natgillin/translations-raw huggingface dataset:
She argued that the Commission failed to explain why the relevant wetland was not covered by the Habitats Directive.
Hon hävdade att kommissionen inte hade förklarat varför det relevanta våtmarksområdet inte omfattades av livsmiljödirektivet.
A er examining the relevant legal provisions and case-law, the Ombudsman found that the Commission can reasonably require appropriate scientific information supporting an allegation about violation of the Habitats Directive.
Efter att ha granskat relevanta rättsliga bestämmelser och rättspraxis fann ombudsmannen att det är rimligt att kommissionen kräver lämplig vetenskaplig information som styrker påståendet om överträdelse av livsmiljödirektivet.
Such information includes, in particular, specific and reliable scientific data concerning both the nature and the protectable character, under the Directive, of the site concerned, at least if this character does not seem to be immediately apparent.
Som sådan information räknas framför allt särskilda och tillförlitliga vetenskapliga uppgift er om det berörda områdets natur och skyddskaraktär enligt direktivet, åtminstone om skyddskaraktären inte är omedelbart uppenbar.
He thus found no maladministration in this regard.
Mot bakgrund av detta a
SUMMARIES OF DECISIONS
Han fann därför att det inte förelåg något administrativt missförhållande i detta avseende.
The complainant also complained about the Commission’s decision not to take further action on arguments relating to possible infringement of the Waste Directive4.
Klaganden klagade också över kommissionens beslut om att inte vidta ytterligare åtgärder när det gällde argumenten om möjliga överträdelser av avfallsdirektivet4.
The complainant had described how waste was being dumped in the wetland concerned.
Klaganden hade beskrivit hur avfall dumpades i det berörda våtmarksområdet.
The Commission explained its decision by stating, in summary, that (i) ensuring compliance with Community environmental law is primarily the responsibility of Member States; (ii) a court case brought by the Commission against Ireland in relation precisely to the Waste Directive had been successful (Case C-494/01); (iii) in the case of general and persistent breaches of Community law, the Commission’s administrative resources are best employed in seeking structural reform; and (iv) one reform achieved in Ireland was the creation in 2003 of an O ce of Environmental Enforcement (OEE), which the complainant could now turn to with her specific grievances.
Kommissionen förklarade sitt beslut genom att i korthet slå fast i) attdet i första hand är medlemsstaternas ansvar attse till attgemenskapens miljölagstiftning efterlevs, ii) attett domstolsmål som kommissionen hade väckt mot Irland just rörande avfallsdirektivet hade varit framgångsrikt (Mål C-494/01), iii) attdet är bättre attkommissionen ägnar sina administrativa resurser åt att försöka åstadkomma strukturreformer om det rör sig om allmänna och upprepade överträdelser av gemenskapslagstiftningen, och iv) att en reform som hade uppnått s i Irland var inrättandet 2003 av en myndighet för kontroll av attmiljöbestämmelserna efterlevs (Office of Environmental Enforcement – OEE), som klaganden kan vända sig till med sina särskilda klagomål.
The Ombudsman accepted the Commission’s explanations in this case as satisfactory and also noted that the Commission had given the complainant relevant useful advice.
Ombudsmannen ansåg attkommissionens förklaringar i detta fall var tillfredsställande och noterade också att kommissionen hade gett klaganden relevanta praktiska råd.
He thus found no maladministration regarding this part of the case.
Han fann därför attdet inte förelåg något administrativt missförhållande beträffande denna del av ärendet.
Lack of legal remedy against disciplinary sanction at a European School
Avsaknad av rättsmedel mot disciplinära åtgärder vid en Europaskola
Summary of decision on complaint 3323/2005/WP against the European Commission
Sammanfattning av beslut i klagomål 3323/2005/WP mot Europeiska kommissionen
A pupil at the European School in Munich was suspended for 38 school days because he and two of his classmates were held responsible for having dropped two thumbtacks into a soup bowl in the School’s canteen.
En elev vid Europaskolan i München stängdes av under 38 skoldagar, eftersom han och två av hans klasskamrater ansågs ansvariga för attha släppt ner två häft stifti en soppskål i skolmatsalen.
The pupil’s mother contested this decision, arguing that her son did not know that his classmates had put into practice what he had expressed as an idea.
Elevens mor invände mot beslutet och hävdade att hennes son inte visste att hans klasskamrater hade förverkligat något som han endast framkastat som en tanke.
When the Schools’ Complaints Board declared that it was not competent to hear her case, she brought the ma4 er before a German administrative court.
När skolans besvärsnämnd förklarade attden inte hade behörighet attavgöra ärendet, väckte hon talan vid en tysk förvaltningsdomstol.
However, the court held that the issue did not fall under German jurisdiction.
Denna domstol ansåg emellertid att frågan inte omfattades av tysk behörighet.
Thereupon, the pupil’s mother turned to the Ombudsman.
Elevens mor vände sig då till ombudsmannen.
Since the European Schools are not an institution or body of the European Communities, the Ombudsman asked for an opinion from the Commission, given that the la4 er has a certain responsibility for the operation of the European Schools, which derives from the fact that it is represented on their Board of Governors and contributes largely to their financing. financing.
Eftersom Europaskolorna inte är en EU-institution eller ett EU-organ, begärde ombudsmannen ettytt rande från kommissionen, eftersom denna har ett visst ansvar för Europaskolornas verksamhet med tanke på attkommissionen är företrädd i Europaskolornas styrelse och i betydande grad bidrar till deras finansiering. finansiering.
The Commission submi4 ed that, under a new version of the applicable rules, the Complaints Board was competent to hear cases such as the complainant’s.
Kommissionen svarade att enligt den nya lydelsen av de tillämpliga reglerna är besvärsnämnden behörig att avgöra ärenden av det slag som klaganden lagt fram.
It added that it saw no objection to the Complaints Board accepting jurisdiction over decisions taken, in such cases, under the previous version of the rules.
Kommissionen tillade att den inte såg något som hindrar attbesvärsnämnden finner attden är behörig i beslut som, liksom i förevarande fall, har antagits enligt reglerna i deras tidigare lydelse.
The Commission thus advised the complainant to re-submit her case to the Complaints Board.
Kommissionen rådde således klaganden att åter lägga fram sitt ärende för besvärsnämnden.
However, in the absence of an express provision for retroactivity, the Complaints Board rejected the renewed appeal.
Eftersom det emellertid saknas en uttrycklig bestämmelse om retroaktivitet avslog besvärsnämnden det nya överklagandet.
The Ombudsman noted that the case arose from a particularly serious measure taken by a European School and that there was a risk that the complainant would be lewithout adequate legal protection.
Ombudsmannen konstaterade att bakgrunden till ärendet utgjordes av en särskilt allvarlig åtgärd som hade vidtagits av en Europaskola och att det fanns en risk för att klaganden skulle bli lämnad utan tillräckligt rättsligt skydd.
He considered that the importance of the Commission’s involvement in the European Schools system is such that it must play an active role in order to ensure that the Schools comply with principles of good administration.
Han ansåg attkommissionen har en viktig roll i systemet med Europaskolor och att den aktivt måste verka för att skolorna ska följa principerna för god förvaltning.
The Ombudsman therefore suggested that the Commission ensure that a proposal was presented to the Board of Governors for an amendment of the relevant rules.
Ombudsmannen föreslog därför attkommissionen ska se till attettförslag läggs fram för Europaskolornas styrelse om en ändring av de relevanta reglerna.
The Commission recalled that it had already drawn the a4 ention of the Board of Governors to the issue, but that it was the only member in favour of a retroactive extension of the Complaints Board’s competences.
Kommissionen erinrade om attden redan har uppmärksammat styrelsen på frågan, men attkommissionen var den enda ledamoten som var för en retroaktiv utvidgning av besvärsnämndens behörighet.
However, it added that, since it remained convinced of its position, it had insisted that the Secretary-General of the European Schools put the ma4 er on the agenda again.
Kommissionen tillade emellertid att eftersom den är övertygad om sin ståndpunkt har
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, OJ 1975 L 194, p. 39.
Rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, EGT 1975 L 194, s. 39.
ANNUAL REPORT 2007
ÅRSRAPPORT 2007 den insisterat på att Europaskolornas generalsekreterare på nytt ska ta med frågan på dagordningen.
The Ombudsman appreciated the Commission’s sustained e� orts and closed the case with a finding of no maladministration on the part of the Commission.
Ombudsmannen uppskattade kommissionens ihärdiga ansträngningar och avslutade ärendet med attkonstatera attdet inte förelåg något administrativt missförhållande i samband med kommissionens agerande.
However, since the complainant’s problem had still not been resolved, the Ombudsman decided to inform the new Secretary-General of the European Schools and the German government of the case.
Eftersom klagandens problem fortfarande inte hade avgjorts, beslutade emellertid ombudsmannen attinformera Europaskolornas generalsekreterare och den tyska regeringen om ärendet.
Anti-dumping provisional measures
Tillfälliga antidumpningsåtgärder
Summary of decision on complaint 943/2006/MHZ against the European Commission
Sammanfattning av beslut i klagomål 943/2006/MHZ mot Europeiska kommissionen
The complainant was an interested party in the Commission’s investigation leading to the adoption of anti-dumping provisional measures on imports of certain footwear with leather uppers originating from China and Vietnam5.
Den klagande var en intressent i kommissionens undersökning som ledde till antagandet av tillfälliga antidumpningsåtgärder för import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Kina och Vietnam5.
Before the relevant regulation was adopted, the Commission published on its website information concerning the anti-dumping measures in question, and the complainant thereupon asked the Commission for a disclosure of its findings and for the opportunity to present its views.
Innan den relevanta förordningen antogs publicerade kommissionen på sin webbplats information om antidumpningsåtgärderna i fråga, och den klagande bad därvid kommissionen avslöja sina undersökningsresultat och om en möjlighet attlägga fram sina kommentarer.
Its requests were refused.
Den klagandes begäran avslogs.
In its complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission (i) failed to ensure the complainant’s rights of defence and breached the principle of sound administration, by failing to disclose its findings prior to the formal adoption of provisional measures and by failing to accept the complainant’s request of 13 March 2006 to present its comments; (ii) infringed the principle of proportionality (the complainant argued that the Commission did not respect the “fair balance” between the interests, on the one hand, of consumers and those companies to which the anti-dumping duties apply, and, on the other, of those companies to which the duties do not apply); (iii) based its decision on erroneous information (the complainant referred to the relevant publication on the Commission website) and wrongly selected Brazil as the reference country; and (iv) acted in a way that was not transparent, by failing to disclose the identity of the complaining EU producers and of the sampled EU producers.
I sitt klagomål till ombudsmannen påstod den klagande att kommissionen (i) underlät att säkerställa den klagandes rätttill försvar samt åsidosatt e principen om god förvaltningssed genom attinte avslöja sina undersökningsresultat före det formella antagandet av tillfälliga åtgärder och genom attinte bifalla den klagandes begäran av den 13 mars 2006 om attlägga fram sina kommenterar; (ii) åsidosatt e proportionalitetsprincipen (den klagande hävdade att kommissionen inte respekterade den “rättvisa balansen” mellan de olika intressenterna: å ena sidan konsumenterna och de företag för vilka antidumpningstullarna gäller och å andra sidan de företag för vilka antidumpningstullarna inte gäller); (iii) byggde sitt beslut på felaktiga uppgift er (den klagande hänvisade till den relevanta publikationen på kommissionens webbplats) och felaktigt valde Brasilien som referensland samt (iv) underlät attagera med öppenhet genom attinte avslöja identiteten på de klagande EU-producenterna och de EU-producenter som hade tagits ut för stickprov.
The complainant claimed that the Commission should withdraw its Regulation imposing provisional anti-dumping measures on certain leather footwear from China and Vietnam, and that the provisional anti-dumping duties which had already been collected should be released.
Den klagande begärde attkommissionen skulle dra tillbaka sin förordning om införande av tillfälliga antidumpningsåtgärder på vissa skodon av läder med ursprung i Kina och Vietnam och attde tillfälliga antidumpningstullar som redan hade tagits upp skulle återbetalas.
In its observations, the complainant maintained its allegations and claims.
I sina kommentarer vidhöll den klagande sina påståenden och krav.
, it was not required to disclose its findings before the provisional measures had been taken.
I sitt yttrande påpekade kommissionen att det enligt grundförordningen om antidumpning6inte krävs attundersökningsresultatet avslöjas innan de tillfälliga åtgärderna vidtas.
The Commission denied any infringement of the complainant’s right of defence and any errors or lack of transparency.
Kommissionen förnekade såväl varje åsidosättande av den klagandes rätttill försvar som eventuella brister i öppenhet.
It referred to its statement of reasons in Regulation (EC) 553/2006.
Kommissionen hänvisade till sin motivering i förordning (EG) 553/2006.
The Ombudsman did not find any instance of maladministration.
Ombudsmannen fann inte attnågot administrativt missförhållande förelåg.
He underlined that the complaint concerned the provisional measures which have a specific character and may be changed a erwards.
Han betonade attklagomålet gällde tillfälliga åtgärder som är av en särskild karaktär och som kan ändras i efterhand.
He also pointed out the limited character of the Ombudsman’s review in cases concerning complex economic ma4 ers.
Han fäste också uppmärksamheten vid den begränsade karaktären av ombudsmannens granskning av komplexa ekonomiska frågor.
In reaching his decision, the Ombudsman took into consideration the Commission’s Green Paper7 submi4 ed for public consultation in the meantime and reflecting the issue raised by the complainant.
När han fattade sittbeslut tog ombudsmannen hänsyn till kommissionens grönbok7, som under tiden hade blivit föremål för ett offentligt samråd och som avspeglade den fråga som den klagande tog upp.
Commission Regulation (EC) No 553/2006, OJ 2006 L 98, p. 3.
Kommissionens förordning (EG) nr 553/2006, EUT 2006 L 98, p. 3.
Council Regulation (EC) No 384/96, as amended by Council Regulation (EC) No 461/2004.
Rådets förordning (EG) 384/96, ändrad genom rådets förordning (EG) 461/2004.
Alleged failure to act in a criminal ma4 er
Påstådd underlåtenhet att agera i ett brott mål
Summary of decision on complaint 1166/2006/WP against the European Commission
Sammanfattning av beslut i klagomål 1166/2006/WP mot Europeiska kommissionen
The complainant, a German citizen, was convicted of illegal possession of arms by a German court in 1997.
Klaganden är en tysk medborgare som av en tysk domstol dömdes för olaga vapeninnehav 1997.
The sentence was suspended.
Domen omvandlades till en villkorlig dom.
However, in 1998, the complainant was sentenced, in absentia, to 16 years in prison by an Italian court.
År 1998 dömdes klaganden emellertid i sin frånvaro till 16 års fängelse av en italiensk domstol.
In 2002, he was arrested on the basis of an international arrest warrant and has been imprisoned since that time.
År 2002 arresterades han på grundval av en internationell arresteringsorder och har sedan dess suttit fängslad.
In 2003, the complainant’s lawyer informed the Commission about this case.
År 2003 informerade klagandens advokat kommissionen om detta ärende.
He alleged that the Italian court had violated the ne bis in idem principle, which prohibits the institution of legal proceedings twice for the same cause of action.
Han påstod attden italienska domstolen hade brutit mot principen ne bis in idem, enligt vilken talan inte får väckas två gånger mot samma gärning.
The Commission took interest in the case. However, it explained that it was not competent to review the decisions of prosecution authorities and that there was no possibility of conducting infringement proceedings against a Member State in criminal ma4 ers.
Kommissionen intresserade sig för fallet, men sade sig inte ha behörighet attompröva åklagarmyndigheters beslut och attdet inte är möjligt attinleda ettöverträdelseförfarande mot en medlemsstat i ett brott mål.
The only way in which it could possibly act would be to submit, under Article 35(7) of the EU Treaty, a dispute to the European Court of Justice concerning the interpretation of an agreement, for example the Convention implementing the Schengen Agreement, which laid down the ne bis in idem principle at European level.
Det enda den kunde göra var att i enlighet med artikel 35.7 i EU-fördraget hänskjuta en tvist till EG-domstolen om tolkningen av ett avtal, till exempel konventionen om tillämpning av Schengenavtalet, i vilken principen ne bis in idem fastställs på europeisk nivå.
However, since certain information was missing, the Commission advised the lawyer that he should pursue the ma4 er further at national level.
Eftersom viss information saknades upplyste kommissionen emellertid advokaten om att han borde driva ärendet vidare på nationell nivå.
In 2005, and a er a negative decision of an Italian appeals court, the Commission finally concluded that there were not su cient reasons for it to act.
År 2005 och efter avslag i en italiensk appellationsdomstol slog kommissionen slutligen fast att det inte fanns tillräckliga skäl för den att agera.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant argued that the Commission should have taken action.
I sitt klagomål till ombudsmannen hävdade klaganden att kommissionen borde ha vidtagit åtgärder.
He added that he had followed the Commission’s advice only in order to give it a basis on which to act.
Han tillade att han hade följt kommissionens råd enbart för att ge den grund att agera.
Since the Commission had then failed to act, it had made him waste money on his legal representation.
Eftersom kommissionen senare hade underlåtit att agera hade den fått honom att slösa pengar på sitt rättsliga ombud.
In its opinion, the Commission explained that it had mentioned Article 35(7) of the EU Treaty because the Italian court had held in 1998 that the ne bis in idem principle was not applicable in Italy.
I sitt yttrande förklarade kommissionen att den hade nämnt artikel 35.7 i EU-fördraget eftersom den italienska domstolen 1998 hade slagit fast att principen ne bis in idem inte var tillämplig i Italien.
However, this statement had not been upheld by later decisions of the Italian courts.
Detta uttalande hade emellertid inte upprepats i senare beslut av italienska domstolar.
Therefore, there was no sign of a general disagreement between the Commission and Italy.
Det fanns därför inget som tydde på någon generell oenighet mellan kommissionen och Italien.
The Commission emphasised that it had not promised to take action against Italy in the case of a negative decision of the Italian appeals court and that such a negative decision did not imply that its advice was not correct and not in the complainant’s interest.
Kommissionen betonade attden inte hade lovat attvidta åtgärder mot Italien vid ettavslag i den italienska appellationsdomstolen och att avslaget inte var detsamma som att dess råd inte hade varit korrekt eller inte legat i klagandens intresse.
The Ombudsman recalled that the area of EU law concerning judicial cooperation in criminal ma4 ers is still mainly decided through intergovernmental procedures, so that the Commission’s possibilities of taking action are rather limited.
Ombudsmannen erinrade om att det område av EU-rätten som gäller rättsligt samarbete i brott mål fortfarande huvudsakligen beslutas genom mellanstatliga förfaranden, vilket innebär attkommissionens möjligheter attvidta åtgärder är ganska begränsade.
He noted that the wording of the Commission’s le4 ers was extremely cautious.
Han noterade attformuleringarna i kommissionens brev var ytterst försiktiga.
The Commission did not commit itself to taking action but announced that it would consider further possible steps a er additional information had been obtained.
Kommissionen förband sig inte attvidta åtgärder, utan tillkännagav att den skulle överväga eventuella sätt att gå vidare när ytterligare information hade inhämtats.
Furthermore, the Commission’s argument for not pursuing the ma4 er further, namely, that the Italian courts now generally accepted the application of the ne bis in idem principle, appeared to be reasonable.
Kommissionens argument för att inte driva ärendet vidare, nämligen att de italienska domstolarna nu i allmänhet accepterade tillämpningen av principen ne bis in idem, verkade rimlig.
Therefore, the Ombudsman closed the case with a finding of no maladministration.
Ombudsmannen avslutade därför ärendet och fann attdet inte förelåg något administrativt missförhållande.
Alleged failure to reply to an application from a Turkish Cypriot University
Påstådd underlåtenhet att svara på en ansökan från ett turkcypriotiskt universitet
Summary of decision on complaint 2280/2006/MF against the European Commission
Sammanfattning av beslut i klagomål 2280/2006/MF mot Europeiska kommissionen
The complainant is the rector of the Eastern Mediterranean University (EMU), a Turkish Cypriot educational institution located in the northern part of Cyprus.
Den klagande är rektor för EMU (Eastern Mediterranean University), en turkcypriotisk utbildningsinstitution i Cyperns norra del.
In October 2004, the EMU applied to the Commission for an Erasmus University Charter (EUC).
I oktober 2004 ansökte EMU till kommissionen om en EUC (Erasmus University Charter).
A precondition for receiving an EUC was that the “national authority for education” should confirm the status of the EMU as an institution of higher education.
En förutsättning för attfå en EUC var attden ”nationella utbildningsmyndigheten” skulle bekräfta EMU:s status som institution för högre utbildning.
According to the complainant, the Cyprus Ministry of Education refused to give the EMU the status of an institution of higher education.
Enligt den klagande hade Cyperns utbildningsministerium vägrat ge EMU status som institution för högre utbildning.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission had failed to provide a reply to the EMU’s application for the EUC within a reasonable period of time and to provide an explanation for this avoidable delay.
I sitt klagomål till ombudsmannen hävdade den klagande att kommissionen hade underlåtit attsvara på EMU:s ansökan om EUC inom rimlig tid och att förklara denna omotiverade fördröjning.