natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Relying on Paragraph 139 of Advocate General Kokott’s Opinion in Case C-369/04 Hutchison 3G and Others [2007] ECR I-5247, the local authorities concerned maintain that the expression ‘would lead to’ is to be interpreted as requiring a real risk of material distortions of competition.
De berörda myndigheterna har, med stöd av punkt 139 i generaladvokaten Kokotts förslag till avgörande i mål C-369/04, Hutchison 3G m.fl., vilket avgjordes genom dom av den 26 juni 2007 (REG 2007, s. I-5247), hävdat att uttrycket ”skulle leda till” ska tolkas så att det krävs att det föreligger en verklig och betydande risk för konkurrenssnedvridning.
The United Kingdom Government submits that the expression ‘would lead to’ is interchangeable with the expression ‘could lead to’, which the Court used in the above-cited judgments in the two Carpaneto Piacentino and Others cases and which is also consistent with Advocate General Kokott’s analysis in paragraphs 127 and 131 of her Opinion in Hutchison 3G and Others, cited above.
Förenade kungarikets regering har anfört att uttrycket ”skulle leda till” (”would lead to”) är synonymt med uttrycket ”kan leda till” (”could lead to”) som domstolen har använt i domarna i de ovannämnda målen Comune di Carpaneto Piacentino m.fl., vilket också är i linje med generaladvokaten Kokotts analys i punkterna 127 och 131 i förslaget till avgörande i det ovannämnda målet Hutchison 3G m.fl.
It adds that there is already, on the one hand, competition between private companies and local authorities in many areas of the United Kingdom as well as, on the other hand, potential competition in other areas where there are, as yet, no private operators.
Regeringen har tillagt att det redan råder konkurrens mellan privata företag och lokala myndigheter i många regioner i Förenade kungariket, medan det i andra regioner, där ingen privat aktör för närvarande är verksam, föreligger potentiell konkurrens.
In Ireland’s submission, the expression ‘would lead to’ requires the relevant national authorities charged with applying Article 4(5) of the Sixth Directive to be satisfied that an apprehended distortion of competition must be likely as a matter of probability rather than something that merely could or might result.
Enligt Irland innebär uttrycket ”skulle leda till” att de behöriga nationella myndigheter som ska tillämpa artikel 4.5 i sjätte direktivet måste försäkra sig om att risken för konkurrenssnedvridning framstår som sannolik och inte bara kan komma att förverkligas.
The Italian Government submits that, while absolute certainty is not necessary, the expression ‘would lead to’ must be understood as meaning that the risks of distortions of competition arising from the carrying-on of an activity which is not subject to VAT represent a strong probability and not a mere possibility.
Den italienska regeringen har anfört att uttrycket ”skulle leda till” ska förstås så att det visserligen inte krävs att risken för konkurrenssnedvridning på grund av utövande av en verksamhet som inte är mervärdesskattepliktig fastställs med absolut säkerhet, men att denna risk dock måste framstå som mycket sannolik och inte bara tänkbar.
The Commission contends that, in order to ensure that public bodies and private operators are placed on an equal footing in relation to the conditions of competition, there should be no barrier to the entry of private traders on to the market in question in the main proceedings.
Kommissionen har framhållit att det, för att man ska kunna försäkra sig om att de offentliga organen och de privata aktörerna likställs vad avser konkurrensvillkoren, krävs att det inte finns några hinder för de privata aktörerna att ta sig in på den marknad som är i fråga i de nu aktuella nationella målen.
The Commission therefore submits that the expression ‘would lead to’ includes potential competition.
Kommissionen har följaktligen anfört att uttrycket ”skulle leda till” innefattar potentiell konkurrens.
It is sufficient, in that regard, that there be a real possibility for private traders to enter that market in competition with the relevant bodies governed by public law.
Det är i detta hänseende tillräckligt att det finns en reell möjlighet för de privata aktörerna att träda in på nämnda marknad i konkurrens med de berörda offentligrättsliga organen.
It is important to record, as is clear from paragraph 30 of the present judgment, that the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive constitutes a derogation from the general rule that any activity of an economic nature be subjected to VAT, and that this provision must, therefore, be interpreted strictly.
Såsom framgår av punkt 30 i denna dom utgör de offentligrättsliga organens befrielse från skattskyldighet för mervärdesskatt enligt artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet ett undantag från huvudregeln om skattskyldighet för all ekonomisk verksamhet, vilket innebär att denna bestämmelse ska tolkas restriktivt.
But the second subparagraph of Article 4(5) restores that general rule in order to avoid such treatment of those bodies leading to significant distortions of competition.
Huvudregeln iakttas emellertid i artikel 4.5 andra stycket i detta direktiv för att förhindra att dessa organs befrielse från skattskyldighet leder till konkurrenssnedvridning av viss betydelse.
The scope of the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive would be enlarged unduly if the treatment, under the second subparagraph of Article 4(5), of those bodies as taxable persons had to be confined to cases of distortion of actual competition, which would, were they confronted only with potential competition, permit their treatment as nontaxable persons.
Räckvidden av artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet skulle otillbörligen utvidgas om dessa organs skattskyldighet enligt artikel 4.5 andra stycket skulle begränsas till de fall då det faktiskt föreligger en konkurrenssnedvridning, eftersom en sådan begränsning skulle innebära att de kan befrias från skattskyldighet när de endast utsätts för potentiell konkurrens.
In addition, the treatment of those same bodies as nontaxable persons is liable, by itself, to discourage potential competitors from entering the market for the provision of off-street car-parking facilities.
Dessa organs befrielse från skattskyldighet för mervärdesskatt kan dessutom i sig avskräcka potentiella konkurrenter från att träda in på marknaden för upplåtelse av parkeringsplatser.
It follows that the expression ‘would lead to’, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, encompasses not only actual competition, but also potential competition.
Härav följer att inte bara faktisk konkurrens utan även potentiell konkurrens beaktas genom uttrycket ”skulle leda till”, i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet.
Consequently, the reply to the second question must be that the expression ‘would lead to’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to be interpreted as encompassing not only actual competition, but also potential competition, provided that the possibility of a private operator entering the relevant market is real, and not purely hypothetical.
Den andra frågan ska följaktligen besvaras enligt följande. Uttrycket ”skulle leda till”, i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, ska tolkas på så sätt att det inte endast omfattar faktisk konkurrens, utan även potentiell konkurrens, såvitt möjligheten för en privat aktör att träda in på den ifrågavarande marknaden är verklig och inte endast hypotetisk.
The third question concerns the interpretation to be given to the word ‘significant’, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive,
Den tredje frågan avser tolkningen av uttrycket ”av viss betydelse”, i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, och speciellt frågan om uttrycket ska
The local authorities concerned submit that the word ‘significant’ means ‘a materially adverse effect’ or ‘exceptional effect’ on the public sector body’s competitors, or an effect other than the simple fact that the public body does not charge VAT while its private sector competitors do charge it.
Enligt de berörda myndigheterna innebär uttrycket ”av viss betydelse” att det offentligrättsliga organets konkurrenter ska utsättas för ”en betydande ogynnsam inverkan” eller ”en osedvanlig inverkan” eller en inverkan som inte enbart beror på att det offentliga organet inte fakturerar med mervärdesskatt medan dess konkurrenter inom den privata sektorn fakturerar med sådan skatt.
They rely, in that regard, on Paragraph 41 of Advocate General Jacobs’ Opinion in Case C-378/02 Waterschap Zeeuws Vlaanderen, cited above, according to which the word ‘significant’ is a synonym for ‘exceptional’.
De har i detta hänseende åberopat punkt 41 i generaladvokaten Jacobs förslag till avgörande i det ovannämnda målet Waterschap Zeeuws Vlaanderen, där uttrycket ”av viss betydelse” anses synonymt med ”osedvanlig”[*]. [* Den svenska översättningen ”avsevärd” i nämnda förslag borde rätteligen, med beaktande av övriga språkversioner, vara ”osedvanlig”. Övers. anm.]
The United Kingdom Government contends that the word ‘significant’ means any distortion of competition that is not insignificant or de minimis.
Förenade kungarikets regering har anfört att uttrycket ”av viss betydelse” avser varje snedvridning av konkurrensen som inte är obetydlig eller försumbar.
It adds, in relation to the use of the word ‘exceptional’ by Advocate General Jacobs in Paragraph 41 of his Opinion in Waterschap, that the Court did not endorse his analysis and did not repeat that word.
Vad gäller generaladvokaten Jacobs användning av uttrycket ”osedvanlig” i punkt 41 i sitt förslag till avgörande i det ovannämnda målet Waterschap Zeeuws Vlaanderen, har regeringen tillagt att domstolen inte har följt förslaget och inte heller har upprepat uttrycket.
In Ireland’s submission, the word ‘significant’ means that the distortions of competition must be important and appreciable, in the sense of likely to create a considerable alteration of the conditions of competition otherwise applicable on the market in question to the clear detriment of the affected taxable private operators.
Enligt Irland betyder uttrycket ”av viss betydelse” att konkurrenssnedvridningen ska vara markant och märkbar, i den mening att det ska finnas en risk för att de konkurrensvillkor som annars skulle råda på den ifrågavarande marknaden skulle påverkas betydligt, till uppenbar skada för berörda privata aktörer.
The Italian Government submits that the word ‘significant’ is to be interpreted as meaning ‘at least material and not merely negligible’.
Den italienska regeringen har anfört att uttrycket ”av viss betydelse” ska tolkas på ett sådant sätt att konkurrenssnedvridningen ska vara ”åtminstone betydande eller väsentlig, och inte bara försumbar”.
The Commission takes the view that the word ‘significant’ refers to a distortion that is not insignificant or negligible.
Kommissionen är av den åsikten att det genom uttrycket ”av viss betydelse” hänvisas till en snedvridning som inte är obetydlig eller försumbar.
It relies, in that regard, on the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, read in conjunction with Annex D thereto, according to which the activities listed in that annex are to be subject to VAT ‘provided they are not carried out on such a small scale as to be negligible’.
Den har i detta hänseende åberopat artikel 4.5 tredje stycket i sjätte direktivet, jämförd med bilaga D till detta direktiv, enligt vilken de verksamheter som är förtecknade i bilagan är mervärdesskattepliktiga såvida de inte genomförs ”i försumbart liten skala”.
The function of the third subparagraph is, in any event, to make subject to VAT certain categories of activities which would otherwise have to be assessed under the second subparagraph of Article 4(5).
Syftet med bestämmelsen i tredje stycket är under alla förhållanden att vissa kategorier av verksamheter, som annars skulle hänföras till andra stycket i artikel 4.5, ska bli föremål för mervärdesskatteplikt.
Those two subparagraphs follow the same logic and it may be inferred that in using the word ‘negligible’ the legislature intended to describe activities which do not lead to ‘significant’ distortions of competition.
Dessa två stycken följer samma logik, vilket tyder på att lagstiftaren, genom att använda uttrycket ”försumbar”, har avsett att beskriva verksamheter som inte leder till konkurrenssnedvridning ”av viss betydelse”.
It must be emphasised, first of all, as is clear from paragraph 60 of the present judgment, that the treatment of bodies governed by public law as taxable persons for the activities of an economic nature which they carry on as public authorities, required by the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, restores the general rule that any activity of an economic nature be subject to VAT, in order to avoid the treatment of those bodies as nontaxable persons leading to significant distortions of competition, and that that provision cannot therefore be construed narrowly.
Såsom framgår av punkt 60 i denna dom iakttas huvudregeln om skattskyldighet för all ekonomisk verksamhet i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, där det anges att ekonomisk verksamhet som offentligrättsliga organ bedriver i egenskap av offentliga myndigheter ska vara skattepliktig, för att förhindra att dessa organs befrielse från skattskyldighet leder till konkurrenssnedvridning av viss betydelse. Denna bestämmelse ska därmed inte tolkas restriktivt.
Accordingly, the word ‘significant’ is to be understood as intended to restrict the scope of the treatment, under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth
Uttrycket ”av viss betydelse” ska därmed uppfattas på så sätt att det syftar till att begränsa tillämpningsområdet för den befrielse från skattskyldighet för offent-
Directive, of bodies governed by public law as nontaxable persons for those activities.
DOM AV DEN 16.9.2008 — MÅL C-288/07 ligrättsliga organ avseende nämnda verksamhet som föreskrivs i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet.
Moreover, under the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, bodies governed by public law are taxable persons for the activities listed in Annex D thereto, provided they are not carried out on such a small scale as to be ‘negligible’.
Offentligrättsliga organ ska, enligt artikel 4.5 tredje stycket i sjätte direktivet, betraktas som skattskyldiga personer när det gäller de verksamheter som är förtecknade i bilaga D till detta direktiv, såvida dessa inte genomförs ”i försumbart liten skala”.
In other words, the treatment of those bodies as nontaxable persons is permitted provided that those activities are negligible, assuming thus that the distortions of competition which would result would also be negligible.
Med andra ord medges dessa organ befrielse från skattskyldighet såvida verksamheten är försumbar, varvid det således förutsätts att konkurrenssnedvridningen till följd härav också skulle vara försumbar.
Since, as is clear from paragraph 38 of the present judgment, the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are closely linked since they pursue the same objective and since they are subject to the same logic, the word ‘significant’ is to be interpreted as meaning that the treatment of public bodies as nontaxable persons can be permitted only in cases where it would lead only to negligible distortions of competition.
Eftersom andra och tredje styckena i artikel 4.5 i sjätte direktivet, såsom framgår av punkt 38 i denna dom, är nära förbundna genom att de har samma syfte och eftersom de följer samma logik, ska uttrycket ”av viss betydelse” tolkas på ett sådant sätt att offentligrättsliga organ enbart ska medges befrielse från skattskyldighet i sådana fall då denna befrielse endast leder till försumbar konkurrenssnedvridning.
Finally, compliance with the principle of fiscal neutrality supports that interpretation.
Iakttagandet av principen om skatteneutralitet utgör även stöd för denna tolkning.
The argument put forward by the local authorities concerned that bodies governed by public law should be subjected to VAT only in cases where the distortions of competition resulting from their treatment as nontaxable persons are material, or even exceptional, would create a fiscal situation in which a significant number of private operators effecting the same transactions as those carried out by those bodies would be treated differently from them in respect of the levying of VAT, which would constitute a significant impairment of the principle of fiscal neutrality.
Om offentligrättsliga organ endast var skattskyldiga för mervärdesskatt för det fall den konkurrenssnedvridning som följer av befrielsen från skattskyldighet är väsentlig eller rentav osedvanlig, i enlighet med vad som har hävdats av de berörda myndigheterna, skulle detta ge upphov till en skatterättslig situation där ett stort antal privata aktörer som bedriver samma verksamhet som de offentligrättsliga organen skulle behandlas annorlunda än dessa organ i mervärdesskattehänseende, vilket skulle utgöra ett allvarligt åsidosättande av principen om skatteneutralitet.
By contrast, the treatment of those bodies as nontaxable persons, in circumstances where it would not lead to any distortion of competition or lead only to negligible distortions, would bring about the least possible damage to the principle of fiscal neutrality.
Principen om skatteneutralitet undergrävs däremot i minsta möjliga mån om nämnda organ enbart befrias från skattskyldighet för mervärdesskatt i de fall då detta inte leder till någon eller endast försumbar konkurrenssnedvridning.
Therefore the reply to the third question must be that the word ‘significant’ is, for the purposes of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to be understood as meaning that the actual or potential distortions of competition must be more than negligible.
Den tredje frågan ska följaktligen besvaras på så sätt att uttrycket ”av viss betydelse”, i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, ska förstås så, att den faktiska eller potentiella konkurrenssnedvridningen ska vara mer än försumbar.
Case C-427/06
Mål C-427/06
(Equal treatment in employment and occupation — Article 13 EC — Directive 2000/78/EC — Occupational pension scheme excluding the right to a pension of a spouse more than 15 years younger than the deceased former employee — Age discrimination — Link with Community law)
”Likabehandling i arbetslivet — Artikel 13 EG — Direktiv 2000/78/EG — Tjänstepensionssystem enligt vilket efterlevande make som är mer än 15 år yngre än den avlidne före detta arbetstagaren inte omfattas av pensionsrätt — Diskriminering på grund av ålder — Anknytning till gemenskapsrätten”
Judgment of the Court (Grand Chamber), 23 September 2008 . . . . . . . .
Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 september 2008
Community law — Principles — Equal treatment — Age discrimination(Art. 13 EC; Council Directive 2000/78)
Gemenskapsrätt — Principer — Likabehandling — Diskriminering på grund av ålder(Artikel 13 EG; rådets direktiv 2000/78)
SUMMARY — CASE C-427/06 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation, before the timelimit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.
SAMMANFATTNING — MÅL C-427/06 direktiv 2000/78 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, redan innan den aktuella medlemsstatens föreskrivna frist för att införliva detta direktiv har löpt ut.
The application, which the courts of Member States must ensure, of the prohibition under Community law of discrimination on the ground of age is not mandatory where the allegedly discriminatory treatment contains no link with Community law.
Gemenskapsrätten innehåller inte något förbud mot diskriminering på grund av ålder, vars iakttagande de nationella domstolarna ska säkerställa, när den eventuella diskrimineringen inte har någon anknytning till gemenskapsrätten.
No such link arises either from Article 13 EC, or, in circumstances such as those at issue in the main proceedings, from Directive 2000/78
Någon sådan anknytning uppstår inte genom artikel 13 EG eller, under sådana omständigheter som dem i målet vid den nationella domstolen, genom
(see para. 25, operative part)
(se punkt 25 och domslutet)
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON delivered on 22 May 2008 1
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKATELEANOR SHARPSTON föredraget den 22 maj 2008 1
The present reference from the Bundesarbeitsgericht (Federal Labour Court), Germany, concerns a clause in an occupational pension scheme whereby a widow(er) of a private-sector employee who dies in service is excluded from entitlement to a survivor’s pension if that widow(er) is more than 15 years younger than the deceased employee.
Förevarande begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht (den federala arbetsdomstolen), Tyskland, rör ett villkor i ett avtal om tjänstepension genom vilket en efterlevande make/maka till en privatanställd som avlider i tjänsten inte har rätt till efterlevandepension om han/hon är mer än 15 år yngre än den avlidne anställde.
The Bundesarbeitsgericht asks the Court whether such a clause is contrary to the general principle prohibiting age discrimination identified by the Court in Mangold 2and invites the Court to provide further clarification as to the circumstances in which that principle may apply.
Bundesarbeitsgericht har frågat domstolen huruvida ett sådant villkor strider mot den allmänna principen om förbud mot åldersdiskriminering som domstolen fastslog i domen i målet Mangold 2 och har bett domstolen att ytterligare klargöra villkoren för tillämpning av denna princip.
The Union shall respect fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms … and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law.
Unionen skall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna … och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner.
Article 13 EC, introduced by the Treaty of Amsterdam, provides:
Artikel 13 EG, som infördes genom Amsterdamfördraget, har följande lydelse:
2 — Case C-144/04 [2005] ECR I-9981.
2 — Dom av den 22 november 2005 i mål C-144/04, Mangold (REG 2005, s. I-9981).
The premiss that that principle is settled law is challenged directly by the United Kingdom, and rather more indirectly by Germany and the Netherlands: see point 29 below.
Utgångspunkten att den principen utgör fast rättspraxis har direkt ifrågasatts av Förenade kungariket, och något mer indirekt av Tyskland och Nederländerna. Se punkt 29 nedan.
Without prejudice to the other provisions of this Treaty and within the limits of
Utan att det påverkar tillämpningen av de övriga bestämmelserna i detta fördrag
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers 6aims to integrate elderly people socially and economically and that the Employment Guidelines for 2000 agreed by the Helsinki European Council on 10 and 11 December 1999 emphasise the need to pay particular attention to supporting older workers.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT SHARPSTON — MÅL C-427/06 och inom ramen för de befogenheter som fördraget ger gemenskapen, kan rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.