natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although it must consequently be concluded that ultimately only the courts are able to define precisely duties of care, this is none the less compatible with Article 7 of the ECHR.
Detta innebär visserligen att det i sista hand bara är domstolarna som kan definiera omsorgspliktens räckvidd, men detta är förenligt med artikel 7 i EKMR.
That provision cannot be read as outlawing the gradual clarification of the rules on criminal liability and the ongoing development of criminal law through judicial interpretation on a case-by-case basis, provided that the resultant development is consistent with the essence of the offence and is sufficiently foreseeable.
Denna bestämmelse kan inte tolkas såsom att en stegvis konkretisering av bestämmelser om det straffrättsliga ansvaret, inklusive straffrättens utveckling, genom domstolarnas rättstillämpning inte är tillåten, förutsatt att resultatet av utvecklingen är förenligt med rekvisiten och tillräckligt förutsägbar.
87 I know of no case in which the European Court of Human Rights has objected to the application of the terms ‘negligence’ or ‘serious negligence’ in criminal law.
87Jag känner inte till något mål där Europadomstolen har kritiserat tillämpningen av begreppen oaktsamhet eller grov oaktsamhet.
In so far as the referring court is concerned about non-uniform implementation and application in the Member States, it should first be borne in mind that under Article 1(2) of Directive 2005/35 the Member States are free to adopt more stringent protective measures in conformity with international law.
I den mån som den nationella domstolen oroar sig för att genomförandet och tillämpningen inte kommer att bli enhetlig i medlemsstaterna, vill jag inledningsvis erinra om att medlemsstaterna enligt artikel 1.2 i direktiv 2005/35 får vidta strängare åtgärder mot föroreningar i överensstämmelse med internationell rätt.
Consequently, the directive does not lay down a definitive, uniform standard but merely minimum requirements which by their nature do not call for uniform transposition in the Member States.
Direktivet utgör således inte en uttömmande, enhetlig norm utan ett minimikrav, som av naturliga skäl inte måste genomföras på samma sätt i samtliga medlemsstater.
Moreover, seamen can be expected not to stretch their conduct to the limits of what is permitted under criminal law but rather to exercise greater care than is required under that law.
Av sjömän kan för övrigt förväntas att de inte anpassar sitt beteende så, att de närmar sig gränserna för vad som är tillåtet enligt straffrätten, utan snarare att de utövar en omsorg som går utöver vad som föreskrivs i straffrätten.
This is indicated by the risks to body, life, ship and the cargo entrusted to them, which are associated with seafaring and were highlighted at the hearing.
Till stöd för detta talar redan de risker som är förbundna med sjöfart och de risker för liv och lem, för skepp och för den anförtrodda lasten, som betonades under den muntliga förhandlingen.
Furthermore, in the case of damage caused by oil pollution at least, there are risks as regards largely no-fault civil liability under the Inter-
Dessutom finns det i vart fall vid oljeutsläpp ett långtgående
Furthermore, the present case helps define more specifically the concept of serious negligence contained in Article 4 of Directive 2005/35.
I övrigt bidrar det förevarande målet till en definition av begreppet grov oaktsamhet i artikel 4 i direktiv 2005/35.
If the Court concurs with my view, it will be made clear in particular that this concept can have a different meaning in the territorial sea to that which it has in other sea areas, in respect of which it must be interpreted in line with Marpol 73/78.
Om domstolen följer den uppfattning som presenteras här, klargörs särskilt att detta begrepp inom territorialhavet kan ha en annan innebörd än i andra havszoner, där begreppet skall tolkas i enlighet med MARPOL 73/78.
88 — See point 91 above.
88 — Ovan, punkt 91.
Under Article 234 EC, the courts of the Member States may also bring a matter before the Court where they are uncertain in other respects.
Om tveksamheter kvarstår, kan de nationella domstolarna enligt artikel 234 EG hänskjuta dessa till domstolen.
Under certain circumstances, the courts of last instance are actually required to do so, for example where the caselaw of the higher national courts is inconsistent. 89
I vissa fall föreligger dessutom en skyldighet för nationella domstolar, mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, att hänskjuta frågan, till exempel om rättspraxis i de högsta instanserna i medlemsstaterna skiljer sig åt. 89
This judicial safeguarding of the uniform implementation and application of Directive 2005/35 is complemented by the Commission’s duty under Article 211 EC to ensure compliance with secondary law and, where necessary, to bring Treaty-infringe-ment proceedings under Article 226 EC.
Detta rättsliga skydd för att di -rektiv 2005/35 skall genomföras och tillämpas på ett enhetligt sätt, kompletteras av kommissionens uppdrag enligt artikel 211 i fördraget att övervaka tillämpningen av sekundärrätten och i förekommande fall inleda en fördragsbrottstalan enligt artikel 226 EG.
In so far as the claimants allege a de -fective statement of reasons, no examination is necessary since these doubts have already been rejected by the referring court.
I den mån som klagandena gör gällande att motiveringsskyldigheten har åsidosatts, är det inte nödvändigt att ta ställning i den delen, eftersom redan den hänskjutande domstolen har tillbakavisat detta argument.
90 Since Directive 2005/35 is a measure having general application and the preamble may therefore be limited to indicating the general situation which led to its adoption, on the one hand, and the general objectives which it is intended to achieve, 91on the other, a defective statement of reasons would also appear to be rather unlikely in this case.
90Eftersom direktiv 2005/35 är en rättsakt med allmän giltighet och motiveringen således kan begränsas till att ange samtliga omständigheter som lett till att direktivet antagits samt de allmänna mål som är syftet med direktivet, 91synes det knappast som om motiveringsskyldigheten skulle ha åsidosatts.
Therefore, examination of the fourth question referred to the Court has also disclosed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
Vid prövningen av den fjärde frågan har det således inte heller framkommit några omständigheter som kan påverka giltigheten av direktiv 2005/35.
Finally, the argument put forward by the claimants and Greece that liability for serious negligence in the case of grave accidents could be open to abuse does not demonstrate that the principle of legal certainty or of the legality of criminal law has been
Avslutningsvis utgör inte heller argumentet, som lagts fram av klagandena och Grekland, att ansvaret för grov oaktsamhet vid olyckor kan missbrukas, något bevis för ett åsidosättande av rättssäkerhetsprincipen eller straffrättens legalitetsprincip. Ett missbruk kan aldrig förhindras helt.
90 — Case C-408/95 Eurotunnel and Others [1997] ECR I-6315, paragraphs 33 and 34.
90 — Dom av den 11 november 1997 i mål C-408/95, Eurotunnel m.fl. (REG 1997, s.
91 — IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 67.
91 — Domen i målet IATA och ELFAA (ovan fotnot 13), punkt 67.
I accordingly propose that the Court give the following answer to the questions referred to it for a preliminary ruling:
Jag föreslår därför att domstolen skall besvara tolkningsfrågan på följande sätt:
‘Examination of the questions referred has disclosed no factor of such a kind as to bring into question the validity of Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements.’
Vid prövningen av frågorna har det inte framkommit några omständigheter som kan påverka giltigheten av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/35/EG av den 7 september 2005 om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the High Court of Justice of England and Wales, Queen’s Bench Division (Administrative Court), made by decision of 4 July 2006, received at the Court on 14 July 2006, in the proceedings
I mål C-308/06, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Förenade kungariket) genom beslut av den 4 juli 2006, som inkom till domstolen den 14 juli 2006, i målet The Queen, på begäran av:
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, J. Malenovský (Rapporteur), A. Ó Caoimh, P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
DOMSTOLEN (stora avdelningen) sammansatt av ordföranden V. Skouris, avdelningsordförandena P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, L. Bay Larsen samt domarna K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, J. Malenovský (referent), A. Ó Caoimh, P. Lindh och J.-C. Bonichot, generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: förste handläggaren L. Hewlett, och handläggaren C. Strömholm, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 25 september 2007, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— the United Kingdom Government, by C. Gibbs, acting as Agent, assisted by C. Lewis and S. Wordsworth, barristers,
— Förenade kungarikets regering, genom C. Gibbs, i egenskap av ombud, biträdd av C. Lewis och S. Wordsworth, barristers,
— the Danish Government, by J. Bering Liisberg and B. Weis Fogh, acting as Agents,
— Danmarks regering, genom J. Bering Liisberg och B. Weis Fogh, båda i egenskap av ombud,
— the Estonian Government, by L. Uibo, acting as Agent,
— Estlands regering, genom L. Uibo, i egenskap av ombud,
— the Greek Government, by A. Samoni-Rantou, S. Khala and G. Karipsiadis, acting as Agents,
— Greklands regering, genom A. Samoni-Rantou och S. Chala samt genom G. Karipsiadis, samtliga i egenskap av ombud,
— the Spanish Government, by M. Sampol Pucurull, acting as Agent,
— Spaniens regering, genom M. Sampol Pucurull, i egenskap av ombud,
— the French Government, by G. de Bergues, L. Butel and C. Jurgensen, acting as Agents,
— Frankrikes regering, genom G. de Bergues och L. Butel samt genom C. Jurgensen, samtliga i egenskap av ombud,
— the Cypriot Government, by D. Lisandrou and N. Kharalampidou, acting as Agents,
— Cyperns regering, genom D. Lysandrou och N. Charalampidou, båda i egenskap av ombud,
— the Maltese Government, by S. Camilleri, acting as Agent,
— Maltas regering, genom S. Camilleri, i egenskap av ombud,
— the Swedish Government, by K. Wistrand and A. Falk, acting as Agents,
— Sveriges regering, genom K. Wistrand och A. Falk, båda i egenskap av ombud,
— the European Parliament, by M. Gómez-Leal and J. Rodrigues, acting as Agents,
— Europaparlamentet, genom M. Gómez-Leal och J. Rodrigues, båda i egenskap av ombud,
— the Council of the European Union, by E. Karlsson and E. Chaboureau, acting as Agents,
— Europeiska unionens råd, genom E. Karlsson och E. Chaboureau, båda i egenskap av ombud,
— the Commission of the European Communities, by K. Simonsson, H. Ringbom and F. Hoffmeister, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 20 November 2007,
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom K. Simonsson, H. Ringbom och F. Hoffmeister, samtliga i egenskap av ombud, och efter att den 20 november 2007 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
This reference for a preliminary ruling concerns the validity of Articles 4 and 5 of Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on shipsource pollution and on the introduction of penalties for infringements (OJ 2005 L 255, p.
Begäran om förhandsavgörande avser giltigheten av artiklarna 4 och 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/35/EG av den 7 september 2005 om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser (EUT L 255, s. 11, samt ändringar i EUT L 33, 2006, s.
87, and OJ 2006 L 105, p. 65).
87, och EUT L 105, 2006, s. 65).
International law
Folkrätt
The United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982 (‘UNCLOS’), entered into force on 16 November 1994.
Förenta nationernas havsrättskonvention, som undertecknades i Montego Bay den 10 december 1982 (nedan kallad Montego Bay-konventionen), trädde i kraft den 16 november 1994.
It was approved on behalf of the European Community by Council Decision 98/392/EC of 23 March 1998 (OJ 1998 L 179, p. 1).
Den godkändes för Europeiska gemenskapens räkning genom rådets beslut 98/392/EG av den 23 mars 1998 (EGT L 179, s. 1).
Article 2 of UNCLOS refers to the legal status of the territorial sea in the following terms:
I artikel 2 i Montego Bay-konventionen anges rättsordningen för territorialhavet på följande sätt:
Article 17 of UNCLOS provides:
Enligt artikel 17 i denna konvention gäller följande:
‘Subject to this Convention, ships of all States, whether coastal or land-locked, enjoy the right of innocent passage through the territorial sea.’
”Om inte annat följer av bestämmelserna i denna konvention, skall alla staters fartyg, vare sig staterna är kuststater eller ej, åtnjuta rätt till oskadlig genomfart av territorialhavet.”
Article 34 of UNCLOS specifies as follows the legal status of waters forming straits used for international navigation:
I artikel 34 i konventionen preciseras rättsordningen för vatten som bildar sund nyttjade vid internationell sjöfart på följande sätt:
The regime of passage through straits used for international navigation established in this Part shall not in other respects affect the legal status of the waters forming such straits or the exercise by the States bordering the straits of their sovereignty or jurisdiction over such waters and their airspace, bed and subsoil.
Den i denna del upprättade regleringen av genomfarten i sund nyttjade vid internationell sjöfart får inte i andra hänseenden inverka på rättsordningen för de vatten som bildar sådana sund eller på rätten för de stater som är belägna vid sådana sund att utöva sin suveränitet eller jurisdiktion över dessa vatten, bottnen och dess underlag samt deras luftrum.
The sovereignty or jurisdiction of the States bordering the straits is exercised subject to this Part and to other rules of international law.’
De vid sunden belägna staternas suveränitet och jurisdiktion skall utövas i enlighet med bestämmelserna i denna del och andra folkrättsliga regler.”
Subject to the provisions of this section, States bordering straits may adopt laws and regulations relating to transit passage through straits, in respect of all or any of the following:
Med förbehåll för bestämmelserna i detta kapitel kan de stater som gränsar till sund anta lagar och andra författningar rörande transitpassage genom sund med avseende på alla eller någon av följande frågor:
(b) the prevention, reduction and control of pollution, by giving effect to applicable international regulations regarding the discharge of oil, oily wastes and other noxious substances in the strait;
b) förhindrande, begränsning och kontroll av förorening genom iakttagande av tillämpliga internationella regler om utsläpp av olja, oljeavfall och andra skadliga ämnen i sundet,
Part V of UNCLOS lays down a specific legal regime governing the exclusive economic zone.
I del V i denna konvention föreskrivs en särskild rättsordning för den ekonomiska zonen.
In this Part, Article 56(1) provides:
I denna del stadgas i konventionens artikel 56.1 följande:
(a) sovereign rights for the purpose of exploring and exploiting, conserving and managing the natural resources, whether living or non-living, of the waters superjacent to the sea-bed and of the sea-bed and its subsoil, and with regard to other activities for the economic exploitation and exploration of the zone, such as the production of energy from the water, currents and winds;
I den ekonomiska zonen har kuststaten a) suveräna rättigheter i syfte att utforska och utnyttja, bevara och förvalta naturtillgångarna, vare sig dessa är levande eller icke levande, på havsbottnen och i dess underlag samt i överliggande vattenområden och vad avser andra verksamheter för ekonomisk exploatering och utforskning av zonen, såsom framställning av energi från vatten, strömmar och vindar;
Article 58(1) provides:
I artikel 58.1 i konventionen föreskrivs följande:
‘In the exclusive economic zone, all States, whether coastal or land-locked, enjoy, subject to the relevant provisions of this Convention, the freedoms referred to in Article 87 of navigation and overflight and of the laying of submarine cables and pipelines, and other internationally lawful uses of the sea related to these freedoms, such as those associated with the operation of ships, aircraft and submarine cables and pipelines, and compatible with the other provisions of this Convention.’
”I den ekonomiska zonen åtnjuter alla stater, vare sig de är kuststater eller kustlösa stater, med förbehåll för tillämpliga bestämmelser i denna konvention, de i artikel 87 avsedda friheterna till sjöfart och överflygning, utläggande av undervattenskablar och rörledningar samt annan enligt folkrätten legitim användning av havet i samband med dessa friheter, såsom de som har samband med fartygs och luftfartygs framförande samt skötsel av undervattenskablar och rörledningar och är förenliga med övriga bestämmelser i denna konvention.”
Article 79(1) of UNCLOS states:
Enligt artikel 79.1 i Montego Bay-konventionen gäller följande:
‘All States are entitled to lay submarine cables and pipelines on the continental shelf, in accordance with the provisions of this Article.’
”Alla stater äger rätt att lägga undervattenskablar och rörledningar på kontinentalsockeln i enlighet med bestämmelserna i denna artikel.”
Article 89 of UNCLOS provides:
Enligt ordalydelsen i artikel 89 i denna konvention gäller följande:
Article 90 provides:
I artikel 90 i nämnda konvention föreskrivs följande:
‘Every State, whether coastal or land-locked, has the right to sail ships flying its flag on the high seas.’
”Varje stat, vare sig den har kust eller ej, har rätt att låta fartyg, som för dess flagg, segla på det fria havet.”
Article 116 provides:
Artikel 116 i Montego Bay-konventionen innehåller följande bestämmelse:
‘All States have the right for their nationals to engage in fishing on the high seas …’
”Alla stater har rätt att låta sina medborgare bedriva fiske på det fria havet …”
Part XII of UNCLOS is devoted to protection and preservation of the marine environment.
Del XII i denna konvention ägnas åt skydd och bevarande av den marina miljön.
In Part XII, Article 211 provides:
I denna del föreskrivs i artikel 211 följande:
States, acting through the competent international organisation or general diplo -matic conference, shall establish international rules and standards to prevent, reduce and control pollution of the marine environment from vessels and promote the adoption, in the same manner, wherever appropriate, of routeing systems designed to minimise the threat of accidents which might cause pollution of the marine environment, including the coastline, and pollution damage to the related interests of coastal States.
Staterna skall, genom den behöriga internationella organisationen eller vid en allmän diplomatkonferens, fastställa internationella regler och normer för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening av den marina miljön från fartyg och på samma sätt vid behov verka för att sådana farledssystem antas som är utformade i syfte att så långt som möjligt begränsa risken för olyckor, vilka skulle kunna medföra förorening av den marina miljön, däri inbegripet kustlinjen, och skada genom förorening av kuststaters därmed sammanhängande intressen.
Such rules and standards shall, in the same manner, be re-examined from time to time as necessary.
Sådana regler och normer skall, i den utsträckning så är nödvändigt, på samma sätt granskas på nytt.
States shall adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution of the marine environment from vessels flying their flag or of their registry.
Staterna skall anta lagar och andra författningar för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening av den marina miljön från fartyg som för deras flagg eller är registrerade i dessa stater.
Such laws and regulations shall at least have the same effect as that of generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.
Sådana lagar och andra författningar skall vara minst lika effektiva som de allmänt erkända internationella regler och normer som fastställts av den behöriga internationella organisationen eller vid en allmän diplomatkonferens.
Coastal States may, in the exercise of their sovereignty within their territorial sea, adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of marine pollution from foreign vessels, including vessels exercising the right of innocent passage.
Kuststater får, då de utövar sin suveränitet i sitt territorialhav, anta lagar och andra författningar för förhindrande, minskning och kontroll av havsförorening från utländska fartyg, däri inbegripet fartyg som utövar sin rätt till oskadlig genomfart.
Such laws and regulations shall, in accordance with Part II, section 3, not hamper innocent passage of foreign vessels.
Sådana lagar och andra författningar får, i enlighet med del II kapitel 3, ej hindra oskadlig genomfart av utländska fartyg.
Coastal States, for the purpose of enforcement as provided for in section 6, may in respect of their exclusive economic zones adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution from vessels conforming to and giving effect to generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.
Kuststater får, i syfte att utöva den kontroll av efterlevnaden som föreskrivs i kapitel 6, anta lagar och andra författningar vad gäller deras ekonomiska zoner, för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening från fartyg som uppfyller och genomför allmänt erkända internationella regler och normer som fastställs genom behörig internationell organisation eller vid en allmän diplomatkonferens.
The International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, signed in London on 2 November 1973, as supplemented by the Protocol of 17 February 1978 (‘Marpol 73/78’), establishes rules to combat pollution of the marine environment.
I den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg, undertecknad i London den 2 november 1973, sådan den kompletterats med protokollet av den 17 februari 1978 (nedan kallad MARPOL 73/78), föreskrivs regler för att hindra förorening av den marina miljön.
The regulations for the prevention of pollution by oil are set out in Annex I to Marpol 73/78.
Reglerna om förhindrande av förorening genom olja anges i bilaga I till MARPOL 73/78.
Regulation 9 of Annex I states that, subject to the provisions of Regulations 9(2), 10 and 11, any discharge into the sea of oil or oily mixtures from ships to which that annex applies is to be prohibited except when certain exhaustively listed conditions are satisfied.
Enligt regel 9 i denna bilaga är det, om annat ej följer av föreskrifterna i reglerna 10 och 11 i bilagan och punkt 2 i regel 9, förbjudet för varje fartyg på vilket denna bilaga är tillämplig att i havet släppa ut olja eller oljehaltig blandning utom när vissa villkor som uppräknas uttömmande däri är uppfyllda.
Regulation 10 of Annex I lays down methods for the prevention of oil pollution from ships while operating in special areas.
I regel 10 i nämnda bilaga I föreskrivs metoder för förebyggande av oljeförorening från fartyg i specialområden.
Regulation 11 of that annex, headed ‘Exceptions’, states:
Enligt regel 11 i samma bilaga, med rubriken ”Undantag”, gäller följande: