natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purpose of this Convention is to supplement the provisions and facilitate the application between the Member States of the European Union:
Denna konvention har till syfte att komplettera bestämmelserna i och underlätta tillämpningen mellan Europeiska unionens medlemsstater av
— of the European Convention on Extradition of 13 December 1957 …
— den europeiska utlämningskonventionen av den 13 december 1957…,
— the European Convention on the Suppression of Terrorism of 27 January 1977 …
— den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism av den 27 januari 1977…,
— the Convention of 19 June 1990 applying the Schengen Agreement of 14 June 1985 [between the Governments of the States of the Benelux Economic Union, the Federal Republic of Germany and the French Republic] on the gradual
— konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985, [mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Republiken Frankrike] om det gradvisa avskaffandet av kontrollerna vid
SANTESTEBAN GOICOECHEA abolition of checks at their common borders [OJ 2000 L 239, p.
SANTESTEBAN GOICOECHEA de gemensamma gränserna [EGT L 239, 2000, s.
19] in relations between the Member States which are party to that Convention …’
19], inom ramen för förbindelserna mellan de medlemsstater som är parter till denna konvention …”
‘Until this Convention enters into force, any Member State may, when giving the notification referred to in paragraph 2, or at any other time, declare that as far as it is concerned this Convention shall apply to its relations with Member States that have made the same declaration.
”Fram till att denna konvention träder i kraft får varje medlemsstat i samband med underrättelse enligt punkt 2 eller vid varje annan tidpunkt förklara att konventionen, vad medlemsstaten beträffar, är tillämplig i dess förbindelser med de medlemsstater som har gjort samma förklaring.
Such declarations shall take effect 90 days after the date of deposit thereof.’
Dessa förklaringar skall börja gälla nittio dagar efter det att de har deponerats.”
Article 18(5) of the 1996 Convention states that it is to apply only to requests submitted after the date on which it enters into force or is applied as between the requested Member State and the requesting Member State.
I artikel 18.5 i 1996 års konvention preciseras att konventionen endast är tillämplig på sådan begäran som görs efter dagen då den träder i kraft eller efter dagen då
Recitals 3 to 5 in the preamble to the Framework Decision read as follows:
Skälen 3–5 i rambeslutet har följande lydelse:
‘(3) All or some Member States are parties to a number of conventions in the field of extradition, including the European Convention on extradition of 13 December 1957 and the European Convention on the suppression of terrorism of 27 January 1977.
”(3) Det finns ett antal konventioner på detta område till vilka alla eller en del medlemsstater har anslutit sig, däribland Europeiska utlämningskonventionen av den 13 december 1957 och Europeiska konventionen om bekämpande av terrorism av den 27 januari 1977.
The Nordic States have extradition laws with identical wording.
Lagstiftningen om utlämning i de nordiska länderna har identiskt innehåll.
(4) In addition, the following three Conventions dealing in whole or in part with extradition have been agreed upon among Member States and form part of the Union acquis: the Convention of 19 June 1990 implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 on the gradual abolition of checks at their common borders … (regarding relations between the Member States which are parties to that Convention), the [1995] Convention … and the [1996] Convention …
(4) Dessutom har medlemsstaterna godkänt följande tre konventioner, som helt eller delvis gäller utlämning och ingår i gemenskapens regelverk: konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (mellan de medlemsstater som är anslutna till konventionen), [1995 års] konvention … och [1996 års] konvention …
(5) The objective set for the Union to become an area of freedom, security and justice leads to abolishing extradition between Member States and replacing it by a system of surrender between judicial authorities.
(5) Målet för unionen att bli ett område med frihet, säkerhet och rättvisa har medfört att behovet av utlämning mellan medlemsstaterna har försvunnit, och att det skall ersättas av ett system för överlämnande mellan rättsliga myndigheter.
Recital 11 in the preamble to the Framework Decision reads as follows:
Skäl 11 i rambeslutet har följande lydelse:
‘In relations between Member States, the European arrest warrant should replace all the previous instruments concerning extradition, including the provisions of Title III of the Convention implementing the Schengen Agreement which concern extradition.’
”Den europeiska arresteringsordern bör ersätta samtliga tidigare instrument för utlämning mellan medlemsstaterna, även bestämmelserna om utlämning i avdelning III i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet.”
Article 31 of the Framework Decision, ‘Relation to other legal instruments’, is worded as follows:
Artikel 31 i rambeslutet, vilken har rubriken ”Förhållande till andra rättsliga instrument”, har följande lydelse:
(a) the European Convention on Extradition of 13 December 1957, its additional protocol of 15 October 1975, its second additional protocol of 17 March 1978, and the European Convention on the suppression of terrorism of 27 January 1977 as far as extradition is concerned;
Bestämmelserna i detta rambeslut skall, utan att detta påverkar deras tillämpning i förbindelserna mellan medlemsstater och tredje länder, den 1 januari 2004 ersätta motsvarande konventionsbestämmelser om utlämning i förbindelserna mellan medlemsstaterna: a) Europeiska utlämningskonventionen av den 13 december 1957, tilläggsprotokollet till denna av den 15 oktober 1975, det andra tilläggsprotokollet till denna av den 17 mars 1978 och Europeiska konventionen om bekämpande av terrorism av den 27 januari 1977, vad gäller utlämning, b) avtalet av den 26 maj 1989 om förenkling och modernisering av förfarandena för översändande av utlämningsansökningar, c) [1995 års] konvention …,
(e) Title III, Chapter 4 of the Convention of 19 June 1990 implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 on the gradual abolition of checks at common borders.
DOM AV DEN 12.8.2008 — MÅL C-296/08 PPU d) [1996 års] konvention…, e) kapitel 4 i avdelning III i konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna.
Member States may continue to apply bilateral or multilateral agreements or arrangements in force when this Framework Decision is adopted in so far as such agreements or arrangements allow the objectives of this Framework Decision to be extended or enlarged and help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants.
Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa de bilaterala eller multilaterala avtal eller överenskommelser som är i kraft när detta rambeslut antas, i den mån de gör det möjligt att fördjupa eller vidga rambeslutets målsättningar och bidrar till att ytterligare förenkla eller underlätta förfarandena för överlämnande av personer som är föremål för en europeisk arresteringsorder.
Member States may conclude bilateral or multilateral agreements or arrangements after this Framework Decision has come into force in so far as such agreements or arrangements allow the prescriptions of this Framework Decision to be extended or enlarged and help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants, in particular by fixing timelimits shorter than those fixed in Article 17, by extending the list of offences laid down in Article 2(2), by further limiting the grounds for refusal set out in Articles 3 and 4, or by lowering the threshold provided for in Article 2(1) or (2).
Medlemsstaterna får sluta bilaterala eller multilaterala avtal eller överenskommelser efter det att rambeslutet har trätt i kraft i den mån de gör det möjligt att fördjupa eller vidga innehållet i detta rambeslut och bidrar till att ytterligare förenkla eller underlätta förfarandena för överlämnande av personer som är föremål för en europeisk arresteringsorder, särskilt genom att fastställa kortare tidsfrister än de som anges i artikel 17, genom att utöka förteckningen över brott i artikel 2.2, genom att ytterligare begränsa skälen till att vägra verkställighet enligt artiklarna 3 och 4, eller genom att sänka strafftröskeln i artikel 2.1 eller 2.2.
The agreements and arrangements referred to in the second subparagraph may in no case affect relations with Member States which are not parties to them.
De avtal och överensstämmelser som avses i andra stycket skall inte i något fall kunna påverka förbindelserna med de medlemsstater som inte är parter i dessa.
Member States shall, within three months from the entry into force of this Framework Decision, notify the Council and the Commission of the existing agreements and arrangements referred to in the first subparagraph which they wish to continue applying.
Medlemsstaterna skall, inom tre månader efter detta rambesluts ikraftträdande, underrätta rådet och kommissionen om gällande avtal eller överenskommelser enligt punkt 1 som de önskar fortsätta tillämpa.
Member States shall also notify the Council and the Commission of any new agreement or arrangement as referred to in the second subparagraph, within three months of signing it.
Medlemsstaterna skall även underrätta rådet och kommissionen om nya avtal eller överenskommelser av den typ som avses i andra stycket, senast tre månader efter att de har undertecknats.
Where the conventions or agreements referred to in paragraph 1 apply to the territories of Member States or to territories for whose external relations a Member State is responsible to which this Framework Decision does not apply, these instruments shall continue to govern the relations existing between those territories and the other Member States.’
I den mån som de konventioner eller avtal som avses i punkt 1 är tillämpliga på territorier i medlemsstaterna, eller territorier för vilka en medlemsstat ombesörjer de yttre förbindelserna, på vilka detta rambeslut inte är tillämpligt, skall de nuvarande förbindelserna mellan dessa territorier och de övriga medlemsstaterna fortsätta att regleras genom dessa instrument.”
Article 32 of the Framework Decision, ‘Transitional provision’, provides:
I artikel 32 i rambeslutet, vilken har rubriken ”Övergångsbestämmelse”, föreskrivs följande:
‘Extradition requests received before 1 January 2004 will continue to be governed by existing instruments relating to extradition.
”För framställningar om utlämning som tas emot före den 1 januari 2004 kommer även fortsättningsvis gällande utlämningsinstrument att vara i kraft.
Requests received after that date will be governed by the rules adopted by Member States pursuant to this Framework Decision.
För framställningar som tas emot efter detta datum kommer de regler att gälla som antas av medlemsstaterna i enlighet med detta rambeslut.
However, any Member State may, at the time of the adoption of this Framework Decision by the Council, make a statement indicating that as executing Member State it will continue to deal with requests relating to acts committed before a date which it specifies in accordance with the extradition system applicable before 1 January 2004.
Medlemsstaterna får dock, när rådet antar detta rambeslut, göra ett uttalande, där de förklarar att de som verkställande medlemsstat kommer att fortsätta att behandla framställningar, som gäller gärningar som begåtts före en tidpunkt som de skall fastställa, i enlighet med det utlämningssystem som gällde före den 1 januari 2004.
The date in question may not be later than 7 August 2002.
Ifrågavarande tidpunkt får inte vara senare än 7 augusti 2002.
The said statement will be published in the Official Journal of the European Communities.
Detta uttalande skall offentliggöras i [Europeiska gemenskapernas] officiella tidning.
It may be withdrawn at any time.’
Det kan återkallas när som helst.”
Pursuant to Article 32 of the Framework Decision, the French Republic made the following statement (OJ 2002 L 190, p. 19):
Republiken Frankrike har i enlighet med artikel 32 i rambeslutet gjort följande uttalande (EGT L 190, 2002, s. 19):
‘Pursuant to Article 32 of the framework decision … France states that as executing Member State it will continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993, the date of entry into force of the Treaty on European Union
”Frankrike förklarar i enlighet med artikel 32 i rambeslutet … att landet som verkställande medlemsstat kommer att fortsätta att behandla framställningar rörande gärningar som begåtts före den 1 november 1993, datumet för ikraftträdandet av
Loi no 2004-204 portant adaptation de la justice aux évolutions de la criminalité (Law No 2004-204 adapting the legal system to developments in criminality) of 9 March
Rambeslutet genomfördes genom lag nr 2004-204 av den 9 mars 2004 om anpassning av rättsväsendet till utvecklingen av brottsligheten (loi no 2004-204, du 9 mars 2004, portant adaptation de la justice aux évolutions de la criminalité) (JORF av den 10 mars 2004, s. 4567).
That law also included provisions implementing the 1995 and 1996 Conventions.
I straffprocesslagen finns även bestämmelser för att genomföra 1995 och 1996 års konventioner.
Law No 2004-1345 of 9 December 2004 authorised ratification of the 1996 Convention (JORF, 10 December 2004, p. 20876).
Ratificeringen av 1996 års konvention godkändes genom lag nr 2004-1345 av den 9 december 2004 (JORF av den 10 december 2004, s. 20876).
It was stated to be applicable from 1 July 2005.
I dekretet preciseras att konventionen är tillämplig sedan den 1 juli 2005.
The main proceedings and the reference for a preliminary ruling
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
That request was the subject of an unfavourable opinion of the Chambre de l’instruction (Indictment Division) of the Cour d’appel de Versailles (Court of Appeal, Versailles), by judgment of 19 June 2001, on the ground that the offences for which extradition was sought were statute-barred under French law.
Förundersökningsavdelningen vid Cour d’appel de Versailles avstyrkte i beslut av den 19 juni 2001 utlämningen, med hänvisning till att de gärningar vilka framställningen avsåg var preskriberade enligt fransk rätt.
On 31 March 2004 a European arrest warrant referring to the same acts as the extradition request of 11 October 2000 was issued by the Spanish judicial authorities against Mr Santesteban Goicoechea.
Den 31 mars 2004 utfärdade de spanska myndigheterna en europeisk arresteringsorder för Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea avseende samma gärningar som i framställningen om utlämning av den 11 oktober 2000.
In its written observations, the French Government stated that it had not enforced the warrant.
Den franska regeringen har i sitt skriftliga yttrande förklarat att denna arresteringsorder inte verkställdes.
In view of the date of the acts and the statement made pursuant to Article 32 of the Framework Decision, the warrant could be regarded only as a mere request for a provisional arrest, to be dealt with under the system of extradition applicable before 1 January 2004, that is, the European Convention on Extradition of 13 December 1957.
Med hänsyn till tidpunkten för gärningarna och uttalandet enligt artikel 32 i rambeslutet, kunde arresteringsordern nämligen endast anses utgöra en hemställan om provisoriskt anhållande, vilken ska handläggas enligt den ordning för utlämning som gällde före den 1 januari 2004, det vill säga enligt den europeiska utlämningskonventionen av den 13 december 1957.
However, the offences were statute-barred under French law.
Gärningarna var emellertid preskriberade enligt fransk rätt.
In any event, Mr Santesteban Goicoechea was serving a sentence of imprisonment in France, so that no surrender to the requesting Member State could have been carried out until after that sentence had been served.
Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea avtjänade ett fängelsestraff i Frankrike och ett överlämnande till den anmodande medlemsstaten skulle i vart fall inte ha kunnat ske förrän detta straff var verkställt.
Mr Santesteban Goicoechea was to be released on 6 June 2008.
Frihetsberövandet av Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea skulle upphöra den 6 juni 2008.
As stated at the hearing by the Spanish Government, since the impossibility of making use of a European arrest warrant in view of the date of the acts and the statement made pursuant to Article 32 of the Framework Decision had been pointed out by the French judicial authorities, a request for provisional arrest was made on 27 May 2008 by the Juzgado Central de Instrucción (Central Court of Investigation) of the Audiencia Nacional (National High Court, Spain) in respect of the same acts, with a view to a request for extradition based on the 1996 Convention.
Den spanska regeringen har vid förhandlingen preciserat att den omständigheten att det inte var möjligt att använda en europeisk arresteringsorder med hänsyn till tidpunkten för gärningarna och uttalandet enligt artikel 32 i rambeslutet, vilket påpekats av de franska rättsliga myndigheterna, medförde att Juzgado Central de Instrucción de la Audiencia Nacional (Spanien) gjorde en hemställan om provisoriskt anhållande den 27 maj 2008 avseende samma gärningar i syfte att en utlämning skulle äga rum enligt 1996 års konvention. Den 28 maj 2008 beslutade åklagaren (procureur de la République) att Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea skulle vara omhändertagen i avvaktan på utlämning.
On 2 June 2008 the Spanish authorities requested the extradition of Mr Santesteban Goicoechea under the 1996 Convention.
Den 2 juni 2008 begärde de spanska myndigheterna Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea utlämnad på grundval av 1996 års konvention.
The Procureur Général (Principal Public Prosecutor) asks the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier to issue a favourable opinion on the Spanish authorities’ request.
Den allmänna åklagaren har hemställt att Chambre de l’instruction de la cour d’appel de Montpellier i sitt yttrande ska tillstyrka de spanska myndigheternas framställning.
Mr Santesteban Goicoechea refuses to be surrendered to the Spanish authorities, taking the view in particular that the Kingdom of Spain cannot make use of the provisions of the 1996 Convention.
Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea har motsatt sig ett överlämnande till de spanska myndigheterna. Han anser att Konungariket Spanien inte kan använda sig av bestämmelserna i 1996 års konvention.
The referring court notes that the Framework Decision provides in Article 31 that from 1 January 2004 it is to replace the corresponding provisions of the conventions — which it then mentions — applicable in the field of extradition in relations between the Member States.
Den hänskjutande domstolen har konstaterat att det i artikel 31 i rambeslutet föreskrivs att detta rambeslut, från och med den 1 januari 2004, ersätter motsvarande bestämmelser i de konventioner i fråga om utlämning mellan medlemsstater som anges i artikeln. 1996 års konvention anges i artikel 31.1 d i rambeslutet.
That court states that Article 31(2) of the Framework Decision provides for the possibility of some Member States continuing to apply certain bilateral or multilateral agreements in force at the time of adoption of the Framework Decision.
Enligt artikel 31.2 i rambeslutet ges en möjlighet för vissa medlemsstater att fortsätta att tillämpa vissa bilaterala eller multilaterala avtal som är i kraft vid rambeslutets antagande.
They must, however, notify those agreements within three months from the entry into force of the Framework Decision.
Medlemsstaterna ska underrätta rådet och kommissionen, inom tre månader från rambeslutets ikraftträdande, om de avtal som de önskar fortsätta att tillämpa.
The Kingdom of Spain has not made any notification to that effect.
Konungariket Spanien har dock inte lämnat någon sådan underrättelse.
The referring court is also uncertain as to the interpretation of Article 32 of the Framework Decision, since the application is sought in the main proceedings of a convention that has been applicable in France since 1 July 2005.
Den hänskjutande domstolen vill även få klarhet i hur artikel 32 i rambeslutet ska tolkas, eftersom det i målet vid den domstolen begärs att en konvention som varit tillämplig i Frankrike sedan den 1 juli 2005 ska tillämpas.
In those circumstances, the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Mot denna bakgrund har Chambre de l’instruction de la cour d’appel de Montpellier beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
‘(1) Does the failure of a Member State (in this case [the Kingdom of] Spain) to notify under Article 31(2) of the Framework Decision … its intention to continue to apply bilateral or multilateral agreements preclude, by reason of the word “replace” in Article 31 of that Framework Decision, that Member State from using with another Member State (in this case [the French Republic]), which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision, procedures other than that of the European arrest warrant?
”1) Medför tillämpningen av uttrycket ’skall ersätta’ i artikel 31 i rambeslutet … att en medlemsstat – i detta fall [Konungariket Spanien] –, som inte har lämnat någon underrättelse enligt artikel 31.2 i nämnda rambeslut angående de bilaterala och multilaterala avtal som den avser att fortsätta tillämpa, inte kan tillämpa andra förfaranden än förfarandet med en europeisk arresteringsorder i förhållande till en medlemsstat – i detta fall [Republiken Frankrike] – som har lämnat en underrättelse enligt artikel 32 i rambeslutet?
If the answer to the above question is in the negative, an answer to the following question is requested:
För det fall den första frågan ska besvaras nekande begärs svar på följande fråga:
(2) Do the provisos made by the executing Member State permit that State to apply [the 1996] Convention … which was thus prior to 1 January 2004, but entered into force in that executing State after that date of 1 January 2004 referred to in Article 32 of the Framework Decision?’
2) Medför den verkställande statens förbehåll att denna stat kan tillämpa [1996 års konvention], vilken ingicks före det i artikel 32 i rambeslutet angivna datumet den 1 januari 2004, men inte trädde i kraft i den staten förrän efter detta datum?”
By letter of 3 July 2008, lodged at the Court Registry on the same day, the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier asked for the reference for a preliminary ruling to be dealt with under an urgent procedure pursuant to Article 104b of the Rules of Procedure.
I en skrivelse av den 3 juli 2008, vilken inkom till domstolens kansli samma dag, har Chambre de l’instruction de la cour d’appel de Montpellier ansökt om att begäran om förhandsavgörande ska handläggas enligt förfarandet för brådskande mål enligt artikel 104b i rättegångsreglerna.
The referring court stated as grounds for that request that Mr Santesteban Goicoechea was being detained, after serving a sentence of imprisonment, on the sole basis of detention for the purpose of extradition ordered in the extradition proceedings in which the reference was made.
Den hänskjutande domstolen har motiverat ansökan med att Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea har verkställt ett fängelsestraff och nu är frihetsberövad endast i kraft av ett beslut om omhändertagande i avvaktan på utlämning som fattats i det förfarande i vilket tolkningsfrågan har uppstått.