natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fifthly, the most striking conclusion is undoubtedly the decrease in the share of the very poor regions (index < 60) and the increase of the population share of the very rich regions (index > 140). The latter conclusion is in line with the conclusion of the Sixth Periodic Report.
Den femte och tydligaste slutsatsen är att befolkningen minskar i mycket fattiga regioner ( < 60) och ökar i mycket rika regioner ( > 140).
According to this report, the poorest regions were able to improve their situation between 1985 and 1995.
Enligt denna rapport förbättrades situationen för de fattigaste regionerna mellan 1985 och 1995.
The index of the bottom 10 regions as a whole moved from 44 % to 49 of the EU average (for the bottom 25 from 52% to 58%).
Indexet för de 10 fattigaste regionerna som
The top 10 regions, on the other hand, have increased their already high incomes, progressing from 153 % to 160 % of the EU average (for the top 25, from 138% to 143%).
De 10 rikaste regionerna har å sin sida ökat sina redan höga inkomster från 153% till 160% av genomsnittet inom EU (de 25 rikaste från 138% till 143%).
The data mentioned in table 2 relative to the period 19891999 confirms these trends.
Informationen i tabell 2 för perioden 1989—1999 överensstämmer med dessa trender.
The regions with the lowest per capita GDP , accounting for 10 % of total population, improved their index (GDP per capita as a % of EU average) from 55.6 in 1989 to 61.7 in 1999.
De regioner som har lägst BNP per capita och rymmer 10% av den totala befolkningen förbättrade sin position i index (BNP per capita uttryckt i procent av EU-genomsnittet) från 55,6 1989 till 61,7 1999.
However the regions with the highest GDP percapita, accounting for 10 % of total population, moved from an index of 153.5 in 1989 to 157.4 in 1999.
De regioner som har högst BNP per capita och rymmer 10% av den totala befolkningen förbättrade sin position i index från 153,5 1989 till 157,4 1999.
This means that the slight reduction in overall disparity figures breaks down into a sharp reduction below the mean and an increase above the mean.
Det innebär att den måttliga minskningen i övergripande skillnader kan delas upp i en mycket tydlig minskning av andelen under medelvärdet och en ökning av andelen ovanför medelvärdet.
Both the richest and the poorest regions have improved their score relative to the average.
Situationen har förbättrats både för de rikaste och fattigaste regionerna jämfört med medelvärdet.
What can we learn from the standard deviation?
Vilka slutsatser går det att dra från standardavvikelser? Perioden 1989-1999 analyseras (se tabell 11).
In fig. 2 a longer period (1983-1999) is considered.
I figur 2 visas en längre tidsperiod (1983-1999).
We make a distinction between all NUTS 2 regions and regions within a number of larger countries.
Vi gör åtskillnad mellan samtliga NUTS 2-regioner och de regioner som finns inom ett antal större länder.
It is important to note that for a limited number of Member States (e.g. UK, Ireland) the data from 1995 onwards are not entirely comparable with those before 1995.
Det måste påpekas att informationen från och med
Disparity in per capita GDP (by Member State)
Olikheter per capita uttryckt i BNP (per medlemsstat)
Source: DG Regio and own calculations
Källa: GD Regionalpolitik och egna beräkningar
Table 11: Disparities (standard deviations) in per capita GDP in PPS by region in the EU and within Member States, 19891999
Tabell 11: Skillnader (standardavvikelser) i BNP per capita uttryckt i PPS per region i EU och inom medlemsstaterna 1989-1999
EU 15 (by Member State) excl. New Länder
EU-15 (per medlemsstat) exkl. nya delstater
The period mid 1970s to mid 1980s was characterised by a divergence between the EU regions.
Tidsperioden mellan mitten på 1970-talet och mitten på 1980-talet kännetecknades av skillnader mellan EU:s regioner (Vanhove, 1999).
(Vanhove, 1999) Evidence for divergence in this period can be found in figure 3 relative to unemployment.
Bevis på skillnader under denna period finner vi i figur 3 som rör arbetslöshet.
However, divergence in terms of unemployment started earlier than divergence in per capita GDP.
Skillnader vad gäller arbetslöshet uppstod tidigare än skillnader i fråga om BNP per capita.
The economic crisis of the mid seventies (the 1970s' oil crisis) put an end to the wave of direct investment in less favoured regions.
I och med den ekonomiska krisen på mitten av 1970-talet (1970-talets oljekris) upphörde vågen av direktinvesteringar i mindre gynnade regioner.
At the same time, the growth of unemployment in the richer regions closed off the opportunities for emigration.
På samma gång ledde en ökad arbetslöshet i rikare regioner till att möjligheter till emigration minskade.
Regional disparities almost always widen during a recession and narrow again during upturns in the economy.
Regionala olikheter ökar nästan alltid under en konjunkturnedgång och minskar igen när ekonomin går uppåt.
The second half of the 1990s was characterised by a rather high growth rate of GDP.
Den tidigare delen av 1990-talet utgör ett undantag.
This is a basic condition for more convergence between regions.
Denna period utgjorde en ny period med ekonomisk nedgång inom EU.
However this has not been the case.
I somliga mätningar var de ökade
deviations by Member State decreased from 12.4 to 10.8 - in other words a real convergence took place.
skillnaderna under det tidiga 1990-talet påverkade av de nya tyska delstaternas inträde i EU (uppgifterna från perioden i fråga är inte alltid jämförbara).
In the past, the decrease in disparities was due mostly to the convergence of the development levels between EU countries (Molle and Boeckhout, 1995).
Den andra hälften av 1990-talet kännetecknades av en relativt hög BNP-tillväxt. Detta är ett grundläggande villkor för en större konvergens mellan regioner.
National GDP figures converged because the industrial and tertiary structures of the Member States became more alike.
Man kunde dessutom vänta sig att strukturfonderna skulle ha en positiv effekt.
Convergence was stimulated by several factors :
Alla dessa omständigheter borde ha lett till en minskning av standardavvikelserna per region.
• migration flows in the 1950s and 1960s;
Detta har dock inte varit fallet.
• convergence in regional per capita income via three convergence processes :
Detta är ett anmärkningsvärt resultat eftersom standardavvikelserna per medlemsstat minskade från 12,4 till 10.8 -en reell konvergens uppnåddes med andra ord.
* technology transfers;
Konvergensen främjades av flera faktorer:
• impact of European integration on trade;
• Migrationsströmmarna på 1950- och 1960-talen.
But at the same time many rich regions have improved their score relative to the average.
Sparande och kapitalbildning.
Furthermore in two larger countries internal regional disparities increased.
Rörlighet vad gäller produktionsfaktorer. Tekniköverföring.
One can also illustrate the above conclusion from another angle.
Men även i Portugal ökade standardavvikelserna.
What has been the trend in GDP in the cohesion countries and the corresponding objective 1 regions (see table 12)?
Hur har trenden sett ut vad gäller BNP i sammanhållningsländerna och i motsvarande regioner med mål 1 -stöd (se tabell 12)?
Table 12: The evolution of GDP in cohesion countries and corresponding objective 1 regions, 1988-1999. (EU = 100)
sammanhållningsländerna och motsvarande
UNEMPLOYMENT
3.2 ARBETSLÖSHET
The weighted standard deviation is used as a good indicator for disparities in unemployment rates between regions.
Den viktade standardavvikelsen används som en god indikator för skillnader i arbetslöshetstal mellan regionerna.
It signals a constant disparity when individual regional unemployment rates increase by the same number of percentage points.
Den uppvisar en konstant skillnad när enskilda regionala arbetslöshetstal ökar med samma antal procentenheter.
This absolute measure attaches equal weight to any additional person unemployed.
Med detta absoluta mått ges varje ytterligare arbetslös person samma vikt.
1970s to 8% in 1981 and 11.2% in 1994.
Arbetslösheten inom gemenskapen ökade från ungefär 2 % i början av 1970-talet till 8 % 1981 och 11,2 % 1994.
Since 1994 the unemployment rate has fallen to 8.4%. (see table 13)
Sedan 1994 har arbetslösheten minskat till 8,4 % (se tabell 13).
Table 13: Evolution in the unemployment rate in the EU and corresponding standard deviations in the unemployment rate by region and Member State, 1985-2000
Tabell 13: Utveckling av arbetslösheten i EU och motsvarande standardavvikelser i arbetslösheten per region och medlemsstat, 1985-2000
Unemployment rate
Arbetslöshet
Standard deviation of unemployment rate by Member State
Standardavvikelser i arbetslösheten per medlemsstat
Standard deviation of unemployment rate by region
Standardavvikelser i arbetslösheten per region
As we have seen above, unemployment is not spread evenly over the regions, and although all regions have been affected by the general upward trend in unemployment, marked differences can be observed.
Som vi såg ovan är arbetslösheten inte jämnt spridd mellan regionerna, och även om alla regioner har påverkats av den allmänna ökningen av arbetslösheten kan avsevärda skillnader iakttas.
According to fig 3, in most cases rising unemployment has been more severe (in percentage points) for regions which had high initial levels of unemployment; whereas regions with low initial levels of unemployment have undergone a more limited deterioration in their situation.
Ur figur 3 kan utläsas att arbetslöshetsökningen i de flesta fall varit allvarligare (i procent) i de regioner där arbetslösheten redan från början var hög. I regioner med låg initial arbetslöshet har situationen inte förvärrats i lika stor utsträckning.
How has the net improvement of the business cycle in the second half of the 1990s affected unemployment disparities?
Hur påverkades arbetslöshetsskillnaderna förstärkning under 1990-talets andra hälft?
Firstly, there has been a decrease of 2.4 percentage points in the unemployment rate in the EU.
För det första har arbetslösheten inom EU minskat med 2,4 procentenheter.
Secondly, standard deviations of disparities of unemployment rate by Member State have shown a very clear decrease since 1994.
För det andra har standardavvikelserna med avseende på arbetslöshets skillnaderna per medlemsstat minskat mycket tydligt efter 1994.
Evolution of regional disparities in unemployment rates in the EU, 19702000
Utvecklingen av de regionala skillnaderna med avseende på arbetslöshet inom EU, 1970-2000
The latter conclusion is very much in line with what has been stated about income disparities.
Källa: GD Regionalpolitik och egna beräkningar
Neither income nor unemployment disparities by region thus decreased significantly during the period 1994-2000.
Den senare slutsatsen är helt i linje med uppgifterna om inkomstskillnader.
DISPARITIES AFTER ENLARGEMENT
SKILLNADER EFTER UTVIDGNINGEN
PRESENT SITUATION
NUVARANDE LÄGE
In all but one (Cyprus) of the twelve candidate countries the average income level, in PPS terms, is below the level of 75 % of the EU average (see table 14)
I alla utom ett (Cypern) av de tolv kandidatländerna ligger genomsnitts inkomsten, mätt i köpkraftsstandarder, under nivån på 75 % av EU-genomsnittet (se tabell 14).
Table 14: Income and unemployment levels in the candidate countries compared to the EU average.
Tabell 14: Inkomst- och arbetslöshetsnivåer i kandidatländerna jämfört med EU-genomsnittet
Population 1999 (min inh.)
Arbetslöshet, 2000
Unemployment rate, 2000
Befolkning 1999 (milj. inv.)
On the other hand, several candidate countries as a whole had very low income levels.
Å andra sidan hade flera kandidatländer som helhet mycket låga inkomstnivåer.
This situation is per definition even worse at the regional level.
Denna situation är per definition ännu värre på regional nivå.
A regional breakdown of candidate countries by income level (compared to the EU average) is set out below:
Om kandidatländernas regioner grupperas efter inkomstnivå (jämfört med EU-genomsnittet) erhålls följande resultat:
16 of the 55 regions show an income level of less than 30% of the EU average and 28 are situated in the income class of 30-50% of the EU average.
Av 55 regioner har 16 en inkomstnivå som ligger under 30% av EU-genomsnittet och 28 ligger i klassen mellan 30-50 % av EU-genomsnittet.
In three countries, Bulgaria (5 regions), Poland (4 regions) and Slovakia (2 regions), several regions show an unemployment rate of more than 20 %.
I tre länder, Bulgarien (5 regioner), Polen (4 regioner) och Slovakien (2 regioner), har flera regioner en arbetslöshet på över 20 %.
4.2 REGIONS MEETING THE OBJECTIVE 1 CRITERIA POST-ENLARGEMENT - EUR-27 SCENARIO
REGIONER SOM UPPFYLLER MÅL 1 -KRITERIERNA EFTER UTVIDGNINGEN - SCENARIOT EU-27
Supposing that all accession countries join the EU in 2006, what would be the consequence of applying the present 75% rule (75 % of EUR-27 average income level) to define objective 1 regions?
Vilken skulle följden bli om man tillämpade den nuvarande 75 %-regeln (75 % av den genomsnittliga inkomstnivån i EU-27) för att definiera mål 1regioner, om man antar att samtliga kandidatländer blir medlemmar i EU 2006?
GDP per inhabitant (1999) amounts to €21,258 in the present EU.
BNP per invånare (1999) uppgår till 21 258 euro i EU-15. I EU-27 skulle genomsnittet ligga på 18 448 euro.
The critical maximum average income to be eligible for objective 1 region status under the present regulation is 75 % of the EUR -27 average or € 13,836.
Enligt den nuvarande lagstiftningen är den kritiska högsta genomsnittsinkomst som berättigar till status som mål 1-region 75 % av genomsnittet i EU-27 eller 13 836 euro.
Which CEEC regions would meet the objective 1 region criteria and which present objective 1 regions of EU-15 would no longer be eligible?
Vilka regioner i Central- och Östeuropa skulle uppfylla kriterierna för mål 1regioner, och vilka nuvarande mål 1-regioner i EU 15 skulle upphöra att vara stödberättigade?
Number of regions 8 -
Antal regioner 6 0 7 1 6 1 1 1 16 8
Only five CEEC regions - Praha, Cyprus, Kozép-Magyarország , Bratislava and Slovenia - show an average income higher than 75 % of EUR-27 average.
Endast fem regioner i Central- och Östeuropa - Prag, Cypern, Közép-Magyarország, Bratislava och Slovenien - uppvisar en genomsnittsinkomst som är högre än 75 % av genomsnittet i EU-27.
In other words, theoretically 50 regions representing 98.3 million inhabitants are potential objective 1 regions.
Med andra ord är teoretiskt sett 50 regioner med sammanlagt 98,3 miljoner invånare potentiella mål 1-regioner.
If we bring the 75% norm to 70% (€ 12,914), this will have no impact on the CEEC regions
Om man sänker 75 %-normen till 70 % (12 914 euro) kommer detta inte att få någon inverkan på CÖE-regionerna.
Application of the 75% criterion to the present objective 1 regions following enlargement (EUR-27) would result in a number of regions being no longer eligible (disregarding a possible relative improvement in the economic situation in the poorest regions and a move to a level higher than 75 %). In table 15 we also consider the 70% norm; regions which do not qualify under for the 70% norm are indicated in brackets.
Om man tillämpade 75 %-kriterierna på de nuvarande mål 1-regionerna efter utvidgningen (EU-27) skulle detta leda till att ett flertal regioner inte längre skulle bli stödberättigade (om man bortser från en möjlig relativ förbättring av den ekonomiska situationen i de fattigaste regionerna och en uppflyttning till en do
Table 15: Present Objective 1 regions and the new norm for qualification - 75 % of EUR-27.
Tabell 15: Nuvarande mål 1-regioner och de nya kriterierna för stödberättigande 75 % av EU-27
Regions which qualify
Regioner som uppfyller kraven
Regions which would no longer qualify
Regioner som inte längre skulle uppfylla kraven
* = partly; ** = not selected on basis of income criterion *** = 15.4 min inhabitants would be eligible under the 70% norm
* = delvis. ** = inte utvalt på grundval av inkomstkriterier *** = 15.4 miljoner invånare skulle bli stödberättigade enligt 70 %-normen
These calculations show that 38 regions of the present EU would no longer be eligible as objective 1 regions.
Av dessa beräkningar framgår att 38 regioner inom dagens EU inte längre skulle bli berättigade till stöd som mål 1-regioner.
They cover a population of 61.8 million inhabitants.
De har en sammanlagd befolkning på 61,8 miljoner invånare.
On the other hand, 21 regions have an income level of 25% or more below the EUR-27 average; they total together 23.8 million inhabitants.
Å andra sidan har 21 regioner inkomstnivåer som ligger minst 25% under genomsnittet för EU-27; dessa regioner har sammanlagt 23,8 miljoner invånare.
These regions are mainly situated in Greece(North, Central and South), South and Southwest Spain, together with the Portuguese regions (except the regions of Lisboa and Algarve), Dessau (Sachsen-Anhalt) in Germany, Calabria in Italy and the French overseas departments.
De ligger huvudsakligen i Grekland (norra, mellersta och södra), i södra och sydvästra Spanien, i Portugal (utom Lissabon och Algarve), i Tyskland -Dessau (Sachsen-Anhalt) - i Italien (Kalabrien) och i de franska utomeuropeiska departementen.
The Portuguese and Spanish regions together form one territorial unity of 16 million inhabitants.
De portugisiska och spanska regionerna bildar tillsammans ett geografiskt område med 16 miljoner invånare.
The eligible EU-15 regions together with the eligible CEEC regions, have a total population of about 122 million inhabitants or 25.3% of EUR-27 population.
EU-15 och de regioner i Central- och Östeuropa som är berättigade till stöd har sammanlagt 122 miljoner invånare, vilket motsvarar 25,3% av befolkningen inom EU-27.
(If the 70% norm is applied, the figure falls to 114 million inhabitants) For the period 2000-2006, the present EU objective 1 regions contain 83.2 million inhabitants or 22.2 % of the EU population.
(Om man i stället använder 70 %-normen blir det 114 miljoner invånare). Under perioden 2000-2006 beräknas de nuvarande mål 1-regionerna ha 83,2 miljoner invånare eller 22.2 % av EU:s befolkning.
In other words, the potentially eligible CEEC population is 18% higher than the present population of the objective 1 regions.
Det innebär att den andel av befolkningen i Central- och Östeuropa som potentiellt är berättigad till stöd är 18 % högre jämfört med befolkningen i de nuvarande mål 1-regionerna.
This figure increases to 47% under EU-27.
Denna siffra kommer att öka till 47 % om EU-27 blir verklighet.
This gives an idea of the dimension of the regional problem post after the enlargement and the challenge facing the European Commission .
Detta visar hur omfattande problemet med regionalstöd blir efter utvidgningen och vilken enorm utmaning kommissionen står inför.
4.3 REGIONS MEETING THE OBJECTIVE 1 CRITERIA POST-ENLARGEMENT- EUR-25 SCENARIO
REGIONER SOM UPPNÅR MÅL 1 -KRITERIERNA EFTER UTVIDGNINGEN - SCENARIOT EU-25
In the second scenario we start from the hypothesis of an enlargement, in the first phase, to include 10 CEEC countries rather than 12.
I det andra scenariot utgår vi från hypotesen att den första etappen i utvidgningen kommer att omfatta 10 central- och östeuropeiska länder i stället för 12.
Most probably Bulgaria and Romania will not join the EU before 2006.
Bulgarien och Rumänien kommer antagligen inte att komma med i EU före 2006.
In that case the average GDP per EUR-25 inhabitant (1999) would amount to € 19,299.
I så fall kommer genomsnittlig BNP per EU 25-invånare att vara 19 299 euro (1999).
The critical maximum average income to be eligible for objective 1 region status under
Den genomsnittliga inkomst som berättigar till stöd enligt h 3
present rules would be € 14,478. (€ 13,509 in case of the 70% norm).
definitionen för mål I-område blir 14 478 euro. (13 509 om 70 %-normen tillämpas).
What are the possible consequences in terms of eligibility for objective 1 region status?
Vilka konsekvenser får detta när det gäller att få rätt till stöd enligt mål 1-principen?
All 50 CEEC regions eligible under the first scenario would, of course, be objective 1 regions under EUR-25 scenario.
Samtliga 50 öst- och centraleuropeiska regioner som är berättigade till stöd enligt det första scenariot är naturligtvis också berättigade till stöd för mål 1-regionerna i EU-25-scenariot .
The other five regions have an income per capita higher than the critical value.
De övriga fem regionernas inkomst per capita ligger över gränsvärdet.
For the present EU objective 1 regions a number of changes would occur in respect of the data set out in table 15 above.
För de nuvarande mål 1-regionerna skulle detta innebära ett antal förändringar i enlighet med uppgifterna i tabell 15 ovan.
A number of regions which no longer qualified under the first scenario would fall below the 75% level under the second scenario.
Ett antal regioner som inte längre är berättigade till stöd enligt det första scenariot skulle hamna under 75 %-nivån i det andra scenariot.
This is the case for the following regions:
Detta gäller följande regioner:
Population (min)
Befolkning (i miljoner)
• CEEC regions: 67.6 min (60%) • Former EU objective 1 regions - scenario 1 (see table 15): 23.8 min • Additional former EU objective 1 regions in scenario EUR-25: 20.8 min
• Före detta mål 1-regioner inom EU - scenario 1 (se tabell 15): 23.8 miljoner
Under the EUR-25 scenario, the population of the objective 1 regions would be 35% higher than for the programme 2000-2006.
I EU-25-scenariot skulle befolkningen i mål 1-regioner vara 35% fler än i programmet 2000-2006.
This would give rise to an even greater challenge.
Detta skulle leda till en ännu större utmaning.
The application of the 70% norm has more impact in case of scenario EUR-25:
Om 70 %-normen tillämpas får det större konsekvenser om EU-25 blir verklighet:
• CEEC regions: 67.6 min • Former EU objective 1 regions-scenario 1 (see table 15): 15.4 min • Additional former objective 1 regions in scenario EUR-25: nil
• Före detta mål 1-regioner inom EU - scenario 1 (se tabell 15): 15,4 miljoner
Under the 70% norm, the population of the regions which qualify as objective 1 region would be reduced to 83 million inhabitants.
Enligt 70 %-normen skulle befolkningen i de regioner som är mål 1-berättigade minskas till 83 miljoner invånare.
For the period 2000-2006, the objective 1 regions cover 83.2 million inhabitants.
Under perioden 2000-2006 finns det 83,2 miljoner invånare i mål 1-regionerna.
In relative terms there is a reduction from 22.2% of the EU population to 18.3% of the scenario EUR-25 population.
I relativa termer innebär det en minskning från 22,2% av EU:s befolkning till 18,3% av befolkningen om
WHY INSUFFICIENT TERRITORIAL COHESION?
VARFÖR AR DEN TERRITORIELLA SAMMANHÅLLNINGEN OTILLRÄCKLIG?
The preceeding chapter proves the wide disparities in the EU not only in terms of income and unemployment, but also the activity rates, educational attainment, motorway-index and the environmental indicators show a wide variety in the EU.
I det föregående kapitlet exponeras de stora skillnaderna i EU, inte bara vad gäller inkomst. Också med hänsyn till arbetslöshet, förvärvsfrekvens, utbildningsnivå, motorvägstäthet och miljöindikatorer uppvisar EU en stor variation.
They also indicate that the disparities in terms of income and unemployment have not decreased in a significant degree during the last decade.
Det visar också att skillnaderna i inkomst och arbetslöshet inte har minskat i nämnvärd utsträckning under det senaste decenniet.
The second Cohesion Report, (2001) contains a very interesting table which illustrates the insufficient territorial cohesion in the EU (see table 16).
Andra sammanhållningsrapporten (2001) innehåller en mycket intressant tabell, som illustrerar den bristande territoriella sammanhållningen i EU (se tabell 16).
Table 16: GDP per head in regions grouped according to peripherality, EU27,1998;
Tabell 16: BNP per capita i regioner grupperade efter perifert läge, EU-27, 1998 Befolkning (%) Antal regioner