natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should be noted that, according to settled caselaw, it is solely for the national court before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Det skall erinras om att det enligt fast rättspraxis uteslutande ankommer på den nationella domstol vid vilken tvisten anhängiggjorts och som har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i varje enskilt mål bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till domstolen.
Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of Community law, the Court of Justice is, in principle, bound to give a ruling. 22
Domstolen är följaktligen i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande när de frågor som ställts avser tolkningen av gemenskapsrätten. 22
The Belgian Government bases its contention of inadmissibility on the argument that Article 81 EC does not apply to the Law of 1958 because the ban on advertising in the dental care sector is social in nature and is intended to protect public welfare.
Den belgiska regeringen grundar sin åsikt på argumentet att artikel 81 EG inte är tillämplig på 1958 års lag, eftersom förbudet mot att göra reklam inom tandvårdsområdet har en social aspekt och syftar till att skydda folkhälsan.
It is true that the Court has also held that, in exceptional circumstances, it can
Domstolen har emellertid också konstaterat att det i undantagsfall ankommer på
22 — See, in particular, Case C-318/00 Bacardi­Martini and Cellier des Dauphins [2003] ECR I-905, paragraph 41 and the caselaw cited.
22 — Se bland annat dom av den 21 januari 2003 i mål C-318/00, Bacardi-Martini och Cellier des Dauphins (REG 2003, s. I-905), punkt 41 och där angiven rättspraxis.
The Belgian Government deduces from this that the question referred by the national court is not relevant to the resolution of the dispute in the main proceedings and is of a purely hypothetical nature.
Den belgiska regeringen drar härav slutsatsen att den fråga som ställts av den hänskjutande domstolen inte är relevant
DOULAMIS factual situation which does not correspond to the facts of the main proceedings.
DOULAMIS inte motsvarar de verkliga omständigheterna i målet vid den nationella domstolen.
25 examine the conditions in which the case was referred to it by the national court.
25 den att undersöka de omständigheter under vilka den nationella domstolen anhängiggjort sin begäran om förhandsavgörande.
As is regularly stated in judgments on references for a preliminary ruling, the spirit of cooperation which must prevail in such proceedings requires the national court for its part to have regard to the function entrusted to the Court, which is to assist in the administration of justice in the Member States and not to give opinions on general or hypothetical questions. 23
Som det återkommande har påpekats i domar i mål om förhandsavgörande innebär den samarbetsanda som bör råda vid behandlingen av en begäran om förhandsavgörande att den nationella domstolen å sin sida skall ta hänsyn till den uppgift som EG-domstolen har anförtrotts, vilken är att bidra till rättskipningen i medlemsstaterna och inte att avfatta rådgivande yttranden i allmänna eller hypotetiska frågor. 23
That may also be the case where the national court refers a question to the Court for a preliminary ruling with a view to enabling it to decide whether the legislation of another Member State is in accordance with Community law, where that court bases its question on an interpretation of that legislation which is founded on mere suppositions. 26
Det kan även vara fallet när den hänskjutande domstolen ställer en tolkningsfråga till domstolen som syftar till att domstolen skall pröva huruvida en annan medlemsstats lagstiftning är förenlig med gemenskapsrätten och den hänskjutande domstolen baserar sin fråga på en tolkning av den aktuella lagstiftningen som enbart grundar sig på rena antaganden. 26
I do not believe that the question referred by the Tribunal de première instance de Bruxelles for a preliminary ruling falls within any of those categories of inadmissibility.
Jag anser inte att den tolkningsfråga som ställts av Tribunal de première instance de Bruxelles motsvarar någon av de ovan angivna situationerna där en tolkningsfråga inte kan tas upp till sakprövning.
Thus, the Court has refused to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation or validity of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
Domstolen har således funnit att den inte kan besvara en tolkningsfråga som en nationell domstol har ställt då det är uppenbart att den av den nationella domstolen begärda tolkningen av en gemenskapsrättslig regel eller bedömningen av giltigheten av en sådan regel inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller föremålet för talan i målet vid den nationella domstolen, eller då domstolen inte har tillgång till de uppgifter om de faktiska eller rättsliga förhållandena som är nödvändiga för att kunna ge ett användbart svar på de frågor som ställts till den.
Thus, contrary to the submissions of the Belgian Government, the question is not obviously without relevance to the resolution of the dispute in the main proceedings and is not hypothetical.
Tvärtemot vad den belgiska regeringen har hävdat är det inte uppenbart att tolkningsfrågan saknar relevans för avgörandet av tvisten i målet vid den nationella domstolen, och den är inte heller hypotetisk.
If Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, read in conjunction with Article 81 EC, were interpreted as meaning that they preclude
En tolkning av artikel 81 EG i förening med artikel 3.1 g EG och artikel 10 andra
The same is true where the problem raised by the referring court is hypothetical.
Detsamma gäller när den hänskjutande domstolens fråga är hypotetisk.
24That may be the case, for example, where the question referred for a preliminary ruling by such a court relates to a legal or
24 Detta kan vara fallet till exempel när tolkningsfrågan gäller en rättslig eller faktisk situation som
26 — Case C-153/00 der Weduwe [2002] ECR I-11319, paragraphs 33 to 39.
26 — Dom av den 10 december 2002 i mål C-153/00, Der Weduwe (REG 2002, s.
23 — Ibid., paragraph 42 and the caselaw cited.24 — Ibid., paragraph 43 and the caselaw cited.
23 — Ibidem (punkt 42 och där angiven rättspraxis).24 — Ibidem (punkt 43 och där angiven rättspraxis).
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/05 separate, and it falls exclusively to the latter to interpret its national legislation.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-446/05 domstolar som föreskrivs i artikel 234 EG finns en tydlig funktionsfördelning mellan domstolen och den hänskjutande domstolen, och att den sistnämnda är ensam behörig att tolka den nationella lagstiftningen.
27 a national law such as the Law of 1958, the referring court would be obliged to disapply that law and acquit Mr Doulamis.
27 stycket EG enligt vilken dessa artiklar utgör hinder för sådan nationell lagstiftning som 1958 års lag skulle innebära att den hänskjutande domstolen måste underlåta att tillämpa denna lag och frikänna Ioannis Doulamis.
The question referred is therefore entirely relevant to the resolution of the dispute in the main proceedings.
Tolkningsfrågan är därför fullständigt relevant för avgörandet av tvisten i målet vid den nationella domstolen.
The Court of Justice must therefore take account of the legislative context in which the question referred to it arises, as described by the national court, even if that regulatory context is contested by the very State in which that court is located in the observations which it submits to the Court. 28
Det ankommer således på domstolen att beakta det rättsliga sammanhang i vilket tolkningsfrågan ställts, såsom det framställts av den hänskjutande domstolen, även om den medlemsstat där den nationella domstolen är belägen har inkommit med ett yttrande till domstolen där den ifrågasätter detta rättsliga sammanhang. 28
Next, were it the case that Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, did not apply to such a law, that would not make the question under consideration hypothetical.
Den omständigheten att artikel 81 EG i förening med artiklarna 3 EG och 10 EG eventuellt inte är tillämplig på en sådan lag innebär inte att tolkningsfrågan är hypotetisk.
The referring court has set out the reasons for its uncertainty as to the application of that article in the present case, and those reasons are based on points of fact and law which are consistent with the legal and factual context described by that court.
Den hänskjutande domstolen har motiverat varför den är osäker på huruvida artikel 81 EG är tillämplig i det nu aktuella fallet och har grundat sin motivering på uppgifter om de faktiska eller rättsliga förhållandena som överensstämmer med det rättsliga och faktiska sammanhang som den redogjort för.
Since the Tribunal de première instance de Bruxelles stated, in its order for reference, that the Law of 1958 was to be understood as prohibiting advertising of any kind in the dental care sector, it is not for the Court or the Italian Government to call that interpretation into question.
Eftersom Tribunal de première instance de Bruxelles i sin begäran om förhandsavgörande har angett att 1958 års lag skall tolkas så, att den förbjuder all reklam inom tandvårdsområdet, ankommer det varken på EG-domstolen eller på den italienska regeringen att ifrågasätta denna tolkning.
Whether Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10, does or does not apply to national legislation such as the Law of 1958 is a question of interpretation of those provisions and that fact cannot call into question the admissibility of the question referred.
Den omständigheten att artikel 81 EG, i förening med artiklarna 3 EG och 10 EG, eventuellt inte är tillämplig på sådan nationell lagstiftning som 1958 års lag beror på tolkningen av dessa bestämmelser och saknar betydelse för frågan om huruvida tolkningsfrågan kan tas upp till sakprövning.
That is why I take the view that the question under consideration is admissible and that it is necessary to reply to it.
Mot bakgrund av det ovan anförda anser jag att tolkningsfrågan kan tas upp till sakprövning och att den skall besvaras.
27 — See, in particular, Case C-295/97 Piaggio [1999] ECR I-3735, paragraph 29 and the caselaw cited.
27 — Se bland annat dom av den 17 juni 1999 i mål C-295/97, Piaggio (REG 1999, s. I-3735), punkt 29 och där angiven rättspraxis.
As regards, next, the Italian Government’s argument that the question referred for a preliminary ruling is hypothetical because it does not relate to the substance of the Law of 1958, it should be noted that, in the context of the procedure established by Article 234 EC providing for cooperation between courts, the functions of the Court and those of the referring court are clearly
När det gäller den italienska regeringens argument att tolkningsfrågan är hypotetisk, eftersom den inte överensstämmer med innehållet i 1958 års lag, skall det erinras om att det inom ramen för det samarbete mellan
It should be stated at this point, in response to the position adopted by the Belgian Government, that the fact that the Law of 1958, in prohibiting dental care providers from advertising their services, seeks to protect public health is no justification for the fact that that law may undermine the attainment of the objectives of the Treaty.
Som svar på den belgiska regeringens ståndpunkt skall det i detta skede påpekas att det förhållandet att 1958 års lag syftar till att skydda folkhälsan genom att förbjuda den som tillhandahåller tandvård att göra reklam för sina tjänster inte rättfärdigar att denna lag kan utgöra ett hinder för förverkligandet av målen i fördraget.
Although, pursuant to Article 152 EC, measures in the health sector fall principally within the competence of the Member States, the Community’s power in that sector being confined to supplementing such measures, the Member States must none the less, when exercising their powers, comply with Community law. 31
Även om verksamheten på folkhälsoområdet enligt artikel 152 EG huvudsakligen omfattas av medlemsstaternas behörighet och gemenskapen endast har behörighet att vidta åtgärder som kompletterar deras verksamhet, måste medlemsstaterna enligt fast rättspraxis ändå utöva sin behörighet med iakttagande av gemenskapsrätten. 31
By its question, the referring court asks whether Article 81 EC, Article (3)(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, read in conjunction, must be interpreted as precluding a national law which prohibits dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind of their services , whether directly or indirectly, to the general public.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida artikel 81 EG i förening med artikel 3.1 g EG och artikel 10 andra stycket EG skall tolkas så att den utgör hinder för nationell lagstiftning om förbud för den som tillhandahåller tandvård som fri yrkesutövare eller på en tandvårdsmottagning att göra någon som helst direkt eller indirekt reklam riktad till allmänheten för sina tjänster.
Medical or paramedical work such as the provision of dental care is an economic activity subject to the rules of the internal market.
En medicinsk eller paramedicinsk handling, bland annat på tandvårdsområdet, utgör en ekonomisk verksamhet som omfattas av reglerna för den inre marknaden.
The measures adopted in a Member State to regulate the advertising in which dental care providers may engage must not therefore infringe the Treaty rules on competition.
De bestämmelser som en medlemsstat antar om vilken reklam som den som tillhandahåller tandvård har rätt att göra får således inte strida mot fördragets regler om konkurrens.
Nor must they be contrary to the freedoms of movement. 32
De får inte heller strida mot bestämmelserna om fri rörlighet. 32
To date, the Community legislature has not adopted any measure regulating or harmonising the possibility of advertising for the healthcare professions, in particular as regards dental care.
Gemenskapslagstiftaren har hittills inte antagit någon rättsakt om reglering eller harmonisering av möjligheten att göra reklam för vårdverksamhet, inte heller inom tandvårdsområdet.
Directive 78/686, the purpose of which is to facilitate the effective exercise of the right of establishment and the freedom to provide services in respect of the activities of dental practitioners, 29contains no provision on that point.
Direktiv 78/686, som syftar till att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster när det gäller verksamhet som tandläkare, 29innehåller inga bestämmelser på denna punkt.
30It is therefore indeed the case that the question whether a national law such as the Law of 1958 is compatible with Community law must be examined in the light of the provisions of the Treaty.
30 Det är således mot bakgrund av bestämmelserna i fördraget som det, i förekommande fall, skall prövas huruvida sådan nationell lagstiftning som 1958 års lag är förenlig med gemenskapsrätten.
The objective pursued by the Law of 1958 cannot therefore, as such, exclude it
Syftet med 1958 års lag innebär således inte i sig att lagen skall anses falla utanför
29 — Second recital in the preamble.
29 — Andra skälet.
31 — See, to that effect, Case C-56/01 Inizan [2003] ECR I-12403, paragraphs 16 and 17.
31 — Se, för ett liknande resonemang, dom av den 23 oktober 2003 i mål C-56/01, Inizan (REG 2003, s.
30 — The sixth recital in the preamble to Directive 2005/36, which repealed and replaced Directive 78/686, states that ‘[t]he facilitation of service provision has to be ensured in the context of strict respect for public health and safety and consumer protection.
30 — I skäl 6 i direktiv 2005/36, genom vilket direktiv 78/686 har upphävts och ersatts, anges att ”[d]et är nödvändigt att garantera att tillhandahållande av tjänster säkras under noggrant iakttagande av skydd för folkhälsa och säkerhet samt konsumentskydd.
Therefore, specific provisions should be envisaged for regulated professions having public health or safety implications, which provide cross-frontier services on a temporary or occasional basis’.
Särskilda bestämmelser bör därför införas för reglerade yrken som har konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet, och som tillfälligt eller temporärt tillhandahåller gränsöverskridande tjänster.”
32 — See, to that effect, Case C-260/89 ERT [1991] ECR I-2925, paragraph 12.
32 — Se, för ett liknande resonemang, dom av den 18 juni 1991 i mål C-260/89, ERT (REG 1991, s. I-2925; svensk specialutgåva, volym 11, s. I-209), punkt 12.
Whether the Law of 1958 is compatible with Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC from the scope of Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC.
Huruvida 1958 års lag är förenlig med artikel 81 EG i förening med artiklarna 3 EG och 10 EG tillämpningsområdet för artikel 81 EG i förening med artiklarna 10 EG och 3 EG.
Whether or not that law falls within the scope of those provisions must therefore be assessed in the light of the characteristic features of that law and the facts in the main proceedings.
Huruvida lagen omfattas av tillämpningsområdet för dessa bestämmelser eller inte skall avgöras mot bakgrund av lagens särdrag och omständigheterna i tvisten i målet vid den nationella domstolen.
The purpose of Article 81 EC is to regulate the conduct of undertakings and not that of the Member States.
Det skall erinras om att artikel 81 EG syftar till att reglera företagens beteende och inte medlemsstaternas.
It prohibits agreements between undertakings, decisions by associations of undertakings and concerted practices by economic operators which may affect trade between Member States and which are incompatible with competition.
Artikeln innehåller ett förbud mot avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden mellan ekonomiska aktörer som kan påverka handeln mellan medlemsstater och hindra konkurrensen.
I share the Commission’s view that the provisions of Article 81 EC, read in conjunction with those of Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, do not apply to national legislation such as the Law of 1958.
Jag anser liksom kommissionen att bestämmelserna i artikel 81 EG i förening med bestämmelserna i artikel 3.1 g EG och artikel 10 andra stycket EG inte är tillämpliga på sådan nationell lagstiftning som 1958 års lag.
On the other hand, the ban prohibiting dental care providers from advertising their services to the general public is, in my opinion, a restriction on the freedom of establishment and the freedom to provide services.
Däremot utgör förbudet för den som tillhandahåller tandvård att göra reklam för sina tjänster riktad till allmänheten enligt min mening en inskränkning i etableringsfriheten och i friheten att tillhandahålla tjänster.
I shall, however, say that such a ban may be justified on the ground of the protection of public health and indicate the extent to which it is, in my view, proportionate to that objective.
Jag kommer emellertid att förklara varför ett sådant förbud kan anses vara motiverat med hänsyn till skyddet för folkhälsan och varför förbudet enligt min åsikt är proportionerligt med hänsyn till detta mål.
The Court has acknowledged that that article, read in conjunction with Article 10 EC, may be relied on against a legislative measure adopted by a Member State.
Domstolen har visserligen medgett att artikel 81 EG, i förening med artikel 10 EG, kan åberopas mot en normativ rättsakt som antagits av en medlemsstat.
Thus, according to settled caselaw, while Article 81 EC is, in itself, concerned solely with the conduct of undertakings and not with laws or regulations emanating from the Member States, that article, read in conjunction with Article 10 EC, none the less requires the Member States not to introduce or maintain in force measures, even of a legislative or regulatory nature, which may render ineffective the competition rules applicable to undertakings. 33
Enligt fast rättspraxis gäller att även om artikel 81 EG endast omfattar förfaranden av företag och inte avser lagar och andra föreskrifter som antagits av medlemsstaterna, medför denna artikel, i förening med artikel 10 EG, icke desto mindre att medlemsstaterna inte får vidta eller bibehålla åtgärder – inte heller i form av lag eller andra bestämmelser – som kan leda till att de konkurrensregler som är tillämpliga på företag förlorar sin ändamålsenliga verkan. 33
33 — Case C-198/01 CIF [2003] ECR I-8055, paragraph 45 and the caselaw cited.
33 — Dom av den 9 september 2003 i mål C-198/01, CIF (REG 2003, s.
I shall examine each of those points in turn.
Jag kommer nedan att närmare behandla var och en av dessa frågor i tur och ordning.
DOULAMIS the penalties under that article solely because of their legal form. 35
DOULAMIS denna artikel enbart på grund av sin rättsliga form. 35
However, by extending the scope of Article 81 EC to measures emanating from a Member State, it was not intended to extend it to any State measure which may have adverse effects on competition.
Denna utvidgning av tillämpningsområdet för artikel 81 EG till att omfatta rättsakter som antagits av medlemsstaterna syftar emellertid inte till att utvidga tillämpningsområdet till att omfatta varje statlig åtgärd som kan anses inverka hindrande på konkurrensen.
It none the less remains the case that Article 81 EC, in conjunction with Article 10 EC, applies to a legislative or regulatory measure adopted by a Member State only if that measure encourages, reinforces or codifies a measure attributable to undertakings.
Det är icke desto mindre så att artikel 81 EG, i förening med artikel 10 EG, är tillämplig på lagar eller andra föreskrifter som antagits av en medlemsstat endast om den aktuella åtgärden främjar, stärker eller kodifierar en handling som kan tillräknas företag.
The Court has held that Articles 10 EC and 81 EC are infringed in two situations: first, where a Member State requires or encourages the adoption of agreements, decisions or concerted practices contrary to Article 81 EC or reinforces their effects, and, second, where it divests its own rules of the character of legislation by delegating to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere. 34
Domstolen har nämligen slagit fast att åsidosättande av artiklarna 10 EG och 81 EG skall anses föreligga i följande två situationer: dels när en medlemsstat påbjuder eller främjar ingåendet av avtal som strider mot artikel 81 EG eller förstärker verkningarna av sådana avtal, dels när den fråntar sina egna föreskrifter deras offentligrättsliga karaktär genom att delegera ansvaret för att besluta om ingripanden av ekonomiskt intresse till privata aktörer. 34
The fact that the two situations referred to above are not exhaustive, because they are preceded by the adverbial phase ‘in particular’ in a number of the Court’s decisions, 36does not in my view call that analysis into question.
Den omständigheten att de två ovannämnda situationerna inte täcker alla eventualiteter, eftersom de i flera av domstolens avgöranden föregås av adverbet ”bland annat”, 36 ändrar enligt min åsikt inte denna bedömning.