natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its second question and by Question 3(a)(i), (vi) and (vii) in Cases C415/99 and C416/99, and by its second question in Case C-414/99, the national court seeks in essence to ascertain whether, having regard to the facts of the disputes in the main proceedings, implied consent may be inferred:
Av svaret på den första frågan i vart och ett av målen C-414/99-C-416/99 följer att det måste stå klart att ett samtycke har lämnats och att det av de omständigheter som beaktas för att fastställa ett underförstått samtycke med säkerhet måste framgå att varumärkesinnehavaren avstår från att göra gällande sin ensamrätt.
Finally, such consent cannot be inferred from the fact that the trade mark proprietor transferred ownership of the goods bearing the mark without imposing contractual reservations or from the fact that, according to the law governing the contract, the property right transferred includes, in the absence of such reservations, an unlimited right of resale or, at the very least, a right to market the goods subsequently within the EEA.
Med hänsyn till hur stora konsekvenser det får för de berörda varumärkesinnehavarna i målen i den nationella domstolen om ensamrätten upphör, det vill säga en ensamrätt som innebär att de kan bestämma över det första utsläppandet på marknaden inom EES, måste samtycket uttryckas på ett sätt som med säkerhet återger viljan att avstå från denna ensamrätt.
- from the fact that the proprietor of the trade mark has not communicated to all subsequent purchasers of the goods placed on the market outside the EEA his opposition to their being marketed within the EEA;
Av detta följer att det ankommer på den ekonomiska aktör som gör gällande att det föreligger ett samtycke att bevisa detta och det åligger inte varumärkesinnehavaren att visa att det saknas samtycke.
A rule of national law which proceeded upon the mere silence of the trade mark proprietor would not recognise implied consent but rather deemed consent. This would not meet the need for consent positively expressed required by Community law.
Det räcker således inte med varumärkesinnehavarens "tystnad" för att det skall föreligga ett underförstått samtycke till saluföring inom EES av varor som har släppts ut på marknaden utanför detta område.
- from the fact that the goods carry no warning of a prohibition on their being placed on the market within the EEA;
En sådan vilja uttrycks normalt genom ett uttryckligen avgivet samtycke.
In so far as it falls to the Community legislature to determine the rights of a trade mark proprietor within the Member States of the Community it would be unacceptable on the basis of the law governing the contract for marketing outside the EEA to apply rules of law that have the effect of limiting the protection afforded to the proprietor of a trade mark by Articles 5(1) and 7(1) of the Directive.
Inte heller kan ett underförstått samtycke anses föreligga på grund av att varumärkesinnehavaren inte har tillkännagivit att han motsätter sig saluföring inom EES eller på grund av att varorna inte har försetts med en uppgift om att de inte får släppas ut på marknaden inom EES.
from the fact that the trade mark proprietor has transferred the ownership of the products bearing the trade mark without imposing any contractual reservations and that, according to the law governing the contract, the property right transferred includes, in the absence of such reservations, an unlimited right to resell or, at the very least, a right to market the goods subsequently within the EEA
Den hänskjutande domstolen har ställt fråga 2 och fråga 3 a i vi och 3 a i vii i målen C-415/99 och C-416/99, samt fråga 2 i mål C-414/99 för att få klarhet i huruvida ett underförstått samtycke,
The consequence of ignorance, on the part of a trader importing goods bearing a trade mark into
Slutligen kan ett sådant samtycke inte följa av den omständigheten att varumärkesinnehavaren
the EEA, of the trade mark proprietor's expressed opposition to such imports or agreed between the two parties to the sale, may be relied upon as against a third party transferee.
eller mot att låta andra aktörer än godkända återförsäljare saluföra dem på denna marknad, eller har överlåtit äganderätten till varor som bär varumärket utan att därvid göra avtalsrättsliga inskränkningar, och en överlåtelse av äganderätten, enligt den lag som är tillämplig på avtalet, innebär en obegränsad rätt till vidareförsäljning eller åtminstone en rätt till fortsatt saluföring inom EES om sådana inskränkningar inte har gjorts.
By Question 3(a)(ii) to (v), raised in Cases C415/99 and C416/99, the national court is in essence asking whether, with regard to exhaustion of the trade mark proprietor's exclusive rights, it is relevant:
att de godkända återförsäljarna och grossisterna, trots att de hade informerats av varumärkesinnehavaren, inte har föreskrivit inskränkningar i avtalen med deras egna köpare som återger varumärkesinnehavarens motstånd mot ett sådant utsläppande.
— that the importer of the goods bearing the trade mark is not aware that the proprietor objects to their being placed on the market in the EEA or sold there by traders other than authorised retailers, or
En nationell lagstiftning enligt vilken varumärkesinnehavarens "tystnad" anses utgöra samtycke, medger inte bara ett underförstått samtycke utan även ett presumerai samtycke. En sådan lagstiftning åsidosätter kravet på ett klart samtycke i den mening som avses i gemenskapsrätten.
That is a different question from those concerning the effect on trade mark rights of consent to marketing within the EEA.
Dessa frågor rör problemet angående giltigheten gentemot en tredje man som har förvärvat vissa rättigheter till varor, av en inskränkning i rätten att fritt förfoga över dessa, vilken den förste säljaren har föreskrivit för den förste köparen eller vilken har överenskommits mellan köpare och säljare.
Since such consent cannot be inferred from the proprietor's silence, preservation of his exclusive right cannot depend on there being an express prohibition of marketing within the EEA which the proprietor is not obliged to impose, nor, a fortiori, on a repetition of that prohibition in one or more of the contracts concluded in the distribution chain.
Eftersom det tillkommer gemenskapslagstiftaren att bestämma varumärkesinnehavarens rättigheter i medlemsstaterna i gemenskapen, kan det inte tillåtas att bestämmelser i nationell rätt tillämpas, på grund av att de ingår i den lag som är tillämplig på ett avtal om saluföring utanför EES, för att begränsa varumärkesinnehavarens skydd enligt artiklarna 5.1 och 7.1 i direktivet.
- that the authorised retailers and wholesalers have not imposed on their own purchasers contractual reservations setting out such opposition, even though they have been informed of it by the trade mark proprietor.
Dessa frågor saknar samband med frågan om den verkan som ett samtycke till att släppa ut varor på marknaden inom EES har på de rättigheter som är knutna till ett varumärke.
The national rules on the enforceability of sales restrictions against third parties are not, therefore, relevant to the resolution of a dispute between the proprietor of a trade mark and a subsequent trader in the distribution chain concerning the preservation or extinction of the rights conferred by the trade mark.
Den hänskjutande domstolen har ställt fråga 3 a ii—3 a v i målen C-415/99 och C-416/99 för att få klarhet i om det är relevant, för bedömningen av huruvida varumärkesinnehavarens ensamrätt har konsumerats, att den ekonomiska aktör som importerar varor som bär varumärket inte kände till att varumärkesinnehavaren motsatte sig att varorna släpps ut på marknaden inom EES
Those questions raise the issue of whether a restriction of the right to dispose freely of goods, imposed on the first purchaser by the first vendor
De nationella bestämmelserna om giltigheten av försäljningsinskränkningar för tredje man är således inte relevanta för utgången av en tvist mellan varumärkesinnehavaren och en ekonomisk aktör längre ned i distributionskedjan såvitt avser frågan huruvida rättigheter som är knutna till varumärket består eller har upphört.
On a proper construction of Article 7(1) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, as amended by the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992, the consent of a trade mark proprietor to the marketing within the European Economic Area of products bearing that mark which have previously been placed on the market outside the European Economic Area by that proprietor or with his consent may be implied, where it follows from f acts and circumstances prior to, simultaneous with or subsequent to the placing of the goods on the market outside the European Economic Area which, in the view of the national court, unequivocally demonstrate that the proprietor has renounced his right to oppose placing of the goods on the market within the European Economic Area.
Artikel 7.1 i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tiUnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar, i dess lydelse enligt avtalet av den 2 maj 1992 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, skall tolkas på så sätt att varumärkesinnehavarens samtycke till saluföring inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av varor som bär detta varumärke, vilka tidigare har släppts ut på marknaden utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av innehavaren eller med
Implied consent cannot be inferred: from the fact that the proprietor of the trade mark has not communicated to all subsequent purchasers of the goods placed on the market outside the European Economic Area his opposition to marketing within the European Economic Area; of their being from the fact that the goods carry no warning of a prohibition placed on the market within the European Economic Area;
Ett underförstått samtycke kan inte föreligga på grund av att varumärkesinnehavaren inte har meddelat samtliga på varandra följande köpare av varor som har släppts ut på marknaden utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet om att han motsätter sig saluföring inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, att det på dessa varor saknas uppgift om ett förbud mot att de släpps ut på marknaden inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, att varumärkesinnehavaren har överlåtit äganderätten till varor som bär varumärket utan att göra några inskränkningar i avtalet och att en överlåtelse av äganderätten, enligt den lag som är tillämplig på avtalet, innebär en obegränsad rätt till vidareförsäljning euer åtminstone en rätt till fortsatt saluföring av varorna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet om sådana inskränkningar inte har gjorts.
— that the importer of goods bearing the trade mark is not aware that the proprietor objects to their being placed on the market in the European Economic Area or sold there by traders other than authorised retailers, or that the authorised retailers and wholesalers have not imposed on their own purchasers contractual reservations setting out such opposition, even though they have been informed of it by the trade mark proprietor.'
Det är inte relevant i förhållande till konsumtionen av varumärkesinnehavarens ensamrätt att den ekonomiska aktör som importerar varor som bär varumärket inte kände till att varumärkesinnehavaren motsatte sig att varorna släpps ut på marknaden inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller mot att låta andra aktörer än godkända återförsäljare saluföra dem på denna marknad, eller att de godkända återförsäljarna och grossisterna, trots att de hade informerats av varumärkesinnehavaren, inte har föreskrivit inskränkningar i avtalen med deras egna köpare som återger varumärkesinnehavarens motstånd mot ett sådant utsläppande."
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Full Court on 5 April 2001.
Generaladvokaten C. Stix-Hackl har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 5 april 2001.
She proposes that the Court reply as follows:
Hon föreslog att domstolen skulle besvara tolkningsfrågorna på följande sätt:
'In Cases C-414/99, C415/99 and C-416/99
I målen C-414/99, C-415/99 och C-416/99
Imports of rice Regulation (EC)
I andra hand, i mål C-414/99:
By application lodged at the Registry of the Court on 17 March 1997 the Kingdom of the Netherlands applied for the annulment of Council Regulation (EC) No 304/97 of 17 February 1997 introducing safeguard measures in respect of imports of rice originating in the overseas countries and territories.
Mål C-110/97 Konungariket Nederländerna mot Europeiska unionens råd Handelspolitik
By way of derogation from the principle established in Article 101(1), Article 109(1) of the OCT decision empowers the Commission to adopt safeguard measures '[i]f, as a result of the application of [that] decision, serious disturbances occur in a sector of the economy of the Community or one or more of its Member States, or their external financial stability is jeopardised, or if difficulties arise which may result in a deterioration in a sector of the Community's activity or in a region of the Community.'
"Reglerna om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna — Import av ris med ursprung i utomeuropeiska länder och territorier — Skyddsåtgärder — Förordning (EG) nr 304/97 — Talan om ogiltigförklaring* (Domstolen i plenum)
Article 136 of the Treaty provides that the Council, acting unanimously, on the basis of experience acquired under the association of the OCTs with the Community and of the principles set out in the EC Treaty, is to lay down provisions as regards the details of and procedure for the association of the OCTs with the Community.
Gemenskapens verksamhet skall, enligt artikel 3 r i EG-fördraget (nu artikel 3.1 s EG i ändrad lydelse), innefatta associering av utomeuropeiska länder och territorier (nedan kallade ULT) i syfte att öka handeln och att gemensamt främja den ekonomiska och sociala utvecklingen.
On 25 July 1991 the Council adopted, on the basis of Article 136 of the Treaty, Decision 91/482/EEC on the association of the overseas countries and territories with the European Economic Community ('the OCT decision').
Konungariket Nederländerna har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 17 mars 1997, väckt talan om ogiltigförklaring av rådets förordning (EG) nr 304/97 av den 17 februari 1997 om införande av skyddsåtgärder mot import av ris med ursprung i utomeuropeiska länder och territorier.
Commission to introduce safeguard measures in respect of rice originating in the OCTs.
importera ris med ursprung i ULT och med KN-nummer 1006, en tullkvot som var begränsad till följande kvantiteter: 4 594 ton ris med ursprung i Montserrat, 1328 ton ris med ursprung i Turks- och Caicosöarna och 36 728 ton ris med ursprung i övriga ULT.
By the first part of this plea the Netherlands Government claims that the Council wrongly considered that Article 109 of the OCT decision conferred a power to introduce safeguard measures for reasons relating to the quantities or the price of products originating in the OCTs imported into the Community.
I artikel 136 i fördraget föreskrivs att rådet, med utgångspunkt i de resultat som uppnåtts inom ramen för ULT:s associering med gemenskapen och på grundval av principerna i fördraget, enhälligt skall anta bestämmelser om de närmare riktlinjerna för och förfarandet vid ULT:s associering med gemenskapen.
Pursuant to Article 109 of the OCT decision the Commission adopted Regulation (EC) No 21/97 of 8 January 1997 introducing safeguard measures in respect of imports of rice originating in the overseas countries and territories.
Enligt artikel 7 andra stycket skulle förordning nr 21/97 tillämpas från den 1 januari till den 30 april 1997.
It is apparent from the Court's case-law that, when the Council enacts measures under the second paragraph of Article 136 of the Treaty, it must take account not only of the principles in Part Four of the Treaty but also of the other principles of Community law, including those relating to the common agricultural policy (see Case 390/95 Ρ Antillean Rice MUL· and Others ν Commission, paragraph 37, and Case C-17/98 Emesa Sugar, paragraph 38).
Den 25 juli 1991 antog rådet, med stöd av artikel 136 i fördraget, beslut 91/482/EEG om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen (nedan kallat ULT-beslutet).
Article 1(1) of Regulation No 21/97 introduced a tariff quota allowing the import into the Community of rice originating in the OCTs falling within CN code 1006 exempt from customs duties up to a limit of 4 594 tonnes for rice originating in Montserrat, 1 328 tonnes for rice originating in the Turks and Caicos Islands and 36 728 tonnes for rice originating in the other OCTs.
Förenade kungarikets regering hänsköt därefter, med stöd av artikel 1.5 i bilaga 4 till ULT-beslutet, förordning nr 21/97 till rådet och begärde att rådet skulle höja den kvot som Montserrat och Turks- och Caicosöarna hade tilldelats.
Pursuant to the second paragraph of Article 7, Regulation No 21/97 was to apply from 1 January to 30 April 1997.
Enligt artikel 101.1 i ULT-beslutet skall varor med ursprung i ULT importeras till gemenskapen utan tullar eller avgifter med motsvarande verkan.
That conclusion is, moreover, consistent with Article 3(r) and Article 131 of the Treaty, which provide that the Community is to promote the economic and social development of the OCTs, but without that promotion implying an obligation to give them privileged treatment (Case C-390/95 Ρ Antillean Rice Mills and Others ν Commission, cited above, paragraph 38).
I skrivelse av den 21 januari 1997 meddelade även den nederländska regeringen att den motsatte sig förordning nr 21/97 och den anmodade rådet att fatta ett nytt beslut.
By letter of 21 January 1997 the Netherlands Government also announced that it objected to Regulation No 21/97 and asked the Council to adopt another decision.
Den 17 februari 1997 antog rådet förordning nr 304/97, vilken — enligt artikel 7.1 upphäver förordning nr 21/97.
In weighing the various objectives laid down by the Treaty, the Council, which enjoys for that purpose a considerable margin of discretion reflecting the political responsibilities entrusted to it by the Treaty articles such as Article 136, may be prompted, in case of need, to curtail certain advantages previously granted to the OCTs (see Case C-17/98 Emesa Sugar, cited above, paragraph 39).
Med avvikelse från principen i artikel 101.1 ges kommissionen, i artikel 109.1 i ULT-beslutet, befogenhet att vidta nödvändiga skyddsåtgärder "[o]m tillämpningen av ... beslut[et] resulterar i allvarliga störningar i en ekonomisk sektor inom gemenskapen eller inom en eller flera av dess medlemsstater, eller om den resulterar i att deras externa ekonomiska stabilitet äventyras eller att det uppstår svårigheter som kan leda till en försämring inom en sektor av gemenskapens verksamhet eller i en region inom gemenskapen".
On 17 February 1997 the Council adopted Regulation No 304/97, Article 7(1) of which repeals Regulation No 21/97.
I huvudsak skiljer sig rådets förordning från kommissionens förordning i ett enda avseende, nämligen i fråga om storleken på den kvot som Montserrat och Turks- och Caicosöarna tilldelats.
Essentially the Council regulation differs from that of the Commission in one respect, namely the volume of the quota allocated to Montserrat and the Turks and Caicos Islands.
Den nederländska regeringen har yrkat att domstolen skall ogiltigförklara förordning nr 304/97 och förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.
The Netherlands Government claims that the Court should annul Regulation No 304/97 and order the Council to pay the costs.
Den 29 november och den 10 december 1996 begärde den italienska och den spanska regeringen att kommissionen skulle vidta skyddsåtgärder mot ris med ursprung i ULT.
The second part
Den första delgrunden
The first plea: breach of Article 109(1) of the OCT decision
Med stöd av artikel 109 i ULT-beslutet antog kommissionen förordning (EG) nr 21/97 av den 8 januari 1997 om införande av skyddsåtgärder mot import av ris med ursprung i utomeuropeiska länder och territorier.
By the second part of the first plea, the Netherlands Government maintains that it is obviously wrong to state, as does the preamble to
Genom artikel 1.1 i förordning nr 21/97 infördes en tullkvot som gjorde det möjligt att tullfritt
According to the Netherlands Government, the Council did not arrive at its findings of fact in a legally valid manner such as to enable it to determine whether the conditions for the application of Article 109 of the OCT decision were satisfied and if it was therefore appropriate to adopt the safeguard measures.
sätt gjort de konstateranden vad gäller de faktiska omständigheterna på grundval av vilka det skulle ha kunnat bedöma huruvida villkoren för att tillämpa artikel 109 i ULT-beslutet var uppfyllda och således huruvida det var lämpligt att vidta skyddsåtgärder.
In that regard, it is appropriate first of all to note, as the Advocate General observed at point 97 of his Opinion, that the difference of opinion between the Netherlands Government, on the one hand, and the Council and the interveners on the other arises from their diametrically opposed views as to the processing stage at which the price of raw materials should be compared, and as to the method of price calculation, in particular as regards the conversion rate to be used between the various processing stages.
Det framgår av domstolens rättspraxis att rådet, när det vidtar åtgärder med stöd av artikel 136 andra stycket i fördraget, inte bara skall ta hänsyn till de principer som anges i fjärde delen i fördraget utan även till andra principer i gemenskapsrätten, inbegripet de principer som är att hänföra till den gemensamma jordbrukspolitiken (se domstolens dom av den 11 februari 1999 i mål C-390/95 P,Antillean Rice Mills m.fl. mot kommissionen, punkt 37, och av den 8 februari 2000 i mål C-17/98, Emesa Sugar, punkt 38).
It should first be borne in mind that it is apparent from the Court's case-law that the Community institutions have been given a wide discretion in the application of Article 109 of the OCT decision (see, to that effect, Case C-390/95 Ρ Antillean Rice Mills and Others ν Commission, cited above, paragraph 48).
Inledningsvis erinrar domstolen om att det framgår av domstolens rättspraxis att gemenskapsinstitutionerna förfogar över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning vid tillämpningen av artikel 109 i ULT-beslutet (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom i det ovannämnda målet Antillean Rice Mills m.fl. mot kommissionen, punkt 48).
— The quantities of rice originating in the OCTs imported into the Community
— De kvantiteter ris med ursprung i ULT som importerades till gemenskapen
Taking account of those factors, the Netherlands Government has not established that the Council committed a manifest error of assessment in stating, in the preamble to Regulation No 304/97, that the rice originating in the OCTs was sold on the Community market at a lower price than that at which Community rice was sold, having regard to the stage of processing that was taken into account.
Denna slutsats överensstämmer för övrigt med artiklarna 3 r och 131 i fördraget enligt vilka gemenskapen skall främja den ekonomiska och sociala utvecklingen i ULT, dock utan att det är fråga om en skyldighet att gynna de sistnämnda (domstolens dom i det ovannämnda målet Antillean Rice Mills m.fl. mot kommissionen, punkt 38).