet med de bestämmelser som är i fråga i målet vid den nationella domstolen.
The existence of an obstacle to freedom of establishment
Huruvida ett hinder för etableringsfriheten föreligger
A difference in treatment between resident subsidiary companies according to the seat of their parent company constitutes an obstacle to the freedom of establishment which is, in principle, prohibited by Article 43 EC.
En skillnad i behandling av olika dotterbolag med säte i landet beroende pä var deras moderbolag har sitt säte utgör ett hinder för etableringsfriheten som i princip är förbjudet enligt artikel 43 EG.
The tax measure in question in the main proceedings makes it less attractive for companies established in other Member States to exercise freedom of establishment and they may, in consequence,
Den skattebestämmelse som är i fraga i målet vid den nationella domstolen gör att det blir mindre attraktivt för bolag med
Although in Bachmann and Commission ν Belgium, since the taxpayer was one and the same person, there was a direct link between deductibility of pension and life assurance contributions and taxation of the sums received under those insurance contracts and preservation of that link was necessary to safeguard the coherence of the relevant tax system, there is no such direct link where, as in the present case, the subsidiary of a non-resident parent company suffers less favourable tax treatment and the German Government has not pointed to any tax advantage to offset such treatment.
I de mål som läg till grund för domarna i de ovannämnda målen Bachmann respektive kommissionen mot Belgien fanns nämligen ett direkt samband, avseende en och samma skatteskyldig, mellan möjligheten att dra avavgifter som erlagts enligt försäkringsavtal rörande ålderdom och dödsfall och beskattningen av de belopp som försäkringstagarna erhöll pä grundval av sädana avtal, vilket samband skulle bevaras för att värna om kongruensen i
'Article 43 EC is to be interpreted as precluding a measure such as that contained in Paragraph 8a(1), Head 2, of the Körperschaftsteuergesetz (Law on corporation tax).'
"Artikel 43 EG skall tolkas så, att den utgör hinder för en sådan bestämmelse som den som finns i 8a § första punkten 2 i Körperschaftsteuergesetz (lag om bolagsskatt)."
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 26 September 2002.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 26 september 2002.
'Article 43 EC precludes application of a rule such as that contained in Head 2 of Paragraph 8a(l) of the Körperschaftsteuergesetz (Law on Corporation Tax).'
Artikel 43 EG utgör hinder för tillämpning av en sådan bestämmelse som den som ingär i 8a § första punkten 2 Körperschaftsteuergesetz (lag om bolagsskatt).
Preliminary ruling (Free movement of workers taxation) (Fifth Chamber)
Nederländsk lagstiftning om undvikande av
By order of 18 October 2000 the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) and Article 7 of Regulation No 1612/68 of the Council of 15 October 1968.
Förhandsavgörande "Fri rörlighet för arbetstagare dubbelbeskattning" (femte avdelningen) nationella domstolen och
His contract of employment with those companies ended on 1 April 1994.
Tvisten vid den tolkningsfrågorna
In 1994 Mr de Groot was a resident of the Netherlands.
F.W.L. de Groot var bosatt i Nederländerna år 1994.
Until 1 April 1994 he was employed in the Netherlands and in other Member States by companies established in the Netherlands,
Fram till den 1 april 1994 bedrev han förvärvsverksamhet i Nederländerna och i andra
From 1 April 1994 to 29 October 1995 Mr de Groot was unemployed. From 1 April to 31 December 1994, he received a total of NLG 34 743 in sickness and unemployment benefit in the Netherlands.
Hoge Raad der Nederlanden har, genom beslut av den 18 oktober 2000. ställt två frågor om tolkningen av artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) och artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968.
by Article 48 of the Treaty but, rather, of the unfavourable consequences of disparities between the national income tax systems of the Member States concerned.
medlemsstater som anställd i bolag som tillhör koncernen Applied Materials. Bolagen är etablerade i Nederländerna, Tyskland, Frankrike och Förenade kungariket.
It relied in that respect on Case C-336/96 Gilfy [1998].
F.W.L. de Groot var arbetslös från den 1 april 1994 till den 29 oktober 1995.
When his marriage was dissolved in 1987, Mr de Groot was obliged to make maintenance payments.
Upplösningen av F.W.L. de Groots äktenskap år 1987 medförde underhållsskyldighet för honom.
On 26 December 1994 he discharged that obligation by paying NLG 135 000.
Den 26 december 1994 fullgjorde han denna skyldighet genom att betala ett engångsbelopp om 135 000 NLG.
During that year, he had already made regular maintenance payments totalling NLG 43 230.
Under detta år hade han dessförinnan betalat löpande underhäll med ett sammanlagt belopp på 43 230 NLG.
Mr de Groot lodged an appeal in cassation against that ruling at the Hoge Raad der Nederlanden.
Rätten hänvisade härvid till domstolens dom av den 12 maj 1998 i mål C336/96, Gilly.
On the income he received in 1994 on account of his employment with the foreign companies Mr de Groot paid foreign income tax amounting to the equivalent of NLG 16 768 in Germany, NLG 12 398 in France and NLG 11 335 in the United Kingdom.
Pä den inkomst han uppbar år 1994 frän anställningarna i de nämnda utländska bolagen betalade F.W.L. de Groot inkomstskatt i utlandet med belopp motsvarande 16 768 NLG i Tyskland, 12 398 NLG i Frankrike och 11 335'NLG i Förenade kungariket.
Those taxes were calculated in the various Member States without the maintenance payments made by Mr de Groot in 1994 being taken into account.
Dessa skatter beräknades i de olika medlemsstaterna utan hänsyn till det underhåll som F.W.L. de Groot hade betalat under år 1994.
The tax inspector calculated that reduction in accordance with the proportional method defined in Article 3 of the 1989 Decree and in the Conventions with Germany and France, that is to say by applying the proportionality factor. As a result Mr de Groot was required by him to pay a certain amount in income tax and social security contributions for the 1994 financial year.
I sin självdeklaration i Nederländerna för år 1994 yrkade F.W.L. de Groot för att undvika dubbelbeskattning nedsättning av skatten till den del den hänförde sig till ett belopp på 187 348 NLG, vilket motsvarade en total utländsk inkomst pä 193 816 NLG, efter avdrag för en proportionellt beräknad del av kostnaderna för intäkternas förvärvande, vilken del uppgick till 6 468 NLG.
'The effect of the application of the [contested national] provisions was that no allowance was made in ... the proportionality factor for the personal liabilities which he incurred in 1994, namely the maintenance payments totalling NLG 178 230, which should have been taken into account as such, even though they did in fact lower the amount of the tax to which the factor is applied. The same is true of the tax-free allowance.
Skattemyndigheten beräknade denna nedsättning i enlighet med proportioneringsmetoden i artikel 3 i 1989 års kungörelse och i avtalen med Tyskland och Frankrike, det vill säga med tillämpning av det ovannämnda proportioneringsbräktalet.
Those personal allowances therefore had no effect on the reduction to avoid double taxation.
Skattemyndigheten krävde till följd därav F.W.L. de Groot på ett
He claimed that the use of the proportionality factor method placed him at a tax disadvantage and, in his case, led to a restriction of the freedom of movement for workers prohibited by Article 48 of the Treaty, or of the freedom of establishment, since the result of that method was that he forfeited part of the tax relief to which he should have been entitled on account of his personal circumstances.
"Tillämpningen av [de aktuella nationella] bestämmelserna har medfört att F.W.L. de Groots personliga förpliktelser under 1994, nämligen underhällsbidragen pä sammanlagt 178 230 NLG som utgör en sådan personlig förpliktelse, inte har beaktats vid beräkningen av proportioneringsbräktalet.
'As a result of the proportional attribution to the foreign part of the income, he loses 187/309ths (or more than 60%) of the tax reduction to which he is entitled in order to avoid double taxation.'
Denna underhållsskyldighet har däremot minskat det belopp som multiplicerades med detta bråktal. Det samma gäller grundavdragsbeloppet.
The Gerechtshof te Amsterdam conceded that a disadvantage for taxpayers residing in the Netherlands who had worked in another Member State did indeed arise.
De personliga skatteavdragen har därför inte någon verkan på den skattenedsättning som skall göras för att undvika dubbelbeskattning.
However, it took the view that it was not a case of a restriction prohibited
Härav följer att en del, motsvarande
- Whether such an obstacle is justified and refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Den omständigheten att F.W.L. de Groot inte omfattades av nägot anställningsförhållande vid tidpunkten för beskattningen berövar honom emellertid inte vissa rättigheter som har samband med ställningen som arbetstagare, eftersom tvisten vid den nationella domstolen gäller de direkta skattekonsekvenserna av att F.W.L. de Groot har utövat verksamhet i egenskap av arbetstagare i andra medlemsstater.
It must be considered, however, whether such an obstacle can be justified in the light of the provisions of the Treaty.
Generaladvokaten vid Hoge Raad der Nederlanden beräknade omfattningen av denna nackdel pä följande sätt:
Firstly, with respect to the argument that the disadvantage suffered by a taxpayer such as Mr de Groot in relation to the reduction of tax is to a large extent compensated for by a progressivity advantage, described by the Advocate General at the national court and referred to by the Belgian Government, it is sufficient to state that it is settled case-law that detrimental tax treatment contrary to a fundamental freedom cannot be justified by the existence of other tax advantages, even if those advantages exist.
Domstolen konstaterar för det andra att det är ostridigt mellan parterna i målet att proportioneringsberäkningen har inneburit att en del av de personliga skattefördelar som F.W.L. de Groot hade rätt till inte ledde till någon faktisk minskning av den skatt som skulle betalas i Nederländerna.
By its first question, the national court asks in effect whether Article 48 of the Treaty and Article 7 of Regulation No 1612/68 preclude rules such as those at issue in the main proceedings - irrespective of whether or not they are laid down in a convention for the avoidance of double taxation — under which a taxpayer loses in the calculation of the income tax payable by him in his State of residence part of the benefit of the tax-free allowance and of his personal tax advantages because, during the year in question, he also received income in another Member State which was taxed in that State without his personal and family circumstances being taken into account.
Han har således vållats en faktisk nackdel på grund av proportioneringsberäkningen eftersom de av honom betalade underhällsbeloppen och grundavdraget har givit honom en mindre skatteförmån än den han skulle ha fått om han hade uppburit alla sina inkomster under är 1994 i Nederländerna.
The fact that Mr de Groot was no longer in an employment relationship at the time of the taxation cannot deprive him of certain guaranteed rights which are linked to the status of worker, since the dispute in the main proceedings is concerned with the direct tax consequences of Mr de Groot's pursuit, as a worker, of activities in other Member States.
"Till följd av att en proportionell andel av avdragsbeloppen skall anses belöpa pä den utländska delen av inkomsten förlorar den skattskyldige 187/309 (det vill säga mer än 60 procent) av den skattenedsättning som annars skulle ha gjorts för undvikande avdubbelbeskattning."
In that respect, it should be observed that income received in the territory of a Member State by a non-resident worker is in most cases only a part of his total income, which is concentrated at his place of residence.
Hoge Raad fann det mot denna bakgrund nödvändigt att ställa frågor om huruvida den nederländska skattelagstiftningen var förenlig med gemenskapsrätten vad gällde undvikande av dubbelbeskattning.
Moreover, a non-resident's personal ability to pay tax, determined by reference to his aggregate income and his personal and family circumstances, is more easy to assess at the place where his personal and financial interests are centred.
Hoge Raad beslöt därför att vilandeförklara målet och hänskjuta frågor till domstolen för ett förhandsavgörande.
Secondly, it is clear that the parties to the main proceedings are agreed that, due to the application of the proportionality factor, a portion of the personal tax relief to which Mr de Groot was entitled did not give rise to an actual tax reduction in the Netherlands.
Denna nackdel, som uppstår genom hemviststatens tillämpning av sin lagstiftning om undvikande av dubbelbeskattning, kan ha till följd att en medborgare i denna medlemsstat avstår från att lämna denna stat för att bedriva yrkesverksamhet, i fördragets mening, inom en annan medlemsstats territorium.