natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the Court of First Instance pointed out that the possibility of determining, at the time of the adoption of a contested measure, more or less precisely the number, or even the identity, of the persons to whom that measure applies by no means implies that it must be regarded as being of individual concern to them, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question (Case C-451/98 Antillean Rice Mills v Council [2001] ECR I-8949, paragraph 52).
Mot denna bakgrund slog förstainstansrätten fast att Saint-Gobain Glass Deutschland inte hade visat att bolaget berördes personligen av det omtvistade beslutet på grund av dess påstådda tillhörighet till en sluten krets av verksamhetsutövare.
Furthermore, the Court of First Instance also held that it was not possible to derive from the objectives of Directive 2003/87, read in the light of recital 5 in the preamble, from criterion 5 in Annex III, or from any other provision of that directive, a guarantee for the operators of installations that a particular allocation method would be applied to them, let alone that they would obtain a particular quantity of greenhouse gas emission allowances, especially when the supposed guarantee referred
Vidare ansåg förstainstansrätten att det varken av målen med direktiv 2003/87, tolkade mot bakgrund av skäl 5, eller kriterium 5 i bilaga III, eller av någon annan bestämmelse i nämnda direktiv framgick att verksamhetsutövare som driver anläggningar garanterades att en viss fördelningsmetod skulle tillämpas eller att de till och med skulle erhålla ett visst antal utsläppsrätter för växthusgaser, i synnerhet när
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION to a number of allocation periods.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND MOT KOMMISSIONEN denna påstådda garanti hänför sig till flera fördelningsperioder.
On the contrary, Article 11(1) and (2) of Directive 2003/87, read in conjunction with Articles 9(1) and 13(1) of the directive, clearly distinguished between the first and second allocation periods and restricted the validity of the allocated emission allowances to a single allocation period, which implied that the Member States had to adopt separate allocation decisions for each period.
Tvärtom görs det en klar åtskillnad i artikel 11.1 och 11.2 i direktiv 2003/87, jämförd med artiklarna 9.1 och 13.1 i detta direktiv, mellan den första och den andra fördelningsperioden, och giltigheten av tilldelade utsläppsrätter begränsas till en enda fördelningsperiod, vilket innebär att medlemsstaterna måste anta separata fördelningsbeslut för varje period.
By its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland claims that the Court of Justice should:
Saint-Gobain Glass Deutschland har i sitt överklagande yrkat att domstolen ska
— set aside the order under appeal in so far as it concerns the appellant;
— ogiltigförklara det överklagade beslutet såvitt avser klaganden,
— annul Article 1(2) of the contested decision to the extent that it declares incompatible with Directive 2003/87 the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II;
— ogiltigförklara artikel 1.2 i det omtvistade beslutet, till den del det däri slås fast att fördelningsgarantierna från den första fördelningsperioden, vilka beskrivs i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II, är oförenliga med direktiv 2003/87,
— annul Article 2(2) of the contested decision to the extent that it imposes obligations on the Federal Republic of Germany relating to the application of the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II, and to the extent that it requires the application of the same compliance factor as for other comparable existing installations;
— ogiltigförklara artikel 2.2 i det omtvistade beslutet i den del bestämmelsen innehåller riktlinjer för Förbundsrepubliken Tyskland i fråga om tillämpningen av fördelningsgarantierna från den första fördelningsperioden, vilka beskrivs i kapitel 6.2 i Tysklands NFP II, och i den del det i denna bestämmelse föreskrivs att samma utförandefaktor ska tillämpas som för andra jämförbara befintliga anläggningar,
— in the alternative, set aside the order under appeal and refer the case back to the Court of First Instance;
— i andra hand, upphäva det överklagade beslutet och återförvisa målet till förstainstansrätten, och
The Commission contends that the Court should dismiss the appeal as inadmissible and, in the alternative, unfounded. It also contends that the appellant should be ordered to pay the costs.
Saint-Gobain Glass Deutschland har till stöd för överklagandet anfört två grunder för att det överklagade beslutet ska ogiltigförklaras, nämligen ett åsidosättande av processuella rättigheter och ett åsidosättande av artikel 230 fjärde stycket EG.
In support of its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland relies on two pleas supporting the claim to set aside the order under appeal, alleging infringement of procedural law and an infringement of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Det följer av artikel 119 i domstolens rättegångsregler att om det är uppenbart att överklagandet inte kan tas upp till prövning, eller om överklagandet är uppenbart ogrundat, kan domstolen vid varje tidpunkt, med referentens rapport som underlag och efter att ha hört generaladvokaten, avvisa eller ogilla överklagandet genom motiverat beslut.
The Court considers that to be the case in the present proceedings and holds that, taking into account the making of the present order, it is not necessary to rule on the application for an expedited procedure.
Domstolen anser att eftersom så är fallet i förevarande mål, saknas det anledning att pröva begäran om skyndsam handläggning med hänsyn till antagandet av förevarande beslut.
The Commission considers that the appellant no longer has an interest in bringing proceedings since the annulment of the provisions of the contested decision in the appeal would not produce any legal effects, on account of the adoption of Commission Decision C(2007) 5258 of 26 October 2007 authorising the amendments introduced by the Federal Republic of Germany to its legislation and in particular the replacement of the system based on a single compliance factor by another system.
Kommissionen anser att klaganden inte längre har något intresse av att få saken prövad, eftersom en ogiltigförklaring av bestämmelserna i det omtvistade beslutet inom ramen för överklagandet inte skulle ha någon rättslig verkan på grund av kommissionens antagande av beslut K(2007) 5258 av den 26 oktober 2007 om godkännande av de ändringar som Förbundsrepubliken Tyskland gjort i sin lagstiftning och, särskilt, på grund av att systemet grundat på en enda utförandefaktor ersatts med ett annat system.
At the request of the Court, made pursuant to Article 54a of the Rules of Procedure, the Commission communicated that decision to it.
Det ska i detta sammanhang erinras om att domstolen kan avvisa ett överklagande, när det efter förstainstansrättens dom har inträffat en omständighet som medför att domen inte längre är till skada för klaganden.
In that regard, it should be pointed out that the Court may declare an appeal inadmissible when an event subsequent to the judgment of the Court of First Instance has removed its prejudicial effect as regards the appellant.
En förutsättning för att en klagande ska ha ett berättigat intresse av att överklaga är nämligen att utgången av överklagandet kan medföra någon fördel för honom (se dom av den 19 oktober 1995 i mål C-19/93 P, Rendo m.fl. mot kommissionen, REG 1995, s.
For an appellant to have an interest in bringing proceedings the appeal must be capable, if successful, of procuring an advantage to the party bringing it (Case C-19/93 P Rendo and Others v Commission [1995] ECR I-3319, paragraph 13; and order in Case C-111/99 P Lech-Stahlwerke v Commission [2001] ECR I-727, paragraph 18).
I-3319, punkt 13, och beslut av den 25 januari 2001 i mål C-111/99 P, Lech-Stahlwerke mot kommissionen, REG 2001, s. I-727, punkt 18).
In the present case, it should be pointed out that the decision on which the Commission relies in order to show the appellant’s lack of an interest to bring proceedings does not replace the contested decision and refers only to amendments in connection with Article 1(2) of the contested decision.
Domstolen konstaterar att det beslut som kommissionen i förevarande fall har åberopat för att visa att klaganden saknar ett intresse av att få saken prövad, för det första, inte ersätter det omtvistade beslutet och, för det andra, enbart hänvisar till ändringarna avseende artikel 1.2 i det omtvistade beslutet.
However, the appellant also contests the findings concerning the incompatibility with Directive 2003/87 of the allocation guarantees from the first period of allocation referred to in Article 2(2) of the contested decision to the extent that, first, that provision imposes obligations on the Member State to which the decision is addressed concerning the application of the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II and, second, it requires that State to apply the same compliance factor as for the other comparable existing installations.
Mot denna bakgrund och i avsaknad av ytterligare uppgifter kan domstolen inte konstatera, såsom kommissionen har hävdat, att Saint-Gobain Glass Deutschland helt saknar intresse av att få saken prövad inom ramen för överklagandet.
In those circumstances, and in the absence of additional information, the Court is not in a position to hold, as requested by the Commission, that Saint-Gobain Glass Deutschland has no interest to bring the present appeal proceedings.
Den invändning om rättegångshinder som framställts av kommissionen ska följaktligen inte bifallas.
Saint-Gobain Glass Deutschland submits that the Court of First Instance has, by the order under appeal, committed an infringement of the right to a fair and judicial hearing of its case.
Saint-Gobain Glass Deutschland har hävdat att förstainstansrätten genom det överklagade beslutet åsidosatte såväl rätten till en rättvis rättegång som rätten att yttra sig.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION must be given the possibility of expressing themselves on all the questions of fact and law relevant for the resolution of the dispute.
Bolaget har därvid bland annat gjort gällande att parterna i en tvist ska ges möjlighet att yttra sig angående samtliga frågor rörande faktiska och rättsliga omständigheter som är relevanta för tvistens avgörande.
The appellant claims that in fact the Court of First Instance did not ask it to produce a list of the operators concerned.
Klaganden anser att det saknades anledning att inkomma med ifrågavarande förteckning utan att förstainstansrätten uttryckligen hade begärt det.
It follows that it was not in a position to explain to the Court of First Instance the reasons for the failure to produce such a list.
Tillhörigheten till en inskränkt krets av aktörer som påverkas av antagandet av det omtvistade beslutet är en direkt följd av den nationella lagstiftningens struktur och var inte beroende av ingivandet av en förteckning över de berörda verksamhetsutövarna.
Saint-Gobain Glass Deutschland also submits that it was impossible for it to produce such a list because the Umweltbundesamt is not allowed to accede to a request of that kind for reasons related to data protection.
Saint-Gobain Glass Deutschland har även hävdat att det var omöjligt för bolaget att inge en sådan förteckning, eftersom Umweltbundesamt (den federala miljömyndigheten) inte kunde efterkomma en sådan begäran på grund av skyddet för uppgifter.
By contrast, it would have been open to the Court of First Instance to adopt a measure of organisation of procedure or a measure of inquiry.
Förstainstansrätten borde emellertid ha vidtagit en åtgärd för processledning eller bevisupptagning.
Thus, if the Court of First Instance had made such a request, the Federal Republic of Germany would have produced a list capable of demonstrating that the appellant belonged to a closed class of operators.
Hade förstainstansrätten gjort en sådan begäran, skulle Förbundsrepubliken Tyskland ha ingett en sådan förteckning som visade att klaganden tillhörde en sluten krets av verksamhetsutövare.
The Commission considers that the Court of Instance did not, by the contested order, commit any infringement of procedural law.
Det kan inledningsvis konstateras att det, i motsats till vad klaganden tycks anse, endast var i fullständighetens intresse som förstainstansrätten påpekade att klaganden inte ingett någon förteckning över de verksamhetsutövare som påverkades av det omtvistade beslutet i syfte att visa att klaganden var personligen berörd av detta beslut.
It should be noted at the outset that, contrary to what the appellant seems to believe, it was only for sake of completeness that the Court of First Instance pointed out that it had not furnished a list of the operators affected by the contested decision in order to show that it was individually concerned by the decision.
Förstainstansrätten ansåg nämligen inledningsvis i punkt 61 i det överklagade beslutet att sökandena inte var personligen berörda av det omtvistade beslutet och att inget av de argument som anförts av sökandena skulle kunna påverka denna bedömning.
In particular, in response to certain arguments put forward by Saint-Gobain Glass Deutschland which were based on the claim that it belonged to a closed class of operators affected by the order under appeal, the Court of First Instance pointed out, in paragraph 65 of the order under appeal, that the possibility of determining more or less precisely the number, or even the identity, of the persons to whom that contested measure contained in the decision applies by no means implies that those persons must be regarded as being individually concerned by that measure, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question.
I synnerhet som svar på vissa argument som anförts av Saint-Gobain Glass Deutschland och som grundas på påståendet om en tillhörighet till en sluten krets av verksamhetsutövare som berörs av det omtvistade beslutet, erinrade förstainstansrätten, i punkt 65 i det överklagade beslutet, att möjligheten att mer eller mindre exakt fastställa antalet rättssubjekt som berörs av en rättsakt, eller till och med deras identitet, inte innebär att dessa rättssubjekt ska anses personligen berörda av rättsakten, om det framgår att den är tillämplig i objektivt rättsliga eller faktiska situationer som anges i rättsakten i fråga.
In that context, the Court of First Instance found that Saint-Gobain Glass Deutschland had failed to provide any clarifications or to produce any proof as to the composition of that supposed closed class of operators.
Enligt fast rättspraxis kan anmärkningar som riktats mot ett överflödigt skäl i ett beslut från förstainstansrätten inte medföra att beslutet upphävs, och är således verkningslösa (dom av den 28 juni 2005 i de förenade målen, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P–C-208/02 P och C-213/02 P, Dansk Rørindustri m.fl. mot kommissionen, REG 2005, s.
Therefore it was only for sake of completeness that it noted that the appellant had not placed a list of the operators on the case file, unlike the other applicants.
I-5425, punkt 148, och beslut av den 23 februari 2006 i mål C-171/05 P, Piau mot kommissionen, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 86).
By this plea, Saint-Gobain Glass Deutschland submits, essentially, that the Court of First Instance misapplied the concept of being individually concerned by a Community act.
Saint-Gobain Glass Deutschland har i denna grund gjort gällande att förstainstansrätten tillämpade begreppet personligen berörd av ett gemenskapsbeslut felaktigt.
According to the appellant, the class of operators concerned was conclusively defined and/or definable on the basis of German legislation and could not, in any event, be extended. In those circumstances, the Court of First Instance was not in a position to assert that the prohibition on the maintenance in force of the allocation guarantee applied by virtue of an objective legal or factual situation defined by the act in question.
Enligt klaganden angavs verksamhetsutövarna exakt i det omtvistade beslutet, vilket innebar att den objektiva hänvisningen till tillämpningsområdet för 8 § ZuG 2007 utan undantag hade kunnat ersättas med en nominativ förteckning över verksamhetsutövare utan att beslutets räckvidd skulle ha påverkats.
According to the appellant, the operators were ascertained so precisely in the contested decision that the objective reference to the field of application of Article 8 of the ZuG 2007 could without difficulty have been replaced by a list of the names of the operators without changing the scope of that decision.
411), punkt 21, har klaganden hävdat att det omtvistade beslutet av förstainstansrätten hade kunnat ses som ett antal individuella beslut, eftersom kommissionen genom detta beslut förbjöd bibehållandet av nämnda fördelningsgaranti, avseende verksamhetsutövare som omfattas av tilldelningsgarantin enligt 8 § ZuG 2007.
In the end, the Commission decision on the German NAP II constitutes both a decision of general application and a bundle of individual decisions, in so far as it prohibits the application of allocation guarantees in accordance with Article 8 of the ZuG 2007.
Kommissionen har hävdat att denna grund saknar fog och ska ogillas. Kommis -sionen anser att förstainstansrätten gjorde en korrekt tillämpning av artikel 230 fjärde stycket EG.
The contested decision cannot be classified as a bundle of individual decisions, since the Commission did not rule on the individual applications and, in any case, was not
Vidare anser kommissionen att det omtvistade beslutet inte kan anses utgöra ett antal individuella beslut, eftersom kommissionen inte har fattat beslut med anled-
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION in possession of sufficient information concerning the installations affected by the NAP notified to be in a position to take a decision having the effect which the appellant is attempting to prove.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND MOT KOMMISSIONEN ning av individuella framställningar och under alla omständigheter inte förfogade över tillräckliga uppgifter angående de berörda anläggningarna genom den anmälda nationella fördelningsplanen för att kunna fatta beslut i den mening som klaganden försöker påvisa.
With regard to the appellant’s argument that the contested decision is of a hybrid character in that it constitutes at the same time a measure of general application and a bundle of individual decisions, it must be held, first, as also held by the Court of First Instance in paragraph 59 of the order under appeal that the contested decision, which is addressed to the Federal Republic of Germany, is of general application as it applies to objectively determined situations and entails legal effects for categories of persons regarded generally and in the abstract.
När det gäller klagandens argumentation som syftar till att visa att det omtvistade beslutet utgjorde en hybrid genom att det både utgjorde en allmängiltig rättsakt och ett antal individuella beslut, konstaterar domstolen för det första, liksom även förstainstansrätten konstaterade i punkt 59 i det överklagade beslutet, att det omtvistade beslutet, som var riktat till Förbundsrepubliken Tyskland, var av allmängiltig karaktär eftersom det var tillämpligt på objektivt fastställda situationer och innebar rättsliga verkningar för allmänt och abstrakt angivna personkategorier.
Second, the fact that the contested decision resulted in the prohibition of the maintenance in force of the allocation guarantee which could have been claimed by certain operators under Article 8 of the ZuG 2007 is not such as to confer on that decision the character of a bundle of individual decisions.
I motsats till vad klaganden har hävdat inom ramen för förhandenvarande överklagande, leder det förhållandet att den nationella fördelningsplan som medlemsstaten har anmält till kommissionen ska innehålla en förteckning över anläggningar som omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter samt en uppgift om de utsläppsrätter som denna medlemsstat har för avsikt att tilldela dessa anläggningar, inte till slutsatsen att kommissionen genom det omtvistade beslutet fattade beslut rörande individuella framställningar, vilket var situationen i det mål som gav upphov till domen i det ovannämnda målet International Fruit Company m.fl. mot kommissionen.
In that regard, in contrast to what is submitted by the appellant in this appeal, the fact that the NAP notified by the Member State to the Commission must contain a list of the installations covered by the emission trading scheme and a statement of the allowances which that State intends to grant to those installations does not make it possible to conclude that, by the contested decision, the Commission ruled on the individual applications, as in the situation which characterised the International Fruit Company case.
Detta konstaterande stöds av det förhållandet att den förteckning som föreskrivs i bilaga III, punkt 10, till direktiv 2003/87, avser de berörda anläggningarna och inte en nominativ förteckning över de verksamhetsutövare som tilldelas utsläppsrätter.
In addition, in accordance with Article 11(2) and (3) of that directive, it is for each Member State, not the Commission, to decide on the total quantity of allowances it will allocate for the period in question, to initiate the process of allocation of those allowances and to rule on allocation of those allowances.
Vidare följer det av artikel 11.2 och 11.3 i detta direktiv att det ankommer på varje medlemsstat, och inte på kommissionen, att bestämma det sammanlagda antal utsläppsrätter som den kommer att fördela för den aktuella perioden och inleda processen för fördelningen av utsläppsrätterna till verksamhetsutövare för varje anläggning samt fatta beslut om tilldelningen av nämnda utsläppsrätter.
Such a decision is based on its NAP developed pursuant to Article 9 and in accordance with Article 10 of that directive.
Ett sådant beslut ska grundas på den medlemsstatens nationella fördelningsplan som utarbetats i enlighet med artikel 9 och i överensstämmelse med artikel 10 i nämnda direktiv.
Finally, as the Court of First Instance pointed out in paragraph 67 of the order under appeal, it is not possible to derive from the objectives of Directive 2003/87, read in the light of recital 5 in the preamble, from criterion 5 in Annex III, or from any other provision of that directive, a guarantee for the operators of installations that a particular allocation method will be applied to them, let alone that they will obtain a particular quantity of greenhouse gas emission allowances.
Mot denna bakgrund gjorde sig förstainstansrätten inte skyldig till felaktig rättstilllämpning vid tillämpningen av artikel 230 EG genom att fastställa att det omtvistade beslutet var allmängiltigt och inte berörde klaganden personligen.
In view of all the foregoing considerations, this plea in law must be rejected as being clearly unfounded and the appeal, therefore, dismissed in its entirety.
Mot bakgrund av det ovanstående är det uppenbart att talan inte kan vinna bifall på denna grund och att överklagandet således ska ogillas i sin helhet.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which is, pursuant to Article 118 of those rules, applicable to the procedure on appeal, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Enligt artikel 69.2 rättegångsreglerna, som är tillämplig på mål om överklagande enligt artikel 118, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
As the Commission has applied for costs against Saint-Gobain Glass Deutschland, which has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs.
Kommissionen har yrkat att Saint-Gobain Glass Deutschland skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
On those grounds, the Court (Sixth Chamber) hereby:
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (sjätte avdelningen) följande:
Case C-265/06
Mål C-265/06