natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Overall, despite some operational shortcomings, the EU drugs action plan was judged to have added value in three distinct areas: in committing Member States and EU institutions to achieving common objectives; in providing a framework for coordination and for developing a coherent approach in the drug field; and as a policy model at international level.
Under rubriken information, forskning och utvärdering efterlyser man i en ny åtgärd utveckling av huvudindikatorer och strategier för insamling av uppgifter om narkotikarelaterad brottslighet, olaglig odling, narkotikamarknader och interventioner för minskad tillgång.
The final evaluation of the drug action plan informed the drafting of its successor, the EU drugs action plan (2009–12), which was endorsed by the European Council
Att stärka forskningskapaciteten på narkotikaområdet och utveckla utvärderingen av narkotikapolitiken på nationell nivå och EU-nivå tillmäts också större betydelse.
Under the heading of information, research and evaluation, a new action calls for the development of key indicators and strategies for the collection of data on drugrelated crime, illegal cultivation, drug markets and supply reduction interventions.
I utvärderingen framkom att även om inte alla åtgärder till fullo hade genomförts och alla mål inte hade uppnåtts, hade det gjorts framsteg på nästan alla områden i handlingsplanen.
Increased emphasis is also placed on strengthening research in the drugs field and on developing drug policy evaluation both at national and at EU level.
Att de flesta nationella narkotikapolitiska dokument innehåller mål som speglar målen i EU:s handlingsplan tolkades som ett tecken på större tillnärmning mellan de europeiska länderna på det narkotikapolitiska området.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe focused than its predecessor, with only about half the number of objectives (24) and fewer actions (72).
Årsrapport 2009: Situationen på narkotikaområdet i Europa strategi på narkotikaområdet, och att den utgjorde en politisk modell på internationell nivå.
It also contains objectives and actions that were not present in the earlier action plan (4
Den slutliga utvärderingen av denna handlingsplan mot narkotika präglade dess efterföljare, EU:s handlingsplan mot narkotika (2009–2012), som
evaluator will conduct a final assessment of the current drug action plan and strategy in 2012, and this will be followed by a period of reflection in order to prepare the next EU drug policy documents.
En extern och oberoende evaluerare kommer att genomföra en slutlig utvärdering av den nuvarande handlingsplanen och strategin mot narkotika 2012, vilket kommer att följas av en reflektionsperiod inför EU:s nästföljande narkotikapolitiska dokument.
National drug strategies and action plans
Processen inom ramen för ”Beyond 2008” baserades på nio regionala samråd som avslutades med ett forum i Wien i juli 2008.
Civil society and drug policymaking
Nationella narkotikastrategier och handlingsplaner
Drug strategies and action plans are now essential instruments of national drug policies in Europe.
Narkotikastrategier och handlingsplaner är i dag viktiga instrument inom den nationella narkotikapolitiken i Europa.
All but one of the 30 countries monitored by the EMCDDA have adopted such documents, which they renew periodically.
Med undantag för ett land har samtliga 30 länder som följs av ECNN antagit sådana dokument, som de regelbundet förnyar.
In 2008, new drug policy documents (6) were adopted by Greece, France and the United Kingdom.
Under 2008 antogs nya narkotikapolitiska dokument (6) av Grekland, Frankrike och Storbritannien. Grekland har antagit en handlingsplan (2008–2012) som komplement
The involvement of nongovernmental organisations (NGOs) in the preparatory discussions for the new EU and UN drug policy documents represents an important step in the engagement of civil society in this field of policy.
Ickestatliga organisationers delaktighet i de förberedande diskussionerna för EU:s och FN:s nya narkotikapolitiska dokument utgör ett viktigt steg i det civila samhällets delaktighet på detta politikområde.
In May 2008, the European Commission’s Civil Society Forum on Drugs debated the first results of the evaluation of the EU drug action plan (2005–08) and discussed the needs and possible contents of the following action plan (European Commission, 2008a).
I maj 2008 behandlade Europeiska kommissionens civilsamhällesforum om narkotika de första resultaten från utvärderingen av EU:s handlingsplan mot narkotika (2005–2008) och diskuterade kraven på och det möjliga innehållet i den efterföljande handlingsplanen (Europeiska kommissionen, 2008a).
The forum’s 26 NGOs suggested that the principles of public health and human rights should be at the heart of EU drug policy, and non-stigmatisation and non-discrimination should be emphasised.
Forumets 26 ickestatliga organisationer föreslog att principerna om folkhälsa och mänskliga rättigheter skulle utgöra kärnan i EU:s narkotikapolitik, och att ickestigmatisering och icke-diskriminering skulle betonas.
They also called for more attention to be given to vulnerable groups, polydrug use, mental health issues, the situation in prisons and the prevention of drugrelated deaths.
De efterlyste också starkare inriktning på utsatta grupper, blandmissbruk, psykisk hälsa, situationen i fängelserna och förebyggandet av narkotikarelaterade dödsfall.
See ‘EU drugs action plan (2009–12): new features’ p.
7.Se ”EU:s handlingsplan mot narkotika (2009–2012): nya inslag”, s.
19. http://www.vngoc.org/details.php?id_cat=8 & id_cnt=56The term ‘national drugpolicy document’ means any official document approved by a government that defines general principles and specific interventions or objectives in the field of drugs, where officially represented as a drug strategy, action plan, programme or other policy document.
19.http://www.vngoc.org/details.php?id_cat=8 & id_cnt=56Begreppet ”nationellt narkotikapolitiskt dokument” innebär alla officiella dokument som godkänts av en regering i vilka generella principer och bestämda åtgärder eller mål definieras på narkotikaområdet och som officiellt läggs fram som en narkotikastrategi, handlingsplan, program eller annat politiskt dokument.
Chapter 1: Policies and laws drug policy is difficult, as it involves bringing together figures for activities carried out at different levels of government (e.g. local, regional, national), which may be funded under various budget headings, and are often not specifically identified as related to drugs.
Kapitel 1: Politik och lagstiftning till sin befintliga narkotikastrategi.
policy documents.
Ett av målen i den nya planen är större utbud av narkotikabehandlingar.
In most cases, a progress report based on data collected from service providers and ministries involved in drug policy is submitted to the government or parliament.
En av huvudprioriteringarna i planen är att avråda ungdomar från att börja använda narkotika genom att man på nytt bekräftar förbudet mot narkotikaanvändning och genom att ungdomar och deras föräldrar informeras om dess risker.
Most countries have thereby already started to implement Action 70 of the EU drugs action plan (2009–12), which calls upon EU Member States to evaluate and fine-tune their national drug policies on a regular or ongoing basis.
Den nya narkotikastrategin (2008–2018) och dess handlingsplan (2008–2011) som antagits av Storbritannien är inriktad på att begränsa tillgången och efterfrågan på olaglig narkotika, samtidigt man ägnar särskild uppmärksamhet åt att skydda familjer och stärka samhällen.
The total drugrelated public expenditure in Europe has been estimated at EUR 34 billion for 2005 (EMCDDA, 2008a).
effekter till förändringar i narkotikasituationen.
Due to high levels of under-reporting it is not possible to update this estimate.
Bland annat är det svårt att bedöma effekterna av komplexa insatser.
The difficulties in information collection in this area are illustrated by the fact that among the 23 countries reporting data for 2007, only the Czech Republic was able to give a breakdown of expenditure across all levels of government.
Man har även begränsad förståelse av centrala faktorer i sammanhanget, som narkotikamarknader eller trender i droganvändning och ungdomars livsstil. Vissa europeiska länder har dock försökt koppla samman narkotikastrategierna eller handlingsplanerna med indikatorer på narkotikasituationen.
Most countries could provide data on central government expenditure, and seven also reported expenditure by regional or local government (Belgium, Denmark, Estonia, Austria, Finland, Croatia) or from social security funds (Germany).
Detta bör bli vanligare i framtiden med EU:s nya handlingsplan mot narkotika (2009–2012), som efterlyser instrument som mäter narkotikapolitikens ändamålsenlighet och verkan. ECNN håller också på att utarbeta riktlinjer för att hjälpa medlemsstaterna att bedöma och tolka resultaten av de narkotikapolitiska åtgärderna.
Labelled and unlabelled expenditure
Offentliga utgifter
A similar assessment can be made regarding the final evaluation of national drug strategies and action plans, with more than 20 countries reporting that they are currently preparing or have recently carried out such an evaluation.
Beslutsfattarna behöver detaljerad och pålitlig information om narkotikarelaterade offentliga utgifter för att kunna bedöma hur resurserna på området används samt narkotikapolitikens kostnadsnyttoförhållanden.
In some cases, the final report is a summary of annual implementation reviews; in others, there is an attempt to get a deeper understanding of the implementation process, of the effectiveness or of the impact of the policy.
Att i ekonomiska termer uppskatta de resurser som satsas av staten för att bekämpa användningen av olaglig narkotika är därför ett viktigt steg i riktning mot att förstå narkotikaanvändningens inverkan i ett större perspektiv.
Of the 23 countries providing data for 2007, 16 reported only labelled expenditure.
Nederländerna planerar under 2009 att ersätta 1995 års vitbok om narkotikapolitik.
In many cases (e.g. Estonia, France, Poland, Romania), the greater part of the labelled expenditure identified was incurred in connection with the implementation of national drug policy documents.
I flera länder löper minst ett narkotikapolitiskt dokument ut under detta år (Tjeckien, Luxemburg, Ungern, Slovenien, Kroatien och Turkiet).
Drug policy evaluations face considerable difficulties in their attempts to link the outputs of drug strategies or action plans with changes in the drug situation.
Beräkningarna av offentliga utgifter baseras på statsbudget och räkenskapsdokument.
Among these are problems in assessing the effects of large sets of actions and the limited understanding of the influence of key contextual elements, such as drug markets or trends in drug use and lifestyles among young people.
Att uppskatta de sammanlagda utgifterna för nationella narkotikastrategier är dock svårt, eftersom det innebär att man sammanför siffror för verksamhet som utförs på olika styrelsenivåer (t.ex. lokal, regional och nationell), vilken kan finansieras inom ramen för olika budgetrubriker och ofta inte specifikt betecknas som narkotikarelaterad.
Nevertheless, attempts to establish links between drug strategies or action plans and indicators of the drug situation have been made by some European countries.
Omkring två tredjedelar av de europeiska länderna rapporterar att de gör en löpande eller årlig översyn av genomförandet av åtgärderna i de nationella narkotikapolitiska dokumenten.
And this should become more common in the future, with the new EU drugs action plan (2009–12) calling for the development of instruments to measure the effectiveness and impact of drug policies.
I de flesta fall lämnas en framstegsrapport baserad på uppgifter från tjänsteleverantörer och ministerier delaktiga i narkotikapolitiken in till regeringen eller parlamentet.
The EMCDDA is also developing guidelines to help Member States assess and interpret the results of their drug policy documents.
De flesta länder har därmed redan börjat tillämpa åtgärd 70 i EU:s handlingsplan mot narkotika (2009–2012), i vilken medlemsstaterna uppmanas att regelbundet eller löpande utvärdera och finjustera sin nationella narkotikapolitik.
Not all drugrelated expenditure is identified as such in national budgets.
De sammanlagda narkotikarelaterade offentliga utgifterna i Europa har uppskattats till 34 miljarder euro för 2005 (ECNN, 2008a).
In most countries, the amount expended in some drugrelated activities is embedded in other programmes and interventions (e.g. overall police operations budget, or interventions targeting both licit and illicit substances).
På grund av omfattande underrapportering är det inte möjligt att uppdatera denna uppskattning.
In these cases, such ‘unlabelled expenditure’ must be estimated by a cost-modelling approach.
Av de 23 länder som lämnade uppgifter för 2007 kunde endast Tjeckien lämna en klassificering av utgifterna på alla styrelsenivåer, vilket illustrerar svårigheterna med att samla in information på området.
The results of earlier studies show that, in most cases, unlabelled expenditure represents the greater part of the national expenditure on the drugs problem.
De flesta länder kunde lämna uppgifter om statliga utgifter; sju rapporterade även utgifterna på regional eller lokal nivå (Belgien, Danmark, Estland, Österrike, Finland och Kroatien) eller från försäkringskassan (Tyskland).
Estimates of public expenditure are based on government budgets and accountancy documents.
På liknande sätt är det med den slutliga utvärderingen av nationella narkotikastrategier och handlingsplaner.
However, estimating the total expenditure incurred in implementing national
Fler än 20 länder uppger att de för närvarande förbereder eller nyligen har gjort en sådan utvärdering.
Public expenditure related to drugs can be categorised according to the classification of the functions of government (COFOG) system (EMCDDA, 2008e).
I vissa fall är slutrapporten en sammanfattning av de årliga översynerna av genomförandet.
Three countries submitted labelled expenditure classified to the first level of COFOG (Luxembourg, Finland, United Kingdom for England only), with only the United Kingdom including figures for ‘general public services’, ‘education’ and ‘social protection’ (7).
I andra fall försöker man få djupare förståelse av genomförandet, av strategins ändamålsenlighet eller verkningar.
In these three countries, ‘health’ received the highest proportion of the total disbursement, followed by ‘public order and safety’ (Table 1).
Av de länder vars utvärdering går mer på djupet har två (Luxemburg och Cypern) beslutat att samarbeta med externa evaluerare från utlandet.
The COFOG classification has three hierarchical levels.
Betecknade utgifter är de planerade narkotikarelaterade offentliga utgifterna för statens offentliga sektor. De speglar statens frivilliga åtagande på narkotikaområdet
Table 1: Labelled and unlabelled drugrelated public expenditure in 2007 for those EU Member States reporting by COFOG (classification of functions of government)
Tabell 1: Betecknade och obetecknade narkotikarelaterade offentliga utgifter under 2007 för de medlemsstater i EU som rapporterar enligt COFOG (ändamålsklassifikation av den offentliga sektorns slutliga konsumtion)
United Kingdom EUR million (%)
Storbritannien miljoner euro (procentandel inom parentes)
Labelled
Betecknade
Unlabelled (
Obetecknade (
Unlabelled
Obetecknade
Public order and safety
Allmänna offentliga tjänster
(1) (2) Sources:
(1) (2) Källa:
Data from 2006.Full details of the modelling procedures used to derive estimates of unlabelled expenditure are provided by Luxembourg.Reitox national reports (2008).
Uppgifter från 2006.Fullständiga detaljer om modelleringsförfarandena som används för att erhålla uppskattningar av obetecknade utgifter ges av Luxemburg.Reitox nationella rapporter (2008).
expenditure, the greater part was allocated to ‘public order and safety’, followed by ‘health’. This is in line with the findings of earlier reports (see EMCDDA, 2008e), which suggest that, while the greater portion of labelled expenditure may be allocated to ‘health’ interventions, ‘public order and safety’ activities receive the lion’s share of drugrelated public expenditure.
tyder på att även om större delen av de betecknade offentliga utgifterna tilldelas åtgärder inom ”hälsa”, så får verksamheten inom ”allmän ordning och säkerhet” ändå lejonparten av de narkotikarelaterade offentliga utgifterna.
Framework Decision 2004/757/JHA of 25 October 2004 called for stronger penalties for trafficking illicit drugs.
och kan spåras genom en detaljerad granskning av offentlig budget.
This section will describe the trends over the last 10 years in the regulation of harmreduction activities and penalties against traffickers.
Av de 23 länder som lämnade uppgifter för 2007 rapporterade 16 endast betecknade utgifter. I många fall (t.ex.
It will show that the activity in these areas at national level has been reflected in agreements at EU level, though some countries have exercised their rights to go further than the minimum standards set by these agreements.
Estland, Frankrike, Polen, Rumänien) var större delen av de betecknade utgifterna kopplade till genomförandet av nationella narkotikapolitiska dokument.
For most of the countries for which consistent information is available, labelled expenditure, at constant prices, increased in 2007 compared with 2005.
I de flesta länder som lämnar konsekventa uppgifter ökade de betecknade utgifterna vid konstanta priser under 2007 jämfört med 2005.
Increments varied from 14 % to 23 % (Czech Republic, Ireland, Lithuania, Luxembourg, Croatia) to 72 % (Cyprus, Finland).
Ökningarna varierade från 14 till 23 procent (Tjeckien, Irland, Litauen, Luxemburg, Kroatien) till 72 procent (Cypern och Finland).
In the United Kingdom, labelled expenditure remained stable over this period.
I Storbritannien låg de betecknade utgifterna under perioden kvar på en stabil nivå.
National legislation
Inte alla narkotikarelaterade utgifter betecknas som sådana i den nationella budgeten.
Since 1998, some 45 legal texts have been reported by 18 countries regarding establishment of or changes to the legal framework of substitution treatment programmes.
I de flesta länder ingår utgiftsbeloppet för viss narkotikarelaterad verksamhet i andra program och åtgärder (t.ex. budgeten för den totala polisverksamheten, eller åtgärder inriktade på både lagliga och olagliga ämnen).
Several of these texts have been dedicated to establishing or regulating the programmes in some detail: in Ireland (1998), Poland (1999), Germany (2000), Czech Republic and Portugal (2001), Greece and Luxembourg (2002), Belgium and France (2004), Latvia (2005) and Austria and Lithuania (2007).
I dessa fall måste sådana ”obetecknade utgifter” uppskattas genom kostnadsmodeller. Resultaten av tidigare studier visar att obetecknade utgifter i de flesta fall utgör huvuddelen av de nationella narkotikarelaterade utgifterna.
While European countries have covered many different aspects of opioid substitution treatment in the laws and regulations adopted, up to 2004 there was a noticeable trend for them to define the substances permitted.
I Europeiska unionens balanserade narkotikapolitiska strategi ges minskning av efterfrågan och minskning av tillgången på narkotika lika stor betydelse.
During this period, about a quarter of the texts authorised or regulated the use of substances such as methadone and buprenorphine.
En undersökning av nationell lagstiftning som har antagits under de senaste tio åren visar att EU:s medlemsstater aktivt har lagstiftat i enlighet med detta politiska åtagande.
In contrast, one third of those reported since 2002 defined or eased access to programmes.
Länderna har upprättat regelverk för vissa skademinskande åtgärder, samtidigt som de har skärpt straffen för olaglig narkotikahandel.
Prescription of substances for opioid substitution is sometimes limited by law to doctors in treatment centres, though prescription by other doctors is often allowed (9).
Halvvägs genom perioden stimulerades ytterligare denna process genom två EU-instrument.
Authorised dispensaries are usually also specified in the legislation, mostly pharmacies or treatment centres, though some countries also allow doctors to dispense.
År 2003 utfärdade Europeiska rådet en rekommendation om prevention och minskning av narkotikarelaterade skadeverkningar,
The European Union’s balanced approach to drug policy gives equal weight to reducing the demand for and the supply of drugs.
Narkotikarelaterade offentliga utgifter kan kategoriseras enligt systemet för ändamålsklassifikation av den offentliga sektorns slutliga konsumtion – COFOG (ECNN, 2008e).
An examination of national legislation passed during the last 10 years shows that EU Member States have been actively legislating in a manner consistent with this political commitment.
Tre länder lämnade betecknade utgifter klassificerade till första COFOG-nivån (Luxemburg, Finland och Storbritannien endast för England).
Countries have been setting up regulatory frameworks for certain harm reduction activities, while increasing the punishments for drug trafficking.
Endast Storbritannien infogade siffror för ”allmänna offentliga tjänster”, ”utbildning” och ”socialt skydd” (7).
Halfway through the period, two EU instruments gave added impetus to these processes.
I dessa tre länder fick ”hälsa” den största andelen av de totala utgifterna, följt av ”allmän ordning och säkerhet” (tabell 1).
In 2003, the European Council issued a recommendation on the prevention and reduction of drugrelated harm, which called for actions including provision of appropriate substitution treatment and access to distribution and exchange of injection materials (8).
I de länder som lämnade in COFOG-data för obetecknade utgifter fick däremot ”allmän ordning och säkerhet” den största andelen, följt av ”hälsa”.
Council recommendation of 18 June 2003 (OJ L 165, 3.7.2003, p. 31).
COFOG-klassifikationen har tre hierarkiska nivåer.
Chapter 1: Policies and laws
Kapitel 1: Politik och lagstiftning eller förordningar 2000, 2001 respektive 2003 genom vilka det stadgades vem som får driva sådana program och om utlämningsautomater skulle tillåtas.
Needle and syringe programmes
I Portugal utvidgades 2007 den rättsliga ramen till att även omfatta program för nål- och sprututbyte i fängelser.
The European Legal Database on Drugs (ELDD) is the EMCDDA’s online database of information on European drugs-related legislation for the Member States and Norway.
där man bland annat efterlyste tillräckligt utbud av substitutionsbehandlingar och tillgång till distribution och utbyte av injektionsutrustning (8).
The ELDD provides legal texts in their original formats, profiles of the drug laws in each country and detailed reports on specific topics.
Rådets rambeslut 2004/757/RIF av den 25 oktober 2004 efterlyste dessutom strängare straff för handel med olaglig narkotika.
In its Topic overviews, it also provides summaries of the legal position on selected subjects including illegal drug trafficking, substitution treatment, and needle and syringe programmes (1).
Det visar sig att verksamheten inom dessa områden på nationell nivå har återspeglats i avtal på EU-nivå, även om vissa länder har valt att gå utöver de minimistandarder som fastställts i dessa avtal.
Needle and syringe programmes may operate at a local, regional or national level, sometimes with a specific national legal framework to permit them, but usually without.
Vissa länder har antagit lagstiftning på grund av farhågor för att programmen för nål- och sprututbyte skulle kunna strida mot rättsliga bestämmelser inriktade på att kriminalisera ”främjande” av eller ”anstiftan” till användning av narkotika.