natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— a Turkish national was granted leave to enter the United Kingdom for two years in order to take up a placement in that country as an “au pair” as defined in the … Immigration Rules; …
— en turkisk medborgare beviljats uppehållstillstånd i Förenade kungariket för en period av två år för att arbeta som ’au pair’ enligt definitionen i Immigration Rules, …
— her leave to enter included permission to be employed in that capacity; …
— den berörda enligt uppehållstillståndet haft rätt att ta anställning i denna egenskap, …
— she was continuously employed in that capacity by the same employer for a period exceeding one year during her leave to enter; …
— den berörda var kontinuerligt anställd i denna egenskap av samma arbetsgivare under mer än ett år under giltighetstiden för uppehållstillståndet, …
— that employment was a genuine and effective economic activity, and
— anställningen utgjorde faktisk och verklig ekonomisk verksamhet, och
— a worker within the meaning of Article 6 of Decision No 1/80 …?
— anställningen överensstämde med nationell lagstiftning om anställning och invandring, utgjorde den turkiska medborgaren, under denna anställning, en arbetstagare i den mening som avses i artikel 6 i beslut nr 1/80?
— duly registered as belonging to the labour force of the United Kingdom within the meaning of that Article?
tillhörde den turkiska medborgaren, under denna anställning, Förenade kungarikets reguljära arbetsmarknad i den mening som avses i denna bestämmelse?
— a Turkish national was granted leave to enter the United Kingdom under the Immigration Rules in order to follow a course of study in that country; …
— en turkisk medborgare beviljats uppehållstillstånd i Förenade kungariket enligt Immigration Rules för att studera i detta land, …
— his leave to enter included permission to be employed in any occupation with a limit during term time of 20 hours work per week; …
— den berörda enligt uppehållstillståndet haft rätt att ta anställning oavsett syssla med en arbetstid under terminstid på högst 20 timmar per vecka, …
— he was continuously employed by the same employer for a period exceeding one year during his leave to enter;
— den berörda var kontinuerligt anställd av samma arbetsgivare under mer än ett år under giltighetstiden för uppehållstillståndet,
— duly registered as belonging to the labour force of the United Kingdom within the meaning of that Article?’
tillhörde den turkiska medborgaren, under denna anställning, Förenade kungarikets reguljära arbetsmarknad i den mening som avses i denna bestämmelse?”
Questions referred for a preliminary ruling
Prövning av tolkningsfrågorna
The same questions are asked in both cases and relate, respectively, to au pairs and to students.
De frågor som ställts i de båda målen är identiska och rör au pairer och studerande.
By those questions, the national court is essentially asking whether the fact that a Turkish national was granted permission to enter the territory of a Member State as an au pair or as a student deprives that national of the status of ‘worker’ and prevents him from being regarded as ‘duly registered as belonging to the labour force’ of that Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80, with the result that he cannot rely on that provision for the purposes of obtaining renewed permission to work and a corollary right of residence.
Av frågorna framgår att den nationella domstolen i sak önskar få klarhet i huruvida den omständigheten att en turkisk medborgare har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av au pair eller studerande innebär att nämnda medborgare inte kan anses vara en ”arbetstagare” eller tillhöra medlemsstatens ”reguljära arbetsmarknad” i den mening som avses i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, vilket betyder att vederbörande inte med framgång kan åberopa denna bestämmelse för att få sitt arbetstillstånd förnyat och komma i åtnjutande av motsvarande uppehållsrätt.
Observations submitted to the Court
Yttranden som har inkommit till domstolen
Ms Payir, Mr Akyuz and Mr Ozturk, and the Commission of the European Communities share the view that Turkish nationals, such as those concerned by the main proceedings, satisfy the prerequisite conditions for being regarded as ‘workers’
Ezgi Payir, Burhan Akyuz och Birol Ozturk samt Europeiska gemenskapernas kommission har gett uttryck för samma uppfattning. Turkiska medborgare som de berörda uppfyller villkoren för att betecknas som ”arbetstagare” i den mening som
PAYIR AND OTHERS within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80.
avses i artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
They have performed, under the direction of another person, genuine and effective services of some economic value, in return for which they received remuneration.
De har nämligen, under en annan persons ledning, utfört verkligt och faktiskt arbete med ett ekonomiskt värde mot ersättning.
Those Turkish nationals are duly registered as belonging to the labour force of the host Member State.
Sådana turkiska medborgare tillhör den reguljära arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten.
They entered the territory of that State lawfully and, equally lawfully, joined the labour force of that State.
De har lagligen rest in i nämnda medlemsstat och har där, på samma sätt, fått tillträde till medlemsstatens arbetsmarknad.
In particular, they did not commit any form of fraud in order to obtain or take up work.
De har inte agerat bedrägligt för att få och utöva de arbeten som anförtrotts dem.
Their situation as part of the labour force is therefore stable and secure.
Deras ställning på arbetsmarknaden är följaktligen stabil och säker.
In so far as those Turkish nationals fulfil the conditions laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80, they can rely on that provision for the purposes of obtaining renewed permission to work and a corollary right of residence.
Eftersom nämnda turkiska medborgare uppfyller villkoren i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, kan de med framgång åberopa denna bestämmelse för att få sina arbetstillstånd förnyade och komma i åtnjutande av motsvarande uppehållsrätt.
It is neither necessary nor relevant to examine the reasons for which the United Kingdom granted them leave to enter and to remain, that is to say, leave for a limited period, as young persons with au pair or student status.
Det är varken nödvändigt eller relevant att undersöka Förenade kungarikets skäl för att bevilja de berörda inrese- och uppehållstillstånd, nämligen att ge unga personer möjlighet att resa in i landet endast i egenskap av au pairer eller studerande och uppehålla sig där under en begränsad tid.
The United Kingdom Government and the German, Italian and Netherlands Governments contend that, on the contrary, the reasons underlying the grant of leave to remain are important.
Förenade kungarikets regering samt den tyska, den italienska och den nederländska regeringen har däremot gjort gällande att skälen för vistelsen i landet har betydelse.
Article 6(1) of Decision No 1/80 concerns the right of access to employment of Turkish nationals who have been permitted to enter the territory of a Member State as workers.
Artikel 6.1 i beslut nr 1/80 rör rätten till anställning för turkiska medborgare som har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av arbetstagare.
Turkish nationals who have not entered the United Kingdom in that capacity, such as Ms Payir or Mr Akyuz and Mr Ozturk, cannot rely on that provision.
Turkiska medborgare som i likhet med Ezgi Payir, Burhan Akyuz och Birol Ozturk inte har rest in i Förenade kungariket i denna egenskap kan inte med framgång åberopa denna bestämmelse.
Consequently, even if they have performed an activity that can be regarded as genuine and effective economic activity, it does not follow that those nationals are workers or that they are duly registered as belonging to the labour force of the host Member State, within the meaning of that provision.
Även om det arbete som utförs av dessa medborgare kunde betecknas som faktisk och verklig ekonomisk verksamhet, innebär detta följaktligen inte att de berörda har ställning som arbetstagare eller tillhör den reguljära arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten i den mening som avses i nämnda bestämmelse.
If it were to be held that Article 6(1) of Decision No 1/80 may be relied upon by Turkish nationals who have been permitted to enter the territory of a Member State as au pairs or as students, there would be serious consequences.
Om turkiska medborgare som har getts tillstånd att resa in i en medlemsstat i egenskap av au pairer eller studerande ansågs kunna åberopa bestämmelserna i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, skulle detta få allvarliga konsekvenser.
First and foremost, the Member States would no longer be free to determine the conditions governing the entry of Turkish nationals into their territory.
Det skulle nämligen för det första innebära att medlemsstaterna inte var fria att fastställa villkoren för turkiska medborgares inresa.
Second, it would encourage the circumvention of national legislation, since the persons concerned would have an interest in presenting themselves as students or as au pairs in order to integrate in the labour force of the Member State into whose territory they enter.
Vidare skulle turkiska medborgare uppmuntras att kringgå nationell lagstiftning på så vis att det skulle ligga i deras intresse att ge sig ut för att vara studerande eller au pairer för att komma in på arbetsmarknaden i den medlemsstat som de rest in i.
Lastly, it would lead the Member States to restrict their policy of admitting Turkish students and au pairs, to the detriment of those two groups.
Slutligen skulle medlemsstaterna föranledas att skärpa bestämmelserna om inresa för turkiska studerande och au pairer, vilket skulle vara till nackdel för båda dessa grupper.
The German and Netherlands Governments add that assimilation of the situation of a student or au pair performing part-time work with the situation of an ordinary worker is inconsistent with the approach taken by the Community legislature in Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of thirdcountry nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service (OJ 2004 L 375, p. 12).
Den tyska och den nederländska regeringen har tillagt att ett likställande av den situation som studerande och au pairer som arbetar deltid befinner sig i och den situation som en ordinarie arbetstagare befinner sig i strider mot den infallsvinkel som gemenskapslagstiftaren anammat i rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete (EUT L 375, s. 12).
According to those governments, that directive clearly distinguishes between student and worker.
Enligt nämnda regeringar görs nämligen en klar åtskillnad mellan studerande och arbetstagare i detta direktiv.
In order to reply to the questions referred — as reformulated in paragraph 20 of the present judgment — it is appropriate to note the three conditions laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80.
I syfte att besvara de ställda frågorna, såsom de omformulerats i punkt 20 i förevarande dom, erinrar domstolen om de tre villkor som ställs i artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
The first of those conditions concerns the status of worker.
Det första villkoret avser arbetstagarbegreppet.
It is settled caselaw that, in order to satisfy that condition, the Turkish national must perform activities which are real and genuine, to the exclusion of activities which are on such a small scale as to be regarded as purely marginal and ancillary.
Enligt fast rättspraxis skall en turkisk medborgare för att uppfylla detta villkor utföra verkligt och faktiskt arbete, med undantag av arbete som utförs i så liten omfattning att det framstår som rent marginellt och underordnat.
The essential feature of an employment relationship is that, for a certain period of time, a person performs services for and under the direction of another person, in return for which he receives remuneration (see Birden, paragraph 25 and the caselaw cited).
Det väsentliga kännetecknet för ett arbetsförhållande är att en person under en viss tid mot ersättning utför arbete åt en annan person under dennes ledning (se domen i det ovannämnda målet Birden, punkt 25 och där angiven rättspraxis).
The second condition concerns the concept of being duly registered as belonging to the labour force.
Det andra villkoret avser tillhörigheten till den reguljära arbetsmarknaden.
The Court has held that this concept embraces all workers who have met the conditions laid down by law or regulation in the host Member State and who are thus entitled to pursue an occupation in its territory (see Birden, paragraph 51).
Domstolen har fastställt att detta uttryck omfattar samtliga arbetstagare som följer värdmedlemsstatens lagar och författningar och som därmed har rätt att utöva yrkesverksamhet i denna stat (se domen i det ovannämnda målet Birden, punkt 51).
The third condition laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80 is that of legal employment, that is to say, a stable and secure situation as a member of the labour force of the host Member State and, by virtue of that situation, an undisputed right of residence (see Case C-188/00 Kurz [2002] ECR I-10691, paragraph 48).
Såsom ett tredje villkor anges i artikel 6.1 i beslut nr 1/80 en reguljär anställning, vilken förutsätter en stabil och säker ställning på arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten och därmed förekomsten av en oomtvistad rätt att uppehålla sig där (se dom av den 19 november 2002 i mål C-188/00, Kurz, REG 2002, s. I-10691, punkt 48).
According to the order for reference, Ms Payir offered services which constitute genuine and effective economic activities, as did Mr Akyuz and Mr Ozturk.
Enligt beslutet om hänskjutande har såväl Ezgi Payir som Burhan Akyuz och Birol Ozturk utfört arbete som utgör faktisk och verklig ekonomisk verksamhet.
According to the case-file, they all worked under the direction of an employer and received remuneration in return for their services.
Av handlingarna i målet framgår att de har arbetat under ledning av en arbetsgivare och uppburit ersättning för sitt arbete.
Ms Payir worked between 15 and 25 hours per week, Mr Akyuz and Mr Ozturk a maximum of 20 hours per week.
Ezgi Payir har arbetat mellan 15 och 25 timmar per vecka.
It is not contended that their activities were purely marginal.
Burhan Akyuz och Birol Ozturk har arbetat högst 20 timmar per vecka.
As regards the other two conditions, the national court explains that Ms Payir, Mr Akyuz and Mr Ozturk complied with national immigration legislation and thus entered the United Kingdom lawfully.
Vad avser de båda andra villkoren har den nationella domstolen preciserat att såväl Ezgi Payir som Burhan Akyuz och Birol Ozturk har följt de nationella bestämmelserna om invandring och därmed lagligen rest in i Förenade kungariket.
The national court adds that the jobs held by Ms Payir, Mr Akyuz and Mr Ozturk were in conformity with requirements not only under the rules on immigration but also under employment law and, in particular, that those jobs were fully in line with the conditions attaching to the form of leave granted in those three cases to enter the national territory.
Nämnda domstol har tillagt att de berördas anställningar inte bara överensstämmer med bestämmelserna om invandring utan också med arbetsrätten och, i synnerhet, att anställningarna överensstämmer med villkoren i deras tillstånd för inresa i landet.
It is common ground that Ms Payir, Mr Akyuz and Mr Ozturk enjoyed an undisputed right of residence.
Det är klarlagt att de har en oomtvistad rätt att uppehålla sig där.
It follows that the characteristics of the jobs held by the three Turkish nationals concerned in the main proceedings, as presented by the national court, also satisfy the other two conditions laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80: being duly registered as belonging to the labour force, and being in legal employment.
De anställningar som innehas av de tre turkiska medborgarna, såsom de har beskrivits av den nationella domstolen, uppfyller således också de ytterligare två villkor som anges i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, nämligen tillhörighet till den reguljära arbetsmarknaden och förekomsten av en reguljär anställning.
The question nevertheless arises whether, in cases where Turkish nationals — whose activities otherwise satisfy the three conditions laid down in Article 6(1) — have au pair or student status, they are thereby precluded from the status of workers and from being duly registered as belonging to the labour force of a Member State, within the meaning of that provision.
Domstolen måste emellertid ta ställning till om det faktum att de turkiska medborgarna, vilkas verksamhet i övrigt uppfyller de tre villkor som avses i artikel 6.1, var studerande eller au pair innebär att de inte kan anses vara arbetstagare eller tillhöra den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat i den mening som avses i denna bestämmelse.
In that regard, it should first be pointed out that a social objective pursued through granting leave to enter as students or as au pairs, together with the related right to work, does not, of itself, take away the lawful character of the activities performed
Det skall till att börja med understrykas att det sociala ändamål som eventuellt ligger bakom inresetillstånd för studerande och au pairer samt deras rätt att arbeta inte i sig leder till att deras arbete skall anses sakna reguljär karaktär. Följaktligen utgör
PAYIR AND OTHERS by the persons concerned and, consequently, does not prevent them from being regarded as ‘duly registered as belonging to the labour force’ of the host Member State.
nämnda ändamål inte ett hinder för att de berörda skall kunna anses tillhöra den reguljära arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten.
The Court held in paragraph 51 of Birden that the concept of being duly registered as belonging to the labour force cannot be interpreted as applying to the labour market in general as opposed to a specific market with a social objective supported by the public authorities.
I punkt 51 i domen i det ovannämnda målet Birden har domstolen fastställt att begreppet reguljär arbetsmarknad inte kan tolkas så, att det avser den allmänna arbetsmarknaden och, således, inte omfattar en särskild marknad med ett socialt mål som understöds av de offentliga myndigheterna.
It should also be recalled that Decision No 1/80 does not encroach upon the competence retained by the Member States to regulate both the entry into their territory of Turkish nationals and the conditions under which they may take up their first employment, but merely regulates (in Article 6) the situation of Turkish workers who are already integrated into the labour force of the host Member State (Case C-98/96 Ertanir [1997] ECR I-5179, paragraph 23).
Det skall också erinras om att beslut nr 1/80 inte inkräktar på medlemsstaternas befogenhet att reglera vare sig turkiska medborgares inresa till deras område eller villkoren för deras första anställning utan enbart innebär en reglering, genom artikel 6, av situationen för de turkiska arbetstagare som redan är vederbörligen integrerade på värdmedlemsstatens arbetsmarknad (dom av den 30 september 1997 i mål C-98/96, Ertanir, REG 1997, s. I-5179, punkt 23).
According to settled caselaw, the aim of Article 6(1) of Decision No 1/80 is to consolidate progressively the position of Turkish workers in the host Member State (see, inter alia, Case C-230/03 Sedef [2006] ECR I-157, paragraph 34).
Enligt fast rättspraxis syftar artikel 6.1 i beslut nr 1/80 till att gradvis konsolidera turkiska arbetstagares förhållanden i värdmedlemsstaten (se bland annat dom av den 10 januari 2006 i mål C-230/03, Sedef, REG 2006, s. I-157, punkt 34).
Article 6(1) of Decision No 1/80 thus covers Turkish nationals who have the status of workers in the host Member State without, however, requiring that they have entered the Community as workers.
Denna bestämmelse gäller sålunda turkiska medborgare som är arbetstagare i värdmedlemsstaten utan att för den sakens skull kräva att de har rest in i gemenskapen i egenskap av arbetstagare.
They can have acquired that status after their entry into the Community.
De kan ha förvärvat ställning som arbetstagare efter inresan i gemenskapen.
Thus, in the case leading to the judgment in Birden, Mr Birden, who had been permitted to enter the territory of a Member State, found himself at the outset unemployed in that State and only later found paid employment there.
I det ovannämnda målet Birden var Mehmet Birden, som hade getts tillstånd att resa in i en medlemsstat, till att börja med arbetslös i denna medlemsstat innan han fick anställning.
In the case which led to the judgment in Kurz, the Turkish national concerned had been authorised to enter the Community at the age of 15, not as a worker but in order to train to be a plumber.
I det ovannämnda målet Kurz hade den berörda turkiska medborgaren getts tillstånd att resa in i gemenskapen vid 15 års ålder, inte i egenskap av arbetstagare, utan för att utbilda sig till rörmokare.
It is on the expiry of his first year of work that the Turkish national may, if he meets the conditions laid down in the first indent of Article 6(1) of Decision No 1/80, claim renewal of permission to work for the same employer and a corollary right of residence.
Efter ett års arbete kan en turkisk medborgare, om vederbörande uppfyller villkoren i artikel 6.1 första strecksatsen i beslut nr 1/80, ansöka om förnyat arbetstillstånd hos samma arbetsgivare och om motsvarande uppehållstillstånd.
In order to determine whether Turkish nationals meet those conditions, no account is taken of the aim pursued in permitting the persons concerned to enter the Member State in question.
Vid prövningen av om de turkiska medborgarna uppfyller dessa villkor skall skälen för att bevilja de berörda inresa i den berörda medlemsstaten inte beaktas.
The Court has consistently held that Article 6(1) of Decision No 1/80 does not make recognition of the rights which it confers on Turkish workers subject to any condition connected with the reason for which the right to enter, work or reside was initially granted (see Case C-36/96 Günaydin [1997] ECR I-5143, paragraphs 51 and 52 and the caselaw cited).
Domstolen har nämligen vid upprepade tillfällen slagit fast att de rättigheter som turkiska arbetstagare tillerkänns i artikel 6.1 i beslut nr 1/80 i bestämmelsen inte görs avhängiga av några villkor rörande skälen till att de ursprungligen beviljats rätt till inresa, arbete och vistelse (se dom av den 30 september 1997 i mål C-36/96, Günaydin, REG 1997, s.
Accordingly, the Court has held that the intention expressed by a Turkish national to return to his country of origin after spending a number of years in the host Member State cannot prevent him from being able to rely on the rights conferred by Article 6(1).
I-5143, punkterna 51 och 52 samt där angiven rättspraxis). En turkisk medborgare kan enligt domstolen inte hindras från att göra gällande sina rättigheter enligt artikel 6.1 på den grunden att han sagt sig vilja återvända till sitt ursprungsland efter några år i värdmedlemsstaten.
It would only be otherwise if the person in question had set out to deceive the competent authorities by making a false declaration with the sole intention of inducing them to issue the requisite authorisation (see, to that effect, Günaydin, paragraphs 54 and 60).
Undantag härifrån görs endast om den turkiska arbetstagaren har försökt att vilseleda de behöriga myndigheterna genom att ge felaktiga uppgifter om sin avsikt enbart i syfte att förmå de behöriga myndigheterna att på felaktiga grunder bevilja honom nödvändiga tillstånd (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet Günaydin, punkterna 54 och 60).