natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Treaty of Nice did nothing to change that and added members for the new States in proportions similar to the present ones.
Nicefördraget har inte ändrat detta, och har lagt till ledamöter för de nya staterna i förhållanden som liknar de nuvarande.
That Treaty also lays down now that the members of the Committee must either hold a regional or local authority electoral mandate or be political accountable to an elected assembly.
Å andra sidan anges det i samma fördrag att hädanefter skall kommitténs ledamöter ha valts till ett regionalt eller lokalt organ eller vara politiskt ansvariga inför en vald församling.
The Committee of the Regions participates in the Community decisionmaking process with advisory status.
Regionkommittén deltar i gemenskapens beslutsprocess som rådgivande organ.
Its opinion is required (although not binding) in the cases specifically mentioned in the Treaty: common transport policy, employment, social policy, education, vocational training, public health, trans-European networks,
Dess yttrande är nödvändigt (men inte bindande). i de fall som anges särskilt i fördraget: gemensam transportpolitik, sysselsättning, socialpolitik, utbildning, yrkesutbildning, folkhälsa,
For instance, in the case of Germany, this ratio is 3 418 000 whereas it is 71 500 for Luxembourg and 2 400 500 for Italy.
Exempelvis är detta förhållande 3 418 000 för Tyskland, 71 500 för Luxemburg och 2 400 500 för Italien.
economic and social cohesion and environment.
transeuropeiska nät, ekonomisk och social sammanhållning samt miljö.
However, the Commission, the Council or the Parliament may request its opinion on other matters and the Committee itself may decide to give its opinion when the opinion of the Economic and Social Committee is required.
Såväl kommissionen och rådet som parlamentet kan dock begära ett yttrande från Regionkommittén om andra frågor, och kommittén själv kan besluta att avge ett yttrande, när det behövs ett yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén.
The Committee of the Regions has called for its advisory powers to be strengthened, notably by an obligation upon the Commission and the Council to give reasons for their decisions not to follow its opinions.
Regionkommittén har begärt att dess rådgivande befogenheter skall förstärkas, särskilt genom att kommissionen och rådet får skyldighet att motivera sitt beslut att inte följa dess yttranden.
It has also sought the right of referral to the Court of Justice in defence of its own prerogatives.
Dessutom har den krävt rätt att väcka talan inför domstolen när det gäller försvaret av dess egna rättigheter.
Such legal action 1 should be distinguished from that brought for non-compliance with the principle of Subsidiarity, which has been the subject of proposals from the Working Group on the Principle of Subsidiarity as referred to in paragraph 20 below.
Man bör skilja detta förfarande från det förfarande som tillämpas när subsidiaritetsprincipen inte följs, där arbetsgruppen för subsidiaritet har lagt fram förslag som det erinras om i punkt 20 nedan.
As representing regional and local interests and viewpoints within the architecture of the Union, the Committee has justified its institutional claims by the need to ensure better representation of regional and local interests.
Som företrädare för regionala och lokala intressen och synpunkter i unionens struktur har kommittén motiverat sina institutionella krav med att det bör ges bättre garanti för att regionala och lokala intressen företräds.
In contrast, others have pointed out that assuming new powers would call for a profound change in the very nature of its composition.
Andra däremot har framhållit att det skulle behövas en djupgående ändring av själva karaktären av dess sammansättning för att den skall kunna påta sig nya befogenheter.
They also believed that while its heterogeneity did not impair the exercise of its current advisory tasks, it would constitute an obstacle to the exercise of extended competences.
Enligt samma uppfattning inverkar dess heterogenitet inte menligt på genomförandet av dess nuvarande rådgivande uppgifter, men skulle utgöra ett hinder vid utövandet av utökade befogenheter.
Furthermore, the Committee of the Regions itself has expressed the desire to better reflect the diversity of local and regional governance by ensuring a better balance of regional and local representation in the composition of national delegations.
Å andra sidan har Regionkommittén själv uttryckt en önskan om att bättre återspegla skillnaden i det lokala och regionala styret genom att sörja för en bättre balans mellan den regionala och lokala representationen i sammansättningen av de nationella delegationerna.
Finally, it should be pointed out that the Working Group on Subsidiarity has in the course of its work discussed at length the role to be attributed to the Committee of the Regions with regard to improved application of the principle of subsidiarity.
De bör slutligen erinras om att arbetsgruppen för subsidiaritet i sitt arbete länge har diskuterat vilken plats som skall förbehållas Regionkommittén för att subsidiaritetsprincipen skall tillämpas bättre.
Having given a hearing inter alia to representatives of the Committee of the Regions, who are observers to the Convention, the Working Group agreed that the Committee of the Regions would be given the right to refer a matter to the Court of Justice for violation of the principle of subsidiarity.
Efter att ha hört företrädarna för Regionkommittén, observatörer i konventet, enades arbetsgruppen om att Regionkommittén skulle få rätt att hänskjuta ett ärende till domstolen på grund av åsidosättande av subsidiaritetsprincipen.
This referral would relate to proposals which had been submitted to the COR for an opinion and about which, in that opinion, it had expressed objections as regards compliance with subsidiarity.
Detta hänskjutande till domstolen skulle gälla de förslag som har lagts fram för Regionkommittén för yttrande och som den i detta yttrande har gjort invändningar mot när det gäller respekten av subsidiaritetsprincipen.
Such a right would, for instance, allow the Committee of the Regions to request the annulment, on grounds of infringement of an essential procedural requirement, of an act adopted without prior consultation of the Committee in an area in which this is mandatory.
En sådan rättighet skulle t.ex. göra det möjligt för Regionkommittén att lämna in en begäran om ogiltigförklaring, på grund av åsidosättande av en väsentlig formföreskrift, av en rättsakt som har antagits utan att kommittén har hörts i förväg på ett område där detta är obligatoriskt.
Regions with legislative competences
REGIONER MED LAGSTIFTANDE BEFOGENHETER
Apart from their participation in Council proceedings in certain cases, the regions with legislative competence have, precisely on account of their competences, to transpose Community law.
Förutom att regioner med lagstiftande befogenheter i vissa fall deltar i rådets arbete skall de, just med anledning av sina befogenheter, införliva gemenskapsrätten.
Nevertheless, while those obligations to transpose directives may, in federal States, require legislative action at the level of the regions rather than at the level of the federal State itself, this has not thus far impinged on the legal relationships existing between the Community and the Member States.
Även om dessa skyldigheter att införliva direktiv i de federala staterna kan kräva lagstiftningsåtgärder i regionerna i stället för i den federala staten har detta dock hittills inte påverkat de befintliga rättsliga förbindelserna mellan gemenskapen och medlemsstaterna.
Thus, the Court of Justice has ruled that even if it is incumbent upon all the authorities - central and regional - of the Member States to ensure compliance with Community law within their respective spheres of competence, it is not for the Community institutions to make pronouncement on the allocation of internal competences within each Member State.
Domstolen har således fastställt att även om det åligger medlemsstaternas samtliga myndigheter, centrala eller regionala, att se till att gemenskapsrätten följs inom deras respektive behörighetsområden är det inte gemenskapsinstitutionernas sak att uttala sig om fördelningen av interna befogenheter i varje medlemsstat.
Consequently, the Commission may bring proceedings for failure to fulfil an obligation pursuant to Article 226 TEC only against the government of the Member State in question, even if the failure is the result of a region's action or omission; in the course of such proceedings, the Member State may not plead provisions existing in its internal legal system in order to justify the failure 1.
Kommissionen får följaktligen väcka talan om underlåtenhet enligt artikel 226 i EG-fördraget endast mot regeringen i medlemsstaten i fråga, även om underlåtenheten är en följd av en åtgärd eller en försummelse av en region; medlemsstaten får vid ett sådant förfarande inte åberopa bestämmelser om fördelningen av interna befogenheter för att rättfärdiga underlåtenheten.
Calls have been made to establish a specific right of appeal for the regions on the grounds that an act of the Union affects the exercise of their own powers that they enjoy by virtue of their respective constitutional law.
Önskemål har framförts om att fastställa en särskild rätt att väcka talan för de regioner som anser att en unionsakt påverkar utövandet av den egna behörighet som de har enligt respektive konstitutionella rätt.
At present, regional entities may bring an action for annulment with the ECJ only by virtue of the fourth paragraph of Article 230 TEC as "legal persons" under the same conditions as any private individual, i.e. either if the disputed act is addressed to them or it is of direct and individual concern to them.
För närvarande får de regionala enheterna väcka talan om ogiltigförklaring vid domstolen endast enligt artikel 230 fjärde stycket i EG-fördraget som "juridiska personer" på samma villkor som enskilda personer, nämligen om den omtvistade rättsakten är riktad till dem eller om den berör dem direkt och personligen.
Well-established case-law of the Court of First Instance 2 allows actions brought by the regions in one specific case, namely against Commission decisions on State aid prohibiting aid granted by those regions.
Enligt en väl etablerad rättspraxis vid förstainstansrätten medges i just en typ av mål att talan väcks av regioner, nämligen mot kommissions beslut om statligt stöd som förbjuder stöd som beviljas av dessa regioner.
Even if such a prohibition decision is addressed to the Member State and not to the region, case-law takes the view that it
Även om att sådant beslut om förbud riktas till medlemsstaten och inte till regionen anses det enligt rättspraxis att det ändå berör den berörda regionala myndigheten "när det direkt hindrar denna från att på ett sätt som den önskar utöva sin egen behörighet". Dessutom konstaterade
nonetheless affects the regional authority concerned if "it directly prevents it from exercising its own powers". Moreover, the Community court has stated in those cases that the regional authority bringing the action does have a separate interest, distinct from that of the Member State to which it belongs, "where it possesses rights and interests of its own and the aid inquestion constitutes a set of measures taken in the exercise of legislative and financial autonomy vested in the authority directly under the constitution of the Member State concerned."On the other hand, an action brought by a region is inadmissible if it relies only on the fact that the contested act has socio-economic repercussions on its territory and cannot invoke the exercise of its own powers 1.
gemenskapsdomaren i dessa fall att den sökande regionala myndigheten verkligen har ett eget intresse skilt från den medlemsstat som den tillhör, "i den mån som denna myndighet har särskilda rättigheter och intressen och det stöd som åsyftas i det omstridda beslutet utgör åtgärder som vidtagits i enlighet med den autonomi när det gäller lagstiftning och ekonomi som den direkt åtnjuter enligt konstitutionen i den berörda medlemsstaten" Ett överklagande från en region kan däremot inte tas upp till prövning om denna inte kan göra gällande att den utövar egen behörighet utan endast åberopar den omtvistade rättsaktens sociala och ekonomiska återverkningar på dess territorium.
However, it is not clear whether this current case law can be interpreted to mean that a region with legislative competence would be entitled, pursuant to the fourth paragraph of Article 230 TEC, to challenge the legality of a directive (or, in the future: a framework law) which it would have to transpose, in accordance with the constitutional law of the Member State, and which would therefore, in its view, affect the exercise of its own legislative powers.
Det är emellertid osäkert om denna nu gällande rättspraxis kan införlivas i den meningen att en region med lagstiftande befogenheter skulle ha rätt enligt artikel 230 fjärde stycket i EG-fördraget att föra talan mot lagligheten i ett direktiv (eller i framtiden en ramlag) som den bör införliva enligt medlemsstatens konstitutionella rätt och som alltså skulle påverka "utövandet av dess egen lagstiftningsbehörighet på ett sätt som den önskar".
The difficulty in such a case lies in the requirement that the act in question must be of "individual concern" (fourth paragraph of Article 230 TEC), since this term is interpreted very restrictively in the Plaumann case and that interpretation was recently confirmed by the Court
Svårigheten i ett sådant fall ligger i kravet på att vara "personligen berörd" (artikel 230 fjärde stycket i EG-fördraget) eftersom detta begrepp tolkas restriktivt enligt rättspraxis i "Plaumann-fallet", som nyligen bekräftades av domstolen; denna problematik har för övrigt redan tagits upp i konventet.
It should be pointed out that the Working Group on Subsidiarity did not opt for the possibility of granting a right of appeal for violation of the principle of subsidiarity to regions which, within the framework of national institutional organisation, have legislative capacities.
Det måste erinras om att arbetsgruppen för subsidiaritet inte har godkänt möjligheten att bevilja rätt att väcka talan på grund av åsidosättande av subsidiaritetsprincipen för regioner som inom ramen för den nationella institutionella organisationen förfogar över lagstiftningsbefogenheter.
See in particular the final report of Working Group II, CONV 354/02, pp. 15-16, with references to several contributions from members of the Convention on this subject.
Se bl.a. slutrapporten från arbetsgrupp II, CONV 354/02, s. 1516 med hänvisning till flera bidrag från konventsledamöter i denna fråga.
Avenues to be explored
VÄGAR SOM BÖR UTFORSKAS
Should the opening articles of the Constitution contain a reference to regional and local authorities?
Är det lämpligt att i de första artiklarna i konstitutionen göra en hänvisning till de regionala och lokala myndigheterna?
If so, what reference ?
I så fall vilken?
Do you consider the reference in the Charter sufficient?
Är hänvisningen i stadgan tillräcklig?
Could the proposals relating to consultation and partnership with the regional and local authorities be accommodated, firstly, in Title VI of the draft Constitutional Treaty, which relates to the democratic life of the Union and, secondly, in the provisions on subsidiarity?
Är det lämpligt att föra in förslagen i fråga om samråd och partnerskap med de lokala myndigheterna i avdelning VI i utkastet till konstitutionellt fördrag, som handlar om unionens demokratiska liv, å ena sidan, och i den normativa del som rör subsidiariteten, å andra sidan?
− can the right of the Committee of the Regions to bring an action before the Court in defence of its own prerogatives be incorporated in the constitutional treaty?
Regionkommittén – Är det nödvändigt att se över sammansättningen av Regionkommittén för att föra den närmre unionens demografiska och territoriella verklighet ? – Bör man, trots den allmänna skyldigheten för institutionerna att motivera sina beslut, föreskriva om en skyldighet för kommissionen och rådet att motivera sitt beslut att inte följa dess yttrande ? – Är det lämpligt att i det konstitutionella fördraget föreskriva om Regionkommitténs rätt att väcka talan vid domstolen för att försvara sina egna prerogativ?
Should the regions be expressly mentioned in the fourth paragraph of Article 230 TEC?
Bör regionerna omnämnas uttryckligt i artikel 230 fjärde stycket i EG-fördraget?
Would it be possible to settle the issue by following the suggestions mentioned in Working Group II's report that the right of natural or legal persons to institute proceedings, referred to in that Article, be extended in the case of measures of general application which apply directly to the individuals concerned?
Är det lämpligt att lösa frågan genom att följa förslagen, enligt rapporten från arbetsgrupp II, om att utvidga den möjlighet för fysiska och juridiska personer att väcka talan som anges i denna artikel när det gäller rättsakter av allmän räckvidd som är direkt tillämpliga på de berörda enskilda personerna ?
Chairman of Working Group I on the Principle of Subsidiarity Members of the Convention Conclusions of Working Group I on the Principle of Subsidiarity
Ordföranden i arbetsgrupp I subsidiaritetsprincipen Konventets ledamöter
REPORTfrom : to Subject :
RAPPORTfrån: till: Ärende:
Working on the basis of its mandate (CONV 71/02), the Working Party on the Principle of Subsidiarity has devoted several meetings to examining this question, efficiently, transparently and democratically.
På grundval av det mandat som arbetsgruppen för subsidiaritetsprincipen fått (dok. CONV 71/02) har gruppen ägnat flera möten åt att diskutera denna princip i en anda av effektivitet, öppenhet och demokrati.
During the meetings, several experts on the question were heard. 1
Vid dessa möten har flera experter på frågan utfrågats.
Discussions within the Group made it possible to reach consensus on certain approaches and principles (Part I).
Genom diskussionerna i arbetsgruppen har man kunnat enas om vissa riktlinjer och principer (del I).
On this basis, the Group agreed on a series of proposals intended to improve the application and monitoring of the principle of subsidiarity (Part II).
På grundval av detta enades arbetsgruppen om en rad förslag för att förbättra tillämpningen och kontrollen av subsidiaritetsprincipen (del II).
Finally, the Group considered that certain general measures, detailed examination of which would, however, have exceeded its terms of reference, could facilitate the application and monitoring of the principle of subsidiarity (Part III).
Arbetsgruppen ansåg slutligen att vissa åtgärder av allmän karaktär, som den dock inte kan behandla ingående inom ramen för sitt mandat, kan underlätta tillämpningen och kontrollen av subsidiaritetsprincipen (del III).
Principles and approaches to applying and monitoring the principle of subsidiarity
Principer och riktlinjer som man kommit fram till i fråga om tillämpningen och kontrollen av subsidiaritetsprincipen
It has become evident that the principle of subsidiarity is currently already under examination by the Institutions taking part in the legislative procedure on the basis inter alia of the criteria established in the Treaty and in particular in the Protocol on the principles of subsidiarity and proportionality.
Det är tydligt att subsidiaritetsprincipen diskuteras redan nu av de institutioner som deltar i lagstiftningsförfarandet, bl.a. på grundval av de kriterier som fastställs i fördraget, särskilt i protokollet om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.
The principle of subsidiarity is also subject to ex post judicial review by the Court of Justice.
Subsidiaritetsprincipen genomgår också en domstolskontroll i efterhand.
The Group nevertheless took the view that it could still be improved upon, as regards both application and monitoring.
Arbetsgruppen ansåg dock att ytterligare förbättringar kan göras både det gäller tillämpningen och kontrollen av den.
However, these improvements should not make decisionmaking within the institutions more cumbersome or lengthier, nor block it.
Dessa förbättringar bör dock inte leda till att beslutsfattandet inom institutionerna blir mer tungrott, tar längre tid eller blockeras.
The Group therefore felt that the creation of an ad hoc body responsible for monitoring the application of the principle of subsidiarity should be ruled out.
Arbetsgruppen ansåg därför inte att något ad hoc-organ med ansvar för kontrollen av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen skall inrättas.
The Group considered that some of these improvements would require amendments to the Treaty and in particular to the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality.
Arbetsgruppen ansåg att vissa av dessa förbättringar kräver ändringar i fördraget, särskilt i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.
The Group was at pains to ensure that the improvements which it proposes should be effective independently of the institutional architecture specific to each Member State.
Arbetsgruppen var mycket angelägen om att försäkra att de förbättringar som den föreslår kan vara effektiva oberoende av den institutionella struktur som är utmärkande för varje medlemsstat.
It made a point at the same time of avoiding interference with any national institutional debates.
Den ville samtidigt undvika påverkan på eventuella nationella institutionella debatter.
The Group considered that as the principle of subsidiarity was a principle of an essentially political nature, implementation of which involved a considerable margin of discretion for the institutions (considering whether shared objectives could "better" be achieved at European level or at another level), monitoring of compliance with that principle should be of an essentially political nature and take place before the entry into force of the act in question.
Arbetsgruppen ansåg att subsidiaritetsprincipen är en i huvudsak politisk princip, vars genomförande medger betydande handlingsfrihet för institutionerna (att bedöma om de gemensamma målen kan förverkligas "bättre" på EU-nivå eller på någon annan nivå), och därför bör kontrollen av att den följs vara av huvudsakligen politisk art och ske innan rättsakten i fråga träder i kraft.
The Group also felt that ex ante political monitoring of the principle of subsidiarity should primarily involve national parliaments.
Arbetsgruppen ansåg också att de nationella parlamenten i första hand skall knytas till den politiska förhandskontrollen av subsidiaritetsprincipen.
The Group felt that monitoring by national parliaments in relation to their governments should be strengthened as regards the determination of the position of the latter on Community questions.
Arbetsgruppen ansåg därför att de nationella parlamenten bör förstärka kontrollen av regeringen, när det gäller fastställandet av regeringens ståndpunkt i gemenskapsfrågor.
This approach appears also broadly to be shared by the Convention Working Group on national parliaments, chaired by Ms Stuart, with which the Group on the Principle of Subsidiarity held a joint meeting, and which is considering the drafting of a Code of Conduct on the matter.
Det verkar som om denna uppfattning delas i stort sett inom konventets arbetsgrupp för de nationella parlamenten, där Gisela Stuart är ordförande, och arbetsgruppen för subsidiaritetsprincipen har haft ett gemensamt möte med denna arbetsgrupp som planerar att utarbeta en uppförandekod i denna fråga.