natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Procedure of the Court of First Instance, which came to light only after the Second Board of Appeal had taken its decision. It follows, a contrario, from Article 74(2) of Regulation No 40/94 in conjunction with Article 48(2) of the Rules of Procedure that, generally, new facts, evidence and arguments may be introduced in the context of invalidity proceedings (Case T-222/02 HERON Robotunits v OHIM (ROBOTUNITS) [2003] ECR II-4995, paragraph 50 et seq.).
Det följer av artikel 74.2 i förordning nr 40/94 jämförd med artikel 48.2 i rättegångsreglerna e contrario att nya grunder i princip får åberopas inom ramen för ett ogiltighetsförfarande (förstainstansrättens dom av den 26 november 2003 i mål T-222/02, HERON Robotunits mot harmoniseringsbyrån (ROBOTUNITS), REG 2003, s II-4995, punkt 50 och följande punkter).
At the hearing, the applicant stated that that application to restrict the list of goods had been filed when the application initiating proceedings was lodged and that it had been registered by OHIM .
Under förhandlingen har sökanden preciserat att ansökan om begränsning ingavs samtidigt som ansökan ingavs till förstainstansrätten och att förstnämnda ansökan registrerats av harmoniseringsbyrån.
It also claimed that Case C-363/99 Koninklijke KPN Nederland [2004] ECR I-1619 was not relevant in the present case, since negative restrictions are provided for in the classification established by the Nice Agreement.
Sökanden har även gjort gällande att domstolens dom av den 12 februari 2004 i mål C-363/99, Koninklijke KPN Nederland (REG 2004, s. I-1619), saknar relevans i förevarande fall, eftersom negativa begränsningar anges i klassificeringen i Niceöverenskommelsen.
OHIM asserts that the applicant’s statement of surrender concerning goods of imitation wood may not be taken into consideration since it brings about an unlawful alteration in the subjectmatter of the proceedings under Article 135(4) of the Rules of Procedure (Case T-164/03 Ampafrance vOHIM— Johnson & Johnson (monBeBé) [2005] ECR II-1401, paragraph 21). 18
Den utgör nämligen en otillåten ändring av föremålet för tvisten i enlighet med artikel 135.4 i rättegångsreglerna (förstainstansrättens dom av den 21 april 2005 i mål T-164/03, Ampafrance mot harmoniseringsbyrån – Johnson & Johnson (monBeBé), REG 2005, s. II-1401, punkt 21). 18
OHIM also takes the view that the Cancellation Division was wrong to authorise the restriction of the list of goods of 3 February 2004, since that restriction of goods was unlawful in the light of the caselaw (Koninklijke KPN Nederland, paragraphs 114 and 115).
Harmoniseringsbyrån anser även att annulleringsenheten gjorde en felaktig bedömning när den godkände begränsningen av förteckningen över varor av den 3 februari 2004, eftersom en sådan begränsning av varorna är otillåten mot bakgrund av rättspraxis (domen i det ovannämnda målet Koninklijke KPN Nederland, punkterna 114 och 115).
Nonetheless, in OHIM’s submission, even when that restriction is taken into account, the Board of Appeal correctly took the view that the relevant provisions on invalidity were applicable .
Enligt harmoniseringsbyrån gjorde överklagandenämnden, till och med när den beaktade begränsningen i fråga, likväl rätt när den fastslog att de berörda bestämmelserna om ogiltighet var tillämpliga.
Under Article 63(2) of Regulation No 40/94, the Court may annul or alter a decision of a Board of Appeal of OHIM only ‘on grounds of lack of competence, infringement of an essential procedural requirement, infringement of the Treaty, of [Regulation No 40/94] or of any rule of law relating to their application or misuse of power’.
Såsom föreskrivs i artikel 63.2 i förordning nr 40/94 får förstainstansrätten endast undanröja eller ändra ett beslut från en av harmoniseringsbyråns överklagandenämnder på grundval av ”bristande behörighet, åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, åsidosättande av fördraget, av … förordning [nr 40/94] eller av någon rättsregel som gäller deras tillämpning eller rörande maktmissbruk”.
Article 74 of that regulation requires that that review of legality must be carried out in the light of the factual and legal context of the dispute as it was brought before the Board of Appeal (Case T-57/03 SPAG vOHIM— Dann and Backer (HOOLIGAN) [2005] ECR II-287, paragraph 17; Case T-320/03 Citicorp v OHIM (LIVE RICHLY) [2005] ECR II-3411, paragraph 16, and the order of 15 November 2006 in Case T-366/05 Anheuser-Busch vOHIM— Budĕjovický Budvar (BUDWEISER), not published in the ECR, paragraph 27).
Enligt artikel 74 i nämnda förordning skall denna prövning av lagenligheten göras med avseende på tvistens faktiska och rättsliga bakgrund, såsom denna framlagts vid överklagandenämnden (förstainstansrättens dom av den 1 februari 2005 i mål T-57/03, SPAG mot harmoniseringsbyrån – Dann och Backer (HOOLIGAN), REG 2005, s. II-287, punkt 17, av den 15 september 2005 i mål T-320/03, Citicorp mot harmoniseringsbyrån (LIVE RICHLY), REG 2005, s.
It follows that the Court may annul or alter a decision against which an action has been brought only if, at the time the decision was adopted, it was vitiated by one of those grounds for annulment or alteration.
Av detta följer att förstainstansrätten endast kan ogiltigförklara eller ändra det beslut som är föremål för talan om detta vid den tidpunkt då det fattades omfattades av någon av dessa grunder för ogiltigförklaring eller ändring.
The Court may not, however, annul or alter that decision on grounds which come into existence subsequent to its adoption (Case C-416/04 P Sunrider v OHIM [2006] ECR I-4237, paragraph 55).
Rätten kan däremot inte ogiltigförklara eller ändra beslutet på grunder som framkommer först efter det att beslutet har fattats (domstolens dom av den 11 maj 2006 i mål C-416/04 P, Sunrider mot harmoniseringsbyrån, REG 2006, s. I-4237, punkt 55).
Moreover, under Article 26(1)(c) of Regulation No 40/94 ‘[a]n application for a Community trademark shall contain … a list of the goods or services in respect of which the registration is requested’.
Vidare anges i artikel 26.1 c i förordning nr 40/94 att ”[e]n ansökan om gemenskapsvarumärke skall innehålla … en förteckning över de varor eller tjänster för vilka registrering ansöks”.
Article 44(1) of Regulation No 40/94 states that [t]he applicant may at any time withdraw his Community trademark application or restrict the list of goods or services contained therein’.
I artikel 44.1 i förordning nr 40/94 anges att ”[s]ökanden … när som helst [kan] återkalla sin ansökan om gemenskapsvarumärke eller begränsa den däri ingående förteckningen över varor eller tjänster”.
In the present case, it is undisputed that the applicant restricted the goods covered by its application for registration of a Community trademark after the adoption of the contested decision.
I förevarande fall är det utrett att sökanden har begränsat förteckningen över de varor som avses i ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke efter det att det angripna beslutet fattades.
Accordingly, however OHIM deals with that application, the application cannot affect the legality of the contested decision, which is the only decision being challenged before the Court (see, to that effect, the order in BUDWEISER, paragraphs 40 to 48).
Oavsett hur harmoniseringsbyrån bedömer denna ansökan, påverkar den således inte lagenligheten av det angripna beslutet. Talan som väckts vid förstainstansrätten avser endast detta beslut (se, för ett liknande resonemang, beslutet i det ovannämnda målet BUDWEISER, punkterna 40–48).
Admittedly, in the case of a Community trademark application covering a number of goods, the Court has interpreted a statement by the applicant for the trademark made before the Court, and thus subsequent to the Board of Appeal’s decision, to the effect that the applicant was withdrawing its trademark application only in respect of some of the goods covered by the initial application, either as a statement that the contested decision is challenged only insofar as it refers to the remainder of the goods covered (see, to that effect, Case T-289/02 Telepharmacy Solutions v OHIM (TELEPHARMACY SOLUTIONS) [2004] ECR II-2851, paragraphs 13 and 14), or, if such a statement was made at an advanced stage of the proceedings before the Court, as a partial withdrawal of the action (see, to that effect, Case T-194/01 Unilever v OHIM (ovoid tablet) [2003] ECR II-383, paragraphs 13 to 17).
Det skall visserligen framhållas att när det är fråga om en ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke som avser flera varor har förstainstansrätten gjort två olika bedömningar av en förklaring inför förstainstansrätten av den som ansökt om registrering – en förklaring som med andra ord ingetts efter det att överklagandenämnden fattat sitt beslut – genom vilken ansökan återkallades endast med avseende på vissa av de varor som avsågs i den ursprungliga ansökan. Förstainstansrätten har ansett antingen att det var fråga om en förklaring att det angripna beslutet endast ifrågasatts i den del som det avser övriga varor som anges i ansökan (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 8 juli 2004 i mål T-289/02, Telepharmacy Solutions mot harmoniseringsbyrån (TELEPHARMACY SOLUTIONS), REG 2004, s.
However, if, by its restriction of the list of goods referred to in the Community trademark application, the applicant for the trademark is not seeking to withdraw from that list one or more goods, but to alter a characteristic, such as the intended purposes of all the goods on that list, it is possible that that alteration might have an effect on the examination of the Community trademark carried out by the instances of OHIM during the administrative procedure. Accordingly, to allow that alteration
Även om den som ansökt om registrering, genom begränsningen av förteckningen över de varor som avses i ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke, inte har för avsikt att ta bort en eller flera varor från förteckningen, utan i stället att ändra en egenskap såsom samtliga angivna varors avsedda användning, kan det emellertid inte uteslutas att denna ändring kan påverka prövningen av gemenskapsvarumärket vid harmoniseringsbyråns olika instanser under det administrativa förfarandet. Att
Such a restriction cannot therefore be taken into account by the Court in its examination of the substance of the action (see, to that effect, monBeBé, paragraphs 20 to 22).
Förstainstansrätten får således inte beakta en sådan begränsning vid prövningen av huruvida talan skall bifallas (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet monBeBé, punkterna 20–22).
It is therefore necessary to establish whether the reference, in the application initiating proceedings, to the applicant’s restriction on 29 December 2005 of the goods claimed in respect of the mark at issue may be interpreted as a statement by the applicant that it challenges the contested decision only insofar as it relates to the goods on the amended list .
Förstainstansrätten skall följaktligen pröva huruvida sökandens hänvisning, i ansökan till förstainstansrätten, till begränsningen, den 29 december 2005, av de varor som omfattas av det ifrågavarande varumärket kan anses utgöra en förklaring från sökanden som innebär att denne endast ifrågasätter det angripna beslutet i den del som det avser de varor som återfinns i den ändrade förteckningen.
By that restriction, the applicant did not withdraw certain goods from the list of goods in respect of which registration of the mark in question is sought, but altered the characteristics of all the goods on that list, specifying that those goods must not be made ‘of imitation wood’.
Genom begränsningen har sökanden inte tagit bort vissa varor från förteckningen över de varor som avses i ansökan om registrering av det ifrågavarande varumärket, utan ändrat egenskaperna hos samtliga varor i förteckningen genom att det preciseras att varorna inte skall tillverkas ”av träimitationer”.
As stated at paragraphs 11 and 25 above, such a restriction cannot be taken into account by the Court, since it would change the subjectmatter of the proceedings.
Såsom framgår av punkterna 11 och 25 ovan, får förstainstansrätten emellertid inte beakta en sådan begränsning, eftersom det skulle innebära en ändring av föremålet för tvisten.
It must therefore be concluded that the goods to be taken into account in this action are those in the list of goods referred to in the applicant’s initial trademark application, as restricted on 3 February 2004 (see paragraphs 3 and 6 above).
Förstainstansrätten fastslår således att de varor som skall beaktas inom ramen för förevarande talan är de som återfinns i förteckningen över de varor som avses i sökandens ursprungliga registreringsansökan, såsom den begränsats den 3 februari 2004 (se punkterna 3 och 6 ovan).
As regards the argument raised by OHIM that the Cancellation Division wrongly authorised the application for a restriction of the goods which are not of wood, of 3 February 2004, it must be pointed out that, even if that argument were admissible, that restriction of goods, as OHIM observes, did not have any effect on the Board of
Vad beträffar harmoniseringsbyråns argument att annulleringsenheten gjorde en felaktig bedömning när den biföll ansökan om begränsning av förteckningen med avseende på varor som inte är av trä, av den 3 februari 2004, konstaterar förstainstansrätten följande. Vid antagandet att argumentet i fråga kan prövas, påverkar
Appeal’s analysis regarding the descriptive character and the lack of distinctiveness of the mark at issue. That argument must therefore be rejected as having no bearing at all on the outcome of these proceedings.
Ett sådant argument skall följaktligen anses sakna betydelse för utgången i målet, och därför kommer förstainstansrätten inte att beakta argumentet.
The substance
Prövning i sak
In support of its application, the applicant relies on four pleas in law, alleging infringement of Article 7(1)(c), (b) and (g) and the second sentence of Article 73, respectively, of Regulation No 40/94.
Sökanden har åberopat fyra grunder till stöd för sin talan, nämligen åsidosättande av artikel 7.1 c, b och g och av artikel 73 andra meningen i förordning nr 40/94.
It is appropriate to examine, first of all, the fourth plea, alleging infringement of the second sentence of Article 73 of Regulation No 40/94.
Inledningsvis skall den fjärde grunden avseende åsidosättande av artikel 73 andra meningen i förordning nr 40/94 prövas.
The plea alleging infringement of the second sentence of Article 73 of Regulation No 40/94
Åsidosättande av artikel 73 andra meningen i förordning nr 40/94
The applicant submits that, throughout the administrative proceedings on invalidity, it was not able to express a view on whether the absolute ground for refusal of
Sökanden har gjort gällande att den inte vid något tillfälle under det administrativa ogiltighetsförfarandet har getts möjlighet att yttra sig över frågan huruvida det
Since there was no oral procedure, it submits that at no point did it have an opportunity to comment on the views expressed by the Board of Appeal, which appeared only in the Board’s decision.
Då någon muntlig förhandling inte ägt rum, menar sökanden att den inte vid något tillfälle har getts möjlighet att ta ställning till överklagandenämndens resonemang, vilket framgick först av dess beslut.
In that regard, the applicant observes that the intervener pleaded before the Board of Appeal the absolute grounds for refusal based on Article 7(1)(b) and (c) of Regulation No 40/94 by submitting merely that the mark at issue could call to mind the words ‘technology’ or ‘technical’.
Sökanden har härvid påpekat att intervenienten vid överklagandenämnden hänvisade till de absoluta registreringshinder som följer av artikel 7.1 b och c i förordning nr 40/94, genom att den endast gjorde gällande att det ifrågavarande varumärket kunde leda tankarna till orden teknologi eller teknik.
The applicant further states that the intervener relied exclusively on the ground for refusal based on Article 7(1)(g) of Regulation No 40/94 in submitting that the word mark TEK could mislead the relevant sections of the French- and Italianspeaking public by creating the impression that the applicant’s goods could imitate teakwood.
Sökanden har även framhållit att intervenienten uteslutande stödde sig på det registreringshinder som följer av artikel 7.1 g i förordning nr 40/94 när den gjorde gällande att ordmärket TEK kan vilseleda berörda franskspråkiga och italienskspråkiga konsumenter genom att det låter påskina att sökandens varor skulle kunna utgöra en träimitation.
The applicant recalls that the right to be heard is infringed where the proprietor of the mark has not had an opportunity to express its views on the application of the absolute grounds for refusal which the Board of Appeal applied of its own motion (EUROCOOL, paragraph 21).
Sökanden har erinrat om att principen om rätten att yttra sig åsidosätts när innehavaren av ett varumärke inte bereds tillfälle att yttra sig avseende tillämpningen av de absoluta registreringshinder som överklagandenämnden tillämpat på eget initiativ (förstainstansrättens dom av den 27 februari 2002 i mål T-34/00, Eurocool Logistik mot harmoniseringsbyrån (EUROCOOL), REG 2002, s. II-663, punkt 21).
It also observes that it was deprived of the possibility of expressing its views on the Board of Appeal’s reasoning and in particular on the possibility of further restricting the list of goods in respect of which registrationwas sought.
Sökanden har även påpekat att den inte getts möjlighet att yttra sig avseende överklagandenämndens resonemang, bland annat avseende möjligheten att göra ytterligare begränsningar av förteckningen över de varor som avses i registreringsansökan.
OHIM counters that, contrary to what the applicant claims, the principle of the right to be heard was not infringed.
Harmoniseringsbyrån har, till skillnad från vad som påståtts av sökanden, gjort gällande att principen om rätten att yttra sig inte har åsidosatts.
It observes, first, that the intervener expressly based its action on each of the grounds for invalidity referred to in Article 51(1)(a) and Article 7(1)(b), (c) and (g) of Regulation No 40/94.
Harmoniseringsbyrån har påpekat att intervenienten uttryckligen grundade sin ansökan på var och en av de ogiltighetsgrunder som avses i artikel 51.1 a och artikel 7.1 b, c och g i förordning nr 40/94.
Second, even though the intervener referred to imitations of teakwood in its argument relating not to Article 7(1)(b) and (c) of Regulation No 40/94 but to Article 7(1)(g) thereof, it is undisputed that it is the fact that imitations of teakwood exist which has become the subjectmatter of the proceedings.
Den har vidare angett att även om intervenienten hänvisade till teakträimitationer inom ramen för sin argumentation avseende artikel 7.1 g i förordning nr 40/94 och inte avseende artikel 7.1 b och c i samma förordning, är det ostridigt att det är den omständigheten att det föreligger teakträimitationer som är föremålet för tvisten.
Accordingly, in its submission, the applicant was informed not only of all the grounds for invalidity but also of all the facts taken into account by the Board of Appeal in its decision.
Harmoniseringsbyrån menar att sökanden inte endast informerades om samtliga ogiltighetsgrunder, utan även om samtliga omständigheter som överklagandenämnden beaktat i sitt beslut.
It submits that, by reason of that principle, the Board of Appeal was obliged to take account of the undisputed existence of imitations of wood in the discussion of all the grounds for invalidity, including those laid down in Article 7(1)(b) and (c) of Regulation No 40/94.
Harmoniseringsbyrån anser att överklagandenämnden med beaktande av denna princip var skyldig att beakta den obestridda förekomsten av träimitationer inom ramen för diskussionen avseende samtliga ogiltighetsgrunder, vilket innefattar de ogiltighetsgrunder som anges i artikel 7.1 b och c i förordning nr 40/94.
Lastly, it adds that the Board of Appeal is not required to submit to the parties for comment a draft decision containing all the considerations and all the legal arguments deemed relevant .
Harmoniseringsbyrån har slutligen tillagt att överklagandenämnden inte är skyldig att till parterna lägga fram ett utkast till beslut som innehåller samtliga överväganden och relevanta rättsliga argument, så att parterna ges möjlighet att lämna en kommentar.
The intervener submits, for its part, that the applicant was able to present its comments on the ground for refusal of registration laid down in Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, resulting from the fact that its goods can imitate teakwood.
Intervenienten har gjort gällande att sökanden har getts möjlighet att ta ställning till det registreringshinder som återfinns i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94. Detta följer av att sökandens varor kan utgöra en teakträimitation.
It should be pointed out, at the outset, that, pursuant to the second sentence of Article 73 of Regulation No 40/94, decisions of OHIM are to be based only on reasons or evidence on which the parties concerned have had an opportunity to present their comments .
Förstainstansrätten erinrar inledningsvis om att det föreskrivs i artikel 73 andra meningen i förordning nr 40/94 att harmoniseringsbyråns beslut endast får grunda sig på omständigheter som parterna har haft tillfälle att yttra sig över.
In accordance with that provision, a Board of Appeal of OHIM may base its decision only on matters of factor of law on which the parties have be enable to set out their views (Case C-447/02 P KWS Saat v OHIM [2004] ECR I-10107, paragraph 42, and Case T-242/02 Sunrider v OHIM (TOP) [2005] ECR II-2793, paragraph 59).
I enlighet med denna bestämmelse kan en överklagandenämnd vid harmoniseringsbyrån inte grunda ett beslut på rättsliga eller faktiska omständigheter som parterna inte getts tillfälle att yttra sig över (domstolens dom av den 21 oktober 2004 i mål C-447/02 P, KWS Saat mot harmoniseringsbyrån, REG 2004, s.
The general principle of protection of the right to defend oneself is enshrined in the law of Community trademarks by that provision (LIVE RICHLY, paragraph 21).
I nämnda bestämmelse fastställs med avseende på gemenskapens varumärkesrätt den allmänna principen om skydd för rätten till försvar (domen i det ovannämnda målet LIVE RICHLY, punkt 21).
Furthermore, according to the case-law, although the right to be heard, as laid down by the second sentence of Article 73 of Regulation No 40/94, covers all the factual and legal factors and the evidence which forms the basis of the decision of the Board of Appeal, it does not apply to the final position which the administration intends to adopt (Case T-303/03 Lidl Stiftung vOHIM— REWE-Zentral (Salvita) [2005] ECR II-1917, paragraph 62, and judgment of 5 April 2006 in Case T-388/04 Kachakil Amar v OHIM (Longitudinal line ending with a triangle), not published in the ECR, paragraph 20).
Vidare följer det av rättspraxis att även om rätten att yttra sig, såsom den stadgas i artikel 73 andra meningen i förordning nr 40/94, omfattar alla faktiska och rättsliga omständigheter liksom den bevisning som ligger till grund för överklagandenämndens beslut, så gäller den dock inte det slutgiltiga ställningstagande som den beslutande myndigheten avser att göra (förstainstansrättens dom av den 7 juni 2005 i mål T-303/03, Lidl Stiftung mot harmoniseringsbyrån – REWE-Zentral (Salvita), REG 2005, s. II-1917, punkt 62, och av den 5 april 2006 i mål T-388/04, Kachakil Amar mot harmoniseringsbyrån (horisontell linje som avslutas med en triangel), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 20).
Accordingly, the Board of Appeal is not obliged to hear an applicant on a factual assessment which forms part of its final decision.
Överklagandenämnden är således inte skyldig att låta en sökande yttra sig avseende en bedömning av de faktiska omständigheterna som omfattas av nämndens slutgiltiga ställningstagande.