natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Preliminary ruling (Agriculture — Animal health — National encephalopathy - Specified risk material) (Full Court)
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
had been imported by Eurostock from Ireland.
Nationella nödåtgärder mot bovin spongiform encefalopati
Those questions have been raised in proceedings between Eurostock Meat Marketing Ltd and the Department of Agriculture for Northern Ireland, concerning the importation of bovine heads from Ireland into Northern Ireland.
Förhandsavgörande "Jordbruk — Hälsovårdspolitik Specificerat riskmaterial" (Domstolen i plenum)
On 10 February 1998, Eurostock brought proceedings before the Queen's Bench Division of the High Court of Justice in Northern Ireland (United Kingdom), challenging the 1997 Order primarily on the ground that it constituted a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction on the free movement of goods, contrary to Article 30 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 28 EC) and that it was a measure which was neither justified nor authorised under Community law.
Court of Appeal in Northern Ireland har genom beslut av den 9 november 1998 ställt fyra frågor om tolkningen av artikel 9 i rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989, kommissionens beslut 97/534/EG av den 30 juli 1997 och artikel 36 i EG-fördraget (nu artikel 30 EG i ändrad lydelse).
Eurostock, which carries on business at Newry in Northern Ireland, is engaged in the meat trade and in particular the removal from bovine heads of cheek meat and the preparation of that cheek meat for human consumption.
Eurostock, som bedriver verksamhet i Newry, Nordirland, ägnar sig åt kötthandel och i synnerhet åt att avlägsna kindkött från nötkreaturshuvuden och bereda detta som livsmedel.
The company has been engaged for 13 years in the deboning of bovine heads imported from Ireland and exports the meat extracted therefrom to other parts of the United Kingdom and, since 1987, to France.
Bolaget har under 13 år ägnat sig åt urbening av nötkreaturshuvuden som importeras från Irland och har exporterat det därvid utvunna köttet till andra delar av Förenade kungariket och, sedan år 1987, till Frankrike.
After the extraction from the bovine head of cheek meat for human consumption, the remainder of the skull is treated by Eurostock as if it were classified as specified risk material.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan bolaget Eurostock Meat Marketing Ltd och Department of Agriculture for Northern Ireland angående import av nötkreaturshuvuden från Irland till Nordirland.
On 9 January 1998, pursuant to Article 14 of the 1997 Order, the Department seized and condemned a consignment of bovine heads which
Efter det att kindköttet har avlägsnats från
By order of 1 April 1998, the High Court held that the 1997 Order was unlawful.
nötkreaturshuvudet för att bli livsmedel, behandlar Eurostock resten av huvudskålen som specificerat riskmaterial.
Upon appeal by the Department to the Court of Appeal in Northern Ireland, that court decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court.
import av nötkreaturshuvuden som innehåller riskmaterial i fråga om bovin spongiform encefalopati, när kommissionen med stöd av artikel 9.4 i samma direktiv har fattat ett beslut, såsom beslut 97/534, som föreskriver att sådant material skall avlägsnas och inte får användas, men tillämpningen av åtgärderna i detta beslut har skjutits upp.
The essential contents of that new article are set out in the current Article 18 of Directive 64/433, which contains a reference to Directive 89/622 as regards, in particular, the protective measures to be implemented.
Domstolen konstaterar inledningsvis att det finns två direktiv som är tillämpliga på färskt kött som är föremål för handel mellan medlemsstaterna.
It is therefore by reference to Article 9 of Directive 89/662 that the conformity with Community law of a protective measure adopted by a Member State is to be examined where it results, in particular, in a refusal to permit imports of bovine meat covered by Directive 64/433.
Denna försändelse åtföljdes av hälsointyg som hade utfärdats i enlighet med kraven i direktiv 64/433 och av vilket det framgick att köttet i fråga var tjänligt som livsmedel.
As is apparent from the fourth subparagraph of Article 9(1) of Directive 89/662, the Member State of destination may, on serious public or animal-health grounds, take interim protective measures pending the measures to be taken by the Commission in accordance with Article 9(4).
Nötkreaturshuvudena dömdes ut utan någon föregående besiktning och av det skälet att importen av försändelsen i fråga stred mot artikel 6.1 i 1997 års förordning, eftersom den innehöll specificerat riskmaterial.
It is appropriate to consider the first two questions together, on the basis that they essentially seek to establish whether a Member State may prohibit, by way of an interim protective measure within the meaning of the fourth subparagraph of Article 9(1) of Directive 89/622, the importation of bovine heads containing material presenting risks as regards bovine spongiform encephalopathy, where the Commission has adopted, pursuant to Article 9(4) of that directive, a decision such as Decision 97/534, requiring the removal of, and prohibiting the use of, such material but where the date on which the measures provided for by that decision are to become applicable has been postponed.
Enligt artikel 1 i direktiv 64/433 fastställs i detta direktiv hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött som är avsett som livsmedel och som kommer från bland annat nötkreatur. I direktivet föreskrivs olika regler för slakterier och slaktanläggningar, regler om vad som skall anses utgöra kött otjänligt som livsmedel och regler om besiktning av medlemsstaternas officiella veterinärer.
Circumstances and considerations that the question whether the decisions of the Commission and the Council prohibiting the use of material presenting risks with regard to transmissible spongiform encephalopathies are to be construed as precluding the adoption by a Member State of interim protective measures such as the 1997 Order must be determined.
Bolaget gjorde särskilt gällande att förordningen utgjorde en åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ restriktion för den fria rörligheten för varor, i strid med artikel 30 i EG-fördraget (nu artikel 28 EG i ändrad lydelse), och att det rörde sig om en åtgärd som varken var berättigad eller tillåten enligt gemenskapsrätten.
The wording of Decision 97/534 in no way suggests that no protective measure is necessary pending the application of that decision, initially scheduled for 1 January 1998.
Ministeriet hävdade däremot att 1997 års förordning var tillåten enligt artikel 9.1 i direktiv 89/662, såsom en nationell åtgärd i avvaktan på att kommissionen skall vidta gemenskapsåtgärder med stöd av artikel 9.4, eftersom kommissionen efter att ha fattat beslut 97/534 hade skjutit upp beslutets tillämpning i syfte att ändra eller ersätta beslutet med någon annan åtgärd.
According to Article 1 of Directive 64/433, that directive lays down the health conditions applicable to the production and marketing of fresh meat intended for human consumption, in particular that of bovine animals.
I artikel 1 i direktiv 89/662 föreskrivs således att medlemsstaterna skall se till att de veterinära kontroller som skall utföras på produkter av animaliskt ursprung, som omfattas av vissa direktiv, däribland direktiv 64/433, inte längre sker vid gränserna utan i enlighet med direktiv 89/662.
It prescribes various measures concerning slaughterhouses and cutting plants, meat which is to be regarded as unfit for human consumption and inspections by official veterinarians of the Member States.
High Court fastslog i beslut av den 1 april 1998 att 1997 års förordning var rättsstridig.
It is sufficiently apparent from the recitals in the preamble to Decision 97/534 that the risk posed by specified risk material existed long before that decision was adopted, that several international scientific committees had previously recommended the removal of that material, that the Commission approved the measures already adopted by certain Member States and that it regarded Decision 97/534 as a minimum emergency measure the scope of which could be extended in the light of new scientific information.
Genom artikel 13 i direktiv 89/662 infördes en ny artikel i direktiv 64/433, vars innehåll i huvudsak motsvarar nuvarande artikel 18 i direktiv 64/433, där det hänvisas från direktiv 64/433 till direktiv 89/662 i synnerhet vad gäller de skyddsåtgärder som skall tillämpas.
It follows that that decision cannot be construed as prohibiting the adoption by Member States, before 1 January 1998, of protective measures concerning the removal of specified risk material.
Ministeriet överklagade detta beslut till Court of Appeal in Northern Ireland, vilken beslutade att förklara målet vilande och ställa frågor till domstolen.
Directive 89/662, which was adopted with a view to the establishment of the internal market, is designed to eliminate veterinary checks at the Community's internal frontiers by concentrating on checks to be carried out at the place of dispatch and organising those that can be carried out at the place of destination.
Domstolen skall pröva de två första frågorna gemensamt, vilka skall tolkas som att de avser frågan huruvida en medlemsstat, som en tillfällig skyddsåtgärd i den mening som avses i artikel 9.1 fjärde stycket i direktiv 89/662, får förbjuda
Thus, Article 1 of Directive 89/662 provides that Member States are to ensure that the veterinary checks to be carried out on products of animal origin which are covered by certain directives, including Directive 64/433, are no longer carried out at frontiers but in accordance with Directive 89/622.
Det är således mot bakgrund av artikel 9 i direktiv 89/662 som domstolen skall bedöma huruvida en skyddsåtgärd som en medlemsstat vidtagit, vilken i synnerhet innebär att det inte är tillåtet att importera nötkött som uppfyller kraven i direktiv 64/433, är förenlig med gemenskapsrätten.
specified risk material and were advising that countries should not permit tissues likely to contain the bovine spongiform encephalopathy agent to enter any food chain (human or animal).
9.4 i direktiv 89/662, som var tillämpliga vid antagandet av 1997 års förordning eller som förbjöd en medlemsstat att vidta skyddsåtgärder med stöd av artikel 9.1 i fjärde stycket i samma direktiv.
The date on which the measures prescribed by Decision 97/534 were to become applicable was postponed by Commission Decision 97/866 and by Council Decisions 98/248 and 98/745.
Det framgår av artikel 9.1 fjärde stycket i direktiv 89/662 att den mottagande medlemsstaten, när särskilt allvarliga folk- eller djurhälsoskäl föreligger, får vidta tillfälliga skyddsåtgärder i avvaktan på att åtgärder vidtas av kommissionen i enlighet med punkt 4 i samma artikel.
Consequently, as at the date of enactment of the 1997 Order, no Community protection scheme established in accordance with Article 9(4) of Directive 89/662 was applicable or prohibited the adoption by a Member State of protective measures pursuant to the fourth subparagraph of Article 9(1) of that directive.
Domstolen skall därför bedöma huruvida villkoren i artikel 9.1 fjärde stycket i direktiv 89/662 var uppfyllda och huruvida en nationell åtgärd, såsom 1997 års förordning, är förenlig med proportionalitetsprincipen.
In the light of those factors, a national measure such as the 1997 Order, prohibiting imports of any specified risk material — that is to say, the skull, including the brain and eyes, tonsils and spinal cord, of bovine animals over 12 months old — and also of any food containing such specified risk material, must be regarded as justified under the fourth subparagraph of Article 9(1) of Directive 89/662 and cannot be seen as disproportionate in the light of the risk of possible transmission of bovine spongiform encephalopathy.
Domstolen skall pröva huruvida kommissionens och rådets beslut om förbud mot användande av riskmaterial i fråga om transmissibel spongiform encefalopati skall tolkas så att de hindrar en medlemsstat från att vidta tillfälliga skyddsåtgärder, såsom exempelvis 1997 års förordning.
It is necessary, therefore, to examine whether the conditions referred to in the fourth subparagraph of Article 9(1) of Directive 89/662 were fulfilled and whether a national measure such as the 1997 Order respects the principle of proportionality.
Det framgår av de omständigheter som beskrivs i övervägandena i beslut 97/534 att bovin spongiform encefalopati utgjorde ett allvarligt hot mot folkhälsan när 1997 års förordning antogs.
It is apparent from the situation described in the recitals in the preamble to Decision 97/534, that, at the time at which the 1997 Order was enacted, bovine spongiform encephalopathy constituted a serious danger to public health.
Av ordalydelsen i beslut 97/534 framgår inte att det inte skulle vara nödvändigt att vidta någon skyddsåtgärd i avvaktan på tillämpningen av beslutet, vilken ursprungligen var planerad till den 1 januari 1998.
Thus, it was permissible to prohibit imports of bovine heads, since they contained material with very high infectivity and the slaughtering and transport methods used gave rise to a serious risk of contamination of healthy tissues, especially on account of leakage of cerebrospinal fluid onto cheek meat.
Forskarna rekommenderade att specificerat riskmaterial skulle avlägsnas och förordade att länderna inte skulle tillåta att sådan vävnad som sannolikt innehöll smittämnet för bovin spongiform encefalopati skulle införas i någon näringskedja.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 13 April 2000.
Tillämpningen av de åtgärder som föreskrivs i beslut 97/534 sköts upp genom kommissionens beslut 97/866 samt rådets beslut 98/248 och 98/745.
He proposed that the questions should be answered as follows:
Följaktligen fanns det inte några skyddsregler på gemenskapsnivå, antagna i enlighet med artikel
'(1) A Member State may take interim protective measures pursuant to the fourth subparagraph of Article 9(1) of Council Directive 89/662/EEC of 11 December 1989 concerning veterinary checks in intraCommunity trade with a view to the completion of the internal market where the Commission has adopted a decision pursuant to Article 9(4) of that directive but has postponed its entry into force.
Import av nötkreaturshuvuden kunde följaktligen förbjudas, eftersom de innehöll material med mycket hög smittspridningsrisk och eftersom det på grund av slaktmetoder och transport fanns allvarliga risker för kontaminering av friska vävnader, särskilt på grund av att det rinner cerebrospinal vätska på kindköttet.
(2) The Member States' power in that connection unilaterally to adopt protective measures by way of precaution does not depend on the degree of probability that a given decision of the Commission will enter into force; the sole decisive factor is that the area concerned is not yet covered by a Community measure.
"En medlemsstat får, som en tillfällig skyddsåtgärd i den mening som avses i artikel 9.1 fjärde stycket i rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden, förbjuda import av nötkreaturshuvuden som innehåller riskmaterial i fråga om bovin spongiform encefalopati, när kommissionen med stöd av artikel 9.4 i samma direktiv har fattat ett beslut, såsom kommissionens beslut 97I534/EG av den 30 juli 1997 om förbud mot användande av riskmaterial i fråga om transmissibel spongiform encefalopati, som föreskriver att sådant material skall avlägsnas och inte får användas, men tillämpningen av åtgärderna i detta beslut har skjutits upp."
(3) In accordance with Council Directive 64/433/EEC of 26 June 1964 on health problems affecting intraCommunity trade in fresh meat, in the version contained in Directive 91/497/EEC, any further cutting of carcases of slaughtered animals which have already been cut into half carcases or quarters must take place in the cutting plant.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 13 april 2000.
Consequently, specified risk material is also to be removed in the cutting plant.'
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Preliminary ruling (Agriculture — Common organisation of the markets — Production refunds — Article 7 of Regulation (EEC) No 2169/86, as amended by Regulation (EEC) No 165189 — Esterified or etherifted starch — Proper use — Penalties — Meaning of party concerned) (First Chamber)
Förhandsavgörande "Jordbruk — Gemensam organisation av marknaden — Produktionsbidrag — Artikel 7 i förordning (EEG) nr 2169/86 i dess lydelse enligt förordning (EEG) nr 165/89 — Förestrad och företräd stärkelse — Regelmässig användning — Sanktioner — Begreppet berörd part"
By order of 7 May 1998, the Hessisches Finanzgericht (Finance Court, Hessen), Kassel, referred for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 7(5) of Commission Regulation (EEC) No 2169/86 of 10 July 1986, as amended by Commission Regulation (EEC) No 165/89 of 24 January 1989.
(första avdelningen) angående betalning av ett sanktionsbelopp som beräknats på grundval av det produktionsbidrag som utbetalats till producenter av förestrad och företräd stärkelse.
According to an inspection report drawn up by the competent German authority in December 1992, the plaintiff purchased, between 1 January 1988 and 31 December 1990, 916 925 kg of esterified or etherified starch under CN code 3505 10 50 from the Belgian manufacturer Amylum NV and from Cerestar Deutschland GmbH, the German distributor of the Netherlands manufacturer Cerestar Benelux BV.
Hessisches Finanzgericht, Kassel, har genom beslut av den 7 maj 1998 ställt tre frågor om tolkningen av artikel 7.5 i kommissionens förordning (EEG) nr 2169/86 av den 10 juli 1986, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EEG) nr 165/89 av den 24 januari 1989.
Those questions were raised in proceedings between Döhier GmbH and the Hauptzollamt Darmstadt (Principal Customs Office, Darmstadt) concerning the payment, by way of a penalty, of an amount calculated on the basis of the production refunds made to producers of esterified or etherified starch.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Döhler GmbH och Hauptzollamt Darmstadt
Döhier declared to Amylum, in respect of the calendar year 1989 that the starches it had purchased were intended for its own use and for the manufacture of end products other than those listed in Annex I to Regulation No 2169/86, as amended, and that those starches would not be resold to third parties.
förelåg ett gemenskapsrättsligt tolkningsproblem, beslutade att vilandeförklara målet och ställa frågor till domstolen.
Döhier declared to Cerestar, on a delivery note, that the products purchased had been used to manufacture products other than those listed in Annex I to Regulation No 2169/86, as amended.
Enligt en kontrollrapport som upprättades av den behöriga tyska myndigheten i december 1992 köpte sökanden, mellan den 1 januari 1988 och den 31 december 1990, 916 925 kg förestrad och företräd stärkelse som omfattas av KN-nummer 3505 10 50 av den belgiska tillverkaren Amylum NV och Cerestar Deutschland GmbH, tysk leverantör för den nederländska tillverkaren Cerestar Benelux BV.
Döhier manufactures and markets various products for the food industry.
Vad gäller Cerestar, angav Döhler på en leveranslista att de produkter som köpts hade använts för att tillverka andra produkter än dem som anges i bilaga 1 i förordning nr 2169/86, i dess ändrade lydelse.
According to Döhier, Amylum and Cerestar received production refunds pursuant to Regulation No 2169/86, as amended.
Denna fråga har uppkommit på grund av att i förordning nr 2169/86, i dess ändrade lydelse, används genomgående begreppet "tillverkaren" i övriga bestämmelser, medan begreppet "berörd part" förekommer i artikel 7.4 och 7.5 i förordningen.
Of the 916 925 kg of esterified or etherified starch purchased by it, Döhier sold 726 860 kg unaltered within the Community, in particular to Döhier Food Service GmbH, its wholly-owned subsidiary, which in turn supplied those products to bakeries and patisseries.
Av de 916 925 kg förestrad och företräd stärkelse som Döhler hade köpt såldes 726 860 kg i befintligt skick inom gemenskapen, bland annat till Döhlers helägda dotterbolag Döhler Food Service GmbH, som i sin tur levererade dessa produkter till bagerier och konditorier.
Döhier did not require its purchasers to present a declaration within the meaning of the second subparagraph of Article 7(4) of Regulation No 2169/86, as amended.
Döhler krävde inte av sina köpare att de skulle avge en sådan förklaring som avses i artikel 7.4 andra stycket i förordning nr 2169/86, i dess ändrade lydelse.
By this question, the national court is essentially asking whether the term 'party concerned' used in Article 7(5) of Regulation No 2169/86, as amended, must be interpreted as also including a purchaser of esterified or etherified starch who has undertaken to his supplier to use the product purchased exclusively for the manufacture of products other than those listed in Annex I of that regulation.
Genom beslut av den 7 juni 1994 krävde Hauptzollamt med stöd särskilt av artikel 7.5 i förordning nr 2169/86, i dess ändrade lydelse, att Döhler skulle betala ett belopp om 181 330,71 DEM.
The consequence of such an interpretation would be that, where the purchaser did not abide by that undertaking, the penalty provided for in Article 7(5) of that regulation could be imposed on him, namely, payment of an amount equal to 105% of the highest production refund applicable to the product in question during the previous 12month period.
En tidpunkt för när den oregelmässiga användningen inletts fastställdes i syfte att beräkna den tolvmånadersperiod som avses i nämnda artikel 7.5 i förordning (EEG) nr 2169/86, i dess ändrade lydelse. Denna period fastställdes således från och med maj 1991 till och med april 1992.
By decision of 7 June 1994, based, in particular, on Article 7(5) of Regulation No 2169/86, as amended, the Hauptzollamt required payment by Döhier of an amount of DEM 181 330.71.
Vad beträffar argumenten för en bokstavstolkning av de omtvistade bestämmelserna konstaterar domstolen i enlighet med artikel 7.4 sista stycket i förordning nr 2169/86, i dess ändrade lydelse, att om den kontrollblankett T5 som utgör bevis för att produkten i fråga har lämnat gemenskapens tullområde inte har återlämnats till tullmyndigheten eller till den behöriga myndighet som har utfärdat denna inom den fastställda fristen, "på grund av orsaker som ligger utanför den berörda partens kontroll, får denna till den behöriga myndigheten inlämna en ansökan om att annan bevisning skall anses likvärdig".
The point in time taken as the basis for calculating the 12month period referred to in Article 7(5) was the date of the determination of improper use, and the period fixed was therefore from May 1991 to April 1992.
"[BJerörd part", i den mening som avses i artikel 7.4 i förordning nr 2169/86, i dess ändrade lydelse, kan inte vara någon annan än tillverkaren, som försöker att få den säkerhet som denne själv har ställt frisläppt.
That question arises from the fact that, whereas Regulation No 2169/86, as amended, consistently uses the term 'manufacturer' in its other provisions, the term 'party concerned' appears in Article 7(4) and (5), the wording of which stems from Regulation No 165/89.
Härav följer att, om "berörd part" i den mening som avses i artikel 7.4 endast skall anses avse tillverkaren, det kan uteslutas att samma juridiska uttryck har
The latter, considering that a point of interpretation of Community law had arisen, decided to stay proceedings and to refer three questions to the Court for a preliminary ruling.
Efter att ha begärt omprövning av detta beslut utan att vinna framgång väckte Döhler talan vid Hessiches Finanzgericht. Denna ansåg att det
the security which he himself has provided.
ett större tillämpningsområde när det används i en efterföljande punkt.