natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By orders of 7 July 1998 (C-310/98) and 6 October 1998 (C-406/98), the Bundesfinanzhof referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Articles 454 and 455 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code.
Bundesfinanzhof har genom beslut av den 7 juli 1998 (C-310/98) och av den 6 oktober 1998 (C406/98) ställt fem frågor om tolkningen av artiklarna 454 och 455 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen.
When the Hauptzollamt subsequently examined the TIR carnet, which was returned to it bearing the signature and stamp of a Portuguese customs office dated 16 August 1994, it found that the stamp and the signature had clearly been forged. According to information provided by the Portuguese customs authorities, the goods were never actually produced to them.
kallad Met-Trans)(C-310/98), dels Sagpol SC Transport Miedzynarodowy i Spedycja (nedan kallat Sagpol) (C-406/98), angående uppbörd av importtullar som skall erläggas på grund av överträdelser som begåtts under internationella transporter med TIR-carnet av varor som omfattas av gemenskapssystemet för extern transitering.
The Hauptzollamt therefore informed Met-Trans that the goods transported to the office of destination had not been produced and that, since the Hauptzollamt was unable to determine where the offence was committed, it would, pursuant to Article 454(2) and (3) of Regulation No 2454/93, be presumed to have been committed in Germany, unless proof be forthcoming within three months either that the transit operation was lawful or as to where the offence was actually committed.
Den 9 augusti 1994 lät Met-Trans, i egenskap av innehavare av en TIR-carnet, hänföra en försändelse av vitsocker från Polen till Portugal till gemenskapsförfarandet för extern transitering vid ett tyskt tullkontor, avgångskontoret.
Met-Trans then claimed that the offence had been committed in Portugal.
Dagen då varorna senast skulle uppvisas vid tullkontoret
On 9 August 1994 Met-Trans, as a TIR carnet holder, placed a consignment of white sugar from Poland bound for Portugal under the Community external transit regime at a German customs
Dessa frågor har uppkommit i två tvister mellan den tyska tullförvaltningen, Hauptzollamt Neubrandenburg (nedan kallad Hauptzollamt), och två polska transportföretagare, dels L. Labis, under firmanamnet "Przedsiebiorstwo Transportowo-Handlowe 'Met-Trans"" (nedan
The complaint brought against the recovery notice by Met-Trans was rejected.
Dagen då varorna senast skulle uppvisas vid tullkontoret i Madrid, bestämmelsekontoret, fastställdes till den 9 juni 1994.
On application by Sagpol, the Finanzgericht Mecklenburg-Vorpommern held that the Hauptzollamt did not have the power to recover the duties and charges in question because Sagpol had, within the time-limit, provided satisfactory evidence that the actual place where the offence was committed was Madrid.
Då Hauptzollamt inte erhöll några upplysningar från bestämmelsekontoret, begärde Hauptzollamt att få information från detta om var varorna fanns.
Accordingly it annulled the notice of recovery.
Denna begäran besvarades inte.
The Bundesfinanzhof decided to stay proceedings in both cases in order to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Enligt uppgift från de portugisiska tullmyndigheterna hade varorna i själva verket aldrig uppvisats för dem.
The first question in Case C-310/98 and the second question in Case C-406/98
Om detta inte kunde styrkas så skulle överträdelsen, efter fristens utgång, anses ha begåtts i Tyskland.
The Finanzgericht (Finance Court) Mecklenburg-Vorpommern, before which Met-Trans brought an action, found that the Hauptzollamt did not have the power to recover the duties and charges in question and annulled the recovery notice.
Hauptzollamt informerade därför Met-Trans om att de varor som transporterats inte hade uppvisats vid bestämmelsekontoret och meddelade att eftersom platsen för överträdelsen inte hade kunnat fastställas, skulle det i enlighet med artikel 454.2 och 454.3 i förordning nr 2454/93 présumeras att överträdelsen begåtts i Tyskland, såvida det inte inom tre månader kunde styrkas antingen att transiteringen genomförts enligt föreskrifterna eller var överträdelsen faktiskt skett.
The Hauptzollamt brought an appeal on a point of law ('Revision') against that decision before the Bundesfinanzhof.
Met-Trans hävdade i anslutning härtill att överträdelsen begåtts i Portugal.
On 2 June 1994 Sagpol, as a TIR carnet holder, placed a consignment of butter from Poland bound for Spain under the Community external transit regime at the German Customs Office of Pommellen, the office of departure.
Finanzgericht Mecklenburg-Vorpommern fann, på yrkande av Sagpol, att Hauptzollamt saknat behörighet att uppbära de tullar och avgifter som var i fråga, eftersom Sagpol inom föreskriven frist på ett tillfredsställande sätt hade visat att överträdelsen faktiskt skett i Madrid.
The last date laid down for presenting the consignment to the customs office of destination, Madrid, was 9 June 1994.
Nämnda domstol upphävde följaktligen beslutet att utfärda betalningsföreläggande. Hauptzollamt överklagade detta beslut genom en revisionstalan i Bundesfinanzhof.
Given that there is no legislation at Community level governing the concept of proof, any type of evidence admissible under the procedural law of the Member States in similar proceedings is in principle admissible.
Den första frågan i mål C-310/98 och den andra frågan i mål C406/98
By letter of 23 December 1994 the Hauptzollamt informed Sagpol that the goods had not been produced at the office of destination and that it was not possible to determine where the offence had been committed.
Finanzgericht Mecklenburg-Vorpommern, vid vilken Met-Trans väckte talan, fann att Hauptzollamt saknade behörighet att uppbära tullarna och avgifterna i fråga och upphävde beslutet att utfärda betalningsföreläggande.
It allowed Sagpol a threemonth period to produce evidence either that the transaction was lawful or as to where the offence was committed, failing which the offence would, at the end of that period, be deemed to have been committed in Germany.
Hauptzollamt överklagade detta beslut genom en revisionstalan i Bundesfinanzhof.
Since it did not receive the evidence requested within the period prescribed, on 18 May 1995 the Hauptzollamt sent Sagpol a notice of recovery of the import duties and other taxes in the amount of DEM 162 251. 69.
Den 2 juni 1994 lät Sagpol, i egenskap av innehavare av en TIR-carnet, hänföra en försändelse av smör från Polen till Spanien till gemenskapsförfarandet för extern transitering vid
It is for the national authorities to determine, according to the principles of their national law on evidence, whether, in the specific case before them, and in the light of all the circumstances, the place where the offence or irregularity was committed has been proved to their satisfaction; for example, it is for them to determine whether, for instance, particular testimony is to be admitted or not, and whether it should be considered to have probative force. In particular, it is for the national authorities to assess the reliability of a witness who participated in the
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan i mål C-310/98 och den andra frågan i mål C-406/98, vilka båda avser samma sak, för att få klarhet i om artikel 454.3 första stycket i förordning nr 2454/93 skall tolkas så, att det bevis för var överträdelsen eller oegentligheten begåtts som begärs av tullmyndigheterna i den
affected by the transportation operation irregularity at issue.
medlemsstat där nämnda överträdelse eller oegentlighet upptäckts endast kan förebringas genom skriftliga handlingar, av vilka det skall framgå att de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat har fastställt att överträdelsen eller oegentligheten faktiskt har begåtts i den staten.
later, is not located in that State, it must also come into operation in the situation, which is essentially no different, where the Member State which recovered the duties did not have competence under the same rule of principle but wrongly took the view initially that the evidence adduced to establish where the offence was committed was insufficient.
I avsaknad av en gemenskapsrättslig reglering av begreppet bevis, är i princip all bevisning tillåten, som i jämförbara fall är tillåten enligt medlemsstaternas processrättsliga bestämmelser.
It cannot be assumed that because, as from 1997, the Community legislature limited the types of admissible evidence for establishing the regularity of transit operations, it intended, by implication, to do the same in relation to the question of establishing where an offence or irregularity was committed.
När det inte med säkerhet kan fastställas i vilken medlemsstat överträdelsen begåtts, inträder en behörighetspresumtion provisoriskt till förmån för den medlemsstat i vilken överträdelsen eller oegentligheten upptäckts. I de fall där den första statens behörighet kunnat fastställas senare, hävs den presumtion som gällt till den andra statens förmån och ett kompensationssystem blir tillämpligt mellan dessa båda medlemsstater.
The first question in Case C-406/98
Det ankommer särskilt på de nationella domstolarna att bedöma tillförlitligheten hos ett vittne som har deltagit i den transport som berörs av den oegentlighet som är i fråga.
The Court is not entitled to assume the role of the Community legislature and interpret a provision in a manner contrary to its express wording. It is for the Commission to submit proposals for appropriate legislative amendments to that end.
Om kompensationssystemet är tillämpligt när en medlemsstat genomfört uppbörden fastän den saknat behörighet härtill på grund av den principiella regel som anges i artikel 454.2 i förordning nr 2454/93, eftersom överträdelsen inte skett i denna stat, utan i en stat som fastställts senare, måste systemet även vara tillämpligt i de fall, som inte är principiellt annorlunda, där den medlemsstaten som genomfört uppbörden saknat behörighet på grund av samma principiella regel, men inledningsvis felaktigt funnit att den bevisning som förebringats avseende var överträdelsen skett inte varit tillräcklig.
The second question in Case C-310/98 and the third question in Case C-406/98
Den första frågan i mål C406/98
By its first question in Case C-406/98, the national court is essentially asking whether the first subparagraph of Article 454(3) and Article 455(1) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the customs authorities of the Member State where the offence or irregularity was detected are entitled to impose on the TIR carnet holder a timelimit of three months to furnish satisfactory proof of the place where the offence or irregularity was actually committed, such that any evidence produced after expiry of that timelimit no longer affects that State's competence to recover the duties and charges.
Även om gemenskapslagstiftaren från och med år 1997 har begränsat den tillåtna bevisningen avseende frågan huruvida transiteringen genomförts enligt föreskrifterna eller ej, kan inte slutsatsen därigenom dras, att den avsett att implicit göra så även avseende frågan om var överträdelsen eller oegentligheten skett.
Article 11(1) of the TIR Convention mentions only one time-limit, namely a period of one year.
Den andra frågan i mål C-310/98 och den tredje frågan i mål C406/98
Where the Member State in which the offence was committed cannot be determined with certainty, a provisional presumption arises that the State in which the offence or irregularity was detected has competence. Where it is subsequently established that the first State did have competence, the presumption in favour of the second State is rebutted and a compensation mechanism comes into operation between the two Member States, thus preventing the first State from being barred through lapse of time from recovering the duties and other charges.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan i mål C406/98 för att få klarhet i om artiklarna 454.3 första stycket och 455.1 i förordning nr 2454/93 skall tolkas så, att tullmyndigheterna i den medlemsstat i vilken överträdelsen eller oegentligheten har upptäckts får förelägga den som innehar en TIR-carnet att inom tre månader förebringa tillfredsställande bevisning avseende var överträdelsen eller oegentligheten faktiskt skett, vilket innebär att den bevisning som förebringas efter att denna frist löpt ut inte längre har någon inverkan på denna medlemsstats behörighet att uppbära tullar och avgifter.
That being so, there is no lacuna in the law. In particular, it is clear from the provisions just mentioned that the reference is purely to the length of the period, and takes no account of the circumstances addressed by the various provisions.
Om denna fråga skulle besvaras nekande, vill hänskjutande domstol veta hur lång den frist är, som anges i artikel 454.3 första stycket i förordning nr 2454/93, inom vilken det skall styrkas var överträdelsen eller oegentligheten begåtts.
If the compensation mechanism comes into operation where a Member State has recovered duties even though, under the rule of principle in Article 454(2) of Regulation No 2454/93, it did not have competence to do so because the place where the offence was committed, determined
Den hänskjutande domstolen har ställt sin andra fråga i mål C-310/98 och sin tredje fråga i mål C406/98 för att få klarhet i huruvida artikel 454.3 tredje och fjärde styckena i förordning nr 2454/93 skall tolkas så, att det kompensationssystem som föreskrivs i dessa bestämmelser även är tillämpligt i de fall där tullar och andra avgifter har uppburits av den medlemsstat där överträdelsen upptäckts, trots att det på ett tillfredsställande sätt visats att överträdelsen faktiskt skett i en annan medlemsstat.
Even if a threemonth timelimit were more favourable to the customs authorities, that interpretation is too far removed from the wording of the provision in question which, by express and clear references, allows the persons concerned a period of one year to furnish proof
Artikel 454.3 första stycket i förordning nr 2454/93 hänvisar otvetydigt, vad gäller ifrågavarande frists längd, till artikel 455.1 i samma förordning. Den sistnämnda
legislature to take steps in that regard and adopt suitable measures.
i fråga, genom vilken de enskilda genom uttryckliga och klara hänvisningar givits en ettårsfrist för att styrka var överträdelsen eller oegentligheten skett.
Should it transpire that the legislation in this area is less than coherent and is inappropriate for the purposes of surveillance and the campaign against fraud, it is for the Community
Särskilt bör det nämnas att det klart framgår av de angivna bestämmelserna att den nämnda hänvisningen endast avser fristens längd, och inte de faktiska omständigheter som de olika bestämmelserna avser.
Furthermore, since the wording of the legislation lays down a period of one year, that legislation cannot be set aside by means of an administrative agreement between Member States prescribing a shorter time-limit, which has no legal authority.
Eftersom en ettårsfrist föreskrivs i lagtexten, kan denna reglering för övrigt inte ersättas av en administrativ överenskommelse mellan medlemsstaterna, vilken saknar rättslig betydelse.
The first paragraph of Article 454(3) of Commission Regulation No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code must be interpreted as meaning that proof of the place where an offence or irregularity was committed, which is required by the customs authorities of the Member State where that offence or irregularity was detected, does not have to be adduced by means of documentary evidence showing that the competent authorities of another Member State have established that the offence or irregularity was committed in that State.
"1) Artikel 454.3 första stycket i rådets förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättande av en tullkodex för gemenskapen skall tolkas så, att det bevis för var överträdelsen eller oegentligheten begåtts som begärs av tullmyndigheterna i den medlemsstat där nämnda överträdelse eller oegentlighet har upptäckts, kan förebringas även på annat sätt än genom skriftliga handlingar av vilka det framgår att de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat har fastställt att överträdelsen euer oegentligheten har begåtts i den staten.
The third and fourth subparagraphs of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the compensation mechanism provided for in that regulation also applies where the duties and other charges were levied by the Member State where the offence was detected even though satisfactory proof had been furnished that the place where the offence was actually committed was located in another Member State.
Artikel 454.3 tredje och fjärde styckena i förordning nr 2454/93 skall tolkas så, att det kompensationssystem som föreskrivs i dessa bestämmelser även är tillämpligt i de fall där tullar och andra avgifter har uppburils av den medlemsstat där överträdelsen upptäckts, trots att det på ett tillfredsställande sätt visats att överträdelsen faktiskt skett i en annan medlemsstat.
The first subparagraph of Article 454(3) and Article 455(1) of Regulation No 2454/93 must be interpreted as meaning that the customs authorities of the Member State where the offence or irregularity was detected cannot impose on a TIR carnet holder a timelimit of three months for furnishing satisfactory proof of the place where the offence or irregularity was actually committed The timelimit laid down in the first subparagraph of Article 454(3) of Regulation No 2454/93 f or furnishing proof of the place where the offence or irregularity was committed is one year.'
Artiklarna 454.3 första stycket och 455.1 i förordning nr 2454/93 skall tolkas så, att tullmyndigheterna i den medlemsstat där överträdelsen eller oegentligheten har upptäckts inte har rätt att förelägga den som innehar en TIR-carnet att inom en frist av tre månader förebringa tillfredsställande bevisning avseende var överträdelsen etter oegentligheten faktiskt skett.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 9 December 1999.
Den frist för att förebringa bevisning avseende var överträdelsen eller oegentligheten begåtts som anges i artikel 454.3 första stycket i förordning nr 2454/93 uppgår till ett år."
Case C-327/98 Commission of the European Communities ν French Republic Approximation of laws
Mål C-327/98 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike Tillnärmning av lagstiftning
(Failure by a Member State to fulfil its obligations (Fifth Chamber)
"Fördragsbrott - Direktiv (femte avdelningen) emellertid tillämpliga på överföring mellan handlare.
'Member States shall set up information exchange networks for the implementation of Articles 9 and 10. They shall notify the other Member States and the Commission of the national authorities responsible for forwarding or receiving information and for applying the procedures referred to in the said Articles 9 and 10.'
I artikel 11 i direktivet föreskrivs bland annat att en medlemsstat, trots bestämmelserna i artiklarna 9 och 10, vid allvarliga hot mot eller angrepp på den allmänna säkerheten till följd av olagligt innehav eller bruk av explosiva varor eller ammunition som omfattas av detta direktiv, får vidta alla nödvändiga åtgärder i fråga om överföring av explosiva varor för att förebygga detta olagliga innehav eller bruk.
By application lodged at the Court Registry on 4 September 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Articles 9 to 12 and 14 of Council Directive 93/15/EC of 5 April 1993 on the harmonisation of the provisions relating to the placing on the market and supervision of explosives for civil uses (hereinafter 'the directive'), the French Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 4 september 1998 väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 9—12 och 14 i rådets direktiv 93/15/EEG av den 5 april 1993 om harmonisering av bestämmelserna om utsläppande på marknaden och övervakning av explosiva varor för civilt bruk (nedan kallat direktivet).
Article 13 of the directive provides that matters concerning its application are to be examined by an advisory committee which assists the Commission; this committee is to be is composed of representatives of the Member States and chaired by the representative of the Commission.
I artikel 12.1 i direktivet föreskrivs följande:
Article 9 of the directive, which regulates the transfer of explosives, provides, inter alia, that the consignee is to obtain approval from the recipient competent authority to transfer explosives.
"Medlemsstaterna skall för genomförandet av artiklarna 9 och 10 upprätta nätverk för informationsutbyte.
The document issued when approval to transfer the explosives is granted must accompany the explosives until they arrive at their stated destination and must be produced at the request of the relevant competent authorities.
De skall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om vilka nationella myndigheter som ansvarar för att sända och ta emot information och för att genomföra de förfaranden som föreskrivs i de nämnda artiklarna 9 och 10."
Finally, Article 14 of the directive contains provisions relating to the exchange of information concerning undertakings in the explosives sector and the implementation of a system for keeping track of explosives.
Enligt artikel 9 i direktivet, som reglerar överföring av explosiva varor, krävs att mottagaren av de explosiva varorna har tillstånd från den behöriga myndigheten på bestämmelseorten. Det dokument som innehåller tillståndet skall medfölja de explosiva varorna tills de når den angivna bestämmelseorten och skall uppvisas på begäran från de behöriga myndigheterna.
Article 10 of the directive, which governs the transfer of ammunition, makes such transfer conditional upon a licence issued by the Member State in which the ammunition is located; however, special provisions apply where ammunition is transferred between dealers.
I artikel 10 i direktivet, som reglerar överföring av ammunition, föreskrivs att den medlemsstat där ammunitionen finns skall utfärda en licens för sådan överföring. Särskilda bestämmelser är
By letter of 13 April 1994, the Commission, having received no notification from the French Government as to the transposition of Articles 9 to 12 and 14 of the directive and having no access to any other information in that connection, gave the French Republic formal notice to submit its observations within two months.
I artikel 13 i direktivet föreskrivs att alla frågor om tillämpningen av detta direktiv skall granskas av en rådgivande kommitté som biträder kommissionen och som består av företrädare för
transfer is approved, it should be pointed out, as the Commission correctly observed, that such an obligation does not arise under the directive.
kommissionens medlemsstaterna och har företrädare som ordförande.
The Commission, by letter of 30 April 1997, communicated to the French Republic a reasoned opinion concerning Articles 9 to 12 and 14 of the directive and invited it to comply therewith within two months of being notified thereof.
bland annat av kommissionens passivitet, eftersom denna inte har vidtagit lämpliga åtgärder för tillämpning av direktivet.