natgillin/translations-raw huggingface dataset:
or recommendation in all cases not provided for in the ECSC Treaty where it becomes apparent that that decision or recommendation is necessary to attain, within the common market in coal and steel and in accordance with Article 5 CS, one of the objectives of the Community set out in Articles 2 CS to 4 CS.
rekommendation i alla i EKSG-fördraget inte förutsedda fall, om detta beslut eller denna rekommendation synes krävas för att inom ramen för den gemensamma marknaden för kol och stål och i enlighet med artikel 5 KS förverkliga någon av de i artiklarna 2 KS–4KS närmare angivna målsättningarna för gemenskapen.
The Commission is to adopt a decision or recommendation with the unanimous assent of the Council and after the Consultative Committee has been consulted.
Kommissionen skall fatta ett beslut eller lämna en rekommendation med rådets enhälliga samtycke och efter att den rådgivande kommittén hörts.
In the light of the conclusions drawn under the first limb of the first plea, I consider this complaint to be unfounded.
Mot bakgrund av mina slutsatser i samband med den första grundens första del anser jag att denna anmärkning saknar grund.
For if, as I consider, Article 4(c) CS is applicable to aid granted to steel undertakings under a general scheme of aid, the Commission did not extend the scope of that provision when it adopted the rules in the steel aid codes.
Om, såsom jag anser, artikel 4 c KS är tillämplig på stöd som beviljas stålföretag enligt en allmän stödordning, har kommissionen i så fall inte utvidgat tillämpningsområdet för denna bestämmelse när den har antagit de regler som fastställts i regelverken för stöd till stålindustrin.
Taking into account the fact that it found itself in a situation not provided for by the ECSC Treaty but in which it was required to act, it therefore seems to me that the Commission was entitled to rely on the first and second paragraphs of Article 95 CS in order, by way of those rules, to meet the restructuring needs of the steel market.
Med hänsyn till att kommissionen befann sig i en situation som inte förutsetts i EKSG-fördraget, i vilken den dock var tvungen att vidta åtgärder, kunde kommissionen enligt min mening således lagenligt grunda sig på artikel 95 första och andra styckena KS för att genom de ovannämnda reglerna möta behoven av att omstrukturera stålmarknaden.
It is not too difficult to see the formal differences between the two situations contemplated in Article 95 CS.
Det går utan större svårighet att urskilja de formella skillnaderna mellan de två fall som avses i artikel 95 KS.
The first paragraph of Article 95 CS is concerned with enabling the Commission to fill a gap in the ECSC Treaty which paralyses its action by allowing it to adopt a decision or a recommendation in a situation not provided for in that treaty, but without amending it.
I artikel 95 första stycket KS är det fråga om att möjliggöra för kommissionen att fylla ut en lucka i EKSG-fördraget som lamslår dess åtgärder genom att ge den möjlighet att fatta ett beslut eller lämna en rekommendation i ett fall som inte förutsetts i fördraget, men utan att ändra detta.
Moreover, the unanimous assent of the Council is required beforehand.
Dessutom krävs det ett föregående enhälligt samtycke av rådet.
The third paragraph of Article 95 CS has to do with amending a provision of that treaty relating to ‘the Commission’s exercise of its powers’.
I artikel 95 tredje stycket KS är det fråga om att ändra en bestämmelse i fördraget ”som avser kommissionens utövande av de befogenheter som den tillagts”.
The unanimous assent of the Council is not required but a favourable opinion from the Court and a vote by the European Parliament are.
Det krävs inte något enhälligt samtycke av rådet, men ett positivt yttrande av domstolen och en omröstning i Europaparlamentet krävs.
In this case, Salzgitter accuses the Commission of having relied on the first and second paragraphs of Article 95 CS to extend the scope of Article 4(c) CS in the context of the various steel aid codes, whereas it should have complied with the procedure provided
I förevarande mål har Salzgitter kritiserat kommissionen för att den har grundat sig på artikel 95 första och andra styckena
I am therefore of the opinion that the Court of First Instance did not commit an error of law in this regard and I propose that the Court dismiss the second limb of the first plea.
Jag anser således att förstainstansrätten i detta avseende inte har gjort sig skyldig till någon felaktig rättstillämpning och jag föreslår att domstolen inte skall bifalla överklagandet såvitt avser den första grundens andra del.
The third limb of the first plea, alleging an error of law in the presentation of the Commission’s decisionmaking practice restore to Article 4(c) CS its original scope, even though it was in reality an unauthorised amendment to the ECSC Treaty.
Den första grundens tredje del: En felaktig rättstillämpning vid redogörelsen för kommissionens beslutspraxis att andra regelverket hade till syfte att återge artikel 4 c KS dess ursprungliga innebörd, medan det i själva verket var fråga om en icke tillåten ändring av EKSG-fördraget.
By the third limb of the first plea, Salzgitter submits that, in paragraphs 112 et seq. of the judgment under appeal, the Court of First Instance presented the Commission’s decisionmaking practice in an incorrect manner. 68
Genom den första grundens tredje del har Salzgitter hävdat att förstainstansrätten i punkt 112 och följande punkter i den överklagade domen redogjorde för kommissionens beslutspraxis på ett felaktigt sätt. 68
The Commission considers that the fact that it held a different view on the scope of Article 4(c) CS prior to the Third Code has no bearing on the aid granted to Salzgitter, in so far as that view was not recorded in any individual act capable of becoming final in relation to the recipient undertaking before 1 January 1986. 69
Kommissionen anser att den omständigheten att den, före tredje regelverket, intog en annan ståndpunkt beträffande räckvidden av artikel 4 c KS saknar betydelse för det stöd som beviljats Salzgitter, eftersom det inte har getts uttryck för denna ståndpunkt i någon individuell rättsakt som före den 1 januari 1986 kunde bli slutgiltig med avseende på det stödmottagande företaget.
(a) Arguments of the parties
69 a) Parternas argument b) Bedömning
Salzgitter submits that the Commission formed the view that Article 4(c) CS applied only to specific aid to steel undertakings from the very entry into force of the ECSC Treaty in 1952, not in the early 1970s.
Salzgitter har hävdat att kommissionen redan från ikraftträdandet av EKSG-fördraget år 1952, och inte i början av 1970-talet, ansett att artikel 4 c KS endast var tillämplig på särskilt stöd till stålföretag.
Salzgitter relies in this regard on the report published by the High Authority of the ECSC in 1963, entitled ‘Le Traité CECA de 1952 à 1962’, on the wording of the fourth recital in the preamble to, and Article 1 of, the First Code, the position taken by the Commission in its 9th Report on Competition Policy and the Commission’s decisionmaking practice in the coal sector.
Salzgitter har i detta avseende grundat sig på den rapport som EKSG:s Höga myndighet offentliggjorde år 1963, med titeln ”EKSG-fördraget under åren 1952–1962”, på ordalydelserna i fjärde skälet och i artikel 1 i första regelverket, på kommissionens ställningstagande i samband med dess nionde rapport om konkurrenspolitiken samt på kommissionens beslutspraxis inom kolsektorn.
Salzgitter criticises the Court of First Instance, in particular, for having held, in paragraph 115 of the judgment under appeal, that the Second Code aimed to
Salzgitter har särskilt kritiserat förstainstansrätten för att den, i punkt 115 i den överklagade domen, ansåg
In paragraphs 112 to 117 of the judgment under appeal, the Court of First Instance set out the rules which the Commission adopted under the First and Second Codes.
Förstainstansrätten redogjorde i punkterna 112–117 i den överklagade domen för de bestämmelser som kommissionen antog inom ramen för första och andra regelverket.
That outline, although it does not relate to the rules applicable to this case, nevertheless enables us to assess the legal context of the dispute and highlights the changes in the Commission’s interpretation.
Även om denna redogörelse inte avser de bestämmelser som är tillämpliga i förevarande mål ger den dock möjlighet att bedöma det rättsliga sammanhanget i målet och den bringar klarhet i förändringarna av kommissionens tolkning.
68 — Paragraphs 122 to 138 of the response and cross-appeal.
68 — Punkterna 122–138 i svarsskrivelsen och anslutnings -överklagandet.
Contrary to what the Commission submits, this is not immaterial to this case.
Tvärtemot vad kommissionen har hävdat är detta inte utan betydelse för förevarande mål.
I therefore propose that the Court should dismiss the third limb of the first plea as unfounded and, therefore, dismiss the first plea in its entirety.
Jag föreslår således att domstolen skall underkänna den första grundens tredje del och följaktligen förklara att överklagandet inte kan vinna bifall såvitt avser någon del av den första grunden.
B — The second plea, alleging a failure to state the reasons on which the contested decision was based
B — Den andra grunden: Bristfällig motivering av det omtvistade beslutet
In paragraph 112 of the judgment under appeal, the Court of First Instance observed that, ‘in the early 1970s and until the adoption of … the Second … Code, the Commission considered that Article 4(c) CS applied only to specific aid in favour of steel undertakings’.
Förstainstansrätten påpekade i punkt 112 i den överklagade domen att ”[f]rån början av 1970-talet och fram till antagandet av [andra regelverket] … ansåg … kommissionen att artikel 4 c KS endast var tillämplig på särskilt stöd till företag inom stålindustrin”.
It then noted, in paragraph 115 of the judgment under appeal that, ‘from [that] code onwards, the codes refer to “all aids to the steel industry, whether specific or nonspecific”, that clarification merely [serving] to restore to Article 4(c) CS its original scope’. 70
Förstainstansrätten anförde därefter, i punkt 115 i nämnda dom, att ”[f]rån och med [nämnda regelverk] avser regelverken visserligen ’stöd till stålindustrin, vare sig det är selektivt eller generellt’, men denna precisering har … endast till syfte att återge artikel 4 c KS dess ursprungliga innebörd” 70.
By its second plea, Salzgitter submits that the Court of First Instance committed an error of law in holding, in paragraph 184 of the judgment under appeal, that the reasons given in the contested decision met the requirements laid down in the ECSC Treaty. 71
Salzgitter har genom den andra grunden gjort gällande att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att i punkt 184 i den överkla- gade domen bedöma att motiveringen av det omtvistade beslutet följde de krav som uppställts i EKSG-fördraget. 71
Under this limb, Salzgitter again criticises the Court of First Instance for its conclusion as to the ‘original scope’ of Article 4(c) CS.
Salzgitter har i samband med denna delgrund på nytt kritiserat förstainstansrätten för dess bedömning avseende den ”ursprungliga innebörden” av artikel 4 c KS.
It argues that the scope of that provision was limited to specific aid in favour of steel undertakings as from the very entry into force of the ECSC Treaty, not only between the 1970s and the adoption of the Second Code.
Företaget har gjort gällande att tillämpningsområdet för denna bestämmelse redan från ikraftträdandet av EKSG-fördraget, och inte endast mellan åren under 1970-talet och antagandet av andra regelverket, var begränsat till särskilt stöd till stålföretag.
Salzgitter submits that the Commission does not state the reasons why it is departing
Salzgitter har hävdat att kommissionen inte har motiverat skälen till att den har
In the light of the conclusions drawn under the first limb of the first plea, it is my view that the Court of First Instance correctly set out the Commission’s decisionmaking practice and I therefore consider that Salzgitter’s arguments are untenable.
Med hänsyn till mina slutsatser i samband med den första grundens första
70 — Emphasis added.
71 — Punkterna 139–142 i svarsskrivelsen och anslutnings -överklagandet.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P from its previous decisionmaking practice by applying Article 4(c) CS to aid which is not specific to the coal and steel sectors, contrary to the caselaw of the Court and in breach of Article 67 CS.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P avvikit från sin tidigare beslutspraxis genom att tillämpa artikel 4 c KS på ett generellt stöd till kol- och stålsektorerna, i strid med domstolens rättspraxis och med åsidosättande av artikel 67 KS.
The Commission argues that its practice changed with the issue of the Third Code, which adequately states the reasons for that change.
Kommissionen har gjort gällande att dess praxis ändrades från och med det att det tredje regelverket antogs och att detta regelverk är tillräckligt motiverat i denna fråga.
74 It refutes the existence of a particular obligation to state reasons, on the ground that its duties are exhaustively set out in the third paragraph of Article 15 CS and in the first paragraph of Article 95 CS (consultation of the Consultative Committee and assent of the Council).
74Kommissionen har tillbakavisat påståendet att det skulle finnas en särskild motiveringsskyldighet och anser att dess skyldigheter på ett uttömmande sätt regleras i artiklarna 15 tredje stycket KS och 95 första stycket KS (hörande av den rådgivande kommittén och samtycke av rådet).
Salzgitter also argues that the Commission failed to explain why its assessment was at odds with its decisionmaking practice concerning the coal sector.
Salzgitter har även gjort gällande att kommissionen har underlåtit att förklara varför dess bedömning skilde sig från dess beslutspraxis rörande kolsektorn.
Finally, Salzgitter accuses the Commission of not having set out the reasons why the contested decision departed from its decisionmaking practice in similar cases, such as in Commission Decision 2002/347/ECSC. 72
Salzgitter har slutligen kritiserat kommissionen för att den inte har redogjort för skälen till att det omtvistade beslutet avvek från dess beslutspraxis i liknande ärenden, såsom det ärende som gav upphov till kommissionens beslut 2002/347/EKSG. 72
First of all, it should be borne in mind that the extent of the obligation to state reasons is a question of law reviewable by the Court on appeal.
Jag erinrar inledningsvis om att frågan om motiveringsskyldighetens omfattning utgör en rättsfråga som kan prövas av domstolen i mål om överklagande.
A plea alleging the failure to have regard to the scope of that obligation is therefore admissible even if it necessarily requires the Court of Justice to take into consideration the facts on which the Court of First Instance relied in reaching its conclusion. 75
En grund som avser att omfattningen av denna skyldighet har felbedömts kan således tas upp till sakprövning även om den med nödvändighet innebär att de omständigheter som förstainstansrätten har lagt till grund för sin slutsats beaktas. 75
The Federal Republic of Germany argues that the development of the Commission’s understanding of the law in terms of the scope of Article 4(c) CS and Article 67 CS respectively required a more detailed statement of the reasons and justification for the contested decision. 73
Förbundsrepubliken Tyskland har påpekat att utvecklingen av kommissionens rättsuppfattning när det gäller tillämpningsområdet för artikel 4 c KS respektive artikel 67 KS krävde en mer omfattande motivering och utförligare skäl i det omtvistade beslutet. 73
It is clear from the fourth indent of the second paragraph of Article 5 CS and the first paragraph of Article 15 CS that the Community is to ‘publish the reasons for its actions’
Det framgår av ordalydelsen i artiklarna 5 andra stycket fjärde strecksatsen KS och 15 första stycket KS att gemenskapen skall ”offentliggöra skälen för sitt handlande” och att ”[k]ommissionens beslut, rekommendationer och yttranden skall vara motiverade
74 — Third and fourth recitals in the preamble to the Third Code.
74 — Tredje och fjärde skälen i tredje regelverket.
75 — Case C-188/96 P Commission v V [1997] ECR I-6561, paragraph 24 and caselaw cited.
72 — Kommissionens beslut 2002/347/EKSG av den 21 november 2001 om Frankrikes ordning för skattefria avsättningar för företags utländska driftställen (EGT L 126, 2002, s. 27).
73 — Paragraph 53 of the response and intervention in support of the cross-appeal.
73 — Punkt 53 i svarsskrivelsen och i interventionsinlagan till stöd för anslutningsöverklagandet.
COMMISSION v SALZGITTER and that ‘[d]ecisions, recommendations and opinions of the [Commission] shall state the reasons on which they are based and shall refer to any opinions which were required to be obtained’.
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER och hänvisa till de yttranden som kommissionen skall inhämta”.
It follows from those provisions and from the general principles contained in the ECSC Treaty that the Commission is required to give reasons for the general or individual decisions which it adopts, regardless of the legal basis chosen for that purpose.
Det framgår av dessa bestämmelser samt av de allmänna principerna i EKSG-fördraget att kommissionen är skyldig att motivera de allmänna eller individuella beslut som den antar och detta oavsett vilken rättslig grund som valts för detta ändamål.
Moreover, the insufficiency or lack of reasoning constitutes an infringement of essential procedural requirements within the meaning of Article 33 CS and is a matter of public policy which the Community judicature must raise of its own motion.
Avsaknad av, eller bristfällig, motivering innebär dessutom ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter i den mening som avses i artikel 33 KS och utgör tvingande rätt, som gemenskapsdomstolarna skall pröva ex officio.
76 or other persons concerned by the measure in accordance with the second paragraph of Article 33 CS — to ascertain the reasons for it.
76 stycket KS – kan få kännedom om skälen för den vidtagna åtgärden.
It is not, however, necessary for the reasoning to go into all the relevant facts and points of law, since the question whether the statement of reasons meets the requirements of Article 5 CS and 15 CS must be assessed with regard not only to its wording but also to its context and to all the legal rules governing the matter in question.
Det krävs dock inte att alla relevanta faktiska och rättsliga omständigheter anges i motiveringen, eftersom bedömningen av om denna motivering uppfyller kraven i artiklarna 5 KS och 15 KS inte skall ske endast utifrån rättsaktens ordalydelse utan även utifrån sammanhanget och reglerna på det ifrågavarande området.
78In the context of State aid control, the examination of the reasons given for a Commission decision must also take account of the complex assessments which the institution must carry out and the discretionary choices that it may make.
78Inom ramen för kontrollen av statligt stöd skall det vid prövningen av motiveringen av ett beslut av kommissionen även tas hänsyn till de komplicerade bedömningar som institutionen skall göra och de skönsmässiga val som den kan göra.
According to settled caselaw, the requirement to state reasons imposed on the Commission under Article 15 CS must satisfy the same principles as those established by the Court within the framework of Article 253 EC. 77
Enligt fast rättspraxis skall kommissionens motiveringsskyldighet enligt artikel 15 KS uppfylla samma principer som de som domstolen fastställt inom ramen för artikel 253 EG. 77
With regard, first, to the complaint based on the failure to give reasons for the development of the Commission’s decisionmaking practice with respect to the scope of Article 4(c) CS and Article 67 CS respectively, I do not consider this complaint to be relevant.
När det först gäller den anmärkning som grundas på avsaknaden av motivering avseende utvecklingen av kommissionens beslutspraxis beträffande tillämpningsområdet för artikel 4 c KS respektive artikel 67 KS anser jag att denna anmärkning inte är relevant.
Those principles are as follows.
Dessa principer är följande.
The statement of reasons must be appropriate to the measure at issue and must disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted that measure in such a way as to enable the Court to exercise its power of review and to enable the persons concerned — addressees
Motiveringen skall vara anpassad till rättsaktens beskaffenhet och det skall av motiveringen klart och tydligt framgå hur den institution som har antagit rättsakten har resonerat, så att gemenskapsdomstolen ges möjlighet att utöva sin prövningsrätt och så att de som berörs därav – de som rättsakten är riktad till eller andra personer som berörs av denna, i den mening som avses i artikel 33 andra
The Commission’s assessment of the compatibility of the aid at issue with the common market in coal and steel is not based on that development.
Kommissionens bedömning av huruvida det aktuella stödet är förenligt med den gemensamma marknaden för kol och stål har nämligen inte grundats på någon sådan utveckling.
It follows from
Det framgår av sammanhanget i det omtvistade beslutet och särskilt
76 — See, for example, the judgment in Case T-102/03 CIS v Commission [2005] ECR II-2357, paragraph 46 and the caselaw cited there.
76 — Se bland annat förstainstansrättens dom av den 22 juni 2005 i mål T-102/03, CIS mot kommissionen (REG 2005, s. II-2357), punkt 46 och där angiven rättspraxis.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P notification periods which have been adopted under the steel aid codes applicable since 1986 (paragraphs 67 to 76 and 126 to 133).
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P av punkterna 59–66 och 109–133 i detta att stödet enligt kommissionens mening redan från början omfattades av artikel 4 c KS.
In any event, the contested decision discloses in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the Commission with regard to the scope and applicability of each of those two provisions.
Under alla förhållanden framgår kommissionens resonemang om räckvidden respektive tillämpligheten av var och en av dessa två bestämmelser klart och tydligt av det omtvistade beslutet.
Those reasons enabled Salzgitter, as well as the Federal Republic of Germany, to ascertain the reasons why the Commission took the view that the conditions laid down in Article 4(c) CS were satisfied in this case.
Dessa skäl gav Salzgitter samt Förbundsrepubliken Tyskland möjlighet att få kännedom om skälen till att kommissionen ansåg att villkoren i artikel 4 c KS var uppfyllda i förevarande fall.
Moreover, Salzgitter and the Federal Republic of Germany were able to challenge the Commission’s findings in detail.
De sistnämnda har dessutom mer ingående kunnat ifrågasätta kommissionens bedömningar.
Furthermore, as the judicial review which the Court of First Instance was able to carry out in the judgment under appeal demonstrates, those grounds enable the Community judicature to determine whether those findings are well founded.
Dessutom, och såsom den domstolsprövning visar som förstainstansrätten kunde göra i den överklagade domen, har gemenskapsdomstolen genom de ovannämnda skälen getts möjlighet att kontrollera huruvida dessa bedömningar var välgrundade.
I do not therefore consider that the Commission was also required, in what is an individual measure, let us remember, to set out the development of its decisionmaking practice since the adoption of the First and Second Codes, which are inapplicable to this case anyway.
Jag anser således inte att kommissionen i en rättsakt som är en individuell rättsakt dessutom behövde redogöra för utvecklingen av sin beslutspraxis efter antagandet av första och andra regelverken, då de sistnämnda för övrigt inte var tillämpliga på förevarande fall.