natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most common implementation of an integratedtreatment model is the employment of psychiatrists in drug
Att ansvaret för en klient delas mellan en mentalvårdsenhetoch en enhet för missbrukarvård enligt en modell medparallell behandling verkar vara sällsynt i praktiken.
Table 8: Integrated treatment services in various European countries
Tabell 8: Integrerad behandling i några europeiska länder
Integrated treatment services
Typ av integrerad behandling
Development of integrated services in the feasibility phase
Planerad integrerad behandling är under förberedande utredning.
First initiatives 20 years ago.
De första initiativen togs för 20 år sedan.
The availability of integrated treatment is still inadequate
Tillgången på integrerad behandling är fortfarande otillräcklig.
One integrated programme started in 1995 and provides two different treatment options, according to the severity of the psychiatric disorder.
Ett integrerat program startades 1995 och erbjuder två behandlingsalternativ beroende på hur allvarlig den psykiska störningen är.
Results havebeen positive
Resultaten har varitpositiva.
One specialised integrated unit in Catalonia and one therapeutic community in Cantabria for comorbidity patients needing residential treatment
En specialiserad integrerad enhet i Katalonien och ett terapeutiskt samhälle i Kantabrienförkomorbiditetspatienter som behöver behandling inom slutenvården.
Two specialised integrated inpatient treatment wards.
Två specialiserade slutenvårdsavdelningar för integrerad behandling.
Process evaluation to develop best practice is ongoing
Processutvärdering för utveckling av bästa praxis pågår.
Cooperation between drug service and a nearby psychiatric hospital; some of the hospital psychologists work in the drug treatment facility.
Samarbete mellan en enhet för missbruksbehandling och ett psykiatriskt sjukhus i närheten: några av sjukhusets psykologer arbetar vid enheten förmissbruksbehandling.
Clients stay in drug treatment and are referred to the hospital only if psychiatric symptoms become too severe
Klienterna förblir i missbruksbehandling och remitteras bara till sjukhuset om de psykiatriska symptomen blir alltför svåra.
Several integrated services in different community settings.
Flera integrerade behandlingar i olika samhällsmiljöer.
Several dual diagnosis practitioners appointed, based in addiction services or in mental healthteams
Flera praktiserande läkare med inriktning på dubbel diagnos har utsetts och arbetar inommissbrukarvården eller i mentalvårdsarbetslag.
One integrated project attached to a psychiatric centre in Oslo.
Ett integrerat projekt kopplat till ett psykiatriskt centrum i Oslo.
Follow-up and evaluation for up to two years, focusing on basic needs such as housing, work, social benefits and social relations
Uppföljning och utvärdering under upp till två år, med inriktning på basbehov som bostad,arbete, sociala förmåner och sociala relationer.
Treatment methods and best practice treatment services and/or drug workers in mental healthservices.
Dettakanske är den mest lämpliga lösningen i mindre regionerdär det inte är praktiskt genomförbart att bygga uppspecialiserade integrerade kliniker.
This might be the most practical solution in smallerregions where specialised, integrated clinics are not aviable solution.
I Portugal måste behandlingscentrumen ha minsten psykiater i personalen för att kunna bli ackrediterade ochcertifierade.
In Spain, since 2002, general practitionersworking in drug treatment have been able to obtain the title‘specialist in psychiatry’ if they pass an exam and havedocumented experience of working with patients withmental disorders.
Det är dock inte alla psykiatrer inommissbrukarvården som har den specialistkunskap och denutbildning som krävs för behandling avnarkotikamissbrukare, och det kan behövas fortbildning.
In Portugal, it is mandatory foraccreditation and certification for a treatment centre tohave at least one psychiatrist on the staff.
I Luxemburg och Österrike får personalen inommissbrukarvården följa upp sina klienter när dessaremitteras till psykiatriska sjukhus.
However, not allpsychiatrists working in drug treatment services have thespecialist knowledge and training necessary to treat drugusers and further specific training may be necessary.
I de brittiska riktlinjernaframhålls att fackfolk från både missbrukarvården ochmentalvården bör delta i vårdplaneringen för klienter meddubbel diagnos, så att behandlingsgången kan prioriteraspå lämpligt sätt (Department of Health, 2002a).
Clients are often difficult to managebecause of their disruptive and aggressive social behaviour,especially those with the more ‘dramatic’ type of personalitydisorders, and their emotional instability.
Denna modell innebär att en och samma grupp sköterbehandlingen av båda störningarna.
A lack of follow-upprocedures and aftercare leads to high relapse rates, andboth mental and substance disorders frequently becomechronic.
En fördel är attklienten inte får två motstridiga budskap.
On the other hand, clients have often had manynegative encounters with the support services and maytherefore be reluctant or unwilling to undergo treatment.
I några länderförsvåras denna sorts integrering av att de administrativasystemen (bl.a. i Spanien) eller finansieringssystemen (bl.a. i Tyskland) är separata.
In spite of this difficult situation, professionals are constantlysearching for and developing more effective approaches.Regular, interdisciplinary case discussions and intensivecooperation could remedy the mutual lack of understandingamong staff.
”Case management” – att man tar ett helhetsgrepp påsamtliga åtgärder avseende en viss person – som metod föratt samordna behandlingen av klienterna så att densekventiella eller samtidiga vården individanpassas och såatt klienterna får hjälp att hitta rätt i behandlingssystemetverkar inte vara vanligt förekommande inom EU.
Such endeavours provide everyone involvedwith more detailed information about clients and facilitatethe development of best practice or strategies for care. Thequality of treatment is the most important factor inachieving positive results.
Från Frankrike rapporteras att man nu håller på att bygga uppett samarbete mellan missbruksbehandling och psykiatri isyfte att organisera gemensam intagning och ”casemanagement” för patienter med psykiska störningar ochnarkotikamissbruk, detta samarbete begränsar sig dock oftatill ett enskilt fall.
As in so many drugrelated areas, documentation,evaluation and research in the area of comorbidity
I Luxemburg, liksom i Nederländerna, harde yrkesverksamma nu insett att ”case management” är denmest ändamålsenliga metoden för att hantera patienter med
From France it is reported that cooperation betweendrug treatment and psychiatric services is being establishedwith a view to organising joint admissions and casemanagement for patients with psychiatric disturbances andaddictions; however, such collaboration is often limited to aparticular case.
I de flesta länderna finns det bara ett fåtal specialiseradeintegrerade program eller enheter förkomorbiditetspatienter och utbudet är långt ifrån attmotsvara efterfrågan – något som framgår av tabell 8, somvisar den tillgängliga informationen.
Birmingham, United Kingdom, assertive communitytreatment teams receive training using a manual-basedapproach, cognitive behavioural integrated treatment.Teams are offered ongoing support to deliver theintervention and are evaluated regarding both process andoutcome (Joint Meeting of the Faculty of Substance Misuseof the Royal College of Psychiatrists and the World Psychiatric Association, 2003).
Temakapitel 3: Samförekomst (komorbiditet) av narkotikamissbruk och psykisk sjukdom dubbel diagnos, men det är också en kostsam ochtidskrävande metod som fordrar särskild yrkeskompetens.
In Norway, a few integratedteams based on assertive community treatment are beingtested.
Inågra länder är man dock i färd med att införa en typ av”case management” som kallas ”assertive communitytreatment” (se nedan).
The main finding was that ‘there is no clearevidence supporting an advantage of any type of substancemisuse programme for those with serious mental illness overthe value of standard care’. The conclusion was that‘implementation of new specialist substance misuse servicesfor those with serious mental illnesses should be within thecontext of simple, well-designed controlled clinical trials.’
narkotikamissbruksprogram skulle vara bättre för personermed allvarlig psykisk sjukdom än vård av standardtyp” ochden slutsats som drogs var att ”ny specialiseradmissbrukarvård för personer med allvarlig psykisk sjukdombör ges inom ramen för enkla och välutformadekontrollerade kliniska prövningar”.
A follow-up study of 219 opiate addicts in treatment inthe Hamburg drug services showed a decrease in theuse of heroin and cocaine over two years.
Behandlingsmetoder och bästa praxis
A large overview of international alcohol and drugtreatment research found only eight randomised studies onthe treatment of drug addicts with severe psychiatricdisorders (Jansson and Fridell, 2003). The drop-out ratewas extremely high even before the start of treatment.Short-term follow-up revealed that residential treatment,specifically in therapeutic communities, produced betterresults in terms of living conditions and substance use, butnot psychiatric symptoms.
I en stor genomgång av internationell forskning om alkoholoch narkotikabehandling hittade man bara åttarandomiserade studier som rörde behandling avnarkotikamissbrukare med svåra psykiska störningar(Jansson & Fridell, 2003). Avhoppsfrekvensen var extremthög även före behandlingsstarten. Den kortsiktigauppföljningen visade att slutenvård, närmare bestämt iterapeutiska samhällen, gav bättre resultat med avseendepå levnadsförhållanden och narkotikamissbruk men intemed avseende på psykiatriska symptom. Vissa drag är gemensamma för alla behandlingssituationer.Rekommendationerna nedan kommer från granskningaroch metaanalyser av internationellt publiceraderandomiserade kontrollerade studier avmissbruksbehandling (Berglund m.fl., 2003):
1.There should be a constant focus on changing the drughabit(s).
1.Det bör finnas ett ständigt fokus på att ändradrogvanorna.
2.Interventions should have a high level of structure.
2.Insatserna bör vara mycket strukturerade.
3.Interventions should continue long enough to have animpact.
3.Insatserna bör pågå under så lång tid att de kan få effekt.
4.Intervention should continue for at least three months,preferably longer.
Behandlingen av patienter med komorbiditet kännetecknasav många problem, ställer extremt höga krav påpersonalen och är ofta ett otacksamt arbete.
Dialectical behaviour therapy (173) is a treatment optionthat seems to be particularly suitable for womensubstance users with severe borderline personalitydisorders and/or suicidal tendencies.
Klienterna ärofta svårhanterliga på grund av sitt störande ochaggressiva sociala beteende – särskilt de som har en mer”dramatisk” typ av personlighetsstörning – och sinkänslomässiga instabilitet.
A Dutch controlled trial ofdialectical behavioural therapy found that both theexperimental and the ‘treatment-as-usual’ groupbenefited in terms of exhibiting reductions in selfdestructive behaviour.
Bristen påuppföljningsrutiner och eftervård leder till högaåterfallsfrekvenser, och både de psykiska störningarna ochmissbruksstörningarna blir ofta kroniska.
The experimental group showedsignificantly larger reductions in alcohol use but nodifferences in drug use were found (Van den Bosch etal., 2001).
Å andra sidan harklienterna ofta många negativa möten med vården bakomsig och kan därför vara mer eller mindre starkt tveksammatill att låta sig behandlas.
In the United Kingdom, Department of Health guidelines(Department of Health, 2002b) and research projects andliterature reviews (e.g. Crawford, 2001) have moved dualdiagnosis up the agenda.
I Förenade kungariket har hälsodepartementetsriktlinjer(Department of Health, 2002b) och ett antalforskningsprojekt och litteraturgenomgångar(t.ex.Crawford, 2001) fört frågan om dubbel diagnoshögre upp på dagordningen.
However, the evidence base ismainly North American, with less than 10%of Crawford’sabstracts coming from studies in the United Kingdom.
Evidensbasen är dockhuvudsakligen nordamerikansk – mindre än 10% av Crawfords sammanfattningar kommer från brittiska studier.
In a Swedish study, repeated administration of the ASIquestionnaire throughout the treatment period within asustainable quality management model revealed that ina two-year follow-up from discharge 46%of patientshad been abstinent.
Trots denna svåra situation ägnar de yrkesverksamma sigständigt åt att söka efter och utveckla mer ändamålsenligametoder.
Patients with a dual diagnosisexhibited a more severe problem profile on ASI thanpatients without a psychosis.
Regelbundna diskussioner om enskilda fall och ettintensivt samarbete över yrkesgränserna skulle kunna varaett sätt att komma till rätta med den ömsesidiga bristen påförståelse bland personalen.
In general, there weresmall changes in personality profiles and symptoms, butfor many patients quality of life was higher and lifesituation more stable at follow-up (Jonsson, 2001).
Sådana insatser ger allainblandade mer utförlig information om klienterna ochunderlättar utvecklingen av bästa praxis eller vårdstrategier.Behandlingens kvalitet är den faktor som är viktigast förmöjligheterna att uppnå positiva resultat.
According to a Dutch review of international studies, apotentially effective case management model is assertivecommunity treatment, which includes structural (caseload,teamwork, cooperation with other health professionals),organisational (explicit inclusion criteria, limited admittanceof new clients, 24-hour crisis intervention) and content(support and care provided in daily situations, an activeapproach, frequent contacts) aspects (Wolf et al., 2002). In
Denna modell har strukturella aspekter(arbetsbelastning, lagarbete, samarbete med annanvårdpersonal), organisatoriska aspekter (tydliga kriterier förmedtagande, begränsad intagning av nya klienter,beredskap för insatser i krislägen dygnet runt) ochinnehållsmässiga aspekter (stöd och vård i vardagligasituationer, ett aktivt arbetssätt, frekventa kontakter) (Wolfm.fl., 2002). I Birmingham i Förenade kungariket får dearbetslag som använder ”assertive community treatment”utbildning enligt ett handboksbaserat arbetssätt – kognitiv
In the United Kingdom, Barrowclough et al.
Det finns långtifrån några fakta som tydligt visar vilken typ av behandlingsom fungerar bäst.
(2001)found that the combination of motivational interviewing,
Organisationen Cochrane Collaborationhar granskat ett antal program för psykosocial behandling(Ley m.fl., 2003).
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway studied will comprise severity of addiction, psychiatricsymptoms, treatment compliance, psychosocial functioning,social network, relapse and mortality.
Årsrapport 2004: Situationen på narkotikaområdet i Europeiska unionen och Norge
The results are cognitive behavioural therapy and family interventionsproduced improvements in patients with schizophreniaand substance misuse disorders.
I Förenade kungariket konstaterade Barrowcloughm.fl.(2001) att kombinationen motiverande intervjuer,kognitiv beteendeterapi och familjeinsatser ledde tillförbättringar hos patienter med schizofreni ochnarkotikamissbruksstörningar.
An overview of Norwegian treatment studies on clientswith comorbidity concluded that aggressive, impulsivebehaviour was best treated with confrontational,structured group therapy combined with family therapy.Depressed or anxious patients benefited more fromindividual psychotherapy and supportive group therapy(Vaglum, 1996).
En uppföljande studie av 219 opiatmissbrukare inommissbrukarvården i Hamburg visade en minskning avheroin- och kokainmissbruket under en tvåårsperiod,47% av missbrukarna uppvisade en positiv förändring ifråga om psykiska störningar (Krausz m.fl., 1999).
In most countries, doctors and nurses in training receivevery little instruction about drug addiction and even lessabout the issue of co-morbidity.
Det har nyligen inletts ett forskningsprojekt rörande dubbeldiagnos inom Europeiska kommissionens femte ramprogramför forskning och utveckling.
In Italy, joint training ofmental health and drug treatment staff has increased.
Det handlar om enmulticenterstudie som skall genomföras i Danmark, Frankrike,Polen, Skottland, England och Finland.
In the Netherlands, the Trimbos Institute organises training coursesfor both addiction and mental healthcare professionalsinvolved in the treatment of dual diagnosis patients.
Syftet är att beskrivavårdutbudet för patienter med dubbel diagnos i sju europeiskapsykiatrimiljöer och att under en tolvmånadersperiod jämföradubbeldiagnos- och enkeldiagnospatienter med avseende påmorbiditet och vårdutnyttjande.
Othercountries report in-service training and courses, butimplementation is random and patchy.
Beläggen kommer dock barafrån ett fåtal studier.
A research project on dual diagnosis within the fifthframework research and development programme of the European Commission has recently begun.
I de flesta länderna får läkare och sjuksköterskor under sinutbildning mycket lite undervisning om narkotikamissbruk ochännu mindre om problematiken kring dubbel diagnos.
This prospectivemulticentre study, including Denmark, France, Poland,Scotland, England and Finland, is designed to describeservice provision for patients with dual diagnosis in seven European psychiatric settings and to compare, over aperiod of 12 months, morbidity and service use betweendual-diagnosis and single-diagnosis patients.
I en svensk studie lät man patienter fylla i ASI-enkätenvid upprepade tillfällen under hela behandlingsperiodeninom ramen för en modell för hållbar kvalitetsstyrning.Resultaten i samband med uppföljning två år efterutskrivning visade att 46% av patienterna hade hållitsig drogfria. De patienter som hade dubbel diagnosuppvisade en mer svårartad ASI-problemprofil än depsykosfria patienterna.
In the United Kingdom, the Royal College of Psychiatryundertook a training needs analysis (Mears et al., 2001)with a variety of professional groups, from both mentalhealth and drug services.
I Förenade kungariket har psykiatersammanslutningen Royal College of Psychiatry gjort en analys av utbildningsbehoven(Mears m.fl., 2001) hos en rad olika yrkesgrupper inomsåväl mentalvården som missbrukarvården.
Some 55%of the sample reportedthat they felt inadequately prepared to work with clients withco-morbidity and expressed a need for further training.
Av de tillfrågadesade 55% att de kände sig otillräckligt förberedda förarbete med klienter som lider av komorbiditet och ansåg sigbehöva fortbildning.
EMCDDA (2003b), Annual report 2003: the state of the drugs problem inthe European Union and Norway, European Monitoring Centre for Drugsand Drug Addiction, Lisbon.
ECNN (2003b), Årsrapport 2003: Situationen på narkotikaområdet i Europeiska unionen och Norge, Europeiska centrumet för kontroll avnarkotika och narkotikamissbruk, Lissabon.
EMCDDA (2003d), The international profile of cannabis clients, expertmeeting on treatment demand — meeting with international organisations,24 June 2003, Lisbon (http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=1881).
ECNN (2003d), Cannabisklienternas internationella profil, expertmöteombehandlingsefterfrågan – möte med internationella organisationer(textpåengelska), Lissabon den 24 juni 2003(http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=1881).
EMCDDA (2004a) European report on drug consumption rooms, European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, Lisbon.
ECNN (2004a) European report on drug consumption rooms, Europeiskacentrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, Lissabon.
EMCDDA (2004b), ‘Deaths’, Drugs in focus No 13,European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, Lisbon.
ECNN (2004b), Fokus på narkotika nr 13: Dödsfall. Europeiska centrumetför kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, Lissabon.
Giuliani, M. and Suligoi, B (2004), Italian STI surveillance working group,‘Differences between non-national and indigenous patients with sexuallytransmitted infections in Italy and insight into the control of sexuallytransmitted infections’, Sexually Transmitted Diseases31 (2), pp.79–84.
Europeiska centrumet för kontroll av narkotika ochnarkotikamissbruk, Lissabon.
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2004
Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, 2004
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities2004 — 113 pp. — 21 x 29.7 cm ISBN 92-9168-199-7
Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer2004 — 113 s. — 21 x 29,7 cm ISBN 92-9168-205-5
This publication of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) is protected bycopyright.
Denna publikation från Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN)ärupphovsrättsligt skyddad.
The EMCDDA accepts no responsibility or liability for any consequences arising from the use of thedata contained in this document.
ECNN tar inget ansvar för eventuella konsekvenser av hur uppgifternaidokumentet används.
The contents of this publication do not necessarily reflect the official opinionsof the EMCDDA’s partners, the EU Member States or any institution or agency of the European Union or European Communities.
Innehållet återspeglar inte nödvändigtvis den officiella ståndpunkten för ECNN:spartner, EU-medlemsstaterna eller de övriga institutionerna eller inrättningarna i Europeiska unionen ellergemenskapen.
This report is available in Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian,Lithuanian, Hungarian, Dutch, Polish, Portuguese, Slovak, Slovene, Finnish, Swedish, Bulgarian, Romanian and Norwegian.
Rapporten finns på spanska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, engelska, franska, italienska, lettiska,litauiska, ungerska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, finska, svenska, bulgariska,rumänska och norska.
All translations were made by the Translation Centre for the Bodies of the European Union.
Samtliga översättningar har utförts av Översättningscentrum för Europeiska unionensorgan.
© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2005Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
© Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, 2005Kopiering tillåten med angivande av källan.
Commentary — identifying drug trends in Europe
Kommentar – kartläggning av narkotikatrenderna i Europa
New developments in policies and laws
Den senaste utvecklingen inom politik och lagstiftning
Schools, youth and drugs
Skolor, ungdomar och narkotika
Amphetaminetype stimulants, LSD and other synthetic drugs
Stimulantia av amfetamintyp, LSD och andra syntetiska droger
This year’s annual report of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction is accompanied byadditional online elements including our new statisticalbulletin, now in its second year, which has grown toinclude over 200 source tables of quantitative datadetailing the European drug situation.
Till årets årsrapport från Europeiska centrumet för kontrollav narkotika och narkotikamissbruk bifogas ytterligaredirektanslutna delar, exempelvis vår nya statistikbulletinsom är inne på sitt andra år och som har växt till attomfatta mer än 200 källtabeller med kvantitativa uppgiftersom ger en mer detaljerad bild av narkotikasituationen i Europa.
growth in the number of young Europeans who areexperimenting with drugs.
delar av Europa eller den fortsatta ökning av antalet ungaeuropéer som experimenterar med narkotika.