natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In other words, the ZRFG constitutes the legal basis on which all the specific implementing measures are adopted and which supports the view that those measures are interdependent.
Med andra ord utgör ZRFG den rättsliga grund på vilken alla konkreta tillämpningsföreskrifter har antagits och som gör att det kan anses att de är avhängiga av varandra.
Accordingly, I cannot but acknowledge that the application of the aid in question to Salzgitter is intended to contribute towards the realisation of the bigger plan of securing the balanced development of the economy of that border region.
Jag måste ur den synvinkeln medge att tillämpningen av det ifrågavarande stödet på Salzgitter är avsedd att främja förverkligandet av en mer omfattande plan, det vill säga planen att säkerställa en balanserad utveckling av ekonomin i detta gränsområde.
In my view, it was essentially those general objectives which dictated the adoption of the ZRFG and that aid.
Jag anser att det i huvudsak är dessa allmänna mål som har föranlett antagandet av ZRFG och stödet.
It is therefore difficult for me to say, on the evidence available, that the steel industry was targeted as such and that the Federal Republic of Germany sought to support it specifically by reference to its own needs.
Det är således svårt att mot bakgrund av tillgängliga uppgifter hävda att stålindustrin som sådan har åsyftats och att Förbundsrepubliken Tyskland har sökt att i förhållande till sina egna behov särskilt stödja den.
In any event, the steel industry was not the only industry to benefit from the tax incentives provided for in the ZRFG and, moreover, the special depreciation allowances and taxfree reserves were not reserved for it alone.
Under alla förhållanden har stålindustrin inte varit den enda industri som dragit nytta av de skattelättnader som föreskrivs i ZRFG och de extraordinära avskrivningarna samt avsättningarna till obeskattade reserver har inte uteslutande förbehållits denna.
In that case, the Court held that individual measures implementing a general scheme of aid which has been approved by the Commission do not need to be notified to the Commission, unless reservations to that effect have been issued in the approval decision.
Domstolen fastslog i det målet att de enskilda åtgärderna för genomförandet av en allmän stödordning som kommissionen har godkänt inte behöver anmälas till den, såvida den inte har gjort förbehåll för detta i beslutet om godkännande.
The Court considered that, ‘since the individual grants of aid are merely measures implementing the general aid scheme, the factors to be taken into consideration by the Commission in assessing that aid are the same as those which it applied on examining the general scheme’.
Domstolen ansåg att ”[e]ftersom de enskilda stödåtgärderna enbart är åtgärder för att genomföra det allmänna stödprogrammet är de faktorer som kommissionen skall beakta vid bedömningen av dem desamma som de som beaktades vid granskningen av det allmänna stödprogrammet”.
The Court therefore concluded that it was unnecessary for the individual grants of aid to be subject to examination by the Commission. 61
Domstolen drog således slutsatsen att det är onödigt att de enskilda stödåtgärderna blir föremål för en ny granskning av kommissionen. 61
60 — Italy v Commission [1992] ECR I-4635.61 — Ibid., paragraph 21.
60 — Dom av den 5 oktober 1994 i mål C-47/91, Italien mot kommissionen (REG 1994, s. I-4635; svensk specialutgåva, volym 16, s. I-145).
Consequently, this case does not concern measures specifically directed at and limited to steel undertakings.
Följaktligen är det här inte fråga om åtgärder som särskilt och uteslutande har vidtagits till förmån för stålföretag.
If that were so, the application of Article 4(c) CS would be beyond doubt.
Om så vore fallet skulle det inte råda någon tvekan om att artikel 4 c KS är tillämplig.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P assessing the compatibility of the aid at issue are therefore different depending on whether the measures benefit undertakings which fall within the scope of the EC Treaty or the ECSC Treaty.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P
The question in this case is therefore whether the aid paid to Salzgitter is merely an individual measure implementing the ZRFG — which, in the light of the caselaw above, would not need to be notified to the Commission — or whether that aid must, on the contrary, be assessed independently of the ZRFG.
I förevarande mål är frågan således huruvida det stöd som utbetalats till Salzgitter endast är en enskild åtgärd för att genomföra ZRFG – som med avseende på ovannämnda rättspraxis inte har anmälts till kommissionen – eller om detta stöd tvärtom skall bedömas oberoende av ZRFG.
Even though the aid at issue can be regarded as elements of a general policy on economic, industrial, regional and social matters, I none the less do not consider them to be mere individual implementing measures which, in the light of the caselaw cited by Salzgitter, would not need to be notified to the Commission.
Även om det ifrågavarande stödet kan betraktas som ett inslag i den allmänna ekonomiska, industriella, regionala och sociala politiken, anser jag ändå inte att det enbart är fråga om en enskild åtgärd för genomförande som mot bakgrund av den rättspraxis som Salzgitter har åberopat inte behöver anmälas till kommissionen.
In my opinion, the aforementioned caselaw cannot be transposed to this case.
Jag anser nämligen att ovannämnda rättspraxis inte kan överföras på förevarande fall.
In Italy v Commission, cited above, the individual aid at issue, and the general scheme of aid of which it formed part, concerned only undertakings falling within the scope of the EC Treaty.
I det ovannämnda målet Italien mot kommissionen avsåg det individuella stödet i fråga och den allmänna stödordning i vilket det ingick endast företag som omfattades av EG-fördraget.
That is not the case in this dispute.
Så är inte fallet i förevarande mål.
The undertakings which benefit from the ZRFG fall within the scope of both the EC and ECSC Treaties.
De genom ZRFG stödmottagande företagen omfattas nämligen av tillämpningsområdet för de två fördragen, EG-fördraget och EKSG-fördraget.
As I have already said, the ECSC Treaty and the rules adopted on the basis of it establish a specific scheme for controlling State aid to which steel undertakings are subject.
I EKSG-fördraget och i de bestämmelser som antagits på grundval av detta har det emellertid, såsom angetts ovan, fastställts
The objective is clearly not to remove the coal or steel industries from any benefits resulting from a general policy measure.
Syftet är naturligtvis inte att frånta kol- eller stålindustrin eventuella fördelar av en allmänpolitisk åtgärd.
Nor do I accept, as the Federal Republic of Germany submits, that Article 4(c) CS applies to general schemes of aid.
Det är inte heller min avsikt att, såsom Förbundsrepubliken Tyskland har hävdat, medge att artikel 4 c KS kan tillämpas på allmänna stödordningar.
My analysis is based solely on the purpose of the system introduced by the ECSC Treaty and the need to assess the compatibility of measures such as those at issue in the main proceedings with reference to the particular situation of the market in steel and the specific rules laid down by that treaty.
Min bedömning grundas enbart på syftet med det system som införts genom EKSG-fördraget och på behovet av att bedöma förenligheten av sådana stödåtgärder som de som är i fråga i målet med hänsyn till stålmarknadens särskilda situation och de särskilda bestämmelser som föreskrivs i detta fördrag.
It is in this regard that Article 6 of the Third Code, requiring Member States to notify the Commission of ‘plans to grant aid to the steel industry under schemes on which it has already taken a decision under the [EC] Treaty’ comes into its own.
Det är i detta avseende som artikel 6 i tredje regelverket, genom att av medlemsstaterna kräva att de till kommissionen skall anmäla de ”planer på att bevilja stöd till stålindustrin enligt program som kommissionen redan har fattat beslut om enligt [EG]-fördraget”, får sin fulla innebörd.
and duration of which are left to the assessment of the Commission.
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER villkor och varaktighet kommissionen skall bedöma.
I do not think that Article 67 CS can lend legitimacy to a system of subsidies from which steel undertakings benefit solely because those subsidies constitute non-specific aid, that is to say that they are available to the coal and steel sectors as well as to other economic sectors at the same time. 64
Jag anser inte att artikel 67 KS kan berättiga ett subventionssystem som gynnar stålföretagen enbart på grund av att det är fråga om generella stödåtgärder, det vill säga stödåtgärder som samtidigt berör kol- och stålsektorn och andra ekonomiska sektorer. 64
The question now is whether the aid at issue must be assessed with reference to Article 4(c) CS or Article 67 CS.
Frågan gäller härefter huruvida bedömningen av det omtvistade stödet skall göras med hänsyn till artikel 4 c KS eller till artikel 67 KS.
I am of the opinion that Article 67 CS is not applicable in this case.
Jag anser att artikel 67 KS inte är tillämplig i förevarande fall.
In this case, it seems clear to me that the aid granted to Salzgitter does not constitute a compensatory measure within the meaning of that provision.
I förevarande mål är det enligt min mening uppenbart att det stöd som beviljats Salzgitter inte är en kompensationsåtgärd i den mening som avses i denna bestämmelse.
After all, the documents before the Court do not show that that aid was granted to Salzgitter to remedy distortions of competition from which it suffered following the adoption of the ZRFG.
Det framgår nämligen inte av uppgifterna i handlingarna att detta stöd har beviljats Salzgitter för att avhjälpa den snedvridning av konkurrensen som skadat företaget till följd av antagandet av ZRFG.
As I have stated, 62the Court long ago gave a restrictive interpretation of that provision, considering it to be a ‘protective measure’ against State measures which do not directly and immediately concern the coal and steel industries but which are nevertheless capable of affecting, by their effects, the competitive position of those industries.
Domstolen gav, såsom jag har angett, 62mycket tidigt denna bestämmelse en restriktiv tolkning genom att anse att den är en ”skyddsåtgärd” mot de statliga åtgärder som inte direkt och omedelbart avser kol- och stålindustrin, men som genom sina verkningar dock kan påverka de sistnämndas konkurrensställning 63.
63 Article 67 CS allows Member States to grant aid to steel undertakings which have been the victim of a State measure adopted under their general economic policy.
Den ovannämnda bestämmelsen tillåter medlemsstaterna att bevilja stöd till de stålföretag som har utsatts för en statlig åtgärd som antagits inom ramen för deras allmänna ekonomiska politik.
That aid is a remedy, the amount, conditions
Detta stöd är ett hjälpmedel, vars belopp,
Consequently, I am of the opinion that the assessment of the aid at issue did not fall within the scope of Article 67 CS.
Jag anser följaktligen att bedömningen av det ifrågavarande stödet inte omfattades av artikel 67 KS.
Like the Commission, I take the view, on the contrary, that the compatibility of that aid with the common market for coal and steel should have been examined in the light of Article 4(c) CS and the rules laid down in the Sixth Code.
I likhet med kommissionen anser jag tvärtom att frågan huruvida stödet var förenligt med den gemensamma marknaden för kol och stål skulle prövas med hänsyn till artikel 4 c KS och de bestämmelser som fastställts i sjätte regelverket.
62 — See point 107 of this Opinion.
62 — Se punkt 108 i detta förslag till avgörande.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P be prompted to adopt general schemes of aid which, in practice, would benefit only undertakings in the coal or steel sectors.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P
That interpretation is corroborated by the broad terms in which Article 4(c) CS is framed, referring, it will be recalled, to ‘aids granted by States […] in any form whatsoever’.
Denna tolkning bekräftas av den vida ordalydelsen i artikel 4 c KS, vilken som bekant åsyftar ”statliga stödåtgärder … oavsett i vilken form det sker” 65.
65In the light of my foregoing findings, I consider that that provision applies to all aid granted to steel undertakings, irrespective of its form or origin, be it granted specifically to a steel undertaking or adopted pursuant to a general or regional scheme of aid.
Mot bakgrund av de omständigheter som jag redogjort för anser jag att denna bestämmelse således avser samtliga stödåtgärder som beviljats stålföretagen, oavsett deras form eller ursprung, oavsett om de särskilt beviljats ett stålföretag eller om de baseras på en allmän eller regional stödordning.
It must not be forgotten that that provision was drafted in 1951, before the EEC even came into being and before the control of general or regional schemes of State aid was drawn up.
Man måste komma ihåg att denna bestämmelse avfattades år 1951, till och med innan EEG bildades och en kontroll av allmänna eller regionala stödordningar utarbetades.
My suggested interpretation of that provision allows uniform treatment to be afforded to all aid granted to the steel sector so that it is subject to a consistent and effective discipline.
Den tolkning av bestämmelsen som jag föreslår ger möjlighet att säkerställa en enhetlig behandling av samtliga stödåtgärder som beviljas stålsektorn för att de skall omfattas av konsekventa och effektiva bestämmelser.
With regard to the scope of Article 67 CS, I am of the opinion that it covers all measures which serve to compensate for the harmful effects suffered by steel undertakings as result of rules of general economic policy, with the exception of State aid the conditions for the grant of which are specifically governed by Article 4(c) CS and by the steel aid codes.
När det gäller tillämpningsområdet för artikel 67 KS anser jag att det omfattar samtliga åtgärder som ger möjlighet att kompensera sådana skadliga verkningar som stålföretagen får vidkännas på grund av bestämmelser om allmän ekonomisk politik, med undantag för statligt stöd vars villkor för beviljande är specifikt reglerade i artikel 4 c KS och av regelverken för stöd till stålindustrin.
That approach also ensures equal treatment as between Member States and economic operators.
Denna lösning ger dessutom möjlighet att säkerställa att medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna behandlas lika.
After all, it would in my view be contrary to the principle of equal treatment to authorise the grant of aid to a steel undertaking because it is adopted under a general scheme of aid and yet to refuse, under Article 4(c) CS, aid the amount, conditions and duration of which are almost identical, for the sole reason that the latter aid is specifically granted to a steel undertaking. If that were the case, the Member States might
Det skulle enligt min mening strida mot principen om likabehandling att tillåta beviljandet av ett stöd till ett stålföretag på grund av att det baseras på en allmän stödordning och att dessutom, enligt artikel 4 c KS, neka ett stöd vars belopp, villkor och varaktighet
In the light of the foregoing, I therefore take the view that the Court of First Instance did not commit an error of law in holding, in paragraph 116 of the judgment under appeal, that the aid at issue fell within the scope of Article 4(c) CS.
Mot bakgrund av det ovanstående anser jag således att förstainstansrätten inte gjorde sig skyldig till någon felaktig rättstillämpning när den i punkt 116 i den överklagade domen fann att det ifrågavarande stödet omfattades av tillämpningsområdet för artikel 4 c KS.
In those circumstances, I propose that the Court should dismiss the first limb of the first plea.
Under sådana omständigheter föreslår jag att domstolen inte skall bifalla överklagandet såvitt avser den första grundens första del.
to aid schemes not specific to the coal and steel sector.
generella stödordningar inom kol- och stålsektorn.
After all, this requires an amendment to the ECSC Treaty.
Detta förutsätter nämligen en ändring av EKSG-fördraget.
However, the first and second paragraphs of Article 95 CS, on which the various steel aid codes are based, do not provide an appropriate legal basis for such an amendment.
Artikel 95 första och andra styckena KS, som legat till grund för de olika regelverken för stöd till stålindustrin, ger emellertid inte någon lämplig rättslig grund för en sådan ändring.
According to Salzgitter, the Commission should for this purpose have complied with the procedure provided for either in the third and fourth paragraphs of Article 95 CS or in Article 96 CS.
Enligt Salzgitter borde kommissionen för att göra denna ändring ha följt det förfarande som föreskrivs i artikel 95 tredje och fjärde styckena KS eller i artikel 96 KS.
The second limb of the first plea, alleging an error of law committed in the assessment of the Commission’s powers
Den första grundens andra del: En felaktig rättstillämpning i fråga om bedömningen av kommissionens befogenheter
The Commission submits that it did not amend the scope of Article 4(c) CS, whose wording has remained unchanged since 23 July 1952.
Kommissionen har hävdat att den inte har ändrat tillämpningsområdet för artikel 4 c KS, eftersom ordalydelsen i denna bestämmelse är oförändrad sedan den 23 juli 1952.
It did not therefore revise the ECSC Treaty. 66
Kommissionen har följaktligen inte företagit någon revidering av EKSG-fördraget.
By this limb of the first plea, Salzgitter submits that the Commission was not competent, in the context of aid to the steel sector, to extend the scope of Article 4(c) CS to aid granted to steel undertakings on the basis of a general scheme of aid authorised under the EC Treaty.
Genom den första grundens andra del anser Salzgitter att kommissionen saknade befogenhet att, inom ramen för stödåtgärder till stålindustrin, utvidga tillämpningsområdet för artikel 4 c KS till att omfatta stödåtgärder som beviljas stålföretag på grundval av en allmän stödordning som godkänts på grundval av EG-fördraget.
Accordingly, the Court of First Instance, in holding that the Commission was entitled to rely on Article 4(c) CS for the purposes of assessing the aid at issue, incorrectly assessed the extent of the Commission’s powers.
Härigenom gjorde förstainstansrätten, när den bedömde att kommissionen med fog kunde grunda sig på artikel 4 c KS för att bedöma det ifrågavarande stödet, en felaktig bedömning av omfattningen av kommissionens befogenheter.
Under this limb, Salzgitter calls into question the procedure adopted by the Commission for the purpose, in its sub -mission, of extending the scope of Article 4(c) CS in the context of the steel aid codes.
Salzgitter har inom ramen för denna delgrund ifrågasatt det förfarande som kommissionen tillämpat för att, enligt Salzgitter, inom ramen för regelverken för stöd till stålindustrin utvidga tillämpningsområdet för artikel 4 c KS.
Before examining whether that complaint is well founded, it is worth reminding ourselves of the various mechanisms for making legislative amendments which are provided for in the ECSC Treaty, and on which Salzgitter relies.
Det är före undersökningen av huruvida denna anmärkning är välgrundad enligt min mening av intresse att erinra om de olika mekanismer för anpassning av reglerna som föreskrivs i EKSG-fördraget och som Salzgitter har åberopat.
Salzgitter, which, it will be recalled, supports a restrictive interpretation of Article 4(c) CS, considers that the Commission was not competent, under a steel aid code, to extend the scope of that provision
Salzgitter, vilket som bekant har gjort gällande en restriktiv tolkning av artikel 4 c KS, anser att kommissionen inte var behörig att inom ramen för ett regelverk för stöd till stålindustrin utvidga tillämpningsområdet för denna bestämmelse till att omfatta
The third paragraph of Article 95 CS provides as follows:
I artikel 95 tredje stycket KS stadgas följande:
The normal procedure for revising that treaty is provided for in Article 96 CS.
Det normala förfarandet för revidering av detta fördrag anges i artikel 96 KS.
In its original version, which was still in force when the Second and Third Codes were adopted, that provision allowed the Member States and the Commission to propose amendments to the Treaty.
I dess ursprungliga lydelse, som fortfarande gällde när andra och tredje regelverken antogs, gav denna bestämmelse varje medlemsstat och kommissionen möjlighet att föreslå ändringar i nämnda fördrag.
Those amendments were adopted by mutual agreement by the conference of permanent representatives of the Member States.
Dessa ändringar antogs genom en gemensam överenskommelse av konferensen med medlemsstaternas ständiga representanter.
— the purpose of these amendments must be to ‘adapt the rules for the [Commission’s] exercise of its powers’;
— Dessa ändringar skall avse ”en anpassning av de regler som avser kommissionens utövande av de befogenheter som den tillagts”.
In an Opinion given on 17 December 1959, 67the Court, in proceedings brought
I ett yttrande av den 17 december 1959 67påpekade domstolen, som skulle avge ett
— such amendments may be proposed ‘only if unforeseen difficulties emerging in the light of experience …, or fundamental economic or technical changes directly affecting the common market in coal and steel, make [such adaptation] necessary’; under the third and fourth paragraphs of Article 95 CS, held that derogation from that procedure is permissible ‘only where it does not interfere with the general structure of the Treaty or the relationship between the Community and the Member States, particularly the relationship between the powers transferred to the Community and the powers reserved to the Member States, and that the procedure for ‘minor amendment’ … can be adopted only in these cases’.
yttrande på grundval av artikel 95 tredje och fjärde styckena KS, att det endast kunde göras undantag från detta förfarande ”i de fall där det inte inkräktar på den allmänna strukturen i fördraget eller på förhållandet mellan gemenskapen och medlemsstaterna, särskilt förhållandet mellan de befogenheter som överförts till gemenskapen och de befogenheter som förbehålls medlemsstaterna, och att förfarandet för ’mindre ändringar’ endast [kunde] tillämpas i dessa fall”.
— this adaptation must involve the making of appropriate amendments; and finally,
— Denna anpassning skall dessutom syfta till att göra de ändringar som är nödvändiga.
— these amendments must not conflict with the provisions of Articles 2 CS to 4 CS or with the relationship between the powers of the Commission and those of other institutions of the Community.
— Slutligen får dessa ändringar inte påverka bestämmelserna i artiklarna 2 KS–4 KS eller kompetensfördelningen mellan kommissionen och gemenskapens övriga institutioner.
The procedure for ‘minor amendment’ is provided for in the third paragraph of Article 95 CS.
Förfarandet för ”mindre ändringar” anges i artikel 95 tredje stycket KS.
The amendments proposed by the Commission and the Council are to be submitted to the Court for its opinion, and the Court is to determine, in law and in fact, whether the proposals are compatible with the provisions of the said paragraph.
De av kommissionen och rådet föreslagna ändringarna skall föreläggas domstolen för yttrande. Domstolen skall såväl i rättsligt som faktiskt avseende pröva huruvida förslagen står i överensstämmelse med bestämmelserna i det ovannämnda stycket.
The first paragraph of Article 95 CS allows the Commission to adopt a decision
Enligt artikel 95 första stycket KS får kommissionen anta ett beslut eller en
67 — [1959] ECR 260, at p. 266.
67 — REG 1959, s. 551, på s. 556.
COMMISSION v SALZGITTER for either in Article 96 CS or in the third and fourth paragraphs of Article 95 CS.
KS för att utvidga tillämpningsområdet för artikel 4 c KS inom ramen för de olika regelverken för stöd till stålindustrin, då denna borde ha följt förfarandet i artikel 96 KS eller i artikel 95 tredje och fjärde styckena KS.