natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is clear from the order for reference that the question referred for a preliminary ruling is based on the premiss that — as regards the irregularity at issue in the case in the main proceedings, namely noncompliance, in respect of bovine animals not claimed for aid, with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000 — Regulation No 796/2004, which came into force in the course of the main proceedings, no longer provides for any sanction, unlike Regulation No 3887/92 or Regulation No 2419/2001, which repealed and replaced Regulation No 3887/92.
Det framgår av begäran om förhandsavgörande att tolkningsfrågan grundar sig på antagandet att det i förordning nr 796/2004, som har trätt i kraft under förfarandets gång, inte föreskrivs någon sanktionsåtgärd för den oegentlighet som är aktuell i målet vid den nationella domstolen – det vill säga en överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering i förordning nr 1760/2000 med avseende på nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan – till skillnad från vad som föreskrivs i förordning nr 3887/92 och förordning nr 2419/2001, som upphävt och ersatt förordning nr 3887/92.
As Mr Jager, the Greek Government and the Commission of the European Communities rightly submit, that premiss is false.
Såsom Rüdiger Jager, den grekiska regeringen och Europeiska gemenskapernas kommission har gjort gällande är detta antagande emellertid felaktigt.
As the national court pointed out, unlike Articles 36 to 43 of Regulation No 2419/2001, which contained the provisions, applicable with regard to the basis for calculation, reductions and exclusions relating to ‘livestock’ aid applications, Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, which have the same subject-matter, contain no provision analogous to Article 39 of Regulation No 2419/2001, which, like Article 10c of Regulation No 3887/92, which it replaced, specifically concerned the reduction of the amount of aid for bovine animals in the case of noncompliance with the rules on identification and registration established by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid.
Till skillnad från artiklarna 36–43 i förordning nr 2419/2001, som innehöll bestämmelser om beräkningsgrund, avdrag och avstängning beträffande ansökningar om djurbidrag, innehåller, såsom den nationella domstolen har konstaterat, visserligen artiklarna 57–63 i förordning nr 796/2004, som har samma syfte, inte någon bestämmelse som motsvarar artikel 39 i förordning nr 2419/2001, vilken i likhet med artikel 10c i förordning nr 3887/92, som den ersatte, särskilt avsåg avdrag från stödbelopp för nötkreatur vid överträdelse av de bestämmelser om identifiering och registrering av djur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan, vilka bestämmelser införts genom förordning nr 1760/2000.
However, it cannot be deduced from this that Regulation No 796/2004 no longer contains any provision to that effect.
Det innebär likväl inte att förordning nr 796/2004 inte innehåller någon bestämmelse i detta hänseende.
In the context of the reform of the common agricultural policy (CAP) instituted by Regulation No 1782/2003, for which Regulation No 796/2004 sets out certain detailed rules of application, the rules on registration and identification laid down by Regulation No 1760/2000 are, henceforth, as follows from Article 3(1) of Regulation No 1782/2003, read in conjunction with Annex III, Section A.8 thereto, subject to the statutory management requirements which all recipients of direct payments must respect pursuant to crosscompliance, both in Member States which have adopted the single payment scheme to which Title III of Regulation No 1782/2003 refers and in those which have opted, pursuant to Article 68 of the regulation, for the partial ‘recoupling’ of payments for beef and veal referred to in Title IV of that regulation and, accordingly, as regards both bovine animals not claimed for aid and those claimed for aid.
Inom ramen för den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som infördes genom förordning nr 1782/2003, med avseende på vilken det i förordning nr 796/2004 fastställs vissa tillämpningsföreskrifter, är nämligen bestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur i förordning nr 1760/2000, såsom framgår av artikel 3.1 i förordning nr 1782/2003 jämförd med bilaga III A 8 till samma förordning, numera hänförliga till de föreskrivna verksamhetskrav som varje mottagare av direktstöd skall iaktta i egenskap av tvärvillkor. Detta gäller såväl i de medlemsstater som inrättat ett sådant system med samlat gårdsstöd som avses i avdelning III i förordning nr 1782/2003 som i de medlemsstater som med stöd av artikel 68 i nämnda förordning har valt en partiell återkoppling av de stöd för nötkött som avses i avdelning IV i samma förordning, och följaktligen såväl i fråga om nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan som i fråga om nötkreatur som omfattas av en sådan ansökan.
In accordance with Articles 6(1) and 7(1) of Regulation No 1782/2003, and as is clear from recital 2 in the preamble to that regulation, infringement of the crosscompliance rules gives rise to the reductions and exclusions set out in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004.
Enligt artiklarna 6.1 och 7.1 i förordning nr 1782/2003 medför en överträdelse av tvärvillkoren, såsom framgår av skäl 2 i förordningen, minskning och uteslutning i enlighet med artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004.
Consequently, noncompliance with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals which, as in the case in the main proceedings, are not claimed for aid, falls under Articles 66 and 67 on cross-compliance.
En överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering i förordning nr 1760/2000 med avseende på nötkreatur som, såsom i målet vid den nationella domstolen, eventuellt kan omfattas av en stödansökan omfattas följaktligen av de nämnda artiklarna 66 och 67, med avseende på tvärvillkoren.
On the other hand, Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, to which the national court refers, are not applicable in a situation such as that in the main proceedings, since they provide for reductions and exclusions applicable in the case of noncompliance with eligibility criteria concerning applications for ‘livestock’ aid.
Artiklarna 57–63 i förordning nr 796/2004, som den nationella domstolen har hänvisat till, är däremot inte tillämpliga i en sådan situation som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, eftersom dessa rör minskning och uteslutning vid överträdelse av stödkriterierna avseende ansökningar om djurbidrag.
First, as is clear from Article 138 of Regulation No 1782/2003 and Article 59 of Regulation No 796/2004, those provisions, as rules regarding infringement of the eligibility criteria, are intended to apply only where the identification and registration requirements referred to in Regulation No 1760/2000 are not complied with in respect of bovine animals claimed for aid.
Såsom framgår av artikel 138 i förordning nr 1782/2003 och artikel 59 i förordning nr 796/2004 har nämligen dessa bestämmelser till syfte att tillämpas såsom regler om åsidosättande av stödkriterierna endast när kraven avseende identifiering och registrering i förordning nr 1760/2000 inte har iakttagits med avseende på nötkreatur som omfattas av en stödansökan.
Second, and for the same reason, such provisions, as is clear from recital 12 in the preamble to Regulation No 796/2004, will apply only in Member States which have opted for the partial ‘recoupling’ of payments for beef and veal, so that they do not apply in Member States, like the Federal Republic of Germany, which have, from the outset, adopted the single payment scheme.
På samma grunder kan, såsom framgår av skäl 12 i förordning nr 796/2004, sådana bestämmelser endast tillämpas i de medlemsstater som har valt en partiell återkoppling av stöd för nötkött, vilket innebär att bestämmelserna inte kan tillämpas i de medlemsstater som, i likhet med Förbundsrepubliken Tyskland, har infört systemet med samlat gårdsstöd.
In the light of the foregoing, to provide the national court with an answer which will be of use to it, it is necessary to reformulate the question referred and to consider that, by its question, the court is seeking to ascertain whether the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 is to be interpreted as meaning that the provisions laid down by Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 apply retroactively to an application for ‘livestock’ aid falling within the scope ratione temporis of Regulation No 3887/92, which gave rise to an exclusion from the benefit of aid under Article 10c of the latter regulation.
Härav följer att den fråga som har ställts skall omformuleras i syfte att ge den nationella domstolen ett användbart svar. Den nationella domstolen skall följaktligen anses ha ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 skall tolkas så, att bestämmelserna i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 skall tillämpas retroaktivt på en ansökan om djurbidrag som omfattas av tillämpningsområdet ratione temporis för förordning nr 3887/92, som innebär en uteslutning från stöd enligt artikel 10c i sistnämnda förordning.
Interpretation of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95
Tolkningen av artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95
According to the Court’s caselaw, the principle of the retroactive application of the more lenient penalty forms part of the constitutional traditions common to the Member States and, accordingly, must be considered to be one of the general principles of Community law, which the Court ensures are respected and which national courts are required to abide by (see, to that effect, Joined Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 Berlusconi and Others [2005] ECR I-3565, paragraphs 67 to 69, and Campina, paragraph 32).
Enligt domstolens rättspraxis utgör principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning en del av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner på så sätt att den skall anses utgöra en allmän gemenskapsrättslig princip vars efterlevnad domstolen skall säkerställa och som den nationella domstolen måste iaktta (se, för ett liknande resonemang, dom av den 3 maj 2005 i de förenade målen C-387/02, C-391/02 och C-403/02, Berlusconi m.fl., REG 2005, s. I-3565, punkterna 67–69, och domen i det ovannämnda målet Campina, punkt 32).
As the Court has already held, in the area of checks and penalties for irregularities committed under Community law, the Community legislature has, by adopting Regulation No 2988/95, laid down a series of general principles and has required that, as a general rule, all sectoral regulations comply with those principles (see, to that effect, Case C-94/05 Emsland­Stärke [2006] ECR I-2619, paragraph 50, and the caselaw cited).
Domstolen har redan fastställt att gemenskapslagstiftaren, på det gemenskapsrättsliga området för kontroller och sanktionsåtgärder mot oegentligheter, genom att anta förordning nr 2988/95, har slagit fast en rad allmänna principer och såsom en generell regel krävt att samtliga förordningar för vissa sektorer skall respektera dessa principer (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 mars 2006 i mål C-94/05, Emsland-Stärke, REG 2006, s. I-2619, punkt 50 och där angiven rättspraxis).
It must be ascertained whether the conditions set out at paragraph 60 of this judgment are fulfilled in circumstances such as those of the case in the main proceedings.
Det skall därför prövas huruvida de villkor som anges i punkt 60 i förevarande dom är uppfyllda under sådana omständigheter som dem som är aktuella i målet vid den nationella domstolen.
In that regard, it is necessary, first, to note that, as regards bovine animals not claimed for aid, noncompliance with the rules on identification and registration introduced by Regulation No 1760/2000, to which Article 10c of Regulation No 3887/92 is applicable ratione temporis in the main proceedings, constitutes an ‘irregularity’ within the meaning of Article 1(2) of Regulation No 2988/95, where that infringement of a provision of Community law is capable of prejudicing the general budget of the Communities (see, par analogy, Gerken, paragraph 49).
Domstolen konstaterar för det första, med avseende på nötkreatur som eventuellt kan komma att omfattas av stödansökningar, att den överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering i förordning nr 1760/2000 som i målet vid den nationella domstolen omfattas av tillämpningsområdet ratione temporis för artikel 10c i förordning nr 3887/92 utgör en oegentlighet i den mening som avses i artikel 1.2 i förordning nr 2988/95, eftersom denna överträdelse av gemenskapsrätten kan leda till en negativ ekonomisk effekt för gemenskapernas allmänna budget (se, analogt, domen i det ovannämnda målet Gerken, punkt 49).
Second, it should be borne in mind that a complete exclusion from the benefit of the ‘livestock’ aid scheme in question for the period of twelve months prior to the check, provided for in Article 10c(3) of Regulation No 3887/92, such as that imposed in the case in the main proceedings, clearly constitutes an ‘administrative penalty’ within the meaning of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 (see, to that effect, Case C-63/00 Schilling and Nehring [2002] ECR I-4483, paragraphs 26 to 27, and Gerken, paragraph 50; see also, by analogy, National Farmers’ Union and Others, paragraph 40, and Haug, paragraph 21).
För det andra konstaterar domstolen att en sådan fullständig uteslutning från det aktuella systemet med djurbidrag avseende den period på 12 månader som föregått kontrollen, som föreskrivs i artikel 10c.3 i förordning nr 3887/92 och som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, uppenbart utgör en ”administrativ sanktion” i den mening som avses i artikel 2.2 i förordning nr 2988/95 (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 maj 2002 i mål C-63/00, Schilling och Nehring, REG 2002, s. I-4483, punkterna 26 och 27, och domen i det ovannämnda målet Gerken, punkt 50, se även, analogt, domarna i de ovannämnda målen National Farmers’ Union m.fl., punkt 40, och Haug, punkt 21).
As to whether, third, that system of penalties has been the subject of ‘subsequent amendment’ within the meaning of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95, it must be pointed out that, after the ‘livestock’ aid application at issue in the main proceedings was lodged, Regulation No 3887/92 was repealed and replaced by Regulation No 2419/2001.
För det tredje, vad gäller frågan huruvida dessa bestämmelser om sanktionsåtgärder har blivit föremål för senare förändringar i den mening som avses i artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95, erinrar domstolen om att förordning nr 3887/92 har upphävts och ersatts av förordning nr 2419/2001 efter det att den ansökan om djurbidrag som är aktuell i målet vid den nationella domstolen lämnades in.
As the national court itself pointed out, and as all the interested parties who submitted observations to the Court have also accepted, Article 39(1) of the latter regulation — which, as amended by Article 1(11)(a) of Regulation No 118/2004, introduced an upper limit on the reduction applicable for noncompliance with the rules on identification and registration laid down by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid — constitutes such a ‘subsequent amendment’ of the system of penalties defined in Article 10c of Regulation No 3887/92.
Såsom den nationella domstolen har konstaterat och såsom även de som inkommit med yttranden till domstolen medgett, utgör artikel 39.1 i sistnämnda förordning – som i sin lydelse enligt artikel 1.11 a i förordning nr 118/2004 innebär att det införs ett tak för den minskning som skall tillämpas vid en överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering i förordning nr 1760/2000 med avseende på nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan – en sådan senare förändring av bestämmelserna om sanktionsåtgärder som avses i artikel 10c i förordning nr 3887/92.
Article 39(1), which replaced Article 10c, is aimed, in the context of the rules on aid for bovine animals established by Regulation No 1254/1999, at limiting the severity of the penalties applicable for that irregularity (see, by analogy, Campina, paragraphs 36 to 38).
Nämnda artikel 39.1, som har ersatt artikel 10c, har nämligen till syfte att, inom ramen för det stödsystem för nötkreatur som inrättats genom förordning nr 1254/1999, begränsa effekten av de sanktionsåtgärder som är tillämpliga på denna oegentlighet (se, analogt, domen i det ovannämnda målet Campina, punkterna 36–38).
On the other hand, those interested parties disagree as to whether the system of penalties laid down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004, which came into force after Regulation No 118/2004, also constitutes a ‘subsequent amendment’ within the meaning of the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95.
De som inkommit med yttranden är däremot oeniga vad gäller frågan huruvida bestämmelserna om sanktionsåtgärder i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004, vilken trädde i kraft efter förordning nr 118/2004, också utgör senare förändringar i den mening som avses i artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95.
The Commission contends that application of the latter provision implies a revised assessment by the Community legislature as regards the irregularity concerned.
Kommissionen har gjort gällande att sistnämnda bestämmelse innebär att gemenskapslagstiftaren har ändrat sin bedömning av den aktuella oegentligheten.
The Commission raises the point, as did, in essence, the Amt and the Greek Government, that Regulation No 796/2004 completely restructured and adapted the provisions on penalties to the revised requirements of the single payment scheme and crosscompliance instituted by Regulation No 1782/2003.
Den har i likhet med Amt och den grekiska regeringen gjort gällande att förordning nr 796/2004 har medfört en fullständig omstrukturering och anpassning av bestämmelserna om sanktionsåtgärder till de ändrade kraven i systemen med samlat gårdsstöd och de tvärvillkor som föreskrivs i förordning nr 1782/2003.
Neither the recitals in the preamble to Regulation No 796/2004 nor the general context of that regulation justify the conclusion that the penalties referred to in Articles 66 and 67 of that regulation were adopted with the aim of penalising less severely in the future certain irregularities committed under the previous system.
Varken skälen i förordning nr 796/2004 eller det allmänna sammanhang som förordningen ingår i gör det möjligt att anta att de sanktionsåtgärder som avses i artiklarna 66 och 67 i förordningen har föreskrivits i syfte att införa mindre ingripande sanktionsåtgärder som i framtiden skall tillämpas på vissa oegentligheter som ägt rum medan det tidigare systemet var i kraft.
Mr Jager claims, on the other hand, that the application of Regulation No 796/2004 cannot automatically be excluded on the sole ground that that regulation forms part of the CAP reform.
Rüdiger Jager har däremot gjort gällande att det inte utan vidare är möjligt att utesluta tillämpningen av förordning nr 796/2004 endast på den grunden att förordningen utgör en del av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
The national court and the competent national authorities are obliged to take the regulation into account as far as possible, in order to determine, by a comparative calculation based on the facts specific to the case in the main proceedings, whether application of Articles 66 and 67 thereof results in a less severe penalty for the irregularity found.
Det ankommer nämligen på den nationella domstolen och de behöriga nationella myndigheterna att i möjligaste mån beakta nämnda förordning för att, genom en jämförande beräkning på grundval av uppgifterna i målet vid den nationella domstolen, fastställa huruvida en tillämpning av artiklarna 66 och 67 medför en mindre ingripande sanktionsåtgärd med avseende på den konstaterade oegentligheten.
In that regard, it must however be pointed out, as the Advocate General indicated at points 71 to 73 of his Opinion, that the system of penalties established in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 is not designed to change the nature or severity of the penalties applicable in the context of the aid system for bovine animals established by Regulation No 1254/1999, but is aimed at adapting those penalties, from the entry into force of Regulation No 1782/2003, to the new regulatory context resulting from the CAP reform introduced by the latter regulation, in order to maintain the coherence of the system of penalties applicable to the aid schemes concerned in the light of the principles underlying that reform.
Domstolen konstaterar dock att, såsom generaladvokaten angav i punkterna 71–73 i sitt förslag till avgörande, de bestämmelser om sanktionsåtgärder som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 inte har till syfte att ändra karaktären hos eller styrkan av de sanktionsåtgärder som skall tillämpas inom ramen för det stödsystem för nötkreatur som införts genom förordning nr 1254/1999, utan har till syfte att, med verkan från ikraftträdandet av förordning nr 1782/2003, anpassa sanktionsåtgärderna till det nya rättsliga sammanhang som följer av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, vilken genomförts genom sistnämnda förordning, för att bibehålla det inre sammanhanget hos de bestämmelser om sanktionsåtgärder som skall tillämpas på de berörda stödsystemen med beaktande av de principer som ligger till grund för reformen.
The system introduced by Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 does not therefore reflect a revised assessment by the Community legislature as to whether the penalty is commensurate with the gravity of the irregularity at issue.
De sanktionsåtgärder som införts genom artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 innebär följaktligen inte att gemenskapslagstiftaren har ändrat sin bedömning vad gäller sanktionsåtgärdernas lämplighet i förhållande till den aktuella oegentlighetens allvar.
As is clear, in particular, from Article 4(1) of Regulation No 1782/2003, recitals 2 and 24 in the preamble to that regulation and recitals 55 and 56 in the preamble to Regulation No 796/2004, the system of reductions and exclusions applicable with regard to crosscompliance is intended to encourage farmers to comply with the already existing Community legislation in the various fields of crosscompliance, in order to incorporate into the CAP standards relating, in particular, to public and animal health, the environment and animal welfare.
Såsom framgår av bland annat artikel 4.1 i förordning nr 1782/2003, skälen 2 och 24 i samma förordning samt skälen 55 och 56 i förordning nr 796/2004 har nämligen de bestämmelser om minskning och uteslutning som är tillämpliga vid ett åsidosättande av tvärvillkoren till syfte att få jordbrukarna att efterleva gällande lagstiftning på tvärvillkorens olika områden, för att integrera bestämmelser om särskilt folkhälsa och om djurhälsa, miljö och djurskydd med den gemensamma jordbrukspolitiken.
It is true that, as the Commission itself stated at the hearing, since Articles 10c of Regulation No 3887/92 and 39(1) of Regulation No 2419/2001, as amended by Regulation No 118/2004, provide for penalties to be applied for noncompliance with the rules on identification and registration introduced by Regulation No 1760/2000, in respect of bovine animals not claimed for aid, they can be regarded as pursuing an objective analogous to cross-compliance.
Artikel 10c i förordning nr 3887/92 och artikel 39.1 i förordning nr 2419/2001, i dess lydelse enligt förordning nr 118/2004, kan visserligen, såsom kommissionen har angett under förhandlingen, anses ha ett syfte som är analogt med tvärvillkorens syfte, eftersom det i de förstnämnda bestämmelserna föreskrivs sanktionsåtgärder som skall tillämpas vid överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering i förordning nr 1760/2000 med avseende på nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan.