natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nevertheless,in its reply of 20September 1999,the Commission only confirmed his exclusion,without any reference tothe complainant’s request concerning the possible means to appeal the Selection Board’sdecision.
Trots detta bara bekräftadekommissionen i sitt svar av den 20 september 1999 att klaganden uteslutits och nämndeöverhuvudtaget inte klagandens begäran om att få reda på möjligheterna att överklagauttagningskommitténs beslut.
2.2In its opinion on the complaint,the Commission did not consider this claim.
I sitt yttrande över klagomålet tog kommissionen inte upp denna begäran.
2.3The Ombudsman had carefully examined all the correspondence between the Commission and the complainant.
2.3Ombudsmannen hade noga granskat all korrespondens mellan kommissionen ochklaganden.
It appeared from the supported documents that in theletter of 14 September 1999 (sent by fax and by normal mail),the complainant had askedthe Commission to be informed on the possible means of contesting the Selection Board’sdecision,with the aim of lodging a complaint with the competent authorities:
Det framgick av de styrkande handlingarna att klaganden i brevet av den14september 1999 (skickat med fax och vanlig post) hade bett kommissionen om upplysningar om hur han kunde protestera mot uttagningskommitténs beslut,eftersom han villeinge ett klagomål till de behöriga myndigheterna:
2.4 Since in its letter received by the complainant on 14 September 1999,the Commissiondid not reply to his request,he wrote a further letter to the institution the same day (alsosent by fax and by normal mail),when it would have still been possible to lodge acomplaint with the competent authority.
2.4Eftersom kommissionen i sitt brev av den 20 september 1999 inte svarade på klagandens begäran skrev han ytterligare ett brev till institutionen den 8 oktober 1999 (skickatbåde med fax och vanlig post) då det enligt honom fortfarande varit möjligt att inge ettklagomål till den behöriga myndigheten.
In fact the deadline,as later indicated by the Commission in its letter of 8 December 1999,was 28 September 1999.
Såsom kommissionen senare uppgav i sitt brevav den 7 december 1999 löpte tidsfristen ut den 28 september 1999.
2.5Principles of good administrative behaviour require the administration to reply properly to the citizens’queries and give them the most accurate information.
2.5Enligt principerna för god förvaltningssed skall förvaltningen svara på medborgarnasfrågor och ge dem så exakt information som möjligt.
In the presentcase it was unquestionable that the Commission did not reply to the specific request madeby the complainant in both letters of 14 and of 20 September 1999,which the Commissionshould have answered.
I föreliggande fall är det odiskutabeltatt kommissionen inte svarade på den specifika begäran som framfördes av klaganden i debåda breven av den 14 september och 8 oktober 1999,vilket den borde ha gjort.
On the basis of the European Ombudsman’s inquiries into this complaint,it appearednecessary to make the following critical remark:
På grundval av Europeiska ombudsmannens undersökningar av detta klagomål var detnödvändigt att göra följande kritiska anmärkning:
Principles of good administrative behaviour require the administration to reply properlyto citizens’queries and give them the most accurate information.
Enligt principerna för god förvaltningssed skall förvaltningen svara på medborgarnasfrågor och ge dem så exakt information som möjligt.
In the present case it wasunquestionable that the Commission did not reply to the specific request made by thecomplainant in both letters of 14 and of 20 September 1999,which the Commission shouldhave answered.
I föreliggande fall var det odiskutabelt att kommissionen inte svarade på den specifika begäran som framfördes avklaganden i de båda breven av den 14 september och 8 oktober 1999,vilket den borde hagjort.
By informing the complainant on any means of appeal only when the deadline had alreadyexpired,and despite two requests,the Commission did not give him the possibility to lodgea complaint against the Selection Board decision,if he so wished.
Genom att trots två påstötningar informera klaganden om möjligheterna att överklagaförst när tidsfristen redan gått ut gav kommissionen honom inte någon möjlighet att ingeett klagomål mot uttagningskommitténs beslut om han så önskade.
This behaviour of the Commission constituted therefore an instance of maladministration.
Detta agerande frånkommissionens sida utgjorde därför ett administrativt missförhållande.
Given that this aspect of the case concerned procedures relating to specific events in thepast,it was not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter. The Ombudsmantherefore closed the case.
Eftersom denna aspekt av ärendet berörde förfaranden som hade att göra med vissa tidigare händelser var det inte lämpligt att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
The Commission informed the Ombudsman that it haddecided to include the relevant information on how to appeal a decision of a Selection Board in the Guide to candidates published in the Official Journal for internal and externalcompetitions.
Kommissionen informeradeombudsmannen om att den hade beslutat att ta in den nödvändiga informationen om hurman överklagar ett beslut av uttagningskommittén i den handledning för sökande somoffentliggörs i EGT för interna och externa uttagningsprov.
In October 1999,Mr S. lodged a complaint with the Ombudsman concerning allegedunjustified delay in his career progression and lack of reply by the European Commissionto his appeal made under Article 90 of the Staff Regulations.
I oktober 1999 ingav S ett klagomål till ombudsmannen om det påstådda otillbörligadröjsmålet i hans befordringskarriär och om att Europeiska kommissionen inte besvarathans överklagande i enlighet med artikel 90 i tjänsteföreskrifterna.
FAILURE TO REPLYTO THECOMPLAINANT’SAPPEAL UNDERARTICLE 90 OF THESTAFFREGULATIONS
UNDERLÅTENHETATT SVARA PÅ KLA-GANDENS ÖVER-KLAGANDE IENLIGHET MEDARTIKEL 90 I TJÄN-STEFÖRESKRIF-TERNA
Decision on complaint1479/99/(OV)/MMagainst the European Commission
Beslut i klagomål1479/99/(OV)/MM mot Europeiska kommissionen
In its opinion,the Commissiondisclosed the reasoning for the rejection of the complainant’s appeal and stated that it hadviolated neither the complainant’s rights nor a regulation.
I sitt yttrande angav kommissionenskälen för avslaget av klagandens överklagande och angav att den varken hade åsidosattklagandens rättigheter eller överträtt någon bestämmelse.
According to Article 90 of the Staff Regulations,a lack of reply constitutes an implied decision rejecting the appeal.Therefore,the Commission could not be held responsible for any maladministration towards the complainant.
Enligt artikel 90 i tjänsteföreskrifterna är uteblivet svar ett underförstått beslut om avvisande av överklagandet. Därförhade kommissionen inte gjort sig skyldig till administrativa missförhållanden när det gäller klaganden.
1.1The complainant alleged that in spite of all his merits his situation remainedunchanged since 1994 and that he was the oldest person in this grade in the Environment Institute (EI).
1.1Klaganden påstod att trots alla hans meriter hade hans situation inte ändrats sedan1994 och att han var den äldsta peronen i den tjänstegraden inom Miljöinstitutet.
Futhermore,he had been proposed for promotion in 1999,which had finally notbeen taken into consideration.
Vidare hade hanföreslagits för befordran 1999 men slutligen hade detta inte beaktats.
1.3The Ombudsman considered that the complainant had not provided the necessaryevidence to support his allegation.
1.3Ombudsmannen ansåg att klaganden inte hade inkommit med den nödvändiga bevisning för att styrka hans yrkande.
In its opinion,the Commission stated the reasons,whyit did not consider the delay in the complainant’s career as exceptional.
I sitt yttrande hade kommissionen angivit de skäl varförden inte ansåg dröjsmålet i klagandens befordringskarriär som ytterst ovanligt.
On the basis of theabove,there appeared to have been no maladministration on the part of the Commissionin so far as the first allegation put forward by the complainant was concerned.
Pågrundval av det ovan anförda föreföll det inte föreligga några administrativa missförhålllanden vid kommissionen vad gäller klagandens första yrkande.
No reply to the complainant’s appeal under Article 90 of the Staff Regulations
Uteblivet svar på klagandens överklagande i enlighet med artikel 90 i tjänsteföreskrifterna
2.1The complainant alleged that he received no reply to his appeal made on 19 August1998 under Article 90 of the Staff Regulations.
2.1Klaganden gjorde gällande att han inte fått svar på sitt överklagande av den 19augusti 1998 i enlighet med artikel 90 i tjänsteföreskrifterna.
2.2The Commission considered that the lack of reply did not constitute an act of malad-ministration,as according to Article 90 of the Staff Regulations,no response within fourmonths after lodging a request implied a rejection of it.
2.2Kommissionen ansåg att underlåtenheten att svara inte utgjorde ett fall av administrativa missförhållanden,eftersom det i enlighet med artikel 90 i tjänsteföreskrifterna ärunderförstått att klagomålet har avvisats om svar inte kommer inom fyra månader efterdess inlämnande.
The Commission was of the viewthat an explicit lack of reply is foreseen in the Staff Regulations and therefore it violatedneither the rights of the complainant nor a regulation.
Kommissionen ansåg att situationen med utebivet svar förutses i tjänsteföreskrifterna och att den därför varken åsidosatt klagandens rättigheter eller överträttnågon bestämmelse.
2.3According to Article 90 § 1 of the Staff Regulations,the authority shall notify theperson concerned of its reasoned decision within four months.
2.3Enligt artikel 90.1 i tjänsteföreskrifterna skall myndigheten meddela den berördapersonen sitt motiverade beslut inom fyra månader.
This is in line with the principles of good administration.
Detta överensstämmer med principerna om god förvaltningssed.
If the authority fails to act in this way,i.e. if it does notfollow the principles of good administration,the person concerned is protected fromfurther delay by the rule that the lack of reply constitutes a negative decision.
Om myndigheten underlåter att göra detta,dvs. om den inteuppfyller principerna för god förvaltningssed,besparas den berörda personen ytterligaredröjsmål genom regeln att ett uteblivet svar utgör ett negativt beslut.
This last ruleis meant to establish a possibility of a legal remedy for a citizen,even when an authoritydoes not follow its legal obligations.
Syftet med dennaregel är att slå fast möjligheten till gottgörelse för medborgaren,trots att myndighetenunderlåter att uppfylla sina rättsliga skyldigheter.
It does not in any way give the right to the authorityto omit principles of good administrative behaviour from its obligation.
Den ger på inget sätt myndigheten rättatt frångå skyldigheten att uppfylla principerna för god förvaltningssed.
2.4In these circumstances,the Ombudsman concluded that the failure by the Commissionto react to the complainant’s appeal according to Article 90 of the Staff Regulations dated19 August 1998 constituted an instance of maladministration.
2.4Under dessa omständigheter ansåg ombudsmannen att kommissionens underlåtenhetatt besvara klagandens överklagande av den 19 augusti 1998 i enlighet med artikel 90 itjänsteföreskrifterna utgjorde ett fall av administrativa missförhållanden.
In its opinion, the Commission disclosed the reasoning for the rejection of the complainant’s appeal,but didnot apologise for having omitted to reply at an earlier stage.
I sitt yttrandeangav kommissionen sin motivering till avvisandet av klagandens överklagande,men badinte om ursäkt för att ha underlåtit att svara tidigare.
The Ombudsman thereforeconsidered it necessary to make a critical remark in this regard.
Därför ansåg ombudsmannen att detvar nödvändigt att göra en kritisk anmärkning när det gäller denna aspekt av ärendet.
On the basis of the European Ombudsman’s inquiries into this complaint,it was necessaryto make the following critical remark:
På grundval av Europeiska ombudsmannens undersökningar av detta klagomål var detnödvändigt att göra följande kritiska anmärkning:
According to Article 90 of the Staff Regulations,the authority shall notify the personconcerned of its reasoned decision within four months.
Enligt artikel 90 i tjänsteföreskrifterna,skall myndigheten upplysa den berörda personenom sitt motiverade beslut inom fyra månader.
This is in line with the principlesof good administration.
Detta uppfyller principerna för god förvaltningssed.
If the authority fails to act in this way,i.e. if it does not follow theprinciples of good administration,the person concerned is protected from further delay bythe rule that the lack of reply constitutes a negative decision.
Om myndigheten underlåter att göra på detta sätt,dvs. om den inte uppfyllerprinciperna för god förvaltningssed besparas den berörda personen ytterligare dröjsmålgenom regeln att ett uteblivet svar utgör ett negativt beslut.
This last rule is meant toestablish a possibility of a legal remedy for a citizen,even when an authority does notfollow its legal obligations.
Syftet med denna regel är attslå fast möjligheten till gottgörelse för medborgaren,trots att myndigheten underlåter attuppfylla sina rättsliga skyldigheter.
It does not in any way give the right to the authority to omitprinciples of good administrative behaviour from its obligation.
Den ger på inget sätt myndigheten rätt att frångå skyldigheten att uppfylla principerna för god förvaltningssed.
Given that this aspect of the case concerned procedures relating to specific events in thepast,it was not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter. The Ombudsmantherefore closed the file.
Eftersom denna aspekt av ärendet berörde förfaranden som hade att göra med vissa tidigare händelser var det inte lämpligt att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning.Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
In June/July 1997 the complainant,a federation defending the interests of people havinga certain handicap,applied for a subsidy for a seminar and two courses for handicappedpeople (project 97/E3/II/047).
Klaganden,en sammanslutning för personer med vissa funktionshinder,ansökte i juni/juli1997 om bidrag till ett seminarium och två kurser för personer med funktionshinder (pro-jekt97/E3/II/047).
According to the budget submitted by the complainant,the
Enligt den budget som klaganden presenterade uppgick kostnadernaför seminariet till 14300 euro,medan kostnaderna för de två kurserna beräknades till50560euro.
LACK OFINFORMATION INRELATION TOSUBSIDY GRANTEDBY COMMISSION costs of the seminar were 14 300 whilst the costs for the two courses were to be 50560.The complainant asked for a subsidy of 45 400,i.e. 70% of the total expenditure envis- aged.
Klaganden ansökte om ett bidrag på 45400 euro,dvs. 70 procent av de totala planerade utgifterna.
According to the complainant,this request was granted by the Commission.
Enligt klaganden beviljade kommissionen denna ansökan.
Decision on complaint422/2000/GG againstthe European Commission lower than envisaged and had amounted to only 36 323.
Klaganden informerade därefter kommissionen om att de verkliga kostnaderna hade varit lägre än beräknat och endast uppgått till 36323 euro.
As a consequence,thecomplainant expected to receive a final payment of 2 726 from the Commission (i.e.70% of 36 323 minus the 22 700 already received).
Följaktligen förväntade sig klaganden att erhålla den slutliga betalningen på 2726euro från kommissionen(dvs. 70 procent av 36323euro minus de 22700euro som redan erhållits).
Instead of that,in early 1999 the complainant received an undated invoice in French that contained no reference to the project.
I stället mottogklaganden en odaterad faktura på franska som inte innehöll någon hänvisning till projektet.I fakturan nämndes en ”reellandel”av 21078,30euro (vilket motsvarade 89,7943 procentav den ”reella kostnaden”).
The invoice mentioned a ‘real share’of 21 078.30 (that represented 89.7943%of the ‘real costs’) and deducted this amount from the amount already paid by the
Denna summa hade dragits från det belopp kommissionenredan betalat ut.
Commission. The complainant was asked to pay back the balance of 1 621.69.
Klaganden ombads betala tillbaka skillnaden på 1621,69euro.
After the complainant had queried this invoice,the Commission explained in a letter of 16March 1999 that the calculation had been correct.
När klaganden ifrågasatte denna faktura meddelade kommissionen i ett brev av den 16mars 1999 att beräkningen varit riktig.
According to the Commission,when the contract had been signed it had been agreed to disregard the expenses of
Enligt kommissionen hade man sedan kontraktetundertecknats kommit överens om att utelämna kostnaden på 14300euro för anordnandetav seminariet.
14 300 for organising the seminar. As a result,the words “montant rejeté”had been added for thatitem and the complainant’s representative had signed that page of the contract at the time.
Avden anledningen hade orden ”montant rejeté”lagts till vid den punktenoch klagandens företrädare hade vid samma tillfälle undertecknat den sidan i kontraktet.
The complainant subsequently paid back the relevant amount but queried on several occasions (notably in a letter of 15 June 1999) why the description ‘Training courses and aseminar for [handicapped people]’had been used,why the first instalment of the subsidyhad been based on the total estimated project cost and why the Commission had laterraised a question in relation to the seminar if that seminar had not been part of the projectat all.
Klaganden betalade följaktligen tillbaka beloppet i fråga men begärde vid flera tillfällen(bland annat i ett brev av den 15 juni 1999) en förklaring till varför beskrivningen”Utbildningskurser och ett seminarium för [personer med funktionshinder]”hade använts,varför det första delbetalningen av bidraget hade baserats på den totala beräknade projektkostnaden och varför kommissionen senare hade ställt en fråga beträffande seminariet omdetta inte utgjort en del av projektet.
The complainant also asked for a copy of the page that had been mentioned in the Commission’s letter of 16 March 1999.
Klaganden begärde också en kopia på den sida somnämnts i kommissionens brev av den 16 mars 1999.
In a short letter dated 11 January 2000,the Commission confirmed its position,pointing out that it had only accepted the estimated costs of the two courses of 50 560 for thepurpose of calculating its subsidy.
I ett kort brev daterat den 11 januari 2000 vidhöll kommissionen sin uppfattning och betonade att den bara hade accepterat den beräknade kostnaden på 50560euro för de tvåkurserna som underlag för beräkningen av bidragets storlek.
In its complaint to the Ombudsman,the complainant made the following allegations:
I sitt klagomål till ombudsmannen framförde klaganden följande:
1The Commission ought to have made a further payment of 2 726 to the complainantinstead of claiming back the sum of 1 621.69.
1Kommissionen borde ha gjort en extra utbetalning på 2726euro till klaganden istället för att kräva tillbaka en summa på 1621,69euro.
2The Commission had not provided sufficient explanations as to why it had claimedback the sum of 1 621.69.
2Kommissionen hade inte givit någon godtagbar förklaring till varför den krävde tillbaka 1621,69euro.
In its opinion the Commission claimed that ithad agreed to grant a subsidy amounting to a maximum of 45 400 where the costs of the project were estimated at 50 560.
Kommissionen hävdade i sitt yttrande att den hadegått med på att bevilja ett bidrag på högst 45400euro då kostnaderna för projektetberäknades uppgå till 50560euro.
A first instalment of 50% of that sum had been paid inaccordance with Article 4 of the Agreement.
En första delbetalning på 50 procent av detta belopphade utbetalats i enlighet med artikel 4 i avtalet.
The agreement,signed by both parties, covered the period from 16 June 1997 until 16 May 1998.
Detta avtal,som undertecknats av bäggeparter,täckte perioden 16juni1997-16 maj 1998.
Only expenditure incurredduring that period was taken into account when determining the total of the actual costs.The seminar had been planned for 30/31 May 1997,i.e. outside the period covered.Consequently the costs for the seminar had been deducted from the costs to be taken intoaccount.
Endast utgifter under denna period togsmed i beräkningen när totalbeloppet för de reella kostnaderna fastställdes. Seminariet hadeplanerats äga rum den 30-31maj 1997,dvs. utanför den period som omfattades av avtalet.
The Commission further pointed out that the budgetary estimates set out in Annex II of the Agreement formed an integral part thereof.
Kommissionen framhöll vidare att budgetberäkningarna i bilaga II till avtalet utgjorde enintegrerad del av detta.
On the relevant page,the costs for the seminarhad been excluded,by adding the words ‘montant rejeté’for the item.
På den aktuella sidan hade kostnaderna för seminariet utelämnatsgenom att orden ”montant rejeté”lagts till vid denna punkt.
The complainant’srepresentative had signed that page of the contract at the time.
Klagandens företrädare hadevid detta tillfälle undertecknat den sidan i kontraktet.
The Commission provided a copy of the agreement and mentioned that the original was inits possession.
Kommissionen bifogade en kopia av avtalet och påpekade att originalet fanns i dess ägo.
The Commission claimed to have explained these facts to the complainant on several occasions.
Kommissionen hävdade att den vid flera tillfällen förklarat dessa fakta för klaganden.
In its observations,the complainant maintained its complaint and pointed out that the copyof the agreement provided by the Commission did not prove that it had been signed by itsrepresentative.
I sina kommentarer vidhöll klaganden sitt klagomål och framhöll att den kopia av avtaletsom kommissionen tillhandahållit inte bevisade att avtalet undertecknats av klagandensföreträdare.
FURTHER INQUIRIES
Ytterligare undersökningar
In view of the fact that the copy of the agreement provided by the Commission did notshow the signature of the complainant’s representative,the Ombudsman inspected the file.On that occasion,the Ombudsman’s agents were shown the original agreement the Commission had referred to.
Med tanke på att den kopia av avtalet som kommissionen tillhandahållit inte innehöllnågon signatur från klagandens företrädare granskade ombudsmannen dokumentet. Viddet tillfället uppvisades det ursprungliga avtal som kommissionen hänvisat till för ombudsmannens tjänstemän.
The Commission’s failure to make a further payment of 2 726
Kommissionens underlåtenhet att göra en ytterligare utbetalning på 2726euro
1.1The complainant took the view that the Commission ought to have made a furtherpayment of 2 726 to it instead of claiming back the sum of 1 621.69.
1.1Klaganden ansåg att kommissionen borde ha betalat ut ytterligare 2726euro i ställetför att kräva tillbaka 1621,69euro.
1.2The Commission claimed that it had agreed to grant a subsidy amounting to amaximum of 45 400 where the costs of the project had been estimated at 50 560.
1.2Kommissionen hävdade att den hade gått med på att bevilja ett bidrag på högst45400euro då kostnaderna för projektet hade uppskattats till 50560euro.
According to the Commission,the costs of the seminar could not be taken into accountsince this seminar had been planned for 30/31 May 1997 whereas under the agreement,which covered the period from 16 June 1997 until 16 May 1998,only expenditure incurredduring that period was taken into account.
Enligtkommissionen kunde kostnaderna för seminariet inte beaktas eftersom seminariet planerades äga rum den 30-31maj1997 medan avtalet,som täckte perioden 16 juni 1997-16maj 1998,endast omfattade utgifter under denna period.