natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The risk exists that today’s economic situation may provoke policy decisions that result in Europe accruing longterm costs that far outweigh any short-term savings.
Europeiska kommissionen och ECNN inledde 2009 ett gemensamt initiativ för att åtgärda problemet, och huvudindikatorer för tillgången och en mekanism för att genomföra dessa väntas vara klara 2011.
In the spotlight: guidelines, frameworks and improving the evidence base for assessing supply reduction
Aktuellt just nu: riktlinjer, ramar och förbättrad evidensbas för att bedöma minskad tillgång
Policy perspectives: challenges for the European drug policy model
Politiska perspektiv: utmaningar för den europeiska narkotikapolitiken
The Lisbon Treaty, which came into force on 1 December 2009, gives new emphasis to the European Union’s role in establishing guidelines, indicators and supporting the exchange of best practice in the drugs field.
Så gott som alla EU:s medlemsstater har antagit en gemensam strategi grundad på en nationell narkotikastrategi, vanligen understödd av en handlingsplan med konkreta mål och tidsangivelser.
In times of economic austerity, it is particularly important to ensure that expenditure is directed towards interventions of proven effectiveness.
Detta är en rationell modell, då den tillåter regelbundna kontroller av gjorda framsteg och möjlighet att omdirigera åtgärderna till områden där sådana saknas.
The European approach to drugs can be characterised as one in which evidence takes priority over ideology.
Det är också en krävande modell, eftersom man måste ta fram nya narkotikastrategier, komma överens om och anta dessa, ofta samtidigt som den gamla strategin utvärderas.
However, there are still many areas where investments are directed towards approaches that lack robust evidence for effectiveness or have been poorly evaluated, while approaches of proven value are not always implemented.
Dessa svårigheter lyfts fram iårets rapport, där vi för första gången redovisar ett minskat antal länder som har en gällande nationell narkotikastrategi.
This is an ongoing problem in the prevention field, but not limited to this area. Good programme models exist in many areas of demand
Detta beror främst på de praktiska problemen med att utvärdera och förnya nationella strategidokument som löpte ut 2008 och
Virtually all EU Member States have adopted a common approach based on a national drug strategy, usually supported by an action plan, which has concrete targets and is time based.
Lissabonfördraget trädde ikraft den 1 december 2009. Fördraget ger ny betoning åt EU:s roll iarbetet med att fastställa riktlinjer och indikatorer och organisera utbyte av bästa praxis inom narkotikaområdet.
This policy model is a rational one as it allows a regular audit of progress and the opportunity to redirect policy where it is found to be lacking.
Itider av ekonomisk åtstramning är det särskilt viktigt att resurserna satsas på åtgärder som har bevisad effekt. EU:s narkotikastrategi kan beskrivas som en strategi där evidens går före ideologi.
These difficulties are highlighted in this year’s report, where for the first time we report a decrease in the number of countries having a valid national drug strategy in place.
Det finns dock fortfarande många områden där investeringar riktas mot sådana åtgärder som saknar bevisad effekt eller som har utvärderats otillräckligt, medan strategier av beprövat värde inte alltid genomförs.
This is largely because of the practical challenges of evaluating and renewing national strategy documents that expired in 2008 or 2009.
Goda programmodeller finns inom många områden där man arbetar för att minska efterfrågan och man får alltmer kunskaper om vad som sannolikt är ändamålsenliga åtgärder. Problemet
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
Årsrapport 2010: Situationen på narkotikaområdet i Europa för brott som rör tillhandahållande av narkotika, medan antalet brott som rör användning fortsätter att stiga.
Drug treatment: more available than ever, but inequalities evident
Narkotikabehandling: mer tillgänglig än någonsin, men med tydliga olikheter
There are no simple solutions to the problem of evaluating drug policies, but it would be a shame if failings in processes and planning undermined an important achievement of the European response to drug problems.
Det finns inga enkla lösningar på problemet med att utvärdera narkotikapolitiken, men det vore synd om man lät brister iprocesser och planering urholka verkställandet av EU:s svar på narkotikaproblemen.
Effectively treating those who have problems with their substance use is a central pillar of Europe’s response to drugs.
En effektiv behandling för dem som har problem med substansmissbruk är en viktig del av EU:s åtgärder mot narkotika.
It is an area in which both the quality and quantity of care available continues to grow.
Inom detta område ökar både kvalitet och kvantitet hos den tillgängliga vården.
The EMCDDA estimates that more than a million people annually receive some form of treatment for drug problems in the European Union.
ECNN uppskattar att över en miljon personer i EU årligen får någon form av behandling för narkotikaproblem.
Treatment expansion has been led by a growth in specialist outpatient care, supported by lowthreshold services and outreach.
Den ökade tillgången till behandling har iförsta hand inneburit en utökad specialistöppenvård, understödd av lågtröskelinsatser och uppsökande verksamhet.
Importantly, in some countries, drug services combine specialist care with the involvement of primary healthcare services and general practitioners.
Ivissa länder består narkotikavården av en kombination av specialistvård, primärvård och allmänläkare, vilket är viktigt.
Some types of drug problems, in particular the more intractable cases, are likely to be best handled by specialist teams.
Vissa typer av narkotikaproblem, isynnerhet de mer svårbehandlade fallen, behandlas troligtvis bäst av specialistteam.
However, an appropriate mix of specialist and generic care can be an important element in increasing the overall availability of care, especially when referral and support channels are well established.
En lämplig blandning av specialist- och allmänvård kan vara en viktig del iatt öka vårdens tillgänglighet, särskilt när remiss- och stödvägar är väl fungerande.
As noted in last year’s report, the link between alcohol and drug problems is a strong one.
Som vi noterade ifjolårets rapport finns det en stark koppling mellan alkohol och narkotikaproblem.
Despite this, no common approach is observable in terms of uniting drug and alcohol policies across the EU Member States.
Trots detta finns det ingen gemensam strategi för att samordna narkotika- och alkoholpolitiken i EU:s medlemsstater.
Some countries maintain separate drug and alcohol policies, others link them, and some have not yet developed an alcohol strategy.
Ivissa länder skiljer man mellan narkotika- och alkoholpolitik, iandra är de kopplade till varandra, medan andra länder ännu saknar alkoholstrategi.
Strong arguments exist for the need to seek synergies between drug and alcohol policies, not least of which is the fact that they will often be targeting the same populations and settings.
Det finns starka argument för att narkotika- och alkoholpolitiken ska samordnas, inte minst det faktum att de ofta riktar sig mot samma befolkningsgrupper och samma miljöer.
Current policy models are also challenged by the growth of the ‘legal highs’ market, as well as the misuse of pharmaceutical products, as discussed below.
Dagens politiska modeller ställs också inför svårigheter på grund av den växande marknaden för lagliga droger (”legal highs”), och även missbruket av läkemedel, som vi tar upp nedan.
From a public health perspective, this highlights the need for a more comprehensive approach, encompassing both illicit and licit substances, and possibly other behavioural addictions.
Från ett folkhälsoperspektiv visar detta på behovet av en mer heltäckande strategi som omfattar både olagliga och lagliga ämnen, och eventuellt också annat beteendemässigt beroende.
The challenge is two-fold: to consider to what extent this overarching vision is justified, and how this perspective might be translated into an appropriate regulatory and control framework.
Problemet är tvåfaldigt: att överväga ivilken omfattning denna överbryggande syn på problemet är motiverad, och hur ett sådant perspektiv kan omvandlas till lämpliga reglerings- och kontrollramar.
New developments in national drug laws reveal commonalities and differences
Nyheter inationell narkotikalagstiftning avslöjar gemensamma drag och skillnader
Although treatment provision has increased, inequalities are evident in treatment access across Europe.
Även om behandlingsmöjligheterna har ökat finns det tydliga olikheter när det gäller tillgängligheten till behandling i Europa.
In most eastern European and some southern European countries, treatment availability is relatively limited, as reflected in long waiting lists.
Ide flesta östeuropeiska länder och ivissa länder isödra Europa är tillgången till behandling relativt begränsad, vilket visar sig genom långa väntelistor.
Levels of treatment availability can only be meaningfully assessed in relation to the relative coverage of the population in need of care.
Tillgången till behandling kan endast bedömas på ett meningsfullt sätt ställd irelation till den relativa täckningen för den befolkningsgrupp som behöver vård.
It is still difficult to comment with certainty on the extent to which available care meets needs, although some progress has been made in respect to opioid substitution therapy.
Det är fortfarande svårt att med säkerhet uttala sig om ivilken utsträckning den tillgängliga vården uppfyller behoven, även om vissa framsteg har gjorts när det gäller substitutionsbehandling för opiatmissbrukare.
Overall, the EMCDDA estimates that about 670¢000¢Europeans now receive opioid substitution treatment, representing about half of the estimated number of problem opioid users.
ECNN uppskattar att totalt ungefär 670000 européer nu får opiatsubstitutionsbehandling, vilket motsvarar ungefär hälften av det uppskattade antalet personer med problematisk opiatanvändning.
Substitution treatment is also considered a harm-reduction measure.
Siffrorna varierar stort mellan länderna.
Together with needle and syringe exchange, it has been widely promoted as an important component in a comprehensive HIV prevention strategy for injecting drug users.
Nationella uppskattningar av antalet problematiska opiatmissbrukare som får behandling sträcker sig från under 10procent till över 50procent.
With overall stable or declining trends in injecting levels and drugrelated HIV infection, the European Union’s situation in respect to drugrelated HIV transmission looks positive in comparison with many parts of the world.
Skillnaderna ivårdens tillgänglighet visas ytterligare av att endast omkring 2procent av substitutionsbehandlingarna sker ide tolv medlemsstater som gått med i EU efter 2004.
An example of the differences that exist between EU Member States in policy implementation, even where a general consensus prevails, can be found in the area of penalties for drug offences.
Ett exempel på de skillnader som finns mellan EU:s medlemsstater när det gäller genomförandet av politiken, även ide fall det råder ett allmänt samförstånd, gäller bestraffning vid narkotikabrott.
In most EU countries, the legal systems take into account the type and ‘harmfulness’ of the drug in question and whether the offence relates to involvement in the drug market or to personal use or possession for personal use.
Ide flesta EU-länder tar rättssystemet hänsyn till typen av narkotiskt preparat och hur ”skadligt” detta är, och om brottet rör inblandning inarkotikamarknaden eller personligt bruk eller innehav för personligt bruk.
These distinctions vary greatly between countries.
Dessa åtskillnader varierar stort mellan länderna.
They may also be codified in law or result from processes operating within the criminal justice system.
De kan också vara kodifierade ilag eller vara resultatet av processer inom det straffrättsliga systemet.
It is unclear what benefits the different approaches bring or what constitutes good practice, suggesting the value of a comparative analysis in this area.
Eftersom det är oklart vilka fördelar som finns med dessa olika synsätt och vad som är god praxis vore en jämförande analys inom området värdefull.
Currently, comparisons between countries should be made with caution, as differences between offences may be as much determined by the legal practice of the country in question as the nature of the offence itself.
Idagsläget måste jämförelser mellan länderna göras med försiktighet, eftersom skillnader mellan brotten kan avgöras ilika hög grad av rättslig praxis ilandet ifråga som av själva brottets natur.
A second question is the extent to which the policy distinction made between those profiting from the sale and transport of drugs and those who are using them is translated into practice.
En annan fråga är ivilken utsträckning den skillnad som görs mellan personer som gör förtjänster på försäljning och transport av droger och personer som använder dessa förvandlas till praktisk handling.
The most recent data show a slightly downward trend in supply-related offences, while the number of use-related offences continues to rise.
Med totalt sett stabila eller nedåtgående trender för antalet injektionsmissbrukare och narkotikarelaterad hiv-infektion, ser situationen
Commentary: the current landscape for European drug policy including anxiety, panic reaction and psychotic symptoms.
Kommentar: dagsläget för Europas narkotikapolitik
These acute effects account for a substantial number of drugrelated hospital emergencies in the few countries that monitor them.
Europa, där konsumtionsnivåerna fortfarande verkar öka och ivissa fall nu ligger inivå med eller överstiger prevalensnivåerna ivästra Europa.
At a glance — estimates of drug use in Europe now accepted components of European drug policies.
Man inser alltmer konsekvenserna av cannabismissbruket på folkhälsan, främst för användare som rapporterar dagliga och kroniska konsumtionsmönster.
The monograph also highlighted the need to improve the evidence base for other harm-reduction interventions and the scarcity of well developed harm-reduction models for problems with stimulant and polydrug use, patterns of use that are becoming increasingly important in Europe.
Nyare undersökningar av cannabis negativa hälsokonsekvenser anger ett antal olika effekter, till exempel ångest, panikreaktioner och psykotiska symtom.
It also noted that responses in Europe are still failing to impact significantly on hepatitis C virus infection among injectors and drug overdose deaths, and that harm-reduction approaches could have an important role to play here.
Dessa akuta effekter står för en stor andel av narkotikarelaterade akutfall på sjukhusen, ide få länder som övervakar dem.
The estimates presented here relate to the adult population (15–64 years old) and are based on the most recent data available (surveys conducted between 2004 and 2008).
inom EU när det gäller narkotikarelaterad hiv-smitta positiv ut ijämförelse med många andra delar ivärlden.
For the complete set of data and information on the methodology see the accompanying statistical bulletin.
ECNN publicerade 2010 en vetenskaplig monografi om skademinskande åtgärder, där begreppet skademinskning integrerades med både substitutionsbehandling och sprututbyte som nu är accepterade inslag i EU:s narkotikapolitik.
Developing models of care and response for Europe’s evolving drug problem
Imonografin betonar man även behovet av att förbättra evidensbasen för andra skademinskande åtgärder och hur få väl utvecklade modeller det finns för skademinskande åtgärder vid missbruk av stimulantia och vid blandmissbruk, användningsmönster som blir allt vanligare i Europa.
Lifetime prevalence: at least 75.5 million (22.5¢% of European adults)
Man noterar också att åtgärderna i Europa fortfarande inte haft någon större effekt på hepatit C-infektion bland injektionsmissbrukare eller på dödsfall på grund av överdosering, och att skademinskande åtgärder här skulle kunna spela en viktig roll.
Last year use: about 23 million European adults (6.8 %) or a third of lifetime users
De senaste uppgifterna visar att det totala antalet nya klienter som behandlas och som använder cannabis som primärdrog minskar ide flesta länder.
Last month use: about 12.5 million Europeans (3.7 %)
Att utveckla vårdmodeller och svar på Europas växande narkotikaproblem
Country variation in last year use: overall range 0.4¢% to 15.2¢%
Europas invånares stora intresse för cannabis visar sig ide årliga beslagen av denna drog på omkring 1000 ton.
Lifetime prevalence: about 14 million (4.1¢% of European adults)
Uppgifter tyder på att tillgängligheten på cannabis ialla dess olika former blir allt större snarare än mindre, på den europeiska marknaden.
Last year use: 4 million European adults (1.3 %) or a third of lifetime users
Trots indikationer på att inhemskt producerad marijuana (växtdelar av cannabis) har blivit allt vanligare har storleken på beslagen i EU hållit sig på en stabil nivå medan beslagen av hasch (cannabisharts) har ökat.
Last month use: around 2 million (0.5 %)
Volymmässigt är förhållandet mellan beslagen av hasch och marijuana istorleksordningen tio till ett.
Country variation in last year use: overall range 0.0¢% to 3.1¢%
Man måste vara mycket försiktig med att dra några slutsatser om tillgängligheten på de olika typerna av cannabis i Europa, eftersom marijuana produceras närmare den avsedda marknaden och sannolikheten att det beslagtas därför är mindre.
Lifetime prevalence: about 11 million (3.3¢% of European adults)
Antalet rapporter om organiserad brottslighet isamband med den inhemska cannabisproduktionen har också ökat, vilket föranleder nya åtgärder från både nationella och europeiska brottsbekämpande organ.
Last year use: about 2.5 million (0.8 %) or a quarter of lifetime users
Europas komplexa marknad för stimulantia
Current patterns of drug use are challenging services to develop more complex and differentiated needs-based responses, with better linkage to generic health and social care resources.
Dagens mönster för narkotikaanvändning ställer vården inför den svåra uppgiften att utveckla mer komplexa, differentierade och behovsbaserade metoder, med bättre koppling till resurser för allmän hälso- och sjukvård samt socialvård.
In respect to substitution treatment, this can be seen in an ageing and more chronic group requiring care, a topic addressed in a Selected issue accompanying this report.
När det gäller substitutionsbehandling märks detta genom en allt äldre patientgrupp med ett mera kroniskt missbruk, ett ämne som vi tar upp iett temakapitel som medföljer denna rapport.
The need for treatment and other responses for nonopioid related problems is also growing, with increased numbers of cannabis and stimulant users coming into contact with services.
Behovet av behandling och andra åtgärder vid problem som inte rör opiater ökar också, med ett ökande antal cannabis- och stimulantiamissbrukare som kommer ikontakt med dessa tjänster.
Complex patterns of polydrug consumption, which commonly include alcohol-related problems, represent another challenge.
Komplicerade mönster för blandmissbruk, ofta även med alkoholrelaterade problem, utgör ytterligare en utmaning.
Models of care are improving in these areas, although considerable room for improvement still exists for developing and sharing best practice.
Inom dessa områden förbättras vårdmodellerna, även om det fortfarande finns utrymme för förbättringar när det gäller att utveckla och utbyta bästa praxis.
While purely pharmacological therapy options for stimulant users still appear unlikely, increased research interest in this area has yielded encouraging findings, including a better understanding of the contribution of psychosocial approaches.
Enbart läkemedelsbehandling för stimulantiamissbrukare ter sig fortfarande osannolik, men forskningens intresse för området ökar och har lett till uppmuntrande resultat, bland annat bättre förståelse för hur psykosociala metoder kan användas ibehandlingen.
Cannabis: regional variations important
Cannabis: regionala variationer viktiga
Lifetime prevalence: about 12 million (3.7¢% of European adults)
Kokain är fortfarande den näst vanligaste olagliga drogen i Europa, även om prevalensnivåer och trender uppvisar stora skillnader mellan olika länder.
Last year use: around 2 million (0.6 %) or a sixth of lifetime users
Om denna situation kommer att hålla isig eller om kokain kommer att spridas till andra delar av Europa, isynnerhet de östra delarna, är en öppen fråga.
Country variation in last year use: overall range 0.0¢% to 1.7¢%
Det finns vissa belägg för att handeln med denna drog ökar iregionen, vilket orsakar
Problem opioid users: estimated at between 1.2 and 1.5 million Europeans
Cannabis är fortfarande den mest populära olagliga drogen i Europa, men det är stora skillnader ianvändningsprevalens mellan länderna.
Cannabis remains the most popular illicit drug in Europe, but with large differences in prevalence of use observable between countries, illustrated by the fact that the highest estimates reported are more than 30 times greater than the lowest.
Den högsta rapporterade uppskattningen är mer än 30 gånger större än den lägsta.
Overall, trends in consumption show stable or declining levels of use.
Totalt visar konsumtionstrenderna på en stabil eller minskande användning.
Within this general longterm picture, however, divergent patterns can be identified.
Detta är den långsiktiga bilden, men inom denna kan olika mönster urskiljas.
Principal drug in more than 50¢% of all drug treatment requests
Värt att notera är särskilt vissa länder iöstra
In the most recent data, the overall number of new treatment clients with cannabis as the main drug is decreasing in most countries.
Livstidsprevalens: omkring 11 miljoner (3,3procent av alla europeiska vuxna).
The factors behind this change are unclear but merit investigation, as it could indicate either a reduced service capacity to accept new clients or a decrease in the number of people being referred to cannabis-related treatment.
Tolvmånadersprevalens: omkring 2,5miljoner europeiska vuxna personer (0,8 procent) eller en fjärdedel av användarna under en livstid.
Because of its high value, cocaine may also be cut or mixed with other substances.
Se den åtföljande statistikbulletinen för en fullständig uppsättning uppgifter och information om metod.
The use of levamisole (l-tetramisole) as a¢cocaine adulterant has been increasingly reported in the United States and Europe, leading to the European earlywarning system issuing a warning in 2009.
Livstidsprevalens: minst 75,5 miljoner (22,5procent av alla europeiska vuxna).
This drug may pose additional health risks to cocaine consumers.
Livstidsprevalens: omkring 12 miljoner (3,7procent av alla europeiska vuxna).
Although drug treatment services in Europe are still dominated by clients with opioid problems, cocaine users now represent about a quarter of new treatment entrants.
Tolvmånadersprevalens: omkring 22,5miljoner europeiska vuxna personer (6,8 procent) eller en tredjedel av användarna under en livstid.
The majority of these are reported from a small group of countries, principally Spain, Italy and the United Kingdom, and include two distinct groups: socially integrated males who sniff the drug; and marginalised drug users who inject cocaine or use crack cocaine alongside other substances.
Tolvmånadersprevalens: omkring 2miljoner europeiska vuxna personer (0,6 procent) eller en sjättedel av användarna under en livstid.
An additional concern is the increasing mortality associated with cocaine use.
Enmånadsprevalens: omkring 12 miljoner européer (3,7procent).
About 1 000 cocainerelated deaths are now reported annually, with notable increases in Spain and the United Kingdom, two countries where the use of the drug is long established and at high levels.
Variation mellan länder itolvmånadersprevalens: Totalt intervall 0–1,7procent.