natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from the foregoing that, as regards the basis on which costs are borne, the legislation of the Member State in which the treatment is given is to be applied, while the competent institution remains responsible for subsequently reimbursing the institution of the place of stay, as provided for in Article 36 of Regulation No 1408/71.
Vad beträffar tillämpligheten av artikel 22 i förordning nr 1408/71 i målet vid den nationella domstolen erinrar domstolen för det första dels om att Jeanne Descamps hade ingett en ansökan om förhandstillstånd grundad på denna bestämmelse, dels om att den hänskjutande domstolen har fastställt att avslaget på hennes ansökan om tillstånd saknar verkan.
The fact that the refusal of authorisation was held unfounded in the main proceedings, on the basis of the criteria for authorisation laid down in the national legislation and not according to the criteria set out in the second paragraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71, does not mean that there was no ground to apply that regulation, as the Belgian Government maintains.
Vad beträffar räckvidden av de rättigheter som en socialförsäkringstagare som innehar ett tillstånd har enligt artikel 22.1 c i förordning nr 1408/71, framgår det av lydelsen av artikel 22.1 i att en sådan socialförsäkringstagare i princip har rätt till vårdförmåner som utges för den behöriga institutionens räkning av institutionen på vistelseorten enligt bestämmelserna i lagstiftningen i den stat där förmånerna utges, som om socialförsäkringstagaren vore försäkrad där.
Both the practical effect and the spirit of those provisions require, moreover, that the request of an insured person for authorisation on the basis of Article 22(l)(c) of Regulation No 1408/71 has been refused by the competent institution and it is subsequently established, either by the competent institution itself or by a court decision, that that refusal was unfounded, that person is entitled to be reimbursed directly by the competent institution by an amount
Enbart längden av den period under vilken förmåner utges skall bestämmas enligt den behöriga statens lagstiftning.
It follows from the second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71 that the sole purpose of that provision is to identify the circumstances in which the competent national institution is precluded from refusing authorisation sought on the basis of Article 22(l)(c). That provision is not designed to limit
Genom att denna bestämmelse således garanterar att de socialförsäkringstagare som omfattas av lagstiftningen i en medlemsstat och som innehar tillstånd får tillgång till vård i de andra medlemsstaterna på lika förmånliga villkor som de socialförsäkringstagare som omfattas av lagstiftningen i de sistnämnda medlemsstaterna, bidrar den till att underlätta den fria rörligheten för socialförsäkringstagare.
equivalent to that which it would ordinarily have borne if authorisation had been properly granted in the first place.
blivit inlagd på sjukhus i den medlemsstat där han är försäkrad.
cover when hospital services are provided in another Member State could be objectively justified.
Det framgår av det ovan anförda att de ersättningsformer som föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat i vilken vården utförs skall tillämpas och att det därvid åligger den behöriga institutionen att senare ersätta institutionen på vistelseorten enligt de villkor som föreskrivs i artikel 36 i förordning nr 1408/71.
It must be determined first of all whether the situation at issue in the main proceedings falls within the scope of freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty.
Det överensstämmer med såväl den ändamålsenliga verkan av som andan i dessa bestämmelser att när en socialförsäkringstagares ansökan om tillstånd på grundval av artikel 22.1 c i förordning nr 1408/71 har avslagits av den behöriga institutionen och det senare, antingen av den behöriga institutionen själv eller genom ett domstolsavgörande, har fastställts att detta avslag inte var välgrundat, har denne socialförsäkringstagare rätt att på den behöriga institutionens bekostnad direkt erhålla återbetalning av ett belopp motsvarande det som normalt skulle ha ersatts om tillståndet hade utfärdats korrekt från början.
It is settled case-law that medical activities fall within the scope of Article 60 of the Treaty, there being no need to distinguish in that regard between care provided in a hospital environment and care provided outside such an environment.
Under dessa förhållanden skall det slutligen prövas om det kan vara objektivt motiverat att en nationell lagstiftning inte tillförsäkrar en försäkringstagare som är ansluten i den egna staten en ersättningsnivå som är minst lika förmånlig som den som tillämpas då sjukhustjänster utförs i en annan medlemsstat.
It is also settled case-law that the special nature of certain services does not remove them from the ambit of the fundamental principle of freedom of movement.
Det skall först avgöras om den situation som föreligger i målet vid den nationella domstolen verkligen omfattas av tillämpningsområdet för friheten att tillhandahålla tjänster i den mening som avses i artikel 59 i fördraget.
The Court has likewise recognised, as regards the objective of maintaining a balanced medical and hospital service open to all, that even if that objective is intrinsically linked to the method of financing the social security system, it may also fall within the derogations on grounds of public health under Article 56 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 46 EC) in so far as it contributes to the attainment of a high level of health protection.
Det skall erinras om att domstolen tidigare har slagit fast att det inte kan uteslutas att risken för att den ekonomiska balansen i systemet för social trygghet allvarligt rubbas kan vara ett tvingande hänsyn av allmänintresse som kan motivera en inskränkning i principen om frihet att tillhandahälla tjänster.
The Court has also stated that Article 56 of the Treaty allows Member States to restrict the freedom to provide medical and hospital services in so far as the maintenance of treatment capacity or medical competence on national territory is essential for the public health, and even the survival, of the population.
Det följer av fast rättspraxis att medicinsk verksamhet omfattas av tillämpningsområdet för artikel 60 i fördraget, utan att det i detta avseende skall göras skillnad mellan vård på sjukhus och vård som utförs utanför sjukhusen.
Since the hospital services at issue in the main proceedings fall within the scope of freedom to provide services, it is necessary to go on to consider whether the fact that national legislation does not guarantee a person covered by its social insurance scheme who has been authorised to receive hospital treatment in another Member State in accordance with Article 22(1)(c) of Regulation No 1408/71 a level of payment equivalent to that to which he would have been entitled if he had received hospital treatment in the Member State in which he was insured entails a restriction of freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty.
Det följer även av fast rättspraxis att vissa tjänsters särskilda beskaffenhet inte kan förhindra att de omfattas av bestämmelserna om friheten att tillhandahålla tjänster.
In the present case, there is no doubt that the fact that a person has a lower level of cover when he receives hospital treatment in another Member State than when he undergoes the same treatment in the Member State in which he is insured may deter, or even prevent, that person from applying to providers of medical services established in other Member States and constitutes, both for insured persons and for service providers, a barrier to freedom to provide services.
Domstolen har även medgett att målsättningen att upprätthålla en lakar- och sjukhusvård som är väl avvägd och tillgänglig för alla, även om en sådan målsättning är oupplösligt förbunden med sättet att finansiera systemet för social trygghet, också kan omfattas av undantagen vad gäller hänsyn till folkhälsan enligt artikel 56 i EG-fördraget (nu artikel 46 EG i ändrad lydelse), i den mån målsättningen bidrar till att säkerställa en hög nivå vad avser hälsoskyddet.
In such circumstances, it cannot be claimed that payment of additional reimbursement, covering the difference between the system of cover laid down by the legislation of the Member State in which she was insured and that applied by the Member State in which the treatment was provided, when the former is more advantageous than the latter, would be liable to jeopardise the maintenance, in the Member State of registration, of a balanced medical and hospital service open to all or the maintenance of treatment capacity or medical competence on national territory.
Domstolen har vidare påpekat att artikel 56 i fördraget ger medlemsstaterna möjlighet att begränsa friheten att tillhandahålla lakar- och sjukhusvård i den mån det med hänsyn till folkhälsan, och till och med för befolkningens överlevnad, är väsentligt att upprätthålla en vårdkapacitet eller en sjukvårdskompetens inom det nationella territoriet.
Consequently, it is necessary to examine whether the fact that the national legislation of a Member State does not guarantee a person insured in that State at least an equally advantageous level of
Eftersom sjukhusförmånerna i fråga i målet vid den nationella domstolen verkligen omfattas av tillämpningsområdet för friheten att tillhandahålla tjänster finns det vidare anledning att pröva huruvida det innebär en begränsning av denna frihet i den mening som avses i artikel 59 i fördraget att en nationell lagstiftning inte garanterar en försäkringstagare som, i enlighet med artikel 22.1 c i förordning nr 1408/71, har fått tillstånd att genomgå sjukhusvård i en annan medlemsstat en ersättningsnivå som motsvarar den som han skulle ha åtnjutit om han hade
reimbursement of all the medical costs which he incurred in the Member State in which he received treatment once it is established that the rejection of his request for authorisation was unfounded.
kompletterande återbetalning belastar detta sjukförsäkringssystem har någon avgörande betydelse för finansieringen av systemet för social trygghet.
Furthermore, since such additional reimbursement, which is a function of the system of cover applying in the State of registration, does not in theory impose any additional financial burden on the sickness insurance scheme of that State by comparison with the reimbursement to be made if hospital treatment had been provided in that latter State, it cannot be argued that making that sickness insurance fund bear such additional reimbursement would be liable to have a significant effect on the financing of the social security system.
Vad beträffar den situation som föreligger i målet vid den nationella domstolen måste det emellertid medges att inget av de tvingande hänsyn som nämns i punkterna 47^19 i förevarande dom kan rättfärdiga det hinder som ifrågasatts i målet vid den nationella domstolen.
Second part of the question referred to the Court
Den andra delen av tolkningsfrågan
In order to answer that reformulated question, it is sufficient to state that it follows from the actual wording of Article 36 of Regulation No 1408/71 that the full refund between institutions to which that provision refers concerns only benefits in kind provided by the institution of a Member State of stay on behalf of the competent institution, pursuant to the provisions of Title III, Chapter 1, of that regulation. Consequently, as observed in paragraphs 32 and 33 above, that refund applies only to benefits in kind for which the assumption of costs by the institution of the place of stay is provided for by the legislation applied by that institution, and in precise proportion to which that assumption of costs is stipulated.
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra delen av sin fråga för att få klarhet i huruvida artikel 36 i förordning nr 1408/71 skall tolkas så, att det följer av denna bestämmelse att när en socialförsäkringstagares ansökan om tillstånd på grundval av artikel 22.1 c i förordning nr 1408/71 har avslagits av den behöriga institutionen, har denne rätt till återbetalning av samtliga utgifter för läkarvård som han har haft i den medlemsstat där han fått vård, när det väl har fastställts att avslaget på hans ansökan om tillstånd inte var välgrundat.
By the second part of its question, the national court asks essentially whether Article 36 of Regulation No 1408/71 is to be interpreted as meaning that an insured person who has requested authorisation on the basis of Article 22(l)(c) of Regulation No 1408/71 and been refused by the competent institution is entitled to
Det skall nämligen erinras om att den hänskjutande domstolen i det förevarande fallet har slagit fast att Jeanne Descamps verkligen hade rätt att erhålla ett sådant tillstånd som föreskrivs dels i den nationella lagstiftning som hon omfattades av, dels i artikel 22.1 c i förordning nr 1408/71.
Where the request of an insured person f or authorisation on the basis of Article 22(1)(c) of that regulation has been refused by the competent institution and it is subsequently established that such refusal was unfounded, the person concerned is entitled to be reimbursed directly by the competent institution by an amount equivalent to that which would have been borne by the institution of the place o f stay under the rules laid down by the legislation applied by the latter institution if authorisation had been property granted in the first place.
För att besvara den således omformulerade frågan är det tillräckligt att konstatera att det framgår av själva lydelsen av artikel 36 i förordning nr 1408/71 att den återbetalning i sin helhet mellan institutioner som det hänvisas till i denna bestämmelse enbart avser vårdförmåner som utges av en institution i en vistelsemedlemsstat för den behöriga institutionens räkning enligt bestämmelserna i kapitel 1 i avdelning III i denna förordning.
As Article 22 of that regulation is not intended to regulate any reimbursement at the tariffs in force in the Member State of registration, it does not have the effect of preventing or prescribing payment by that State of additional reimbursement covering the difference between the system of cover laid down by the legislation ofthat State and the system applied by the Member State of stay, where the former is more advantageous than
Såsom tidigare har nämnts i punkterna 32 och 33 i förevarande dom, följer härav att den ovannämnda återbetalningen endast avser de vårdförmåner som institutionen på vistelseorten ersätter enligt den lagstiftning som den sistnämnda tillämpar och i exakt den proportion som föreskrivs för denna ersättning.
the latter and such reimbursement is provided for by the legislation of the Member State of registration.
Eftersom en sådan kompletterande återbetalning, som beror på ersättningsreglerna i den stat där personen är försäkrad, per definition inte innebär någon ytterligare finansiell belastning för sjukförsäkringssystemet i denna stat jämfört med den återbetalning som skulle ha skett i fall av sjukhusvård i denna stat, kan det inte heller hävdas att den omständigheten att en sådan
Article 36 of Regulation No 1408/71, in the version amended and updated by Regulation No 2001/83, cannot be interpreted as meaning that it follows from that provision that a covered person who has requested authorisation on the basis of Article 22(l)(c) ofthat regulation and been refused by the competent institution is entitled to reimbursement of all the medical costs which he incurred in the Member State in which he received treatment once it is established that the rejection of his request for authorisation was unfounded.'
Ί) Artikel 22.1 c och 22.1 i i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2001/83 av den 2 juni 1983, skall tolkas så, att när en socialförsäkringstagare har fått tillstånd av den behöriga institutionen att bege sig till en annan medlemsstats territorium för att där få vård, är institutionen på vistelseorten skyldig att till honom utge vårdförmåner i enlighet med de regler om ersättning för vård som denna institution tillämpar som om den berörde vore försäkrad där.
Reimbursement of medical expenses incurred whilst receiving medical treatment abroad, as provided for in Article 22(l)(c)(i) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community (in the version contained in Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996), must be based on the actual tariffs applied in the Member State where the treatment has been provided and must be calculated in accordance with the coefficients applied by the social security system of the State of registration;
Eftersom syftet med artikel 22 i denna förordning inte är att reglera en eventuell återbetalning till de taxor som gäller i den medlemsstat där personen är försäkrad varken hindrar eller föreskriver artikeln en kompletterande återbetalning från denna stat som motsvarar skillnaden mellan den ersättning som föreskrivs i nämnda medlemsstat och den som tillämpas i vistelsemedlemsstaten, när den förstnämnda är mer förmånlig än den sistnämnda och en sådan återbetalning föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat där personen är försäkrad.
Article 36 of Regulation (EEC) No 1408/71 should be interpreted as meaning that it does not concern reimbursement of individuals who have received medical treatment abroad, but reimbursement of competent institutions with responsibility for healthcare expenditure on benefits in kind under Article 22 of that Regulation.'
Artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse) skall tolkas så, att om den återbetalning av utgifter för sjukhustjänster som tillhandahålls i en vistelsemedlemsstat, en återbetalning som följer av tillämpningen av de regler som är i kraft i denna stat, uppgår till ett lägre belopp än vad som skulle följt av tillämpningen av den lagstiftning som är i kraft i den medlemsstat där personen är försäkrad i fall av sjukhusvård i den sistnämnda staten, skall en kompletterande återbetalning motsvarande denna skillnad beviljas socialförsäkringstagaren av den behöriga institutionen.
Preliminary ruling (Freedom to provide sendees — Articles 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC) - Sicbiess insurance — System providing benefits in kind — System of agreements — Hospital treatment costs incurred in another Member State — Prior authorisation — Criteria — Justification) (Full Court) no medical necessity justifying treatment in that clinic.
Ersättning för läkarvårdskostnader som har uppkommit för att erhålla läkarvård utomlands i den mening som avses i artikel 22.1 c i i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen (i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996) skall grundas på sådana taxor som faktiskt tillämpas i den medlemsstat där förmånen har utgetts och beräknas enligt de kvoter som tillämpas med avseende på det sociala trygghetssystemet i den stat där personen är försäkrad.
Mrs Geraets-Smits then lodged an appeal with the Arrondissementsrechtbank te Roermond against the decision of 30 September 1996.
Mål C-157/99 B.S.M. Smits, épouse Geraets och Stichting Ziekenfonds VGZ
The two questions have been raised in proceedings between Mrs Geraets-Smits and Stichting Ziekenfonds VGZ ('Stichting VGZ') and between Mr Peerbooms and Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen ('Stichting CZ') concerning the reimbursement of hospital treatment costs incurred in Germany and Austria respectively.
H.T.M. Peerbooms och Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen Frihet att tillhandahålla tjänster
In its examination, the Arrondissementsrechtbank finds that the decision refusing to reimburse Mrs Geraets-Smits's costs was based, first, on the fact that the specific clinical method is not regarded as normal treatment within the professional circles concerned and is therefore not one of the benefits covered by Article 8 of the ZFW. Should the treatment, or part of it, none the less be regarded as normal, the refusal is based, second, on the consideration that, since satisfactory and adequate treatment was available in the Netherlands at an establishment having contractual arrangements with the sickness insurance fund, the treatment in Kassel was not necessary within the meaning of Article 9(4) of the ZFW and Article 1 of the Rhbz.
Förhandsavgörande "Frihet att tillhandahålla tjänster Artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse) och artikel 60 i EG-fördraget (nu artikel 50 EG) — Sjukförsäkring - System med vårdförmåner Avtalssystem Utgifter för sjukhusvård i en annan medlemsstat Förhandstillstånd — Kriterier — Invändning" (Domstolen i plenum) att utreda vilken medicinering som är lämpligast och formerna för sjukgymnastik och arbetsterapi samt psykosocialt stöd.
The national court appointed a neurologist as an expert witness. In the report which he filed on 3 February 1998, the expert concluded that there was no clinical or scientific evidence that the specific clinical approach was more appropriate and that therefore there was no strictly medical
Arrondissementsrechtbank te Roermond har genom beslut av den 28 april 1999, som inkom till domstolens kansli den 30 april samma år, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG) ställt två frågor om tolkningen av artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse) och artikel 60 i EG-fördraget (nu artikel 50 EG).
By decisions of 30 September and 28 October 1996, Stichting VGZ informed Mrs Geraets-Smits that the costs of the treatment would not be refunded under the ZFW.
Genom beslut av den 30 september och den 28 oktober 1996, meddelade Stichting VGZ B.S.M. Smits att hon inte beviljades någon ersättning enligt ZFW.
The reasons stated were that satisfactory and adequate treatment for Parkinson's disease was available in the Netherlands, that the specific clinical treatment provided at the Elena-Klinik provided no additional advantage and that there was therefore
Skälet till avslaget var att tillfredsställande och lämplig behandling för Parkinsons sjukdom fanns att tillgå i Nederländerna, att den kategoriella kliniska behandling som utfördes vid Elena-kliniken inte innebar någon ytterligare fördel och att det därför inte var medicinskt nödvändigt att undergå behandlingen vid denna klinik.
justification for the treatment received by Mrs Geraets-Smits in Germany.
Frågorna har uppkommit i två tvister, dels mellan B.S.M. Smits, gift Geraets, och Stichting Ziekenfonds VGZ (nedan kallad Stichting VGZ), dels mellan H.T.M. Peerbooms och Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen (nedan kallad Stichting CZ), avseende återbetalning av utgifter för sjukhusvård i Tyskland respektive Österrike.
The Peerbooms case
Målen vid den nationella domstolen
Mr Peerbooms fell into a coma following a road accident on 10 December 1996.
Målet Smits
The Innsbruck clinic gave Mr Peerbooms special intensive therapy using neurostimulation.
B.S.M. Smits begärde den 14 november 1996 att Ziekenfondsraad skulle yttra sig.
By letter of 24 February 1997, Mr Peerbooms's neurologist requested Stichting CZ to pay the costs of the treatment at the University Clinic in Innsbruck.
Ziekenfondsraad avgav yttrande den 7 april 1997 och ansåg därvid att Stichting VGZ' avslagsbeslut var riktigt.
Questions referred to the Court
B.S.M. Smits lider av Parkinsons sjukdom.