natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the first of those conditions, it is common ground that the local authorities concerned are bodies governed by public law within the meaning of Article 4(5) of the Sixth Directive.
När det gäller det första av dessa villkor är det ostridigt att de berörda myndigheterna är offentligrättsliga organ i den mening som avses i artikel 4.5 i sjätte direktivet.
As for the second condition, activities pursued as public authorities within the meaning of that provision are those engaged in by bodies governed by public law under the special legal regime applicable to them and do not include activities pursued by them under the same legal conditions as those that apply to private economic operators (see, particularly, Fazenda Pública, paragraph 17, and the caselaw cited).
När det gäller det andra villkoret erinrar domstolen om att verksamhet som bedrivs av offentligrättsliga organ i egenskap av offentliga myndigheter, i den mening som avses i nämnda bestämmelse, är sådan verksamhet som utförs inom ramen för den särskilda rättsliga reglering som gäller för dessa organ och med undantag av verksamhet som bedrivs under samma rättsliga förutsättningar som för privata ekonomiska aktörer (se bland annat domen i det ovannämnda målet Fazenda Pública, punkt 17 och där angiven rättspraxis).
In view of the nature of the analysis to be carried out, it is for the national court to classify the activity at issue in the main proceedings in the light of the criter- ion adopted above (Comune di Carpaneto Piacentino and Others, cited above, paragraph 16; Case C-4/89 Comune di Carpaneto Piacentino and Others [1990] ECR I-1869, paragraph 11; and Fazenda Pública, paragraph 23).
Med beaktande av arten av den prövning som ska göras ankommer det på den hänskjutande domstolen att klassificera den verksamhet som är i fråga i de nu aktuella nationella målen utifrån det kriterium som uppställts ovan (domen i de ovannämnda förenade målen Comune di Carpaneto Piacentino m.fl., punkt 16, dom av den 15 maj 1990 i mål C-4/89, Comune di Carpaneto Piacentino m.fl., REG 1990, s. I-1869, punkt 11, och domen i det ovannämnda målet Fazenda Pública, punkt 23).
Since the question whether, in the cases in the main proceedings, the local authorities concerned were acting as public authorities has not been referred to the Court, it is appropriate to start from the hypothesis, subject to verification by the referring court, that the activity in question in the main proceedings must be regarded, for the purposes of this reference for a preliminary ruling, as coming within Article 4(5) of the Sixth Directive.
Frågan huruvida de berörda myndigheterna, i de nämnda målen, agerade i egenskap av offentliga myndigheter har inte hänskjutits till domstolen. Med förbehåll för den hänskjutande domstolens prövning är det därför lämpligt att utgå från antagandet att den nämnda verksamheten, med avseende på förevarande begäran om förhandsavgörande, ska anses omfattas av artikel 4.5 i sjätte direktivet.
It must also be noted that, even where local authorities carry on such an activity as public authorities, they are, under the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to be considered taxable persons where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition. The referring
Det ska vidare påpekas att de lokala myndigheterna ska betraktas som skattskyldiga personer i enlighet med artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet även när de utövar sådan verksamhet i egenskap av offentliga myndigheter, om det skulle leda till konkurrenssnedvridning av viss betydelse, ifall de behandlades som icke skattskyldiga
2008 — CASE C-288/07 court is asking, in that respect, whether those distortions are to be evaluated by reference to the local market on which each of the local authorities concerned operates or by reference to the activity, as it is carried on throughout the national territory.
Den hänskjutande domstolen har i detta hänseende ställt frågan huruvida denna konkurrenssnedvridning ska bedömas med hänsyn till de lokala marknader där var och en av de berörda myndigheterna är verksamma eller med hänsyn till verksamheten, såsom denna bedrivs inom det nationella territoriet i dess helhet.
To reply to that question, it is necessary, in the absence of any guidance in the text of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to take into account the scheme and purpose of the Sixth Directive, as well as the place of Article 4(5) in the common system of VAT established by it.
Eftersom denna fråga inte kan besvaras utifrån ordalydelsen av artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet ska systematiken i och syftet med detta direktiv beaktas, liksom placeringen av artikel 4.5 i det gemensamma system för mervärdesskatt som har inrättats genom direktivet.
It is important to emphasise in that regard that, as a general rule and in accordance with Article 2(1) of the Sixth Directive, the supply of services effected for consideration is to be subject to VAT.
Det ska i detta hänseende noteras att mervärdesskatt som huvudregel och i enlighet med artikel 2 punkt 1 i sjätte direktivet ska betalas för tillhandahållande av tjänster som sker mot vederlag.
Indeed, ‘taxable person’ means, under Article 4(1) of the Sixth Directive, any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2 thereof, whatever the purpose or results of that activity.
Dessutom avses med skattskyldig person enligt artikel 4.1 i sjätte direktivet varje person som självständigt någonstans bedriver någon form av ekonomisk verksamhet som anges i punkt 2 i samma artikel, oberoende av syfte eller resultat.
‘Economic activity’ is defined in Article 4(2) as including all activities of producers, traders and persons supplying services (Case C-284/04 T-Mobile Austria and Others [2007] ECR I-5189, paragraph 33).
Begreppet ekonomisk verksamhet definieras i punkt 2 såsom innefattande alla verksamheter av producenter, återförsäljare och personer som tillhandahåller tjänster (dom av den 26 juni 2007 i mål C-284/04, T-Mobile Austria m.fl., REG 2007, s. I-5189, punkt 33).
Article 4 of the Sixth Directive gives a very wide scope to VAT (see Case 235/85 Commission v Netherlands [1987] ECR 1471, paragraph 7, and Case C-186/89 van Tiem [1990] ECR I-4363, paragraph 17).
I artikel 4 i sjätte direktivet fastställs således ett mycket vitt tillämpningsområde för mervärdesskatt (se dom av den 26 mars 1987 i mål 235/85, kommissionen mot Nederländerna, REG 1987, s.
It is only by way of derogation from that general rule that certain activities of an economic nature are not to be subjected to VAT.
Det är endast såsom undantag från denna huvudregel som viss ekonomisk verksamhet inte är mervärdesskattepliktig.
Such derogation is laid down by the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, under which activities engaged in by a body governed by public law acting as a public authority are not to be subject to VAT.
Ett sådant undantag föreskrivs i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet, enligt vilken verksamhet som ett offentligrättsligt organ utför i egenskap av offentlig myndighet inte är föremål för mervärdesskatt.
That derogation covers principally activities engaged in by bodies governed by public law acting as public authorities, which, while fully economic in nature, are closely linked to the exercise of rights and powers of public authority.
Detta undantag avser i huvudsak verksamhet som offentligrättsliga organ bedriver i egenskap av offentliga myndigheter och som, även om den är av ekonomisk art, är nära förbunden med utövandet av offentliga maktbefogenheter.
In those circumstances, the fact that such bodies are not subject to VAT on those activities does not potentially have an anticompetitive effect, inasmuch as they are generally engaged in exclusively, or almost exclusively, by the public sector.
Under dessa omständigheter har nämnda organs befrielse från skattskyldighet för mervärdesskatt avseende sådan verksamhet inte någon potentiellt konkurrensbegränsande verkan, eftersom verksamheten i allmänhet bedrivs uteslutande eller nästan uteslutande inom den offentliga sektorn.
However, even where those bodies carry on such activities in their capacity as public authorities, they are to be considered taxable persons, under the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive, where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition or again if those activities, provided they are not carried out on such a small scale as to be negligible, are listed in Annex D to that directive.
Även när dessa organ bedriver sådan verksamhet i egenskap av offentliga myndigheter ska de dock enligt artikel 4.5 andra och tredje styckena i sjätte direktivet ändå betraktas som skattskyldiga personer, om det skulle leda till konkurrenssnedvridning av viss betydelse, ifall de behandlades som icke skattskyldiga personer eller om verksamheten, såvida den inte genomförs i försumbart liten skala, är förtecknad i bilaga D till direktivet.
A body governed by public law may, thus, be responsible, under national law, for carrying on certain activities of an essentially economic nature under the special legal regime applicable to them where those same activities can also be carried on in parallel by private operators, with the result that the treatment of that body as a nontaxable person may give rise to certain distortions of competition.
Ett offentligrättsligt organ kan, inom ramen för den särskilda rättsliga reglering som gäller för detta organ, enligt nationell rätt ha ålagts att bedriva viss verksamhet som huvudsakligen är av ekonomisk art, varvid samma verksamhet även kan bedrivas parallellt av privata aktörer, vilket innebär att nämnda organs befrielse från skattskyldighet för mervärdesskatt kan medföra att det uppstår viss konkurrenssnedvridning.
It is that undesirable result that the Community legislature sought to avoid by providing, in the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, that the activities specifically listed in Annex D to that directive (telecommunications, the supply of water, gas, electricity and steam, the transport of goods, port and airport services and passenger transport, etc.) are, ‘in any event’, unless they are negligible, to be subject to VAT, even when they are carried on by bodies governed by public law acting as public authorities.
Det är detta oönskade resultat som gemenskapslagstiftaren har försökt undvika genom att i artikel 4.5 tredje stycket i sjätte direktivet föreskriva att de verksamheter som är förtecknade i bilaga D till detta direktiv (det vill säga telekommunikation, tillhandahållande av vatten, gas, elektricitet och ånga, varutransport, hamn- och flygplatstjänster, passagerartransport, etc.) ”i vart fall” är mervärdesskattepliktiga även om de bedrivs av offentligrättsliga organ som agerar i egenskap av offentliga myndigheter, såvida de inte genomförs i försumbart liten skala.
In other words, the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons in respect of those activities is, unless such activities are negligible, presumed to lead to distortions of competition.
Med andra ord förutsätts offentligrättsliga organs befrielse från skattskyldighet för mervärdesskatt för sådan verksamhet leda till konkurrenssnedvridning, såvida verksamheten inte genomförs i försumbart liten skala.
It is thus clear from the wording of the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive that the treatment of those bodies as taxable persons results from the carrying-on, as such, of the activities listed in Annex D to that directive, irrespective of the question whether or not a particular body governed by public law faces competition at the level of the local market on which it carries on those same activities.
Det framgår således klart av ordalydelsen av artikel 4.5 tredje stycket i sjätte direktivet att dessa organs skattskyldighet för mervärdesskatt följer av utövandet av själva de verksamheter som är förtecknade i bilaga D till detta direktiv, oberoende av om ett givet offentligrättsligt organ är utsatt för konkurrens på den lokala marknad där verksamheten bedrivs.
It is precisely to those activities that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive applies, in providing that bodies governed by public law, even when they act as public authorities, are to be considered taxable persons where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Det är just dessa verksamheter som omfattas av artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, i vilken föreskrivs att offentligrättsliga organ kan betraktas som skattskyldiga personer även när de agerar i egenskap av offentliga myndigheter, om det skulle leda till konkurrenssnedvridning av viss betydelse, ifall de behandlades som icke skattskyldiga personer.
The second and the third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are, consequently, closely linked since they pursue the same objective, namely the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, even when they are acting as public authorities.
Andra och tredje styckena i nämnda artikel 4.5 är följaktligen nära förbundna genom att de har samma syfte, nämligen att offentligrättsliga organ ska behandlas som skattskyldiga för mervärdesskatt även när dessa organ agerar i egenskap av offentliga myndigheter.
Those subparagraphs are thus subject to the same logic, by which the Community legislature intended to limit the scope of the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons, so that the general rule stated in Articles 2(1) and 4(1) and (2) of that directive, under which any activity of an economic nature is, in principle, to be subject to VAT, is observed.
Dessa stycken följer också samma logik, genom vilken gemenskapslagstiftaren har avsett att begränsa tillämpningsområdet för befrielsen från skattskyldighet för offentligrättsliga organ för att huvudregeln i artikel 2.1 samt artikel 4.1 och 4.2 i direktivet, enligt vilken i princip all ekonomisk verksamhet är mervärdesskattepliktig, ska iakttas.
Consequently, the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Dir -ective are to be interpreted as a whole.
Andra och tredje styckena i artikel 4.5 i sjätte direktivet ska följaktligen tolkas som en helhet.
It follows that the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, either on the basis of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, or on that of the third subparagraph of that provision, results from the carrying-on, as such, of a given activity, irrespective of whether or not those bodies face competition at the level of the local market on which they engage in that activity.
Detta innebär att offentligrättsliga organs skattskyldighet för mervärdesskatt, oavsett om den grundas på andra stycket i artikel 4.5 i sjätte direktivet eller på tredje stycket i denna bestämmelse, följer av utövandet av en given verksamhet som sådan, oberoende av om nämnda offentligrättsliga organ är utsatta för konkurrens på den lokala marknad där verksamheten bedrivs.
That conclusion is supported by the general principles of Community law applicable to fiscal matters, such as the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
Denna slutsats vinner dessutom stöd i de allmänna gemenskapsrättsliga principer som gäller på skatteområdet, såsom principerna om skatteneutralitet och rättssäkerhet.
In that regard, it must be recalled that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive is intended to ensure compliance with the principle of fiscal neutrality (Case C-430/04 Feuerbestattungsverein Halle [2006] ECR I-4999, paragraph 24).
Härvid ska det erinras om att syftet med artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet är att säkerställa principen om skatteneutralitet (dom av den 8 juni 2006 i mål C-430/04, Feuerbestattungsverein Halle, REG 2006, s. I-4999, punkt 24).
The argument put forward by the local authorities concerned amounts to treating only certain local authorities as taxable persons to the exclusion of others, according to whether distortions of competition are or are not produced on each of the local markets on which those local authorities operate, although the supply of services in question, namely the provision of off-street parking is substantially the same.
Enligt den argumentation som de berörda myndigheterna har framlagt behandlas emellertid endast vissa lokala myndigheter och inte andra som skattskyldiga för mervärdesskatt, beroende på den konkurrenssnedvridning som skulle kunna uppstå på var och en av de lokala marknader där dessa lokala myndigheter är verksamma, fastän de tjänster som tillhandahålls, det vill säga upplåtelse av parkeringsplatser, i huvudsak är desamma.
That argument thus entails not only that private operators are treated differently to bodies governed by public law in a situation where the latter’s treatment as nontaxable persons would lead to only insignificant distortions of competition, but also that different treatment might be introduced even among bodies governed by public law.
Detta innebär således inte bara att de privata aktörerna behandlas annorlunda än de offentligrättsliga organen i de fall där de sistnämndas befrielse från skattskyldighet endast leder till konkurrenssnedvridning av underordnad betydelse, utan även att vissa offentligrättsliga organ behandlas annorlunda än andra offentligrättsliga organ.
On the other hand, if those distortions are analysed by reference to the activity as such, irrespective of the conditions of competition prevailing on a given local market, compliance with the principle of fiscal neutrality is ensured, given that all bodies governed by public law are either taxable or nontaxable persons, the sole strain on that principle concerning only relations between those bodies and private operators, and that to the extent that the distortions of competition remain insignificant.
Om nämnda snedvridning däremot analyseras utifrån verksamheten som sådan, oberoende av de konkurrensförhållanden som råder på en given lokal marknad, säkerställs principen om skatteneutralitet, eftersom alla offentligrättsliga organ är antingen skattskyldiga eller befriade från skattskyldighet för mervärdesskatt, och det enda avsteg som görs från denna princip uteslutande avser förhållandet mellan dessa organ och de privata aktörerna i de fall där konkurrenssnedvridningen förblir av underordnad betydelse.
Moreover, as the Court has repeatedly held, Community legislation must be certain and its application foreseeable by those subject to it (see, particularly, Case C-301/97 Netherlands v Council [2001] ECR I-8853, paragraph 43, and Halifax and Others, cited above, paragraph 72).
Som domstolen vid upprepade tillfällen har påpekat ska gemenskapens lagstiftning dessutom vara entydig och dess tillämpning förutsebar för de enskilda (se bland annat dom av den 22 november 2001 i mål C-301/97, Nederländerna mot rådet, REG 2001, s. I-8853, punkt 43, och domen i det ovannämnda målet Halifax m.fl., punkt 72).
The principle of legal certainty, which forms part of the Community legal order, must be observed both by the Community institutions and by the Member States when they exercise the powers conferred on them by Community directives (see Case C-376/02 ‘Goed Wonen’ [2005] ECR I-3445, paragraph 32).
Rättssäkerhetsprincipen, som utgör en del av gemenskapens rättsordning, ska iakttas av såväl gemenskapsinstitutionerna som av medlemsstaterna vid utövandet av de befogenheter som de har tillerkänts genom gemenskapsdirektiven (se dom av den 26 april 2005 i mål C-376/02, ”Goed Wonen”, REG 2005, s. I-3445, punkt 32).
The argument that distortions of competition, within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, must be evaluated having regard to each of the local markets on which the local authorities offer off-street parking assumes a systematic re-evaluation, on the basis of often complex economic analyses, of the conditions of competition on a multitude of local markets, the determination of which may prove particularly difficult since the markets’ demarcation does not necessarily coincide with the areas over which the local authorities exercise their powers.
Påståendet om att konkurrenssnedvridning, i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, ska bedömas utifrån var och en av de lokala marknader där de lokala myndigheterna upplåter parkeringsplatser förutsätter således att det, på basis av ekonomiska analyser som ofta är komplicerade, företas en systematisk prövning av konkurrensvillkoren på en mängd lokala marknader. Dessa marknader kan visa sig särskilt svåra att fastställa, eftersom avgränsningen av dem inte nödvändigtvis sammanfaller med de lokala myndigheternas territoriella behörighet.
In addition, several local markets may exist within the territory of the same local authority.
Det kan dessutom finnas flera lokala marknader inom en lokal myndighets geografiska område.
Such a situation is capable, consequently, of giving rise to numerous disputes following any change affecting the conditions of competition prevailing on a given local market.
En sådan situation kan följaktligen ge upphov till många tvister när de konkurrensförhållanden som råder på en given lokal marknad ändras.
Thus, neither the local authorities nor the private operators will be in a position to provide, with the required certainty, for the conduct of their affairs if, on a given local market, the provision by the local authorities of off-street parking will or will not be subject to VAT.
Varken de lokala myndigheterna eller de privata aktörerna kan således, med den säkerhet som krävs för att de ska kunna bedriva sin verksamhet, förutse om en lokal myndighets upplåtelse av avgiftsbelagda parkeringsplatser på en given lokal marknad kommer att vara mervärdesskattepliktig eller inte.
That situation is therefore likely to jeopardise the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
Denna situation kan därmed äventyra principerna om skatteneutralitet och rättssäkerhet.
Accordingly, the reply to the first question must be that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the significant distortions of competition, to which the treatment as nontaxable persons of bodies governed by public law acting as public authorities would lead, must be evaluated by reference to the activity in question, as such, without such evaluation relating to any local market in particular.
Den första frågan ska följaktligen besvaras enligt följande. Artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet ska tolkas så, att den konkurrenssnedvridning av viss betydelse som befrielsen från skattskyldighet för offentligrättsliga organ som agerar i egenskap av offentliga myndigheter skulle leda till ska bedömas utifrån den aktuella verksamheten som sådan, och denna bedömning ska inte avse någon särskild lokal marknad.
By its second question, the referring court is asking, in essence, whether the expression ‘would lead to’ significant distortions of competition, within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, is to be interpreted as encompassing only actual competition or as extending also to potential competition.
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida uttrycket ”skulle leda till” konkurrenssnedvridning av viss betydelse, i den mening som avses i artikel 4.5 andra stycket i sjätte direktivet, ska tolkas på så sätt att endast den faktiska konkurrensen beaktas eller på så sätt att det även omfattar potentiell