natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the fact that the affixing of the mark exempts exporters from the requirements for an official statement laid down in items 16.2 to 16.4 precludes the mark from being affixed by the producer of the plants alone, without any possible involvement of the authorities empowered to make those official statements.
House of Lords ansåg att det utifrån domen av den 4 juli 2000 i det ovannämnda målet Anastasiou m.fl. inte var möjligt att avgöra frågan huruvida det är möjligt att förse emballaget med en lämplig ursprungsmärkning i den mening som avses i punkt 16.1 på en annan plats än på växternas ursprungsplats.
Accordingly, the requirement to affix an 'appropriate' origin mark, which alone is capable of reliably certifying the products' origin and exempting the exporter from the special requirements laid down in items 16.2 to 16.4, can be fulfilled only in the products' country of origin, by, or under the supervision of, the authorities empowered to issue the phytosanitary certificates required by Directive 77/93.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågorna för att få klarhet i huruvida direktiv 77/93 kan tolkas så att ett sundhetscertifikat kan utfärdas av myndigheterna i ett icke-medlemsland som inte är växternas ursprungsland då dessa växter omfattas av det särskilda kravet på att deras emballage skall ha en lämplig ursprungsmärkning enligt punkt 16.1 samt huruvida denna tolkning påverkas av de genom direktiv 98/2 införda ändringarna av punkterna 16.2 och 16.3 i direktiv 77/93. Domstolen kommer nedan att pröva de båda frågorna gemensamt.
The question of the quality of the cooperation which may be established by the authorities of the importing Member States and those, in the present case, of Turkey therefore does not have to be raised.
Mot bakgrund av vad som har angetts ovan i den andra delen av domskälen finner domstolen att de särskilda krav som kan uppfyllas på andra platser än på ursprungsplatsen i den mening som avses i nämnda bestämmelse i artikel 9.1 i direktiv 77/93, är endast de krav som kan uppfyllas under lika tillfredsställande förhållanden avseende växtskydd som på växternas ursprungsplats.
It follows from the foregoing that while Directive 98/2, from its entry into force, deprives the requirement for an appropriate origin mark of much of its practical significance, it does not provide arguments supporting a different legal interpretation of that requirement.
Bedömningen av punkterna 16.1-16.4 rörande de särskilda kraven som är tillämpliga på citrusfrukter med ursprung i icke-medlemsländer understryker också den särskilda betydelsen av att förse produkternas emballage med en lämplig ursprungsmärkning då de kommer från ett land som har påvisats vara fritt från förtecknade skadegörare.
'On a proper interpretation of Council Directive 77/93/EEC of 21 December 1976 on protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community, as amended, inter alia, by Council Directive 91/683/EEC of 19 December 1991 and Commission Directive 92/103/EEC of 1 December 1992, the special requirement that an appropriate origin mark be affixed to the plants' packaging laid down in item 16.1 of Annex IV, Part A, Section I, to that directive, can be fulfilled only in the country of origin of the plants concerned.
"Rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och att de sprids inom gemenskapen, i dess ändrade lydelse, skall tolkas så att det i punkt 16.1 föreskrivna särskilda kravet på att växternas emballage skall ha en lämplig ursprungsmärkning kan endast uppfyllas i de berörda växtemas ursprungsland.
The amendments which Commission Directive 98/2/EC of 8 January 1998 made to items 16.2 and 16.3 do not affect that interpretation.
De genom direktiv 98/2 införda ändringarna av punkterna 16.2—16.3 i direktiv 77/93 föranleder inte någon annan bedömning.
The phytosanitary certificate required in order to bring those plants into the Community must, therefore, be issued in their country of origin by, or under the supervision of, the competent authorities ofthat country.'
Det sundhetscertifikat som erfordras för att dessa växter skall få föras in i gemenskapen skall således utfärdas i växternas ursprungsland av landets behöriga myndigheter eller under dessa myndigheters kon t r o l L "
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Full Court on 3 June 2003.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 3 juni 2003.
(2) On a proper construction of items 16.2 to 16.4 of Annex IV, Part A, to Directive 77/93/EEC, the official statement as to the country of origin is to be made by an official in the country of origin.'
Artikel 9.1 i rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna skall tolkas på så sätt att när citrusfrukter med ursprung i ett tredje land transporteras till ett annat tredje land kan det särskilda kravet enligt punkt 16.1 bilaga 4 del A till direktiv 77/93/EEG, att emballaget skall vara försett med en lämplig ursprungsmärkning, inte uppfyllas på annan plats än ursprungsplatsen.
(State aid —Decision 961666/EC — Compensation for the economic disadvantages caused by the division of Germany — Serious disturbance in the economy of a Member State — Regional economic development) (Full Court)
"Statligt stöd — Beslut 96/666/EG — Uppvägande av de ekonomiska nackdelar som uppkommit genom Tysklands delning — Allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi —
By application lodged at the Court Registry on 16 September 1996, the Federal Republic of Germany brought an action for partial annulment of Commission Decision 96/666/EC of 26 June 1996 concerning aid granted by Germany to the Volkswagen Group in Mosel and Chemnitz.
Genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 16 september 1996, har Förbundsrepubliken Tyskland väckt talan om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut 96/666/EG av den 26 juni 1996 om stöd från Tyskland till Volkswagengruppen för fabrikerna Mosel och Chemnitz.
Facts of the dispute
Bakgrund
After the entry into force of the economic, monetary and social union between the Federal Republic of Germany and the German Democratic Republic on 1 July 1990, demand for, and production of, Trabant vehicles in Saxony (Germany) collapsed.
Ikraftträdandet av den ekonomiska, monetära och sociala unionen mellan Förbundsrepubliken Tyskland och Tyska demokratiska republiken den 1 juli 1990 medförde ett sammanbrott för efterfrågan på och tillverkningen av Trabantbilar i Sachsen.
In order to safeguard the motor vehicle industry in that region, Volkswagen AG ('Volkswagen') entered into negotiations with the Treuhandanstalt (the public-law body entrusted with restructuring the businesses of the former German Democratic Republic, 'the THA*), which led to an agreement of principle in October 1990.
I syfte att rädda bilindustrin i denna region inledde Volkswagen AG (nedan kallat Volkswagen) förhandlingar med Treuhandanstalt (offentligrättsligt organ med ansvar för omstrukturering av företag i före detta Tyska demokratiska republiken, nedan kallat THA), vilket utmynnade i en principöverenskommelse i oktober 1990.1 överenskommelsen föreskrevs särskilt följande:
- the joint creation of Sächsische Automobilbau GmbH ('SAB'), a company entrusted with the responsibility for maintaining jobs ('Beschäftigungsgesellschaft'), 87.5% of whose capital was initially held by the THA and 12.5% by Volkswagen;
Ett bildande av ett gemensamt bolag med ansvar för att bibehålla arbetstillfällen (Beschäftigungsgesellschaft), Sächsische Automobilbau GmbH (nedan kallat SAB), som inledningsvis ägdes till 87,5 procent av THA och till 12,5 procent av Volkswagen.
- the takeover by SAB of the existing paint shop (then under construction) and final assembly hall on the Mosel (Germany) site ('Mosel Ρ);
SAB:s övertagande av avdelningarna för lackering (då under uppförande) och slutmontering, som fanns vid anläggningen på orten Mosel (Tyskland) (nedan kallad Mosel I).
- the creation by VW Sachsen of a new motor vehicle construction plant in Mosel, comprising the four main activities of manufacture, namely metal pressing, skeleton bodywork, painting and final assembly ('Mosel IP), and a new engine production plant in Chemnitz ('Chemnitz IP).
VW Sachsens övertagande av topplockstillverkningen på orten Eisenach (Tyskland).
By letter of 19 September 1990, the Commission asked the German Government to notify it, in accordance with the Community framework, of the State aid for those investment projects. By letters of 14 December 1990 and 14 March 1991, the Commission emphasised that that aid could not be put into effect without
VW Sachsens uppförande av en ny fabrik för biltillverkning i Mosel, innefattande de fyra huvudsakliga tillverkningsmomenten, nämligen plåtpressning, karossmontering, lackering och slutmontering (nedan kallad Mosel II), och en ny fabrik för tillverkning av motorer i Chemnitz (nedan kallad Chemnitz II).
having been notified to the Commission and received its approval.
Det var i förstone avsett att övertagandet och omstruktureringen av Mosel I och Chemnitz I skulle vara en övergångslösning, avsedd att undvika arbetslöshet bland den befintliga arbetsstyrkan, i väntan på igångsättandet av Mosel II och Chemnitz II, som var planerat till år 1994.
That question was also put on the agenda of two bilateral meetings held in Bonn (Germany) on 31 January and 7 February 1991.
Denna fråga fanns även på dagordningen vid de två bilaterala möten som hölls i Bonn (Tyskland) den 31 januari och den 7 februari 1991.
On 22 March 1991 the Ministry of the Economy and Employment of the Free State of Saxony adopted, on the basis of the Joint Task Law, two decisions providing for the award of certain investment grants to VW Sachsen in relation to Mosel II and Chemnitz II ('the 1991 decisions').
Den 22 mars 1991 antog ekonomi- och arbetsministeriet för Freistaat Sachsen, med stöd av lagen om gemensamma uppgifter, två beslut om beviljande av vissa investeringsstöd till VW Sachsen för Mosel II och Chemnitz II (nedan kallade 1991 års beslut).
The amount envisaged for those grants was a total of DEM 757 million for Mosel II, with payments spread out between 1991 and 1994, and DEM 147 million for Chemnitz II, with payments spread out between 1991 and 1996.
Dessa stöd uppgick till sammanlagt 757 miljoner DEM för Mosel II, som skulle utbetalas i omgångar under åren 1991-1994, och till 147 miljoner DEM för Chemnitz II, som skulle utbetalas i omgångar under åren 1991—1996.
On 30 March 1993 the Ministry of the Economy and Employment of the Free State of Saxony adopted two decisions amending the 1991 decisions (the 1993 decisions').
Den 30 mars 1993 antog ekonomi- och arbetsministeriet för Freistaat Sachsen två beslut med ändring av 1991 års beslut (nedan kallade 1993 års beslut).
The total amount of the investment grants now envisaged amounted to DEM 708 million for Mosel II, with payments spread between 1991 and 1997, and DEM 195 million for Chemnitz II, with payments spread between 1992 and 1997.
Det sammanlagda investeringsstödet uppgick numera till 708 miljoner DEM för Mosel II, som skulle utbetalas i omgångar under åren 1991-1997, och till 195 miljoner DEM för Chemnitz II, som skulle utbetalas i omgångar under åren 1992-1997.
On 24 May 1994 the Ministry of the Economy and Employment of the Free State of Saxony adopted two decisions amending the 1991 and 1993 decisions ('the 1994 decisions').
Den 24 maj 1994 antog ekonomi- och arbetsministeriet för Freistaat Sachsen två dekret med ändring av 1991 och 1993 års dekret (nedan kallade 1994 års dekret).
The total amount of the investment grants now envisaged amounted to DEM 648 million for Mosel II, with payments spread between 1991 and 1997, and DEM 167 million for Chemnitz II, with payments spread between 1992 and 1997.
Det sammanlagda investeringsstödet uppgick numera till 648 miljoner DEM för Mosel II, som skulle utbetalas i omgångar under åren 1991—1997, och till 167 miljoner DEM för Chemnitz II, som skulle utbetalas i omgångar under åren 1992—1997.
On 31 October 1995 the Commission adopted Decision 96/179/EC enjoining the German Government to provide all documentation, information and data on the new investment projects of the Volkswagen Group in the new German Länder and on the aid that is to be granted to them.
Den 31 oktober 1995 fattade kommissionen beslut 96/179/EG och uppfordrade den tyska regeringen att tillhandahålla all dokumentation, all information och alla data om Volkswagengruppens nyinvesteringsprojekt i de nya tyska delstaterna och om det stöd som skulle beviljas dem.
On 26 June 1996 the Commission adopted the contested decision, the operative part of which reads as follows:
Den 26 juni 1996 fattade kommissionen det omtvistade beslutet, vilket har följande lydelse:
The following aid proposed by Germany for the various investment projects of Volkswagen ... in Saxony is compatible with Article 92(3)(c) of the EC Treaty and Article 61(3)(c) of the [Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992 (OJ 1994 L 1, p. 3, "the EEA Agreement")]:
Följande stödåtgärder som planerats av Tyskland för de olika investeringsprojekten inom Volkswagen ... i Sachsen är förenliga med artikel 92.3 c i fördraget och artikel 61.3 c i [avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av den 2 maj 1992, nedan kallat EES-avtalet].
— aid granted by Germany to [the Volkswagen group] for [its] investment projects in Mosel (Mosel II) and Chemnitz (Chemnitz II) in the form of investment grants (Investitionszuschus.se) of up to DEM 418.7 million,
Stöd som har beviljats av Tyskland till [Volkswagengruppen] för [dess] investeringsprojekt i Mosel (Mosel II) och Chemnitz (Chemnitz II) i form av investeringsstöd på upp till 418,7 miljoner tyska mark.
— aid granted by Germany to [the Volkswagen group] for [its] investment projects in Mosel (Mosel II) and Chemnitz (Chemnitz II) in the form of investment allowances (Investitionszulagen) of up to DEM 120.4 million. ...'
Stöd som har beviljats av Tyskland till [Volkswagengruppen] för [dess] investeringsprojekt i Mosel (Mosel II) och Chemnitz (Chemnitz II) i form av investeringsbidrag på upp till 120,4 miljoner tyska mark.[...]"
First plea in law: breach of Article 92(2) (c) of the Treaty
Den första grunden — åsidosättande av artikel 92.2 c i fördraget
The conception of the German Government, according to which Article 92(2)(c) of the Treaty permits full compensation for the undeniable economic backwardness suffered by the new Länder, disregards both the nature of that provision as a derogation and its context and aims.
Den tyska regeringen har med hänvisning till en rad omständigheter (produktivitet, marginell exportgrad i Östtyskland, förhållandet mellan intern efterfrågan och lokal produktion, utveckling av intern andel av
The requirement of a narrow interpretation of a derogation from the general principle that State aid is incompatible with the common market must be borne in mind.
Ett undantag från den allmänna regeln att statliga stöd är oförenliga med den gemensamma marknaden skall nämligen tolkas restriktivt.
The differences in development between the original and the new Länder are explained by causes other than the geographical split caused by the division of Germany, in particular by the different politicoeconomic systems set up in each part of Germany.
Skillnaderna mellan de gamla och de nya delstaterna i fråga om utveckling förklaras av andra orsaker än den geografiska klyftan till följd av Tysklands delning, och i synnerhet av de skilda politiska och ekonomiska system som rått i de båda delarna av Tyskland.
It follows that, since the German Government has not established that the aid was necessary to compensate for an economic disadvantage caused by the geographical division of Germany, consequently it has not shown that the Commission infringed Article 92(2)(c) of the Treaty.
Den tyska regeringen har inte förmått visa att stödåtgärderna var nödvändiga för att uppväga de ekonomiska nackdelar som uppkommit till följd av Tysklands geografiska uppdelning, och således heller inte att kommissionen åsidosatt artikel 92.2 c i fördraget.
Second plea in law: breach of Article 190 of the Treaty
Den andra grunden — åsidosättande av artikel 190 i fördraget
By the first part of the second plea, the German Government criticises the Commission for stating reasons for the contested decision only with respect to Article 92(3)(c) of the Treaty, even though it indicated that it regarded Article 92(2) (c) as constituting the decisive legal basis.
Den första delen av den tyska regeringens andra grund för talan är att kommissionen grundat det omtvistade beslutet enbart på artikel 92.3 c i fördraget, trots att den tyska regeringen anfört att artikel 92.2 c i fördraget varit av avgörande betydelse.
In the present case, although the reasoning is summary, the contested decision was adequately reasoned.
Det omtvistade beslutets motivering var således tillräcklig, även om den var summarisk.
By the second part of the second plea in law, the German Government claims that the reasoning of the contested decision is contradictory.
Den andra delen av den tyska regeringens andra grund för sin talan är att det omtvistade beslutets motivering är motsägelsefull.
According to the German Government, Article 92(3) (b) of the Treaty should apply where certain regions of a Member State, such as the new Länder, are in a critical economic situation.
Enligt den tyska regeringen skall artikel 92.3 b i fördraget tillämpas när vissa regioner i en medlemsstat, såsom de nya delstaterna, befinner sig i en allvarlig ekonomisk situation.
Fourth plea in law: breach of Article 92(3) of the Treaty
Den fjärde grunden — åsidosättande av artikel 92.3 ifördraget
By the first part of the fourth plea, the German Government alleges that, assuming Article 92(2) (c) of the Treaty not to be applicable, the Commission should have taken into account, in order to decide on the compatibility of an aid with the common market, the factors available to it at the time of the grant of the aid in question, not at the time of adoption of the contested decision.
Den tyska regeringens fjärde grund för sin talan är att kommissionen, för det fall artikel 92.2 c i fördraget inte skulle vara tillämplig, vid bedömningen av huruvida en stödåtgärd är förenlig med den gemensamma marknaden borde ha beaktat de uppgifter den förfogade över när stödet lämnades, och inte när det omtvistade beslutet fattades.
At the date of granting the aid in question, it was not subject to an obligation of separate notification, since it formed part of the 19th Outline Plan which had been approved by the Commission by letter of 2 October 1990 addressed to the German Government.
När de ifrågavarande stödåtgärderna beslutades fanns det ingen skyldighet att anmäla dessa separat, eftersom de omfattades av det nittonde ramprogrammet, som kommissionen godkänt i en skrivelse till den tyska regeringen av den 2 oktober 1990.
The German Government's argument is based on the premiss that, since the Community framework did not apply from January to March 1991, the aid at issue, which came within the regional aid scheme provided for by the 19th Outline Plan, was already approved.
Vad den tyska regeringen anfört grundar sig på förutsättningen att gemenskapens rambestämmelser inte varit tillämpliga från och med januari till och med mars 1991, och att de omtvistade stödåtgärderna, vilka utgjorde regionalstöd som omfattades av det nittonde ramprogrammet, skall anses ha utgjort befintligt stöd.
That argument cannot be accepted.
Detta påstående är felaktigt.
The German Government took note that the approval of the regional aid referred to in the 19th Outline Plan did not extend to the sectors mentioned there, in particular the motor vehicle sector, where the costs of a benefit operation exceeded ECU 12 million.
Det framgår klart att den tyska regeringen känt till att de regionala stödåtgärder som avsågs i det nittonde ramprogrammet inte omfattade de sektorer som nämns där, bland annat bilindustrin, när stödet till en enskild mottagare översteg 12 miljoner ecu.
Orders the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to bear its own costs.'
Förenade konungariket rättegångskostnader." "
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 28 May 2002.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 28 maj 2002.
'— dismiss the action brought by the Federal Republic of Germany;
— ogilla Förbundsrepubliken Tysklands talan, och
— order the Federal Republic of Germany to pay the costs.'
— förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna.
(State aid — Compensation for the economic disadvantages caused by the division of Germany — Serious disturbance in the economy of a Member State — Regional economic development — Community framework for State aid in the motor vehicle industry) (Full Court)
"Statligt stöd — Uppvägande av ekonomiska nackdelar till följd av Tysklands delning Allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi — Regional ekonomisk utveckling Gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till bilindustrin" (domstolen i plenum)
(For the factual and legal basis of this case, see Case C-93/02 P).
(Vad beträffar den faktiska och rättsliga bakgrunden, se mål C-301/96)
Orders Volkswagen AG and Volkswagen Sachsen GmbH to pay Ûte costs in Case C-61/00 Ρ;
2) Freistaat Sachsen skall ersätta rättegångskostnaderna i mål C-57/00 P.
Orders the Federal Republic of Germany to bear its own costs.'
4) Förbundsrepubliken Tyskland skall bära sina rättegångskostnader."
By their third ground of appeal, the appellants argue that the Court of First Instance infringed Article 173 of the Treaty, in the light of the Anti-Dumping Code, in holding that the mere expiry of the 15-month period provided for in Article 6(9) of the basic regulation did not constitute a decision by the Council which could be the subject of an action for annulment.
"Överklagande — Dumpning — Rådets underlåtenhet att anta ett förslag till förordning om införande av slutgiltiga antidumpningstullar — Avsaknad av den enkla majoritet som är nödvändig för att förordningen skall kunna antas — Utgång av fristen för antidumpningsundersökning — Begreppet rättsakt mot vilken talan kan väckas — Motiveringsskyldighet" (domstolen i plenum)
As regards the question whether the Council's failure to adopt a proposal for a regulation imposing a definitive antidumping duty constitutes a reviewable act within the meaning of Article 173 of the Treaty, according to settled case-law, only a measure whose legal effects are binding on the applicant and are capable of affecting his interests is an act or decision which may be the subject of an action for annulment under that article.
Comité des industries du coton et des fibres connexes de l'Union européenne (kommittén för bomullsindustrier och närstående textilindustrier i Europeiska unionen, nedan kallad Eurocoton) samt de övriga sökandena i första instans med undantag för Tessival SpA (nedan gemensamt kallade klagandena) har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 14 februari 2001, med stöd av artikel 49 i EG-stadgan för domstolen överklagat dom meddelad den 29 november 2000 av förstainstansrätten i mål T213/97, Eurocoton m.fl. mot rådet (nedan kallad den överklagade domen), i vilken förstainstansrätten ogillade sökandenas i första instans talan om dels ogiltigförklaring av Europeiska unionens råds "beslut" att inte anta det förslag till rådsförordning (EG) om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av oblekt bomullstyg från Folkrepubliken Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet (KOM(97) 160 slutlig) som framlagts av Europeiska gemenskapernas kommission den 21 april 1997, dels ersättning för den skada som vållats på grund av detta "beslut".