natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main objective of the common regional policy is the reduction of existing regional disparities and the prevention of further regional imbalances in the European Union by transferring Community resources to problem regions using the financial instruments of the Community known as Structural Funds.
Det huvudsakliga syftet med den gemensamma regionalpolitiken är att minska de befintliga regionala skillnaderna och förhindra uppkomsten av ytterligare regional obalans inom Europeiska unionen genom att överföra gemenskaps resurser till problemregioner via gemenskapens stöd instrument struktur fonderna.
The Committee of the Regions (CoR) set up by the Treaty of Maastricht in order to enhance the role of regional authorities in the institutional system of the Union, plays an important role in the forecasting of regional tendencies , and in the management of structural interventions of the EU.
Regionkommittén (ReK), som inrättades genom Maastrichtfördraget för att förstärka de regionala myndigheternas roll i unionens institutionella system, har en viktig uppgift i arbetet med att göra prognoser över regionala tendenser samt i förvaltningen av EU:s strukturstöd.
In this capacity, the CoR asked the Study Group for European Policies (SEP/GEPE) to produce a study on " Territorial Cohesion in Europe".
Mot bakgrund av detta gav Regionkommittén Gruppen för studier av europeisk politik (SEP/GEPE) i uppdrag att utarbeta en studie om "Territoriell sammanhållning i Europa".
The purpose of this study is to provide technical support and expertise to the CoR.
Studiens mål är att förse ReK med tekniskt stöd och sakkunskap.
The methodology followed in the study is based on a review of the existing literature in the field of regional development and on official documents of the European Union, such as periodic reports, statistical year-books and cohesion reports.
Den metod som används i studien bygger på granskning av befintlig litteratur på området regional utveckling och Europeiska unionens officiella dokument, till exempel återkommande rapporter, statistiska årsböcker och sammanhållnings rapporter.
differences, complements and overlaps with the traditional concept of economic and social cohesion.
Det första kapitlet innehåller en kritisk analys av begreppet "territoriell sammanhållning" i Europa, mot bakgrund av befintlig forskning och med hänsyn tagen till skillnader, kompletterande inslag och överlappningar i förhållande till det traditionella begreppet ekonomisk och social samman hållning.
This is followed by an overview of the evolution of understandings of regional disparities in Europe.
Därefter följer en översikt över hur förståelsen av de regionala skillnaderna i Europa har utvecklats.
Subsequently, the basic features of a future EU regional policy are outlined.
Sedan skisseras grunddragen i en framtida regionalpolitik för EU.
The case is made for a two- dimensional approach to the formulation of policies respecting the principle of subsidiarity.
Här förespråkas en tvådimensionell strategi när det gäller utarbetandet av politiken, med respekt för subsidiaritetsprincipen.
It is argued that both topdown and bottom-up approaches are essential in the formulation of effective policies that address the problem of territorial cohesion.
Vi hävdar att man måste arbeta både uppifrån-och-ned och nedifrån-och-upp för att kunna utforma en effektiv politik för problemen i samband med den territoriella sammanhållningen.
The second chapter identifies the major challenges to complete social and economic cohesion in the EU-15 after more than 25 years of European structural policy.
I andra kapitlet inringas de största hindren för en fullständig social och ekonomisk sammanhållning i EU-15 efter mer än 25 år med europeisk strukturpolitik.
It begins by an analysis in detail of the present degree of regional disparities in the EU from various dimensions. These dimensions include population distribution, income levels, unemployment and other indicators such as activity rates, educational attainment, motorway index, and index of acidifying gases.
Kapitlet inleds med en detaljanalys av de regionala skillnaderna i EU i dag med hänsyn till olika dimensioner som befolkningsspridning, inkomstnivå, arbetslöshet samt andra indikatorer som förvärvsfrekvens, utbildningsnivå, motorvägstäthet och utsläpp av försurande gaser.
The next section makes a classification of regions depending on the types of problems they face.
I nästa avsnitt delas regionerna in i olika klasser beroende på vilken typ av problem de står inför.
It is argued that different regional policies are needed for different types of regions.
Vi hävdar här att olika typer av regioner kräver olika typer av regionalpolitik.
This section is followed by an analysis of the evolution of regional disparities in the EU in terms of income and unemployment levels in time.
Efter detta avsnitt kommer en analys av hur de regionala skillnaderna i EU har utvecklats när det gäller inkomst- och arbetslöshetsnivåer.
Subsequently, the impact of enlargement on regional disparities in the EU is estimated according to two scenarios - a EU with 27 Member States and a EU with 25 Member States.
Därefter behandlas utvidgningens konsekvenser för de regionala skillnaderna i EU med utgångspunkt i två scenarier: en union med 27 medlemsstater respektive 25 medlemsstater.
The major socio economic consequences and challenges of the forthcoming EU enlargement are outlined taking into account the existing legal framework for EU regional policy.
Utvidgningens huvudsakliga socioekonomiska konsekvenser och största utmaningar skisseras, med hänsyn tagen till de befintliga rättsliga ramarna för EU:s regionalpolitik.
Chapter three makes the case that the extensive analysis provided in the second chapter clearly indicates the lack of territorial cohesion in the EU.
I kapitel 3 hävdar vi, mot bakgrund av den omfattande analys som ges i kapitel 2, att det finns en tydlig brist på territoriell sammanhållning inom EU.
This is followed by an explanation of relevant factors for insufficient territorial cohesion.
En genomgång av de relevanta faktorer som ligger bakom den otillräckliga territoriella sammanhållningen följer.
One factor is insufficient external economies in the peripheral regions as external economies have a critical impact on the location of new activities.
En faktor som påverkar de perifera regionerna är de otillräckliga samlokaliseringsfördelarna, som inverkar i stor utsträckning på lokaliseringen av ny verksamhet.
The absence of larger cities in peripheral regions contributes to the existence of insufficient external economies in these regions.
Frånvaron av större städer i de perifera regionerna bidrar till problemen på detta område.
In the formulation of development plans, insufficient consideration given to the various dimensions of a strategy for regional development is an important obstacle in the way of achieving territorial cohesion.
Ett stort problem för den territoriella sammanhållningen är att man i utarbetandet av utvecklings planerna inte i tillräcklig omfattning beaktar de olika dimensioner som bör finnas i en regional utvecklingsstrategi.
Another factor is the lack of opportunities for multilevel governance with horizontal and vertical co-ordination.
En annan faktor är bristen på möjligheter till flemivåstyre med horisontell och vertikal samordning.
The other factors are to do with the non-existence of dynamic regional development agencies especially in various peripheral regions, lack of discouragement measures with respect to large agglomerations and the concentration effects of trans-European networks.
Bland övriga faktorer finns bristen på dynamiska regionala utvecklingskontor, särskilt i olika perifera regioner, bristen på åtgärder för att styra ut ekonomisk verksamhet från storstadsområden samt de transeuropeiska nätverkens koncentrationseffekter.
The concluding chapter elaborates on some recommendations for a more balanced regional development by aiming at territorial cohesion.
I det avslutande kapitlet ges vissa rekommendationer som syftar till territoriell sammanhållning, och därmed en mer välbalanserad regional utveckling.
It is recommended that sectoral policies should be adapted to the regions; "territorial cohesion" should be inserted into the Treaty; growth centres should be created where necessary; the institutional framework should be improved; and sufficient attention should be paid to the various dimensions of a strategy for regional development.
En anpassning av den sektorsspecifika politiken till regionernas behov rekommenderas, liksom införandet av begreppet territoriell sammanhållning i fördraget. Vidare rekommenderas att tillväxtcentra skapas där så behövs, att de institutionella ramarna förbättras och att tillräcklig uppmärksamhet riktas mot de olika dimensionerna i en regional utvecklingsstrategi.
It is also argued that these recommendations apply to the candidate countries of Central and Eastern Europe as well.
Vi menar också att dessa rekommendationer även bör gälla kandidatländerna i Central- och Östeuropa.
TERRITORIAL COHESION
TERRITORIELL SAMMANHÅLLNING
The concept of "territorial cohesion" remains an ambiguous term despite the fact that it is frequently referred to.
"Territoriell sammanhållning" är ett oklart begrepp, trots att det ofta används.
An overview of academic and policy literature reveals the absence of universally agreed criteria for determining even "cohesion" or lack of it.
En genomgång av vetenskapliga och politiska dokument visar att det inte finns några allmänt erkända kriterier ens för "sammanhållning", eller brist på sådan. I EU:s politiska dokument talas det om syftet att minska obalansen, men vem skall besluta om obalansen är acceptabel eller inte?
Such a view clearly depends on one's political ideology and is subject to change over time.
Avgörandet beror helt klart på politisk ideologi, och synsättet varierar också med tiden.
Furthermore, there is ambiguity as to what the term "territorial" specifically refers to. The question is whether it refers to cohesion between Member States or between regions.
Dessutom är det oklart vad begreppet "territoriell" egentligen syftar på. - är det sammanhållningen mellan medlemsstater eller mellan regioner?
The territorial level at which a cohesion deficit presents itself is unclear.
Det är alltså oklart vilken territoriell nivå bristen på sammanhållning rör.
Within the European Union, the EC Treaty articles explicitly refer to two aspects of cohesion - economic and social - as the objective of cohesion policies, whereas the third - territorial - dimension of cohesion is only implicit in the phrase "harmonious development" of the Union as a whole (Article 158).
När det gäller EU anges i EG-fördraget uttryckligen att sammanhållningspolitiken rör två aspekter av sammanhållning- ekonomisk och social. Den tredje aspekten - den territoriella- finns bara implicit i uttrycket "harmonisk utveckling", som skall främjas inom hela gemenskapen (artikel 158).
The omission of an explicit reference (with the exception of a reference in Article 16) to the objective of territorial cohesion is partly due to the fact that
Att målet territoriell sammanhållning inte nämns uttryckligen (med undantag av en hänvisning i artikel 16) beror delvis på att EU inte har något övergripande ansvar för regional planering - detta område faller helt och hållet inom medlemsstaternas befogenheter.
Thus, the EU cohesion policy, whose core is formed by the EU's regional policy, aims primarily at economic and social cohesion.
EU:s sammanhållningspolitik, där unionens regionalpolitik utgör kärnan, syftar alltså i huvudsak till ekonomisk och social sammanhållning.
Economic cohesion refers to the reduction of disparities between the levels of development of the various regions.
Ekonomisk sammanhållning innebär en minskning av skillnaderna när det gäller de olika regionernas utvecklingsnivå.
It is primarily measured in terms of GDP (gross domestic product) per capita levels and can be evaluated at both Member State and regional levels, as considered by Eurostat, in order to assess economic convergence.
Detta mäts först och främst i BNP (bruttonational produkten) per capita, som kan beräknas för både medlemsstater och regioner (detta görs av Eurostat) för bedömning av ekonomisk konvergens.
Social cohesion, on the other hand, targets unemployment, levels of education and demographic trends in the Union.
Social sammanhållning handlar å andra sidan om arbetslöshet, utbildningsnivå och demografiska tendenser i unionen.
In this respect, cohesion policies aim at reducing inequalities between Member States and between regions in achieving economic cohesion and they aim at reducing inequalities between individuals within regions in achieving social cohesion.
Sammanhållningspolitiken syftar således till en minskning av skillnaderna mellan medlemsstater och mellan regioner (ekonomisk sammanhållning) och en minskning av skillnaderna mellan individer i regionerna (social sammanhållning).
It can be observed that economic and social cohesion does not necessarily evolve in a parallel manner over all territories for all individuals.
Man kan notera att ekonomisk och social sammanhållning inte nödvändigtvis utvecklas i takt i alla regioner och för alla individer.
There tends to be a dichotomy between efforts addressing economic cohesion and those addressing social cohesion.
Ofta finns det en klyfta mellan satsningarna på ekonomisk sammanhållning respektive social sammanhållning.
For example, the European Commission mentions in its Second Cohesion Report (EC, 2001) that in the three least prosperous
Statistik som kommissionen har lagt fram i den andra sammanhållningsrapporten (EG, 2001) visar t.ex. att per capita-inkomsten i de tre fattigaste medlemsstaterna (Grekland, Spanien och Portugal) har ökat från 68% av EG-genomsnittet 1988 till 79% av EU-genomsnittet 1999.
Member States (Greece, Spain, Portugal) average income per head has risen from 68% of EU average in 1988 to 79% in 1999.
Ett liknande tillväxtmönster finns inom regionerna som ett resultat av deras satsningar på ekonomisk utveckling.
However, this economic convergence has taken place at the cost of widening disparities within these countries and within their regions.
Dessa satsningar inriktas vanligtvis på de mest produktiva krafterna i regionen, vilket leder till att en befolkningsgrupp
Such efforts usually concentrate on the most productive forces within a region with some group of people disproportionately benefiting from the process at the expense of another group of people who suffer from poverty, social exclusion and de-skilling of the labour force.
gynnas oproportionerligt mycket på bekostnad av någon annan befolknings grupp, som drabbas av fattigdom, social utslagning och kompetensförluster hos arbetskraften.
Therefore, policies aimed at economic cohesion have to be complemented with social cohesion policies that address imbalances between individuals within regions.
Den ekonomiska sammanhållningspolitiken måste alltså kompletteras med en social sammanhållningspolitik inriktad på skillnaderna mellan individer i regionerna.
Apart from economic and social cohesion, a third pillar of the concept of cohesion relates to its territorial aspect. The European Commission in its Sixth
Förutom de ekonomiska och sociala aspekterna finns en tredje del i begreppet sammanhållning som berör den territoriella aspekten.
Periodic Report (EC, 1999) states that catching up in the least prosperous countries stems from growth in relatively rich urban centres, particularly capital cities, rather than from in poorer regions.'
Kommissionen menar i den sjätte återkommande rapporten (EG, 1999) att återhämtningen i de fattigaste länderna beror på tillväxt i relativt sett rika storstadsområden, särskilt huvudstäderna, inte på tillväxt i fattigare regioner .
Union's territory as an important element of the cohesion process.
Den territoriella sammanhållningen bör därför sträva efter en balanserad utveckling inom unionens territorium, vilket är en viktig beståndsdel i samman hållningsprocessen.
It refers to the question of distributing the activities over the Union's territory more evenly and the issue of polycentric evolution.
Det handlar om hur unionens åtgärder skall fördelas på ett jämnare sätt och om polycentrisk utveckling.
Territorial cohesion has a territorial dimension.
Territoriell sammanhållning har en territoriell dimension.
This dimension has not been taken into account by the EU's regional policies so far.
Denna dimension har hittills inte beaktats i EU:s regionalpolitik.
However, the spatial dimension has been addressed by informal intergovernmental cooperation among the national ministers responsible for spatial planning, which culminated
Frågan om regional utvecklings planering har dock behandlats i ett informellt mellanstatligt samarbete mellan de nationella ministrarna med ansvar för regional planering.
Ireland perhaps exemplifies most this pattern, with dramatic economic growth leading to rapid convergence with the EU, but at the same time with Ireland's growth pole strategy failing to provide significant spill-over to the rural areas of the country -hence leading to wider internal disparities.
Landet har haft en dramatisk ekonomisk tillväxt som har lett till snabb konvergens med EU. men man har misslyckats i sin strategi att försöka överföra dessa rikedomar i tillväxtområdena till landsbygdsområdena, vilket har lett till ännu större interna skillnader.
in Potsdam in 1999 in the European Spatial Development Perspective (ESDP). The ESDP identified three main aims of cohesion policies:
- En polycentrisk stadsutveckling och en ny relation mellan stads- och landsbygdsområden.
- a polycentric urban development and a new relationship between urban and rural areas; - equal access for all European regions to infrastructure and know-how; - prudent management of the natural and cultural heritage.
- Likvärdig tillgång till infrastruktur och know-how för alla europeiska regioner.
Thus, the ESDP can make a substantial contribution to the balanced and harmonious development of the EU's territory.
ESDP kan alltså innebära ett väsentligt bidrag till en balanserad och harmonisk utveckling av EU:s hela territorium.
Territorial cohesion is concerned with the geographical concentration of activity.
Territoriell sammanhållning rör frågan om den geografiska koncentrationen av den ekonomiska verksamheten.
Historically, economic activity, capital stock and qualified human resources have been concentrated in the central areas of the EU.
Historiskt sett har både den ekonomiska verksamheten och tillgången till kapital och kvalificerade mänskliga resurser koncentrerats till unionens mest centrala delar.
Ongoing technological development, international economic integration, the increasing importance of knowledge based economy and the concentration of R & D (research and development) have contributed to the polarisation of population and economic activity towards the central areas.
Den pågående tekniska utvecklingen, den internationella ekonomiska integrationen, den kunskapsbaserade ekonomins ökade betydelse samt koncentrationen av FoU (forskning och utveckling) har bidragit till en koncentration av befolkningen och den ekonomiska verksamheten till de centrala områdena.
Thus, the main territorial imbalance in the EU is between the less developed regions and the rest.
Den största regionala obalansen i EU finns alltså mellan de mindre utvecklade regionerna och övriga EU.
It is possible and even desirable, however, to further differentiate between types of regions which better reflect the type of territorial imbalances they suffer from, such as frontier regions or regions suffering from geographical or natural disadvantages.
Man kan - och bör - göra en finare indelning av regionerna i olika grupper som bättre återspeglar vilken typ av territoriell obalans de lider av, till exempel gränsregioner eller regioner med geografiska eller naturbetingade handikapp.
The very centralised nature of the EU's territory reflects the lack of a polycentric pattern of activity which is a factor in territorial cohesion.
Det faktum att EU:s territorium är mycket centraliserat återspeglar bristen på ett polycentriskt mönster för den ekonomiska verksamheten, vilket är en beståndsdel i den territoriella sammanhållningen.
Polycentric development requires the revitalisation and/or diversification of
En polycentrisk utveckling kräver att den ekonomiska verksamheten på landsbygden får nytt liv och
In peripheral regions, the development of urban centres could provide the basis for a more balanced distribution of economic activity.
I de perifera regionerna skulle stadsutveckling kunna utgöra grunden för en mer balanserad fördelning av den ekonomiska aktiviteten.
Thus, territorial cohesion requires polycentrism and accessibility.
Territoriell sammanhållning kräver alltså polycentrism och tillgänglighet.
In relation to the issue of accessibility, Article 16 of the EC Treaty recognises the importance of services of general economic interest in promoting "social andjerritorial cohesion".
I fråga om tillgängligheten fastställs vikten av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i EG-fördragets artikel 16 när det gäller att främja "social och territoriell sammanhållning".
The political quest for "social and territorial cohesion" is obligatory for each of the Member States within their own respective powers and also for the Community as a whole.
Medlemsstaterna är skyldiga att sträva efter "social och territoriell sammanhållning" ¡nom ramen för sina egna befogenheter, men även när det gäller gemenskapen som helhet.
The objective is to ensure that everyone has access to essential services (such as health, education, telecommunications, transport, energy, etc.) of high quality at prices they can afford2.
Målsättningen är att se till att alla har tillgång till grundläggande tjänster (hälso- och sjukvård, utbildning, tele kommunikationer, transporter, energi osv.) av hög kvalitet till rimliga priser.
The hoped-for outcome is the "integration of places/regions" as a relevant contribution to overall "social and territorial cohesion" within the EU (Engelhardt, 1999: 87).
Det resultat man hoppas på är "integrering av orter/regioner" som ett relevant bidrag till den övergripande sociala och territoriella sammanhållningen inom EU (Engelhardt, 1999: 87).
Thus, in this way the EC Treaty recognises in the EU powers with a territorial dimension and suggests public services of general interest as possible policy tools3.
På så vis erkänns i EG-fördraget att EU:s befogenheter har en territoriell dimension och att offentliga tjänster i allmänhetens intresse kan användas som politiskt instrument .
In sum, the EU's cohesion policies need to have a territorial dimension to better take account of the territorial imbalances.
Sammanfattningsvis måste EU:s sammanhållningspolitik innehålla en territoriell dimension om man skall kunna ta hänsyn till den territoriella obalansen på ett bättre sätt.
The main instrument of EU regional policy, the ERDF (European Regional Development Fund) follows an economic convergence logic (as measured by traditional macroeconomic indicators), which does not necessarily translate into a balanced distribution of economic activities.
Det främsta instrumentet i EU:s regionalpolitik, Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), är inriktad på ekonomisk konvergens (mätt med traditionella makroekonomiska indikatorer) som inte nödvändigtvis innebär en balanserad fördelning av den ekonomiska verksamheten.
In the words of Frank Gaskell, the President of Euromontana (2002): "A policy which achieves some level of parity of wealth and of social coordination for the population of Europe but yet permits the evacuation of
Frank Gaskell, ordförande i Euromontana, har uttryckt det på följande sätt (2002): "En politik som uppnår en viss utjämningsnivå i fråga om
Engelhardt, 1999 argues that local communities themselves ought to decide the specific public services to be provided.
Engelhardt (1999) menar att lokalsamhällena själva borde ha rätt att avgöra vilka allmänna tjänster som skall tillhandahållas.