natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No 1347/2000, that that decision has been suspended, overturned, set aside or, in any event, has not become res judicata or has been replaced by a decision ordering return, in so far as the return of the child has not actually taken place.
har inhiberats, ändrats, upphävts eller i varje fall inte har vunnit laga kraft eller att nämnda avgörande har ersatts med ett avgörande om att återlämna barnet, såvitt barnet inte har återlämnats.
If no doubt has been expressed as regards the authenticity of that certificate and if it was drawn up in accordance with the standard form set out in Annex IV to the regulation, opposition to the recognition of the decision ordering return is not permitted and it is for the requested court only to declare the enforceability of the certified decision and to allow the immediate return of the child.
För det fall det inte har framförts någon invändning om att nämnda intyg inte är äkta och för det fall intyget har utfärdats enligt det formulär vars mall återfinns i bilaga IV till förordningen, är det inte tillåtet att framställa någon invändning mot att avgörandet om att återlämna barnet erkänns. Den domstol där avgörandet görs gällande har därvid bara att konstatera att det avgörande som försetts med intyg är verkställbart och att bifalla ansökan om att barnet omedelbart ska återlämnas.
Except where the procedure concerns a decision certified pursuant to Art -icles 11(8) and 40 to 42 of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation No 1347/2000, the possibility that any interested party may apply for nonrecognition of a judicial decision, even if no application for recognition of the decision has been submitted beforehand, cannot be discounted in general terms.
Förutom de fall där förfarandet avser ett avgörande som försetts med intyg med tillämpning av artiklarna 11.8 och 40–42 i förordning nr 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning nr 1347/2000, kan möjligheten för varje berörd part att få fastställt att ett domstolsavgörande inte ska erkännas, även om någon ansökan om erkännande av avgörandet inte har getts in först, inte rent generellt uteslutas.
First, Article 21(3) of the egulation confirms such a possibility, subject to the provisions of Section 4 of Chapter III and, second, it is not precluded that an application for nonrecognition of a decision results incidentally in its recognition, in which case Article 21(4) would apply.
De invändningar under processen som, efter det att ett avgörande om att inte återlämna barnet har meddelats, framställs eller framställs på nytt i den verkställande medlemsstaten är därför inte avgörande, och de kan anses sakna relevans för genomförandet av förordningen.
The possibility of submitting an application for nonrecognition if no application for recognition has
Om så inte var fallet, skulle det nämligen föreligga en risk för att förordningens ändamålsenliga verkan gick förlorad.
The enforceability of a judgment requiring the return of a child following a judgment of nonreturn enjoys proced -ural autonomy, so as not to delay the return of a child who has been wrongfully removed to or retained in a Member State other than that in which that child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention.
Artikel 21.3 i förordningen bekräftar att en sådan möjlighet finns, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avsnitt 4 i kapitel III.
Procedural steps which, after a nonreturn decision has been taken, occur or recur in the Member State of enforcement are not decisive and may be regarded as irrelevant for the purposes of implementing the regulation.
Vidare är det inte heller uteslutet att en ansökan om ickeerkännande av ett avgörande får till följd att avgörandet erkänns prejudiciellt.
Such an application must however comply with the procedure provided for in Section 2 of Chapter III of the regulation and, in particular, it can be pursued according to the provisions of domestic law only if they do not limit the scope and effects of the regulation.
Förfarandet i kapitel III avsnitt 2 i förordningen ska emellertid iakttas i samband med en sådan ansökan. Ansökan får göras med stöd av bestämmelserna i den nationella rätten endast om de nationella bestämmelserna inte innebär att förordningens räckvidd och verkan begränsas.
The situation envisaged in the event of an application for nonrecognition is different from that covered by Article 31(1).
När det gäller en ansökan om ickeerkännande är det fråga om en annan situation än den som avses i artikel 31.1 Förfarandet i artikel 31 i förordningen är således ett förfarande om verkställighet där endast en part får yttra sig, och yttranden från den part mot vilken verkställighet begärs kan inte tillmätas betydelse utan att förfarandet blir ett kontradiktoriskt fastställelseförfarande.
Thus, since the procedure provided for in Article 31 of the Regulation is of an enforceable and unilateral nature, it cannot take account of the submissions of the party against whom enforcement is sought without assuming a declaratory and adversarial nature, which would run counter to its very logic according to which the rights of the defence are ensured by means of the appeal provided for in Article 33 of the Regulation.
Detta skulle strida mot själva logiken i förfarandet, där rätten till försvar säkerställs genom den taleform som anges i artikel 33 i förordningen.
On the contrary, in the event of an application for nonrecognition of a judicial decision where the applicant is the person against whom the application for a declaration of enforceability might have been brought and where the conditions justifying the exclusion, for the party against whom enforcement is sought, of the possibility of making submissions are not fulfilled, the purpose of the procedure is to seek a negative assessment which, by its nature, calls for an adversarial procedure.
När det däremot gäller en ansökan om ickeerkännande av ett domstolsavgörande där sökanden är den som skulle kunna bli föremål för en ansökan om verkställbarhetsförklaring och där villkoren för uteslutande, för den part mot vilken verkställighet söks, av möjligheten att inkomma med yttranden inte är uppfyllda, är syftet med förfarandet att utverka en negativ bedömning som i sig kräver ett kontradiktoriskt förfarande.
It follows that the party against whom the application for nonrecognition has been lodged cannot, in the event of an application for non-recognition, be deprived of the possibility of making submissions.
Härav följer att den part mot vilken ansökan om ickeerkännande ges in inte får, då det gäller en ansökan om ickeerkännande, fråntas möjligheten att yttra sig.
Article 31(1) of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation No 1347/2000, in so far as it provides that neither the person against whom enforcement is sought, nor the child is, at this stage of the proceedings, entitled to make any submissions on the application, is not applicable to proceedings initiated for nonrecognition of a judicial decision if no application for recognition has been lodged beforehand in respect of that decision.
Artikel 31.1 i förordning nr 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning nr 1347/2000, i vilken föreskrivs att i detta skede av förfarandet ska varken den part mot vilken verkställighet begärs eller barnet ges tillfälle att yttra sig över ansökan, är inte tillämplig i ett förfarande för ickeerkännande av ett domstolsavgörande som anhängiggjorts utan att någon ansökan om erkännande av samma avgörande getts in i förväg.
In such a situation, the defendant, who is seeking recognition, is entitled to make submissions.
Motparten, som gör gällande att avgörandet ska erkännas, får yttra sig i en sådan situation.
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON of 1 July 2008 1 provisions here in full, but I shall refer to them in my analysis.
1 av den 1 juli 2008 melserna i fulltext, men jag kommer att hänvisa till dessa i min bedömning.
The main elements of the factual and procedural background may be summarised in tabular form.
De viktigaste faktiska och processuella förhållandena i målet kan sammanfattas i en tabell.
In the table below:
I den tabell som jag har ställt upp nedan gäller följande:
A child born in Germany in 2005 to a German father and a Lithuanian mother, who were married at the time but are now divorced, is at present in Lithuania with the mother, against the wishes of the father.
Ett barn fött i Tyskland år 2005 av tysk far och litauisk mor, som då var gifta men numera är skilda, befinner sig för närvarande i Litauen med modern, mot faderns vilja.
In the context of the divorce proceedings, the German courts awarded custody of the child to the father, and ordered that she be returned to him.
I målet om äktenskapsskillnad tillerkände den tyska domstolen fadern vårdnaden om barnet och förordnade om att det skulle återlämnas till honom.
The Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Supreme Court of Lithuania) seeks a preliminary ruling on six questions concerning the conditions governing examination of the mother’s application for a declaration of nonrecognition of those aspects of the divorce judgment.
Lietuvos Aukščiausiasis teismas (Litauens högsta domstol) har ställt sex frågor till EG-domstolen angående villkoren för prövning av en ansökan från modern om att få fastställt att dessa delar av domen om äktenskapsskillnad inte ska erkännas.
Such a situation is governed in Community law, by the ‘Brussels II bis’ 2Regula-tion, read together with the 1980 3Hague
En sådan situation regleras i gemenskapslagstiftningen av Bryssel IIa-förordningen 2i förening med 1980 års Haagkonvention 3.
Convention. I shall not set out their relevant
Jag kommer inte att återge de relevanta bestäm-
— information in bold type concerns, on the one hand, the divorce proceedings in Germany, culminating in a judgment granting divorce, awarding custody to the father and ordering that the child be returned to him and, on the other hand, the proceedings commenced by the mother in Lithuania for a declaration that the judgment should not be recognised as regards the two latter aspects, and thus to the present request for a preliminary ruling by the Court;
— Uppgifterna i fetstil avser dels målet om äktenskapsskillnad i Tyskland, som ledde till en dom om äktenskapsskillnad, genom vilken fadern tillerkändes ensam vårdnad om barnet och det förordnades om att barnet skulle återlämnas till honom, dels det förfarande som har inletts av modern i Litauen, genom vilket hon vill få fastställt att dessa båda sistnämnda delar av domen inte ska erkännas och som således lett till föreliggande begäran om förhandsavgörande.
1 — Original languages: French and English.
1 — Originalspråk: franska och engelska.2 — Rådets förordning (EG) nr
2 — Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ 2003 L 338, p.
27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (EUT L 338, s.
1) (‘the Regulation’).
1) (nedan kallad förordningen).
Unlike the Regulation, the Convention does not contain any rules conferring jurisdiction.
Det kan noteras att konventionen, till skillnad från förordningen, inte innehåller några behörighetsregler.
In that regard, the Regulation draws on the Hague Convention of 19 October 1996 on Jurisdiction, Applicable Law, Recognition, Enforcement and Cooperation in respect of Parental Responsibility and Measures for the Protection of Children, which is not yet in force between all the Member States, and in particular not between Germany and Lithuania.
Förordningen bygger i det avseendet på bestämmelser i den konvention om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn, som slöts i Haag den 19 oktober 1996, och som ännu inte gäller mellan samtliga medlemsstater, bland annat inte mellan Förbundsrepubliken Tyskland och Republiken Litauen.
It may be noted that, under Article 60, the Regulation takes precedence over the Convention in so far as the latter concerns matters governed by the Regulation.
Det kan noteras att förordningen, enligt artikel 60 i denna, gäller framför konventionen i den del denna gäller frågor som regleras i förordningen.
— information in italic type concerns a separate procedure initiated by the father in Lithuania seeking a court order there for the child’s return to Germany; the order made has been subject to various challenges and suspensions, so that the procedure is still continuing in Lithuania in parallel to the proceedings which have given rise to the request for a preliminary ruling.
— Uppgifterna i kursiv stil avser ett särskilt förfarande som inletts i Litauen av fadern och vars syfte är att från domstolen i denna stat få ett beslut om återlämnande av barnet till Tyskland. Till följd av olika bestridanden och inhiberingar av det beslut som meddelats fortsätter detta förfarande i Litauen parallellt med det förfarande som har lett till begäran om förhandsavgörande.
VIEW OF MS SHARPSTON — CASE C-195/08 PPU
STÄLLNINGSTAGANDE AV GENERALADVOKAT SHARPSTON — MÅL C-195/08 PPU
Birth of the child
Barnets födelse
With the father’s consent, the mother takes the child to Lithuania for two weeks’ holiday
Med faderns samtycke åker modern med barnet på en två veckor lång semester i Litauen.
The Amtsgericht (Local Court) in Oranienburg annuls joint custody and awards provisional custody to the father
Amtsgericht Oranienburg (domstol i Oranienburg) (Tyskland) upphäver beslutet om gemensam vårdnad och ger fadern interimistisk vårdnad.
The Brandenburgisches Oberlandesgericht (Brandenburg Regional Appeal Court) dismisses the mother’s appeal and confirms the provisional award of custody to the father
Branderburgisches Oberlandesgericht (regional appellationsdomstol i Brandenburg) (Tyskland) ogillar moderns överklagande och bekräftar beslutet om faderns interimistiska vårdnad.
The mother requests a reopening of the proceedings leading to the order of 15/3/2007, alleging new circumstances and the child’s interests, on the basis of Article 13 of the Convention
Modern ansöker om att det förfarande som ledde fram till beslutet av den 15 mars 2000 ska återupptas, genom att åberopa nya omständigheter och barnets bästa med stöd av artikel 13 i konventionen.
The State Attorney of the Republic of Lithuania requests the reopening of the same proceedings, alleging misapplication of the Convention by the Court of Appeal
Det allmänna ombudet i Republiken Litauen ansöker om att samma förfarande ska återupptas, genom att åberopa att Lietuvos apeliacinis teismas har tillämpat konventionen felaktigt.
The Klaipėda court dismisses the two requests for a reopening and recognises the jurisdiction of the Oranienburg court
Klaipėdos apygardos teismas avslår de båda ansökningarna om återupptagande och slår fast att Amtsgericht Orianenburg är behörig.
The Oranienburg court grants divorce, awards custody to the father, orders the child’s return and issues a certificate under Article 42 of the Regulation
Amtsgericht Oranienburg dömer till äktenskapsskillnad, tillerkänner fadern vårdnaden, förordnar om barnets återlämnande och utfärdar ett intyg i enlighet med artikel 42 i förordningen.
The mother appeals against the award of custody and the return order
Modern överklagar beslutet om vårdnaden och återlämnandet.
On appeal by the mother and the State Attorney, the Court of Appeal confirms the dismissal of the applications for a reopening
Efter överklagande av modern och det allmänna ombudet bekräftar Lietuvos apeliacinis teismas avslaget på ansökningarna om återupptagande.
The mother applies for a decision that the Oranienburg court’s judgment of 20/6/2007 should not be recognised to the extent that it grants custody to the father and orders the child’s return
Modern ansöker om ickeerkännande av Amtsgericht Oranienburgs dom av den 20 juni 2007 i den del den tillerkänner fadern vårdnaden och förordnar om barnets återlämnande.
The Court of Appeal dismisses the mother’s request for a declaration of nonrecognition
Lietuvos apeliacinis teismas avslår ansökan om icke-erkännande.
On appeal by the mother and the State Attorney, the Supreme Court quashes the decisions of 19/6 and 27/8/2007on the ground of noncompliance with the Code of Civil Procedure and refers the applications for a reopening back to the Klaipėda Court
Efter överklagande av modern och det allmänna ombudet upphäver Lietuvos Aukščiausiasis teismas besluten av den 19 juni och den 27 augusti 2007 för att civilprocesslagen inte följts och återförvisar ansökningarna om återupptagande till Klaipėdos apygardos teismas.
The Klaipėda court again dismisses the applications for a reopening by the mother and the State Attorney
Klaipėdos apygardos teismas avslår återigen moderns och det allmänna ombudets ansökningar om återupptagande.
The Court of Appeal confirms the rejection of the applications for a reopening The Supreme Court decides to seek a preliminary ruling on six questions in the context of the appeal on a point of law against the decision of 14/9/2007
Lietuvos apeliacinis teismas fastställer avslaget på ansökningarna om återupptagande. Lietuvos Aukščiausiasis teismas beslutar att ställa sex tolkningsfrågor angående överklagandet av beslutet av den 14 september 2007.
The preliminary questions are received at the Court of Justice
Tolkningsfrågorna inkommer till EG-domstolen.
The Supreme Court rules that the mother’s appeal on a point of law against the decisions of 21/3 and 30/4/2008 is admissible, and suspends enforcement of the Court of Appeal’s order of 15/3/2007
Lietuvos Aukščiausiasis teismas finner att moderns överklagande av besluten av den 21 mars och den 30 april 2008 kan tas upp till prövning och skjuter upp verkställandet av Lietuvos apeliacinis teismas beslut av den 15 mars 2007.
In the procedure which has given rise to the reference for a preliminary ruling, the Supreme Court of Lithuania must decide whether to quash the decision of the Lithuanian Court of Appeal’s decision of 14 September 2007 dismissing the mother’s application for nonrecognition of the divorce judgment to the extent that it grants custody to the father and orders the child’s return to Germany.
I det förfarande som gett upphov till begäran om förhandsavgörande ska Lietuvos Aukščiausiasis teismas i Litauen avgöra om Lietuvos apeliacinis teismas beslut av den 14 september 2007, genom vilken moderns ansökan om ett ickeerkännande av domen om äktenskapsskillnad avslås i den del det tillerkänner fadern vårdnaden om barnet och förordnar om att barnet ska återlämnas till Tyskland.
The Court of Appeal also recalled that, on 15 March 2007, it had itself ordered the child’s return on the basis of the Regulation and the Convention.
Lietuvos apeliacinis teismas erinrade även om att man den 15 mars 2007 förordnade om att barnet skulle återlämnas i enlighet med förordningen och konventionen.
The Orianenburg Court’s judgment of 20 June 2007 should therefore have been enforced directly in accordance with Section 4 of Chapter III of the Regulation, without any special exequatur procedure.
Amtsgericht Oranienburgs dom av den 20 juni 2007 skulle således ha verkställts omedelbart enligt bestämmelserna i kapitel III avsnitt 4 i förordningen, utan något särskilt exekvaturförfarande.
The Court of Appeal rejected the argument that Article 11(8) of the Regulation meant that, failing proceedings to obtain recognition of the judgment, the child’s return should be ordered only when a judgment of nonreturn has been issued under Article 13 of the Convention.
Lietuvos apeliacinis teismas godtog inte argumentet att det framgår av artikel 11.8 i förordningen att ett återlämnande av barnet, i avsaknad av ett förfarande för erkännande av domstolsavgörandet, endast ska verkställas när ett domstolsavgörande om att barnet inte ska återlämnas har fattats med stöd av artikel 13 i konventionen.
In the Court of Appeal’s view, the wording ‘notwithstanding a judgment of non-return’ shows that, even if such a judgment has been delivered, the child’s return can be ordered under the Regulation without applying the procedure for recognition of the judgment.
Lietuvos apeliacinis teismas anser att formuleringen ”utan hinder av ett beslut om att inte återlämna barnet” visar att det, även då ett sådant beslut fattats, är möjligt med ett återlämnande enligt förordningen, utan tillämpning av något förfarande för erkännande av domstolsavgörandet.
When an order for the child’s return has been made under the Convention, it must be enforced concurrently with the comparable judgment issued under the Regulation, without any prior recognition procedure (Article 42(1) of the Regulation).
När ett beslut om återlämnande av barnet redan har fattats med stöd av konventionen, ska detta verkställas samtidigt med motsvarande beslut som har fattats med stöd av förordningen, utan föregående förfarande för erkännande (artikel 42.1 i förordningen).
With regard to custody, the Court of Appeal considered that the application for nonrecognition could not be examined in the absence of a request for recognition of that part of the judgment.
Beträffande vårdnaden om barnet fastställde Lietuvos apeliacinis teismas att ansökan om ickeerkännande inte kunde tas upp till sakprövning, eftersom det saknades en ansökan om erkännande av denna del av domen.
With regard to the child’s return, the Court of Appeal had noted that, under Article 11(8) of the Regulation, notwithstanding a judgment 5 of nonreturn pursuant to Article 13 of the 1980 Hague Convention, any subsequent judgment which requires the return of the child issued by a court having jurisdiction is to be enforceable in accordance with Section 4 of Chapter III of the Regulation.
Beträffande återlämnande av barnet fann Lietuvos apeliacinis teismas att en senare dom som kräver att barnet återlämnas och som meddelas av en domstol som har behörighet ska enligt artikel 11.8 i förordningen, utan hinder av ett beslut 5om att inte återlämna barnet enligt artikel 13 i Haagkonventionen, vara verkställbar i enlighet med kapitel III avsnitt 4.
By virtue of Article 42(1), which forms part of that section, any such subsequent judgment is to be recognised and enforceable in another Member State without the need for a declaration of enforceability and without any possibility of opposing its recognition, provided that it is enforceable and has been certified in the Member State of origin.
Enligt artikel 42.1, som utgör en del av detta avsnitt, ska en sådan senare dom erkännas och vara verkställbar i en annan medlemsstat utan att det behövs någon verkställbarhetsförklaring och utan att det går att invända mot erkännandet, förutsatt att det är verkställbart och har försetts med ett intyg från ursprungsmedlemsstaten.
The Oranienburg court had issued the relevant certificate, indicating that all the conditions required for such issue were met.
Amtsgericht Oranienburg har utfärdat intyget i fråga och angett att samtliga villkor för att utfärda intyget var uppfyllda.
Since its judgment should have been immediately enforced without any special exequatur procedure, the application for a declaration of nonrecognition was inadmissible.
Eftersom domen borde ha verkställts omedelbart, utan något särskilt exekvaturförfarande, kunde ansökan om ickeerkännande av domen inte tas upp till sakprövning.