natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As is clear from Günaydin, neither the fact that the Turkish national in question was permitted to enter the territory of the Member State in order to follow a course of study nor the fact that, initially, he was allowed to remain on condition that he did not take up remunerated activities prevents him from being able to rely on Article 6(1) of Decision No 1/80, provided that he then lawfully obtains paid employment and works for the same employer for at least one year.
Såsom framgår av domen i det ovannämnda målet Günaydin utgör det faktum att nämnda turkiska medborgare tillåtits resa in i en medlemsstat för att studera där och att hans uppehållstillstånd först innehöll en bestämmelse om att han inte fick utöva avlönad verksamhet inte något hinder för vederbörande att åberopa bestämmelserna i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, då han därefter lagligen har erhållit avlönad anställning och arbetat under minst ett år för samma arbetsgivare.
Nor can the fact that the employment contract is of fixed duration preclude the application of Article 6(1) of Decision No 1/80.
En eventuell tidsbegränsning av anställningsavtalet utgör inte heller ett hinder för att tillämpa artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
The Court has held that, if the temporary nature of the employment contract could suffice to call into question the legality of the employment of the person concerned, Member States would be able wrongly to deprive Turkish migrant workers whom they have permitted to enter their territory and who have lawfully pursued an economic activity there for an uninterrupted period of at least one year of rights on which they are entitled to rely directly under Article 6(1) of Decision No 1/80 (see Birden, paragraph 64).
Domstolen har nämligen fastställt att om den omständigheten att anställningsförhållandet är tidsbegränsat i sig kunde medföra att en anställning som den berörda lagligen innehar inte skall anses vara reguljär, så skulle medlemsstaterna ha möjlighet att otillbörligen beröva migrerande turkiska arbetstagare, som tillåtits inresa till deras territorier och som där utan avbrott lagligen har utövat en reguljär ekonomisk verksamhet under minst ett år, de rättigheter som dessa kan göra gällande direkt med stöd av nämnda artikel 6.1 (se domen i det ovannämnda målet Birden, punkt 64).
Thus, in order to determine whether a Turkish national who has entered the territory of a Member State lawfully may, after working for a year in that territory, rely on the rights conferred by Article 6(1) of Decision No 1/80, it must be determined whether he meets the objective conditions laid down in that provision, without it being necessary to take into account the reasons for which he was first granted the right to enter that territory or any temporal limitations attached to his right to work.
Vid fastställande av om en turkisk medborgare, som lagligen har rest in i en medlemsstat, efter att ha arbetat i nämnda medlemsstat under ett år, åtnjuter de rättigheter som föreskrivs i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, skall det således göras en bedömning av huruvida den berörda uppfyller de objektiva villkoren i denna bestämmelse. Det är därvid varken nödvändigt att beakta skälen för det ursprungliga beslutet att bevilja den berörda inresa i nämnda medlemsstat eller de tidsbegränsningar som eventuellt gäller för dennes rätt att arbeta.
According to settled caselaw, it is not open to the national authorities to attach conditions to such rights or to restrict their application, as they would otherwise undermine the effect of Decision No 1/80 (see Günaydin, paragraphs 37 to 40, and 50; Birden, paragraph 19; Kurz, paragraph 26; Joined Cases C-317/01 and C-369/01 Abatay and Others [2003] ECR I-12301, paragraph 78; and Sedef, paragraph 34).
Enligt fast rättspraxis har de nationella myndigheterna inte rätt att villkora eller begränsa tillämpningen av sådana rättigheter eftersom beslutet då riskerar att förlora sin ändamålsenliga verkan (se domarna i de ovannämnda målen Günaydin, punkterna 37–40 och 50, Birden, punkt 19, och Kurz, punkt 26, samt dom av den 21 oktober 2003 i de förenade målen C-317/01 och C-369/01, Abatay m.fl., REG 2003, s. I-12301, punkt 78, och i det ovannämnda målet Sedef, punkt 34).
Consequently, in cases such as those before the referring court, the reasons for which leave to enter was granted to the Turkish nationals concerned — to enable them to pursue studies or gain experience as an au pair — cannot in themselves prevent the persons concerned from being able to rely on Article 6(1) of Decision No 1/80.
I mål som dem vid den nationella domstolen utgör skälen för att bevilja turkiska medborgare inresetillstånd, det vill säga för att arbeta som au pair eller för att studera, följaktligen inte i sig hinder för de berörda att åberopa bestämmelserna i artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
The same applies to statements of intention made by those nationals to the effect that they do not wish to remain in the host Member State for more than two years or that they intend to leave it on completion of their studies, and to temporal limitations attaching to their leave to remain.
Samma sak gäller för nämnda medborgares obligatoriska avsiktsförklaringar, enligt vilka de inte hade för avsikt att stanna i värdmedlemsstaten i mer än två år eller hade för avsikt att lämna landet när de hade slutfört sina studier, samt för tidsbegränsningarna av deras uppehållstillstånd.
Provided that the conditions referred to in paragraphs 27 to 30 of the present judgment are met and provided, in particular, that the genuineness of the work performed by the Turkish nationals in question is confirmed, the fact that they have entered as students in order to pursue a course of studies or as au pairs with the aim of mastering the language of the host Member State is immaterial.
Med hänsyn till att de villkor som domstolen har erinrat om i punkterna 27–30 i förevarande dom är uppfyllda och, särskilt, med hänsyn till att det har fastställts att de aktuella turkiska medborgarna utför verkligt arbete, saknar det relevans att nämnda personer inreste i egenskap av studerande för att studera eller i egenskap av au pair för att lära sig det språk som talas i värdmedlemsstaten.
If those Turkish nationals succeed, objectively, in fulfilling the conditions laid down in the three indents of Article 6(1) of Decision No 1/80, they cannot be deprived of the rights which that provision progressively grants them on the basis of the duration of their paid employment (see, to that effect, Günaydin, paragraph 37).
Om nämnda medborgare själva lyckas uppfylla de villkor som föreskrivs i de tre strecksatserna i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, kan de inte fråntas de rättigheter som de successivt, i förhållande till hur länge de har utövat den avlönade verksamheten, ges i denna bestämmelse (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Günaydin, punkt 37).
In those circumstances, the argument put forward by the Member States who submitted observations to the effect that a student or au pair could circumvent the legislation of the host Member State, in order progressively to obtain an unlimited right of access to the labour market of that State, cannot be accepted.
Under dessa omständigheter godtar domstolen inte det argument som anförts av de medlemsstater som avgett yttranden, nämligen att en studerande eller en au pair skulle kunna kringgå värdmedlemsstatens lagstiftning för att gradvis komma i åtnjutande av en obegränsad tillgång till denna medlemsstats arbetsmarknad.
There can be no question of that legislation being circumvented so long as the persons concerned are merely exercising a right expressly provided for in Decision No 1/80.
Ett kringgående av denna lagstiftning kan nämligen inte anses föreligga när de berörda endast utövar en rättighet som uttryckligen föreskrivs i beslut nr 1/80.
On the contrary, provided that (i) the genuineness of their intention is confirmed by their actual pursuit of a course of studies or by acting as an au pair, (ii) they obtain work lawfully in the host Member State, and (iii) they satisfy the conditions laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80, the persons concerned can fully rely on the rights which that provision confers upon them.
Då de berördas uppgifter om deras avsikter bekräftas genom faktiskt genomförda studier eller arbete som au pair, då de lagligen fått arbete i värdmedlemsstaten och då de uppfyller de villkor som ställs i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, kan de däremot till fullo göra gällande de rättigheter som denna bestämmelse ger dem.
The German and Netherlands Governments refer finally to Directive 2004/114.
Slutligen har den tyska och den nederländska regeringen hänvisat till direktiv 2004/114.
They infer from the scheme of that directive that the Community legislature intended to permit students to take up employment and to work for a certain number of hours without, however, being regarded as paid workers and, in consequence, without being able by that means to join the labour market of the host Member State.
Av systematiken i detta direktiv har de dragit slutsatsen att gemenskapslagstiftaren önskade göra det möjligt för studerande att ta anställning och arbeta ett visst antal timmar utan att de för den sakens skull betraktas som avlönade arbetstagare och, följaktligen, utan att de härigenom ges tillträde till värdmedlemsstatens arbetsmarknad.
However, Directive 2004/114 is not relevant.
Detta direktiv är emellertid inte relevant.
Under Article 4(1)(a) thereof, Directive 2004/114 applies without prejudice to more favourable provisions of bilateral or multilateral agreements between, on the one hand, the Community or the Community and its Member States and, on the other, one or more third States.
Enligt dess artikel 4.1 a skall direktivet nämligen inte påverka tillämpningen av förmånligare bestämmelser i bilaterala eller multilaterala avtal mellan gemenskapen eller gemenskapen och dess medlemsstater och ett eller flera tredjeländer.
Consequently, as the Advocate General pointed out in point 57 of her Opinion, Directive 2004/114 cannot justify a narrow construction of Article 6(1) of Decision No 1/80 and no interpretation of that provision can be inferred from it.
Det är därför, såsom generaladvokaten har angett i punkt 57 i sitt förslag till avgörande, inte möjligt att motivera en restriktiv tolkning av artikel 6.1 i beslut nr 1/80 med stöd av direktiv 2004/114 eller att tolka denna bestämmelse med utgångspunkt i nämnda direktiv.
The answer to the question referred must therefore be that the fact that a Turkish national was granted leave to enter the territory of a Member State as an au pair or as a student cannot deprive him of the status of ‘worker’ and prevent him from being regarded as ‘duly registered as belonging to the labour force’ of that Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80.
Den ställda frågan skall följaktligen besvaras på följande sätt. Den omständigheten att en turkisk medborgare har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av au pair eller studerande kan inte innebära att nämnda medborgare inte kan anses vara en ”arbetstagare” eller tillhöra medlemsstatens ”reguljära arbetsmarknad” i den mening som avses i artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
The fact that a Turkish national was granted leave to enter the territory of a Member State as an au pair or as a student cannot deprive him of the status of ‘worker’ and prevent him from being regarded as ‘duly registered as belonging to the labour force’ of that Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association.
Den omständigheten att en turkisk medborgare har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av au pair eller studerande kan inte innebära att nämnda medborgare inte kan anses vara en ”arbetstagare” eller tillhöra medlemsstatens ”reguljära arbetsmarknad” i den mening som avses i artikel 6.1 i associeringsrådets beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 om utveckling av associeringen.
Case C-532/06
Mål C-532/06
(Reference for a preliminary ruling from the Simvoulio tis Epikratias)
(begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias)
(Directive 92/50/EEC — Public service contracts — Carrying out of a project in respect of the cadastre, town plan and implementing measure for a residential area — Criteria which may be accepted as ‘criteria for qualitative selection’ or ‘award criteria’ — Economically most advantageous tender — Compliance with the award criteria set out in the contract documents or contract notice — Subsequent determination of weighting factors and sub-criteria in respect of the award criteria referred to in the contract documents or contract notice — Principle of equal treatment of economic operators and obligation of transparency)
”Direktiv 92/50/EEG — Offentlig upphandling av tjänster — Utförandet av ett projekt avseende införande i fastighetsregister, stadsplanering och genomförandeåtgärder beträffande ett bostadsområde — Kriterier som kan väljas såsom ”kriterier för kvalitativt urval” eller ”kriterier för tilldelning” — Det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet — Iakttagande av de kriterier för tilldelning som anges i kontraktshandlingarna eller i meddelandet om upphandling — Fastställande i ett senare skede av viktningskoefficienter och underkriterier med avseende på kriterier för tilldelning — Principen om likabehandling av ekonomiska aktörer och skyldigheten att möjliggöra insyn”
Judgment of the Court (First Chamber), 24 January 2008 . . . . . . . .
Domstolens dom (första avdelningen) av den 24 januari 2008 . . . . . . . . . I - 254
Approximation of laws — Procedures for the award of public service contracts — Directive 92/50 — Award of contracts
Tillnärmning av lagstiftning — Förfaranden vid offentlig upphandling av tjänster — Direktiv 92/50 — Tilldelning av kontrakt
(Council Directive 92/50, Arts 23(1), 32 and 36(1))
(Rådets direktiv 92/50, artiklarna 23.1, 32 och 36.1)
SUMMARY — CASE C-532/06
SAMMANFATTNING — MÅL C-532/06
(Council Directive 92/50, Art. 36(2))
(Rådets direktiv 92/50, artikel 36.2)
Article 36(1), namely, the lowest price or the economically most advantageous tender.
som anges i artikel 36.1 i samma direktiv, nämligen lägsta pris eller det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet.
In a tendering procedure, a contracting authority is precluded by Articles 23(1), 32 and 36(1) of Directive 92/50 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts, as amended by Directive 97/52, from taking into account as ‘award criteria’ rather than as ‘qualitative selection criteria’ the tenderers’ experience, manpower and equipment and their ability to perform the contract by the anticipated deadline.
Artiklarna 23.1, 32 och 36.1 i direktiv 92/50 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, i dess lydelse enligt direktiv 97/52, utgör hinder för att den upphandlande myndigheten under ett anbudsförfarande beaktar anbudsgivarnas erfarenhet, personalstyrka och utrustning samt förmåga att utföra projektet inom den fastställda tidsfristen inte med hänvisning till att dessa faktorer utgör ”kriterier för kvalitativt urval”, utan i stället till att de utgör ”kriterier för tilldelning”.
(see paras 26-28, 32)
(se punkterna 26–28 och 32)
Read in the light of the principle of equal treatment of economic operators and the ensuing obligation of transparency, Article 36(2) of Directive 92/50 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts, as amended by Directive 97/52, precludes the contracting authority in a tendering procedure from stipulating at a later date the weighting factors and sub-criteria to be applied to the award criteria referred to in the contract documents or contract notice.
Även om det enligt detta direktiv teoretiskt sett inte är uteslutet att kontrollen av anbudsgivarnas lämplighet och tilldelningen av kontraktet kan äga rum samtidigt, står det klart att det är fråga om två skilda moment som omfattas av olika bestämmelser. Vid kontrollen av anbudsgivarnas lämplighet skall utgångspunkten vara kriterierna avseende ekonomisk och finansiell ställning samt teknisk kapacitet som avses i artiklarna 31 och 32 i nämnda direktiv.
Article 36(2) requires that potential tenderers should be aware of all the
Tilldelningen av kontraktet däremot genomförs mot bakgrund av de kriterier
While that directive does not in theory preclude the examination of the tenderers’ suitability and the award of the contract from taking place simultaneously, the two procedures are nevertheless distinct and are governed by different rules. The suitability of tenderers is to be checked in accordance with the criteria of economic and financial standing and of technical capability referred to in Articles 31 and 32 of the directive, whereas the award of contracts is to be based on the criteria set out in
Artikel 36.2 i direktiv 92/50 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, i dess lydelse enligt direktiv 97/52, utgör, mot bakgrund av principen om likabehandling av ekonomiska aktörer och skyldigheten att möjliggöra insyn som följer härav, hinder för att den upphandlande myndigheten, under ett anbudsförfarande, i ett senare skede fastställer viktningskoefficienter och underkriterier med avseende på de kriterier för tilldelning som omnämnts i kontraktshandlingarna eller i meddelandet om upphandling. Artikel 36.2 innebär
LIANAKIS AND OTHERS of the award criteria which it has not previously brought to the tenderers’ attention.
viktning och underkriterier med avseende på kriterier för tilldelning utan att i förväg underrätta anbudsgivarna om dessa.
elements to be taken into account by the contracting authority in identifying the economically most advantageous offer, and their relative importance, when they prepare their tenders.
att potentiella anbudsgivare, när de utformar sina anbud, skall underrättas om samtliga uppgifter som den upphandlande myndigheten kommer att beakta för att välja ut det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet och om deras vikt i förhållande till varandra.
Therefore, a contracting authority cannot apply weighting rules or sub-criteria in respect
En upphandlande myndighet har således inte rätt att tillämpa bestämmelser om
(see paras 36, 38, 45, operative part)
(se punkterna 36, 38 och 45 samt domslutet)
JUDGMENT OF THE COURT (First Chamber)24 January 2008 *
DOMSTOLENS DOM (första avdelningen) den 24 januari 2008*
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Simvoulio tis Epikratias (Greece), made by decision of 28 November 2006, received at the Court on 29 December 2006, in the proceedings
I mål C-532/06, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) genom beslut av den 28 november 2006, som inkom till domstolen den 29 december 2006, i målet
* Language of the case: Greek.
* Rättegångsspråk: grekiska.
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann (Rapporteur), President of Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
DOMSTOLEN (första avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann (referent) samt domarna A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič och E. Levits, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitiesekreterare: R. Grass, efter det skriftliga förfarandet,
Kyriopoulos ke syn/tes OS Filon OE and Nikolaos Sideris, by E. Konstantopoulou and P.E. Bitsaxis, dikigori,
Kyriopoulou kai syn/tes os ”Filon” OE och Nikolaos Sideris, genom E. Konstantopoulou och P.E. Bitsaxis, dikigoroi,
— the Commission of the European Communities, by M. Patakia and D. Kukovec, acting as Agents, gives the following
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom M. Patakia och D. Kukovec, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande
This reference for a preliminary ruling concerns, in essence, the interpretation of Articles 23(1), 32 and 36 of Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts (OJ 1992 L 209, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 23.1, 32 och 36 i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster (EGT L 209, s. 1; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s.
1), as amended by European Parliament and Council Directive 97/52/EC of 13 October 1997 (OJ 1997 L 328, p.
139), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/52/EG av den 13 oktober 1997 (EGT L 328, s. 1) (nedan kallat direktiv 92/50).
The reference has been made in the context of two sets of proceedings brought by (1) the consortium of consultancy firms and experts comprising Emm.
Begäran har framställts i ett mål mellan ett konsortium av konsultföretag bestående av Emm.
G. Lianakis AE (universal successor in title to Emm.
G. Lianakis AE (universalsuccessor till Emm.
Lianakis EPE), Sima Anonimi Techniki Eteria Meleton ke Epivlepseon and Nikolaos Vlachopoulos (‘the Lianakis consortium’) and (2) the consortium of Planitiki AE, Ekaterini Georgoula and Dimitrios Vasios (‘the Planitiki consortium’), against Dimos Alexandroupolis (Municipality of Alexandroupolis) and the consortium of N. Loukatos kei Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis — Pan.
Lianakis EPE), Sima Anonymi Techniki Etaireia Meleton kai Epivlepseon och Nikolaos Vlachopoulos (nedan kallat konsortiet Lianakis), å ena sidan, och Dimos Alexandroupolis (Alexandroupolis kommun) och konsortiet bestående av N. Loukatos kai Synergates AE Meleton, Eratosthenis Meletitiki AE, A. Pantazis – Pan.
Kyriopoulos ke syn/tes (Filon OE) — Nikolaos Sideris (‘the Loukatos consortium’), concerning the award of a contract to carry out a project in respect of the cadastre, town plan and implementing measure for part of the Municipality of Alexandroupolis.
Kyriopoulou kai syn/tes os ”Filon” OE) och Nikolaos Sideris (nedan kallat konsortiet Loukatos), å andra sidan, samt i ett mål mellan ett konsortium bestående av Planitiki AE, Aikaterini Georgoula, Dimitrios Vasios (nedan kallat konsortiet Planitiki), å ena sidan, och Dimos Alexandroupolis och konsortiet Loukatos, å andra sidan.
Directive 92/50 coordinates the procedures for the award of public service contracts.
Direktiv 92/50 avser samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster.
To that end, the Directive determines which contracts must be subject to an award procedure and the procedural rules to be followed, including, in particular, the principle of equal treatment of economic operators, the criteria for the qualitative selection for operators (‘qualitative selection criteria’) and the criteria for the award of contracts (‘award criteria’).
I direktivet fastställs i vilka fall ett upphandlingsförfarande krävs och vilka förfaranderegler som skall iakttas, bland annat principen om likabehandling av ekonomiska aktörer, vilka kriterier för kvalitativt urval av aktörer (kallade kriterier för kvalitativt urval) och kriterier för tilldelning av kontrakt (kallade kriterier för tilldelning) som skall tillämpas.
Thus, Article 3(2) of Directive 92/50 provides that ‘[c]ontracting authorities shall ensure that there is no discrimination between different service providers’.
I artikel 3.2 i direktiv 92/50 anges att ”[d]e upphandlande myndigheterna skall säkerställa att ingen diskriminering förekommer mellan olika tjänsteleverantörer”.
Article 23(1) of the Directive provides that ‘[c]ontracts shall be awarded on the basis of the criteria laid down in Chapter 3 [namely Articles 36 and 37], taking into account Article 24, after the suitability of the service providers not excluded under Article 29 has been checked by the contracting authorities in accordance with the criteria referred to in Articles 31 and 32’.
I artikel 23.1 i nämnda direktiv föreskrivs att ”[a]nbud skall prövas enligt de kriterier som fastställs i kapitel 3 [nämligen artiklarna 36 och 37], med beaktande av artikel 24, efter det att de upphandlande myndigheterna, enligt kriterierna i artiklarna 31 [och] 32, har kontrollerat lämpligheten hos de tjänsteleverantörer som inte skall uteslutas enligt artikel 29”.