natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, the appeal may allege infringement of the parties’ right to a fair hearing as well breaches of the principles governing the burden of proof or the taking of evidence.
I överklagandet kan lika mycket åsidosättandet av parternas rätt till försvar göras gällande som överträdelser av principerna om bevisbördan eller bevisningen.
The Court has held that the receipt of invalid certificates of origin can, in principle, be considered to be one of the professional risks which a trader, by the very nature of his activity, runs and he is at liberty to seek compensation from the perpetrator of the fraud.
C.A.S. MOT KOMMISSIONEN mottagandet av ogiltiga ursprungsintyg i princip kan anses ingå i de yrkesmässiga risker som en ekonomisk aktör utsätts för genom sina åtagandens beskaffenhet och att denne får väcka skadeståndstalan mot förfalskaren.
appropriate margin of discretion, 40to plead and prove that the certificates presented by the importer are forged or falsified.
mässig bedömning 40, bevisa att de varucertifikat som importören företett är falska eller förfalskade.
On the other hand, it is not required to prove that there is no special situation where the requirements of Article 904(c) of the CCC implementing regulation are satisfied, since that provision already contains an assessment by the Community legislature, which is binding on the Commission, to the effect that any good faith on the part of the importer during the procedure under Article 239 of the CCC cannot be regarded as meriting protection.
Det åligger emellertid inte kommissionen att bevisa att det inte föreligger någon särskild situation när villkoren i artikel 904 c i tillämpningsförordningen för tullkodexen är uppfyllda. Bestämmelsen innehåller nämligen gemenskapslagstiftarens värdering som är bindande för kommissionen så, att eventuell god tro hos importören i förfarandet enligt artikel 239 i tullkodexen inte kan anses vara skyddsvärd.
As I have already explained in my introductory observations on this case, 41the
Såsom jag redan har anfört i mina inledande synpunkter i förevarande mål 41
The Court of First Instance has recognised exceptions to that rule only in those cases of forgery which go beyond the normal commercial risk borne by the trader concerned, such as breaches by the Commission of its duty of supervision 43 or in the case of participation by customs employees in infringements.
Förstainstansrätten har endast fastställt undantag från denna regel i de fall av förfalskningar som överskrider vad som är en normal affärsrisk för den berörda ekonomiska aktören, till exempel vid kommissionens överträdelse av sin övervakningsskyldighet 43eller då tulltjänstemän medverkat i överträdelser 44.
44 That caselaw of the Court of First Instance is fully correct, since it takes account of the fact that, as a rule, the trader concerned, apart from those procedures which require his participation, has little opportunity to influence the course of the customs procedure and he must therefore rely on the due performance of their tasks by the competent authorities under a system of
Jag anser att denna rättspraxis från förstainstansrätten är riktig, eftersom den tar hänsyn till den omständigheten att den berörda ekonomiska aktören, bortsett från de förfaranden som kräver dess medverkan, i regel endast har liten möjlighet att påverka tullförfarandet och denna därför måste förlita sig på att de behöriga myndigheterna
43 — Eyckeler & Malt v Commission, cited in footnote 24, paragraphs 189 to 191, and Kaufring and Others, cited in footnote 9, paragraph 218. Community legislature, by the formulation of that exclusion, adopted the Court’s previous settled caselaw according to which the fact that documents presented in good faith in order to obtain preferential tariff treatment for goods declared for free circulation are subsequently found to be falsified does not constitute a special circumstance justifying a remission of import duties. That caselaw has, since the judgment in the leading case, Van Gend und Loos, 42 been founded on the
43 — Domen i det ovan i fotnot 24 nämnda målet Eyckeler & Malt mot kommissionen, punkterna 189–191, och domen i de ovan i fotnot 9 nämnda förenade målen Kaufring m.fl., punkt. 218. har gemenskapslagstiftaren genom lydelsen av detta undantag stadfäst domstolens hittillsvarande rättspraxis enligt vilken den omständigheten att det, för att erhålla förmånsbehandling i tullhänseende av varor som deklarerats för fri omsättning, inges handlingar, som sedan visar sig vara förfalskade även om dessa handlingar ingivits i god tro, inte i sig anses utgöra en särskild omständighet som berättigar till eftergift av importtullar.
44 — In Kaufring and Others, cited in footnote 9, paragraph 231, the Court of First Instance held that only errors attributable to acts of the competent authorities which could not reasonably have been detected by the person liable to pay create entitlement to the waiver of postclearance recovery of customs duties.
44 — I domen i de ovan i fotnot 9 nämnda förenade målen Kaufring m.fl., punkt 231, fastställde förstainstansrätten att det endast är de misstag som kan hänföras till de behöriga myndigheternas aktiva handlande och som den betalningsskyldige inte rimligen kunde ha upptäckt som kan ge rätt till avstående från uppbörd av tullar i efterhand.
The central aspects of that case were a number of irregularities on the part of the Turkish authorities in the implementation of the Association Agreement and association law derived from it and the serious deficiencies in the Commission’s monitoring of the implementation of those provisions.
Detta mål rörde ett antal överträdelser vid införlivandet av associeringsavtalet och de därur härledda reglerna för associeringen från de turkiska myndigheternas sida samt kommissionens allvarliga överträdelser vid övervakningen av genomförandet av dessa bestämmelser.
In Case T-330/99 Rotermund [2001] ECR II-1619, paragraph 58, the ‘special situation’ as referred to in Article 239 of the CCC arose from the existence of fraudulent practices which could only reasonably be explained by the active complicity of an employee of the customs office at the destination, since the Court concluded in that regard that the Commission was not entitled to confine itself to requiring that the applicant adduce formal and definitive proof of such complicity.
I dom av den 7 juni 2001 i mål T-330/99, Rotermund, REG 2001, s. II-1619), punkt 58, var den ”särskilda situationen”, i den mening som avses i artikel 239 i tullkodexen, ett resultat av att det förekom ett bedrägligt handlande som inte rimligen kunde förklaras på annat sätt än att en anställd vid destinationsortens tullkontor aktivt hade medverkat, och förstainstansrätten drog mot bakgrund av detta slutsatsen att kommissionen inte kunde anse att en särskild situation endast kunde föreligga om sökanden kunde framlägga ett definitivt och formellt bevis för en sådan medverkan.
That caselaw was also mentioned in Case T-332/02 Nordspedizionieri [2004] ECR II-4405, paragraph 58.
Ovannämnd rättspraxis omtalas även i dom av den 14 december 2004 i mål T-332/02, Nordspedizionieri (REG 2004, s. II-4405), punkt 58.
41 — See above, point 70.42 — Cited in footnote 11, paragraphs 15 to 17.
41 — Se ovan punkt 70.42 — Ovan fotnot 11, punkterna 15–17.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P of constituting a ‘special situation’ as referred to in Article 239 of the CCC.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-204/07 P till en ”särskild situation”, i den mening som avses i artikel 239 i tullkodexen.
administrative cooperation.
inom ramen för ett system för administrativt samarbete på vederbörligt sätt uppfyller sina uppgifter.
To that extent, it would be unfair to require him to bear a loss which was actually attributable to contraventions committed by the administrative authorities.
Det skulle således vara oskäligt att låta denna aktör stå hela risken för en skada som egentligen kan hänföras till överträdelser som de administrativa organen har gjort sig skyldiga till.
The arguments put forward by the appellant in favour of a reversal of the burden of proof are unconvincing.
Jag anser inte att klagandens argument för en omvänd bevisbörda är övertygande.
However, it must be borne in mind that those exceptions developed by way of judgemade law can only constitute ad hoc adaptations of settled caselaw so as to ensure that substantive justice is done in individual cases.
I detta sammanhang bör det påpekas att dessa kriterier som har utvecklats av domstolen endast kan utgöra punktvisa anpassningar av fast rättspraxis för att tillgodose materiell rättvisa i det enskilda fallet.
As exceptions, they may be applied only restrictively.
Som undantagsbestämmelser får de endast tillämpas restriktivt.
45 That accords, moreover, with the existing caselaw of the Community judicature, according to which the remission of import duties may be made only under certain conditions and in cases specifically provided for, so that, as exceptions to the normal rules for imports, the relevant provisions are to be interpreted strictly.
45 Detta överensstämmer för övrigt med gemenskapsdomstolarnas hittillsvarande rättspraxis, enligt vilken eftergift av importtullar endast kan medges under vissa förutsättningar och i föreskrivna specifika fall.
46Their application must therefore be preceded by a rigorous examination of the facts and circumstances, assessing the evidence offered.
Bestämmelserna om sådana eftergifter skall som undantag från det gängse systemet för import följaktligen tolkas restriktivt.
In accordance with the generally accepted rules of procedural law and in the light of the Court’s clear caselaw since Van Gend & Loos, I consider it logical to make the appellant bear the burden of pleading and proof, including in relation to the occurrence of those irregularities which may be capable 45 — Pursuant to the principle ‘exceptio est strictissimae interpretationis’.
I enlighet med allmänt accepterade förfaranderättsregler och med hänsyn till domstolens klara rättspraxis sedan domen i målet Van Gend & Loos mot kommissionen, anser jag att det är konsekvent att klaganden även får bära bevisbördan för oegentligheter som skulle kunna ge upphov 45 — Enligt principen ”exceptio est strictissimae interpretationis”.
For the narrow interpretation of derogating provisions by the Court of Justice, see, for example, Case C-307/05 Del Cerro Alonso v Osakidetza [2007] ECR I-7109, paragraph 39; Joined Cases C-346/03 and C-529/03 Atzeni & Lilliu [2006] ECR I-1875, paragraph 79; and Case C-286/02 Bellio Fratelli [2004] ECR I-3465, paragraph 46. 46 — Case C-48/98 Söhl & Söhlke [1999] ECR I-7877, paragraph 52, and Bonn Fleisch Ex- und Import v Commission, cited in footnote 23, paragraph 63. 120.
I-7109), punkt 39, av den 23 februari 2006 i de förenade målen C-346/03 och C-529/03, Atzeni & Lilliu (REG 2006, s. I-1875), punkt 79, och av den 1 april 2004 i mål C-286/02, Bellio Fratelli (REG 2004, s. I-3465), punkt 46. 46 — Domstolens dom av den 11 november 1999 i mål C-48/98, Söhl & Söhlke (REG 1999, s. I-7877), punkt 52. Förstainstansrättens dom i det ovan i fotnot 23 nämnda målet Bonn Fleisch Ex- och Import mot kommissionen, punkt 63. 120.
As the Commission correctly states, contrary to the appellant’s submissions, the present case does not primarily concern a question of allocation of the burden of proof.
Såsom kommissionen med rätta har påpekat är det, i motsats till vad klaganden har gjort gällande, i förevarande fall inte i första hand fråga om fördelning av bevisbördan.
The question of allocation of the burden of proof arises only when a factual claim at issue is at least prima facie provable.
Frågan om fördelning av bevisbördan uppkommer först när ett omtvistat påstående om de faktiska omständigheterna åtminstone kan bevisas.
However, the appellant’s arguments lack any foundation, since the Court of First Instance found no basis for its submission that the Turkish authorities were guilty of deficiencies in the implementation of the Association Agreement and of infringing the rules on administrative assistance.
Klagandens argumentation saknar följaktligen grund. Förstainstansrätten har nämligen inte funnit något stöd för sin uppfattning att de turkiska myndigheterna har åsidosatt sina skyldigheter vid införlivandet av associeringsavtalet eller åsidosatt bestämmelserna om ömsesidigt bistånd.
On the contrary, it is apparent from paragraph 194 of the contested judgment that the UCLAF missions in Turkey were undertaken within a reasonable period following the discovery of the initial forgery.
I punkt 194 i den överklagade domen framgår snarare att UCLAF:s inspektioner på Turkiets territorium vidtogs inom rimlig tid efter det att den första förfalskningen hade upptäckts.
Moreover, the Court refers in paragraph 195 to the fact that the examinations carried out by the Turkish authorities concerned a very large number of certificates, but that the list of certificates considered by those authorities to be forged was nevertheless sent to the Ravenna customs services relatively quickly.
Därutöver har förstainstansrätten i punkt 195 påpekat att de turkiska myndigheternas granskning avsåg ett mycket stort antal varucertifikat men att den förteckning över de varucertifikat som dessa myndigheter hade ansett vara förfalskade ändå förhållandevis snabbt likväl översändes till tullmyndigheten i Ravenna.
Finally, in paragraph 196, the Court drew attention to the voluminous correspondence between the Community authorities and the Turkish authorities concerning the certificates at
I punkt 196 påpekade förstainstansrätten slutligen att det skett en omfattande skriftväxling mellan gemenskapsmyndigheterna och de turkiska myndigheterna angående de omtvistade varucertifikaten.
C.A.S. v COMMISSION issue. Against that background, the Court’s conclusion that there was no substantiation for the appellant’s assertion that the Turkish authorities, and in particular the Turkish Permanent Representation, refused to cooperate with the Commission as of 2000 is unexceptionable.
C.A.S. MOT KOMMISSIONEN skäl att kritisera förstainstansrättens slutsats att det inte har förebringats någon bevisning till styrkande av klagandens påstående att de turkiska myndigheterna, och särskilt Turkiets ständiga representation, från och med år 2000 vägrade samarbeta med kommissionen.
the legal opportunities for administrative assistance which the Association Agreement afforded them.
uttömt de rättsliga möjligheter till bistånd som de hade enligt associeringsavtalet.
It must be expressly reiterated in this connection that the Commission has no autonomous powers of investigation in third countries such as Turkey, but that it is reliant on their cooperation and where cooperation is refused it can at best draw appropriate inferences.
Det skall i detta sammanhang uttryckligen erinras om att kommissionen i tredjeländer, såsom Turkiet, inte har några självständiga utredningsbefogenheter utan är beroende av samarbetet med tredjeländerna och, om dessa vägrar att samarbeta, kan dra egna slutsatser.
47In so far as its efforts yielded neither indications of the authorship of the forgeries nor any suspicious circumstances pointing to conduct in breach of duty on the part of the competent authorities, it is not clear what benefit a reversal of the burden of proof would have for the parties.
47Om tredjeländernas ansträngningar varken gav information om förfalskaren eller gav upphov till misstankar om att de behöriga myndigheterna agerat på ett felaktigt sätt, kan jag inte förstå vilket syfte de berörda parterna skulle kunna uppnå genom en omvänd fördelning av bevisbördan.
The same applies to the reduced obligation to present evidence claimed by the appellant, since the Commission is after all obliged to make the results of its investigations available to the Court of First Instance.
Detsamma gäller den lägre bevisbörda som klaganden har åberopat, eftersom kommissionen slutligen är skyldig att överlämna sina undersökningsresultat till förstainstansrätten.
The information thereby obtained is therefore also of benefit to the appellant.
Den information som inhämtas därav kommer därför även klaganden till godo.
Challenging the division of the burden of pleading and proof specified by the Court of First Instance can therefore be aimed only at calling into question retrospectively and for no good reason the Court’s findings of fact which it made without erring in law.
Bestridandet av den fördelning av bevisbördan som förstainstansrätten fastställt kan därför endast syfta till att i efterhand utan anledning ifrågasätta förstainstansrättens rättsligt riktiga konstaterande beträffande de faktiska omständigheterna.
In the light of the fact that not only
Mot bakgrund av att, utöver förstainstansrättens fastställande
There were still less, according to the Court’s findings of fact, any indications of supposed involvement of the Turkish authorities in forging the import certificates in question, so that the appellant’s attempt to draw a parallel between the facts in the main proceedings and those in Kaufring and Others does not succeed.
Enligt förstainstansrättens konstaterande beträffande de faktiska omständigheterna fanns det inte några indikationer på att de turkiska myndigheterna har medverkat vid förfalskningen av de omtvistade varucertifikaten. Klaganden har således utan grund försökt att dra paralleller mellan omständigheterna i målet vid den nationella domstolen och dem i de förenade målen Kaufring m.fl.
Contrary to the appellant’s submissions, presentation of documents found to be forged does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them, since otherwise the rule contained in Article 904(c) of the CCC implementing regulation would be superfluous.
I motsats till vad klaganden har gjort gällande innebär inte uppvisandet av handlingar som visat sig vara falska i sig nödvändigtvis att det har förekommit bedrägligt samarbete mellan exportörerna och de tullmyndigheter som utfärdar handlingarna, i annat fall skulle bestämmelsen i artikel 904 c i tillämpningsförordningen för tullkodexen nämligen vara överflödig.
47 — Alexander, S., Zollkodex, cited above (footnote 10), Art. 220, paragraph 72, notes that the scope of the investigations to be undertaken by a Community mission depends only on the matter to be investigated and on the toleration of the investigations by the third country in question.
47 — I Alexander, S., Zollkodex (ovan fotnot 10), Art. 220, punkt 72, erinras om att omfattningen av de utredningar som skall göras av en gemenskapsinspektion endast är beroende av det föremål som skall undersökas och att tredjeland godtar utredningarna.
The fact that the toleration of Community missions may possibly be called for in the context of administrative assistance under the second indent of Article 81(1) of the CCC implementing regulation or that the Community may participate in investigations carried out by the authorities of third States does not in any way alter the fact that Community missions are not to be regarded as part of a system of administrative cooperation. See, by way of comparison, the powers of OLAF within the European Union, Weitendorf, S., ‘Die interne Betrugsbekämpfung in den Europäischen Gemeinschaften durch das Europäische Amt für Betrugsbekämpfung (OLAF)’, Europäisches und internationales Integrationsrecht, volume 15, Hamburg 2006, p. 243 and Kuhl, L., ‘Les pouvoirs d´enquête de l’OLAF’, La protection des intérêts financiers de l’Union et le rôle de l’OLAF vis-à-vis de la responsabilité pénale des personnes morales et des chefs d’entreprises et admissibilité mutuelle des preuves, Brussels 2005, p.
Den omständigheten att det inom ramen för det administrativa samarbetet enligt artikel 81.1 andra strecksatsen i tillämpningsförordningen för tullkodexen möjligtvis kan krävas att gemenskapsinspektioner godtas eller att gemenskapen kan medverka i utredningar som görs av myndigheter i tredjeland enligt artikel 94.6 andra meningen i tillämpningsförordningen för tullkodexen innebär inte att gemenskapsinspektioner med egna utredningar inte skall anses tillhöra ett system för administrativt samarbete. Se, för en jämförelse OLAF:s befogenheter inom den Europeiska Unionen, Weitendorf, S., ”Die interne Betrugsbekämpfung in den Europäischen Gemeinschaften durch das Europäische Amt für Betrugsbekämpfung (OLAF)”, Europäisches und internationales Integrationsrecht, volym 15, Hamburg 2006, s. 243, samt Kuhl, L., ”Les pouvoirs d’enquête de l’OLAF”, La protection des intérêts financiers de l’Union et le rôle de l’OLAF vis-à-vis de la responsabilité pénale des personnes morales et des chefs d’entreprises et admissibilité mutuelle des preuves, Bryssel 2005, s.
90, in which the authors point out that, even in the context of checks in the Member States, the Office is reliant on the full cooperation of the authorities in those States.
90, varvid författarna har påpekat att harmoniseringsbyrån även inom ramen för kontroller i medlemsstaterna är beroende av medverkan från myndigheterna där.
Accordingly, the carrying out of on-the-spot investigations requires the prior consent and the supervision of the national authorities
Utredningar på plats kan endast genomföras med de nationella myndigheternas förhandsgodkännande och medverkan.
Apart from the lack of cogency of its argument, I am of the opinion that a reversal of the burden of proof would hardly be beneficial to the appellant’s cause, since the Commission and UCLAF/OLAF, on their own initiative, obviously did everything necessary, including undertaking on-the-spot investigative missions, in order to clarify the facts in the main proceedings in agreement with the Turkish authorities.
Bortsett från att klagandens argumentation inte är tillräcklig, anser jag att en omvänd fördelning av bevisbördan knappast skulle gynna klagandens yrkande. Det verkar nämligen som om kommissionen och UCLAF/OLAF på eget initiativ har gjort alla nödvändiga ansträngningar, inklusive genomfört utredningar på platsen, för att i samråd med de turkiska myndigheterna klargöra omständigheterna i målet vid den nationella domstolen.
In the absence of any indications to the contrary, it must therefore be assumed that the Commission and the Turkish authorities exhausted
I avsaknad av bevis för motsatsen kan det således konstateras att kommissionen och de turkiska myndigheterna har
Against that background, the appellant’s complaints of procedural irregularities are unfounded.
Klagandens anmärkningar om att förfarandereglerna har åsidosatts saknar, mot bakgrund av vad som anförts ovan, grund.
the finding but also the assessment of the facts by the Court of First Instance is in principle outside the scope of the review carried out by the Court of Justice, this ground of appeal must be rejected.
av de faktiska omständigheterna, även dess bedömning av de faktiska omständigheterna i princip undantas från domstolens prövning, kan överklagandet inte vinna bifall på denna grund.
Fourth ground of appeal: decision not to order measures of organisation of procedure for taking of evidence
Fjärde grunden: Avstående från processledande åtgärd för bevisupptagning
So far as the alleged failure to present the UCLAF mission reports of 9 and 23 December 1998 is concerned, the Court of First Instance rightly assumed, in paragraph 99 of the contested judgment, that the appellant had access to those documents.
Vad gäller den påstådda underlåtenheten att uppvisa UCLAF:s inspektionsrapporter av den 9 och den 23 december 1998, skall det fastställas att förstainstansrätten med rätta i punkt 99 i den överklagade domen antog att klaganden tagit del av dessa handlingar.