natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the VGVG is based on criteria which enable the investors concerned to be aware of the specific, objective circumstances in which their application will be granted, Paragraph 5(1 )(a) thereof subjects the acquisition of agricultural land to a restrictive condition which is not in every case necessary with regard to the objectives which it pursues.
Det ankommer på domstolen att inom denna ram kontrollera att de regler i EES-avtalet som i sak är identiska med fördragsbestämmelserna tolkas på ett enhetligt sätt i medlemsstaterna.
In the main proceedings, the transaction between Ms Ospelt and the Foundation was rejected, pursuant to Paragraph 5(1 )(a) of the VGVG, on the ground that the Foundation did not pursue an agricultural activity, that furthermore it did not have the intention of so doing and that acquisition of agricultural land in order to lease it again to farmers was contrary to the objective of the VGVG aimed at ensuring that acquirers of agricultural land should be farmers themselves.
Det skulle strida mot målet att uppnå en enhetlig tillämpning av reglerna om fri rörlighet för kapital inom EES om en stat som Republiken Österrike, som är part till detta avtal som trädde i kraft den 1 januari 1994, efter sin anslutning till Europeiska unionen den 1 januari 1995 och på grundval av artikel 73c i fördraget kunde bibehålla en lagstiftning som utgör en begränsning av denna frihet i förhållande till en annan stat som är part till avtalet
However, if the national authorities were to interpret the VGVG as meaning that the grant of the authorisation prior to the transfer of real property is subject, in all cases, to observance ofthat condition, it would go beyond what is necessary in order to achieve the public-interest objectives which it pursues and should, to that extent, be regarded as incompatible with the free movement of capital.
Mot denna bakgrund kan medlemsstaterna sedan den 1 maj 1995, den dag då EES-avtalet trädde i kraft med avseende på Furstendömet Liechtenstein, inte längre åberopa artikel 73c mot Furstendömet
If, in view ofthat provision, the national authorities were to interpret the VGVG as meaning that prior authorisation may be granted, depending on the circumstances, to persons who are not farmers resident on the land concerned but who can give the necessary assurances that the abovementioned land will be kept in agricultural use, the VGVG would not fetter the free movement of capital beyond what is necessary in order to achieve its objectives.
Liechtenstein inom de områden som omfattas av avtalet Följaktligen måste domstolen inte, i motsats till vad den österrikiska regeringen har hävdat, mot bakgrund av artikel 73c i fördraget pröva om de begränsningar av den fria rörligheten för kapital mellan Österrike och Liechtenstein som följer av VGVG i sak redan gällde den 31 december 1993 och om de av denna anledning kunde bibehållas med stöd av nämnda artikel.
The Court ruled:
Bedömning av den andra frågan
Article 73b of the Treaty in conjunction with Articles 73c, 73d, 73f and 73g of the EC Treaty (now Articles 57 EC to 60 EC) do not preclude the acquisition of agricultural land being made subject to the grant of prior authorisation such as that established by the VGVG.
Vad gäller kravet på proportionalitet skall det erinras om att ett system med förhandstillstånd i vissa fall kan vara nödvändigt och proportionerligt i förhållande till de mål som eftersträvas, såvida samma mål inte skulle kunna uppnås genom åtgärder med mindre begränsande verkan, exempelvis ett deklarationssystem.
However, they do preclude such authorisation being refused in every case in which the acquirer does not himself farm the land concerned as part of a holding and on which he is not resident. '
Så är fallet när de nationella myndigheterna försöker kontrollera den strukturella utvecklingen avseende jordbruksfastigheter genom att uppställa sådana mål som de som uppställts genom VGVG.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 10 April 2003.
Det valda systemet för förhandstillstånd får emellertid inte genom de regler och villkor i sak som föreskrivs gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det eftersträvade målet.
25 September 2003
Domstolen har beslutat följande dom:
(Failure of a Member State to fulfil its obligations —Directives 92/12/EEC and 92/81/EEC — Tax on lubricating oils —Excise duty on mineral oils) (First Chamber)
*1) Sådana regler som de som finns i Vorarlberger Grundverkehrsgesetz (lag om fastighetstransaktioner) av den 23 september 1993 i ändrad lydelse, genom vilka förvaltningsrättsuga hinder för transaktioner med jord- och skogsbruksfastigheter uppställs, skall — när fråga är om en transaktion mellan medborgare i stater som är parter till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av den 2 maj 1992 — bedömas mot bakgrund av artikel 40 i samma avtal och bilaga ΧΠ titt detta, vilka bestämmelser har samma rättsliga räckvidd som de i sak identiska bestämmelserna i artikel 73b i EG-fördraget (nu artikel 56 EG).
By application lodged at the Court Registry on 12 November 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by retaining in force a tax on lubricating oils, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 3(2) of Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992, and Article 8(1 )(a) of Council Directive 92/81 /EEC of 19 October 1992.
2) Artikel 73b, 73c, 73d, 73foch 73g i EG-fördraget (nu artiklarna 57-60 EG) utgör inte något hinder för att ett förvärv av jordbruksfastigheter vittkoras med att ett sådant förhandstillstånd som föreskrivs i nämnda lag skatt beviljas. Nämnda bestämmelser utgör emellertid hinder för ett system där en ansökan om sådant tillstånd alltid avslås när förvärvaren inte själv bedriver jordbruk inom ramen för en jordbruksrörelse på den aktuella fastigheten och inte är bosatt där."
In other cases, they must be exempted from the harmonised excise duty.
Han föreslog att domstolen skulle svara på följande sätt:
However under Article 8(1 )(a) and Article 2(2) of Directive 92/81, in conjunction with Article 2 of Directive 92/82, lubricating oils may be subject to excise duty only if intended for use, offered for sale or used as motor fuel or heating fuel.
Den första frågan: den fria rörligheten för kapital som säkerställs genom artikel 56 EG är tillämplig på kapitalrörelser mellan gemenskapen och tredje land.
The Member States cannot therefore rely on the right conferred by Article 3(2) of Directive 92/12 to maintain or introduce national taxes for specific purposes in respect of products which must be exempted from the harmonised excise duty in accordance with Article 8( 1 ) of Directive 92/81.
Undantag från denna frihet, som medges med stöd av artikel 57.1 EG, är inte tillämpligt under sådana förutsättningar som är för handen i målet vid den nationella domstolen, i vilket den omständigheten att en medlemsstat åberopar detta undantag får till följd att en medborgare i ett land inom EES inte kan utöva en rättighet som denne har enligt EES-avtalet.
For the purposes of this application there is no need to determine whether Decree-Law No 452 has put an end to the infringement. It is sufficient to find that, by retaining in force a tax on the consumption of lubricating oils under the first paragraph of Article 62 of Legislative Decree No 504 beyond the expiry of the period laid down in the reasoned opinion, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 3(2) of Directive 92/12 and Article 8(l)(a)of Directive 92/81.
Den andra frågan: de skyldigheter som föreskrivs i Grundverkehrsgesetz från delstaten Vorarlberg av den 23 september 1993 enligt vilka förvärvaren av en jordbruksfastighet själv måste bruka fastigheten för jordbruksändamål och vara bosatt på den, står inte i proportion till det syfte som eftersträvas med denna lag och är därför oförenliga med gemenskapsrätten. Detsamma gäller kravet på förhandstillstånd som föreskrivs i denna lag.
Advocate General S. Alber did not delivered his Opinion.
I andra fall är de obligatoriskt undantagna från den harmoniserade punktskatten.
The Court (First Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Enligt domstolen är det ostridigt att det i artikel 62 första stycket lagdekret nr 504 föreskrevs att smörjoljor skall vara föremål för en konsumtionsskatt när de är avsedda att användas, utbjuds till försäljning, eller används för andra ändamål än brännolja eller motorbränsle.
Case C-74/02 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Environment and consumers
I enlighet med artikel 8.1 a och artikel 2.2 i direktiv 92/81 jämförda med artikel 2 i direktiv 92/82, kan dock smörjoljorna endast vara föremål för punktskatt om de är avsedda att användas som, utbjuds till försäljning som eller används som motorbränsle eller brännolja.
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Directive 1999/94/EC —Failure to implement within the prescribed period) (First Chamber)
Kommissionens talan skall således bifallas till den del den avser lagdekret nr 504.
By application lodged at the Court Registry on 5 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period the measures necessary to comply with Directive 1999/94/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under the Directive.
Utan att det är nödvändigt att i förevarande förfarande undersöka huruvida lagdekret nr 452 har medfört att fördragsbrottet har upphört, räcker det följaktligen att konstatera, att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3.2 i direktiv 92/12 och enligt artikel 8.1 a i direktiv 92/81, genom att vid utgången av den frist som anges i det motiverade yttrandet, med stöd av artikel 62 första stycket i lagdekret nr 504, bibehålla en konsumtionsskatt på smörjoljor.
Orders the Federal Republic of Germany to pay the costs. '
Republiken Italien skatt ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General J. Mischo did not delivered his Opinion.
Generaladvokaten S. Alber har inte avgivit förslag till avgörande.
The Court (First Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Domstolen (första avdelningen) har, efter att ha hört generaladvokaten, beslutat att avgöra målet utan förslag till avgörande.
Case C-58/01 Oct· van der Grinten NV ν Commissioners of Inland Revenue Taxation
Mål C-74/02 Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland Miljö och konsumentskydd
Preliminary ruling (Directive 90/435/EEC — Corporation tax — Parent companies and subsidiaries of different Member States — Concept of withholding tax) (Fifth Chamber)
"Fördragsbrott — Direktiv 1999/94/EG — Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen" (första avdelningen)
By order of 6 February 2001 the Special Commissioners of Income Tax ('the Special Commissioners') referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 and the interpretation and validity of Article 7(2) of the Directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 5 mars 2002 väckt talan om fastställelse av att Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/94/EG av den 13 december 1999, genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
the abatement of 5% of the aggregate amount of the dividend and the tax credit (GBP 761 000), and was thus paid an additional amount of about GBP 1 400 000.
Enligt domstolen är det ostridigt att Förbundsrepubliken Tyskland inte har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa ett fullständigt införlivande av direktivet inom den för detta ändamål utsatta fristen.
Contending that the 5% abatement constituted a withholding tax on the dividends paid by its subsidiary, contrary to Article 5(1) of the Directive, Océ NV appealed against the assessment to tax to the Special Commissioners. By decision of 17 February 2000, they held that the 5% charge constituted a tax as a matter of United Kingdom law and that it was necessary to submit a reference for a preliminary ruling to the Court of Justice of the European Communities.
*1) Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/94/EG av den 13 december 1999 om tillgång till konsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsiäpp vid marknadsföring av nyapersonbilar genom att inte inom den utsatta fristen anta de ¡agar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
It was in those circumstances that the Special Commissioners referred the a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Förbundsrepubliken Tyskland skatt ersätta rättegångskostnaderna.''
Consideration of the first question referred for a preliminary ruling
Generaladvokaten J. Mischo har inte avgivit förslag till avgörande.
By their first question, the Special Commissioners essentially ask whether taxation such as the 5% charge envisaged by the double taxation convention at issue in the main proceedings amounts to a withholding tax on profits which a subsidiary distributes to its parent company within the meaning of Article 5(1) of the Directive.
Domstolen (första avdelningen) har, efter att ha hört generaladvokaten, beslutat att avgöra målet utan förslag till avgörande.
It follows that, in so far as the 5% charge envisaged by the double taxation convention at issue in the main proceedings is imposed on the dividends distributed by the resident subsidiary to its non-resident parent company, it must be regarded as a withholding tax on distributed profits, in principle prohibited by Article 5(1) of the Directive.
Förhandsavgörande "Direktiv 90/435/EEG — Bolagsskatt — Moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater — Begreppet källskatt" (femte avdelningen)
The part of the 5% charge applying to the tax credit to which distribution of the dividend confers entitlement does not possess the characteristics of a withholding tax on distributed profits, in principle prohibited by Article 5(1 ) of the Directive, because it is not imposed on the profits distributed by the subsidiary.
Special Commissioners of Income Tax (nedan kallade Commissioners) har, genom beslut av den 6 februari 2001 ställt tre frågor angående tolkningen av artikel 5.1 i rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990, samt tolkningen och giltigheten av artikel 7.2 i direktivet
Thus it does not constitute income from shares.
Océ NV är moderbolag till Océ UK Ltd, ett bolag som bildats och har sitt säte i Förenade kungariket.
Consideration of the second question referred for a preliminary ruling
I dom av den 17 februari 2000 fann Commissioners att skatten på 5 procent enligt brittisk rätt utgjorde en skatt och att det var nödvändigt att till EG-domstolen inge en begäran om förhandsavgörande.
By their second question, the Special Commissioners essentially seek to ascertain whether Article 7(2) of the Directive is to be interpreted as allowing taxation such as the 5% charge envisaged by the double taxation convention at issue in the main proceedings even if that charge amounts to a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the Directive.
Skattemyndigheten överklagade dock till High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division (Revenue) under bestridande endast av att avdraget på 5 procent enligt brittisk rätt skulle anses utgöra skatt. I sin dom av den 2 november 2000 fann High Court att det saknade betydelse hur skatten kvalificerades enligt brittisk lag, eftersom frågan huruvida skatten på 5 procent omfattas av artikel 5.1 var en gemenskapsrättslig fråga.
Because of the answer given to the first question, the second question concerns the 5% charge only in so far as it is imposed on the dividends.
Under dessa omständigheter har Special Commissioners of Income Tax till domstolen ställt tolkningsfrågor.
As pointed out in paragraph 45 of this judgment, the Directive is intended to eliminate, by the introduction of a common system for the taxation of distributed profits, any disadvantage to parent companies and subsidiaries resident in different Member States and thereby to facilitate the grouping together of companies at Community level.
Den nationella domstolen har ställt den första tolkningsfrågan för att få klarhet i huruvida en skatt som den i artikel 10.3 a ii i dubbelbeskattningsavtalet föreskrivna skatten på 5 procent, som avses i målet vid den nationella domstolen, utgör en sådan källskatt på vinst som ett dotterbolag delar ut till sitt moderbolag i den mening som avses i artikel 5.1 i direktivet.
To this end, first, as stated in the fourth recital in the preamble to the Directive, where a parent company by virtue of its association with its subsidiary receives distributed profits, the State of the parent company must either refrain from taxing such profits or tax them while authorising the parent company to deduct from the amount of tax due that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits.
Domstolen har redan uttalat, att en inkomstskatt som tas ut i den stat där vinstutdelningen sker och som aktualiseras till följd av betalning av utdelning eller av varje annan inkomst från värdepapper, när skatteunderlaget utgörs av inkomsten från dessa värdepapper och det är innehavaren av dessa värdepapper som är skattskyldig, utgör en källskatt på vinstutdelning i den mening som avses i artikel 5.1 i direktivet.
Second, as is apparent from the fifth recital in the preamble to the Directive, it is necessary, in order to ensure fiscal neutrality, that the profits which a subsidiary distributes to its parent company be exempt from withholding tax. It is stated, however, that the Federal Republic of Germany and the Hellenic Republic, by reason of the particular nature of their corporate tax systems, and the Portuguese Republic, for budgetary reasons, should be authorised temporarily to maintain a withholding tax.
Det skulle dock strida mot principen om en enhetlig tolkning av gemenskapsrätten om begreppet källskatt i den mening som avses i artikel 5.1 i direktivet, vars kännetecken redovisats i den rättspraxis som anges ovan, kunde vara avhängigt av den procentsats vartill den aktuella skatten fastställdes.
In the context of the convention at issue in the main proceedings, the 5% charge was established directly in conjunction with payment of a tax credit which was introduced in order to mitigate the economic double taxation of dividends paid by a subsidiary established in the United Kingdom to its parent company established in the Netherlands.
Den del av skatten på 5 procent som tillämpas på det skattetillgodohavande som utdelningen ger rätt till uppvisar inte samma kännetecken som en, enligt artikel 5.1 i direktivet i princip förbjuden källskatt på vinstutdelning, eftersom den inte belastar de vinster som delas ut av dotterbolaget.
That charge, which amounts to a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the Directive in so far as it is imposed on the dividends, was not, as the Italian Government has pointed out, set at a rate such as to cancel out the effects ofthat lessening of the economic double taxation of dividends.
Skattetillgodohavandet är nämligen ett skatteinstrument som syftar till att undvika att en dubbelbeskattning i ekonomisk mening sker, först hos dotterbolaget och sedan hos moderbolaget som mottar utdelningen, av de vinster som betalas ut i form av utdelningar.
The withholding tax at issue in the main proceedings may accordingly be regarded as falling within a body of agreement-based provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends and as designed thereby to mitigate double taxation.
Härav följer att den skatt på 5 procent som avses i det i målet vid den nationella domstolen aktuella dubbelbeskattningsavtalet, såvitt den tas ut på det skattetillgodohavande som utdelningar från det inhemska dotterbolaget till dess utländska moderbolag ger rätt till, inte skall anses utgöra en, enligt artikel 5.1 i direktivet, i princip förbjuden källskatt på utdelning.
By their third question, the Special Commissioners seek to ascertain whether Article 7(2) of the Directive is invalid for want of reasoning or failure to consult the Economic and Social Committee and the European Parliament, with the result that it does not have the effect of preserving the right of the United Kingdom to charge the 5% tax.
Den nationella domstolen har ställt den andra tolkningsfrågan för att få klarhet i huruvida artikel 7.2 i direktivet skall tolkas så, att den medger att en sådan skatt som den skatt på 5 procent som avses i det i målet vid den nationella domstolen aktuella dubbelbeskattningsavtalet tas ut, även om denna skatt utgör en källskatt i den mening som avses i artikel 5.1 i direktivet
On the other hand, such taxation does not amount to a withholding tax prohibited by Article 5(1) of the Directive in so far as it is imposed on the tax credit to which that distribution of dividends confers entitlement in the United Kingdom.
För att åstadkomma skattemässig neutralitet är det, för det andra, som framgår av femte skälet i direktivet, nödvändigt att den vinst som ett dotterbolag delar ut till sitt moderbolag undantas från källskatt förutom i särskilda fall.
Article 7(2) of Directive 90/435 is to be interpreted as allowing taxation such as the 5% charge envisaged by the double taxation convention at issue in the main proceedings even though that charge, in so far as it applies to dividends paid by the subsidiary to its parent company, amounts to a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the Directive.
Det anges emellertid att Förbundsrepubliken Tyskland och Republiken Grekland, på grund av deras skattesystems speciella utformning, samt Republiken Portugal, av budgetskäl, bör tillåtas att tillfälligtvis behålla ett kaliskattesystem.
Examination of the third question has revealed no formal or procedural defects such as to affect the validity of Article 7(2) of the Directive. '
På denna grund uppställs i artikel 5.1 i direktivet den principen att vinstutdelning från ett dotterbolag med säte i en medlemsstat till moderbolaget med säte i en annan medlemsstat skall vara befriad från källskatt De i femte skälet i direktivet angivna tillfälliga undantagen för de tyska, grekiska och portugisiska skattesystemen nämns uttryckligen i artikel 5.2, 5.3 och 5.4 i direktivet.
Advocate General A. lizzano delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 23 January 2003.
Det kan påpekas att skatten på 5 procent, inom ramen för det i målet vid den nationella domstolen aktuella dubbelbeskattningsavtalet, har införts i direkt anslutning till betalningen av ett skattetillgodohavande, vilket inrättats i syfte att minska ekonomisk dubbelbeskattning av utdelningar från dotterbolaget med säte i Förenade kungariket till moderbolaget med säte i Nederländerna.
He proposed that the Court should answer as follows:
Skatt som i Förenade kungariket betalas på utdelningar är enligt artikel 22.2 c i det i målet vid den nationella domstolen aktuella dubbelbeskattningsavtalet under alla omständigheter avdragsgill mot den skatt som skall betalas i Nederländerna.