natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Arrondissementsrechtbank te Amsterdam considers that the amendment of the AKW upon the entry into force of the Wet op de studiefinanciering (Law on Study Finance, hereinafter 'the WSF') and the nationality and residence criteria applied to students on the basis of the WSF introduced a distinction based on nationality.
Arrondissementsrechtbank te Amsterdam anser att ändringen av AKW när Wet op de studiefinanciering (lag om studiemedel, nedan kallad WSF) trädde i kraft och de krav avseende medborgarskap och bosättning som gäller för studerande på grundval av WSF innebär att åtskillnad görs på grund av nationalitet.
It considers that that distinction also affects those insured under the AKW themselves, since, first, the overwhelming majority of the non-Netherlands children of those insured are children of non-Netherlands parents and, second, children of persons insured under the AKW who study abroad are for the main part children whose parents themselves live outside the Netherlands.
Denna åtskillnad påverkar även dem som själva är försäkrade enligt AKW, eftersom dels icke nederländska barn till sådana försäkrade till en förkrossande majoritet är barn till icke nederländska föräldrar, dels barn till de försäkrade enligt AKW som studerar i utlandet till en övervägande del är barn vars föräldrar bor utanför Nederländerna.
According to the national court, the aims of the study finance provided for in the WSF are such that a distinction of this nature cannot be justified.
Enligt den nationella domstolen kan inte syftet med de studiemedel som föreskrivs i WSF motivera en sådan åtskillnad.
The rules on freedom of movement for workers within the Community referred to by the national court and the Cooperation Agreement must therefore be interpreted separately, in the light of each of the two national laws.
Medlemsstaterna är nämligen fria att utforma sina system för social trygghet, bland annat genom att fastställa villkoren för rätt till förmåner, under förutsättning att de inte åsidosätter gemenskapsrätten när de utövar denna behörighet.
The Arrondissementsrechtbank te Amsterdam considered that the disputes before it required an interpretation of Community law.
Arrondissementsrechtbank te Amsterdam ansåg att de vid denna domstol anhängiga tvisterna krävde en tolkning av gemenskapsrätten och
It therefore decided to stay proceedings and to refer a
Följaktligen skall de bestämmelser om fri rörlighet för arbetstagare inom gemenskapen som
entitlement only to family allowances, to the exclusion of other family benefits (Case 313/86 Lenoir [1988] ECR 5391).
För att svara på den ovan omformulerade frågan skall det för det första erinras om att domstolen tidigare beträffande artikel 77 i förordning nr 1408/71 har fastställt att denna bestämmelse innebär att en person som får pension enligt lagstiftningen i enbart en medlemsstat men som är bosatt i en annan medlemsstat enbart är berättigad till familjebidrag men däremot inte till andra familjeförmåner (se dom av den 27 september 1988 i mål 313/86, Lenoir).
As regards the AKW, the gradual abolition of the dependent child allowance by that law in respect of students aged between 18 and 27 years, without regard to their nationality, does not as such disclose any infringement of the rules on freedom of movement for workers within the Community to which the national court refers, or of the Cooperation Agreement.
När det gäller AKW skall det emellertid konstateras att det gradvisa avskaffandet av barnbidrag enligt denna lagstiftning när det gäller studerande från 18 till 27 år utan hänsyn till deras medborgarskap inte i sig innebär något åsidosättande av vare sig de bestämmelser om fri rörlighet för arbetstagare inom gemenskapen som den nationella domstolen har hänvisat till eller samarbetsavtalet.
In the cases before the national court, it is by no means obvious that, in so far as it concerns the WSF rather than the AKW, the interpretation of Community law sought by that court bears no relation to the purpose or facts of the main action or is likely to have no effect on the outcome of the proceedings, so that there is no need to reject the requests made by the national court.
I målen vid den nationella domstolen är det inte alls uppenbart att den tolkning av gemenskapsrätten som den nationella domstolen har begärt, när det gäller att den avser WSF snarare än AKW, inte har något samband med föremålet för tvisten eller de verkliga omständigheterna i de tvister som är anhängiga vid den nationella domstolen eller skulle vara utan betydelse för utgången i dessa. Den nationella domstolens begäran kan därför inte avvisas.
It should be emphasised that the specific purpose of Article 77 is to define the conditions in which a person in receipt of a pension may claim a dependent child's allowance from a Member State under whose legislation he receives a pension and that that provision expressly restricts its scope to family allowances.
Det skall understrykas att ovannämnda artikel 77 har till särskilt mål att fastställa de villkor på vilka en person som får pension kan göra gällande en rätt till förmåner för sina barn i förhållande till den medlemsstat enligt vars lagstiftning denne erhåller pension, och att i denna bestämmelse begränsas dess tillämpningsområde uttryckligen till enbart familjebidrag.
In those circumstances, neither the rule prohibiting discrimination on the basis of nationality laid down in Article 3(1) of Regulation No 1408/71 nor any other provision of that regulation can be interpreted as meaning that it enables the recipient of a pension who resides outside the territory of the paying Member State to obtain from that Member State dependent child allowances other than family allowances.
Mot denna bakgrund kan varken bestämmelsen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet i artikel 3.1 i förordning nr 1408/71 eller någon annan bestämmelse i denna förordning tolkas så, att de gör det möjligt för en person som får pension och som är bosatt utanför den medlemsstat som betalar denna pension att på denna stats bekostnad erhålla andra förmåner för sina barn än familjebidrag.
Question 1 (b) and Question 2
Fråga 1 b och fråga 2
As regards the arrangement for study finance introduced by the WSF, the questions referred to the Court must be examined separately according to whether they relate to a situation such as Mrs Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado's or Mr Fahmi's.
När det gäller det studiemedelssystem som införts genom WSF skall tolkningsfrågorna prövas en och en beroende på om de hänför sig till en situation såsom dels Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amados, dels Hassan Fahrnis.
Question 1(a)
Fråga 1 a
By Question 1(b) and Question 2, which must be examined together, the national court is asking in substance whether Article 7(1) of Regulation No 1612/68 and Articles 48 and 52 of the Treaty must be interpreted as meaning that they preclude the application of national legislation which limits the grant of study finance solely to national students or to those treated as such by virtue of their residence on the territory of the Member State which has introduced such finance, both categories of students, moreover, being required in principle to be studying in an institution on that territory, where it follows from those conditions that the children of a person in a situation such as the plaintiffs are not eligible for that finance.
Genom fråga 1 b och fråga 2, vilka skall bedömas tillsammans, önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om dels artikel 7.1 i förordning nr 1612/68, dels artiklarna 48 och 52 i fördraget skall tolkas så, att de utgör hinder för tillämpning av en nationell lagstiftning enligt vilken rätten till studiemedel begränsas till studerande som är medborgare i denna medlemsstat eller sådana som jämställs med dessa på grund av att de är bosatta i den medlemsstat i vilken dessa studiemedel införts, vilka samtliga dessutom i princip skall studera vid en läroanstalt i denna medlemsstat, när dessa villkor innebär att barnen till en person som befinner sig i en sådan situation som klaganden i målet vid den nationella domstolen inte har rätt till detta studiemedel.
By Question 1(a), the national court is asking essentially whether Article 3 of Regulation No 1408/71 or any other provision of that regulation must be interpreted as meaning that that regulation prevents the application of national legislation which limits study finance solely to national students or to those treated as national students by virtue of their residence on the territory of the Member State which has introduced that finance, both categories, moreover, being required in principle to be studying in an institution on that territory, where it follows from those conditions that the children of a person in a situation such as the plaintiffs are not eligible for that finance.
Genom fråga 1 a önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om artikel 3 i förordning nr 1408/71 eller någon annan bestämmelse i denna förordning skall tolkas så, att denna förordning utgör hinder för att tillämpa en nationell lagstiftning genom vilken rätten till studiemedel begränsas till studenter som är medborgare i den ifrågavarande medlemsstaten eller till dem som jämställs med sådana studerande på grund av att de är bosatta i den medlemsstat som har infört detta studiemedel, vilka samtliga dessutom i princip skall studera vid en läroanstalt i denna medlemsstat, när det följer av dessa villkor att barn till en person som befinner sig i en sådan situation som klaganden vid den nationella domstolen är uteslutna från rätten till sådana studiemedel.
In order to answer the questions as thus reformulated, it is necessary, first, to observe that Article 52 of the Treaty cannot apply to a dispute such as that before the national court, since Mrs Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado has not exercised the right of free establishment guaranteed by that provision.
För att svara på de frågor som har formulerats om på detta sätt skall det för det första noteras att artikel 52 i fördraget inte kan tillämpas på en tvist såsom den som är anhängig vid den nationella domstolen, eftersom Esmoris
to ascertain whether the dispute before the national court falls within the scope of those provisions and, in particular, whether Mrs Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado has the status of migrant worker for the purpose of those provisions.
Det skall emellertid härvid konstateras att en sådan bestämmelse inte kan tolkas så, att den kan säkerställa att en social förmån såsom de studiemedel som införts genom WSF bibehålls till förmån för migrerande arbetstagare som har upphört att förvärvsarbeta i värdmedlemsstaten och återvänt till sin ursprungsmedlemsstat.
Furthermore, it must be remembered that Regulation (EEC) No 1251/70 of the Commission of 29 June 1970 on the right of workers to remain in the territory of a Member State after having been employed in that State expressly provides in Article 7 that the right to equality of treatment established by Regulation No 1612/68 is to apply also to migrant workers who have ceased to exercise their occupational activity where they have decided to remain in the host Member State.
När det för det andra gäller artikel 48 i fördraget och förordning nr 1612/68 skall det inledningsvis undersökas om tvisten vid den nationella domstolen omfattas av tillämpningsområdet för dessa bestämmelser och särskilt om Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado är en migrerande arbetstagare i den mening som avses i dessa.
In the present case, however, the question is whether such provisions may be interpreted as meaning that they may be relied upon in order to defeat national legislation such as the WSF by a worker who has ceased to exercise her occupational activity in the host Member State and returned to her Member State of origin.
Det skall vidare erinras om att det i kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni 1970 om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda där uttryckligen föreskrivs, i artikel 7.2, att rätten till likabehandling som fastställdes i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 skall gälla även för migrerande arbetstagare som har upphört att utöva sin yrkesverksamhet och beslutat sig för att stanna i värdmedlemsstaten.
The questions in Mr Fahmi's case
Tolkningsfrågorna i målet Fahmi
In that regard, the Court has held that, once the employment relationship has ended, the person concerned as a rule loses his status of worker within the meaning of Article 48 of the Treaty, although that status may produce certain effects after the relationship has ended.
I förevarande fall är frågan emellertid om dessa bestämmelser kan tolkas så, att de kan åberopas av en arbetstagare som har upphört att förvärvsarbeta i värdmedlemsstaten och återvänt till sin ursprungsmedlemsstat för att hindra tillämpning av en nationell lagstiftning såsom WSF.
As regards Regulation No 1612/68, it should first of all be observed that Article 7(1) relates to the conditions of employment and work, in particular as regards remuneration, dismissal and reinstatement or re-employment, so that it cannot as such apply in the context of the main proceedings.
Domstolen har i detta avseende redan fastslagit att när anställningsförhållandet har upphört förlorar den berörde i princip sin ställning som arbetstagare i den mening som avses i artikel 48 i fördraget, med förbehåll emellertid för att denna egenskap kan få vissa verkningar efter att anställningsförhållandet har upphört.
By Question 1, the national court is asking essentially whether Article 41 of the Cooperation Agreement is to be interpreted as meaning that a Moroccan worker who has ceased to exercise his occupational activity in the host Member State and has returned to his country of origin, or his dependent children who themselves live outside the Community, may rely, in regard to study finance such as that introduced by the WSF, on the principle laid down in that provision that any discrimination based on nationality in the field of social security is prohibited.
Genom sin första fråga önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om artikel 41 i samarbetsavtalet skall tolkas så, att en marockansk arbetstagare, som har upphört att förvärvsarbeta i värdmedlemsstaten och återvänt till sitt ursprungsland utanför gemenskapen, i vilket dennes barn är bosatta, kan åberopa den i denna bestämmelse fastslagna principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet i fråga om social trygghet när det gäller studiemedel såsom dem som införts genom WSF.
On the other hand, it is common ground that Article 7(2) of Regulation No 1612/68, which prohibits any discrimination between national workers and migrant workers in the granting of social advantages, is prima facie applicable since the study finance introduced by the WSF does indeed constitute such a social advantage.
När det gäller förordning nr 1612/68 skall det inledningsvis noteras att dess artikel 7.1 avser anställnings- och arbetsvillkor, speciellt vad avser lön, avskedande, återinsättande i arbete eller återanställning, varför den inte kan tillämpas i tvisten vid den nationella domstolen.
However, it must be noted that such a provision cannot be interpreted as being of such a kind as to guarantee the maintenance of a social advantage such as the finance introduced by the WSF for migrant workers who have ceased to exercise an activity in the host Member State and
Utan att det är nödvändigt att uttala sig om den exakta rättsliga beteckningen i förhållande till samarbetsavtalet på sådana förmåner som betalas enligt WSF, är det tillräckligt att i förevarande fall konstatera att det följer såväl av lydelsen av artikel 41.1 och 41.3 i detta avtal som av denna artikels anda att om en marockansk arbetstagares barn inte är bosatta i gemenskapen kan varken arbetstagaren eller dennes barn, när det gäller förmåner av sådan sort som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, åberopa principen om förbud mot diskriminering enligt denna bestämmelse.
Without its being necessary to adjudicate on the precise legal classification, from the standpoint of the Cooperation Agreement, of benefits such as those paid under the WSF, it is sufficient in the present case to state that it follows both from the wording of Article 41(1) and (3) of the Agreement and also from the spirit of that provision that, unless the children of a Moroccan worker reside in the Community, neither that worker nor his children can rely, in regard to benefits of the kind at issue in the main proceedings, on the principle of the prohibition of discrimination laid down in that provision.
Det är däremot ostridigt att artikel 7.2 i förordning nr 1612/68, enligt vilken diskriminering mellan en medlemsstats medborgare och migrerande arbetstagare är förbjuden vid beviljande av sociala förmåner, a priori kan tillämpas eftersom studiemedel enligt WSF faktiskt utgör en sådan social förmån.
Artide 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC), nor Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, as amended by Council Regulation (EEC) No 1247/92 of 30 April 1992, and Regulation No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community, may be interpreted as meaning that they prevent a Member State from gradually abolishing an allowance for dependent children aged between 18 and 27 years pursuing studies provided that, asinine case of the legislation at issue in the main proceedings, its abolition does not involve discrimination based on nationality.
Ί) Valken samarbetsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Kungariket Marocko, undertecknat i Rabat den 27 april 1976 och godkänt på gemenskapens vägnar genom rådets förordning (EEG) nr 2211/78 av den 26 september 1978, artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse), rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2001/83 av den 2 juni 1983, i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 1247/92 av den 30 april 1992, eller rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen kan tolkas så, att de utgör hinder för en medlemsstat att gradvis avskaffa barnbidrag för studerande barn mellan 18 och 27 år, om, som i fallet med den lagstiftning som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, ett sådant avskaffande genomförs utan diskriminering på grund av nationalitet.
A person entitled to a pension payable under the legislation of a single Member State and residing on the territory of another Member State cannot rely on either Article 3(1) of Regulation No 1408/71, as amended and updated by Regulation No 2001/83, as amended by Regulation No 1274/92, or any other provision ofthat regulation in order to obtain from the Member State under whose legislation he receives his pension study finance such as that introduced by the Wet op de studiefinanciering (Law on study finance).
2) En person som får pension enligt enbart en medlemsstats lagstiftning och som bor i en annan medlemsstat kan inte åberopa vare sig artikel 3.1 i förordning nr 1408/71, i dess ändrade och uppdaterade lydelse erdigt rådets förordning nr 2001/83 av den 2 juni 1983, i dess ändrade lydelse enligt förordning nr 1247/92, eller någon annan bestämmelse i denna förordning för att från den medlemsstat enligt vars lagstiftning denna person uppbär sin pension erhålla studiemedel såsom dem som införts genom Wet op de studiefinanciering (lag om studiemedel).
A national of a Member State who has exercised the right to freedom of movement for workers guaranteed by Article 48 of the Treaty and has ceased to exercise his occupational activity in the host Member State and returned to his Member State of origin, in which his children also reside, cannot rely on Article 48 or on Article 7(2) of Regulation No 1612/68 in order to obtain from the Member State in which he was employed a right to have his children's studies financed in the same conditions as those applied by that State to its own nationals.
3) En medborgare i en medlemsstat som har utövat sin rätt till fri rörlighet enligt artikel 48 i fördraget och som har upphört att förvärvsarbeta i värdmedlemsstaten och återvänt till sin ursprungsmedlemsstat, i vilken även dennes barn är bosatta, kan inte åberopa vare sig artikel 48 i fördraget eller artikel 7.2 i förordning nr 1612/68 för att från den medlemsstat i vilken han har varit anställd erhålla rätt till studiemedel för sina barn på samma villkor som denna stat tillämpar pä sina egna medborgare.
Article 41 of the EEC-Morocco Cooperation Agreement must be interpreted as meaning that where the dependent children of a Moroccan worker do not reside in the Community, neither the Moroccan worker concerned nor his children can rely, in regard to study finance such as that introduced by the Wet op de studiefinanciering on the principle of the prohibition of discrimination on the basis of nationality laid down in that provision in relation to social security.'
4) Artikel 41 i samarbetsavtalet EEG—Marocko skall tolkas så, att när en marockansk arbetstagares barn inte är bosatta i gemenskapen kan varken den ifrågavarande marockanske arbetstagaren eller dennes barn, ifråga om studiemedel såsom dem som införts genom Wet op de studiefinanciering, åberopa den princip om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet som fastställs i denna bestämmelse i fråga om social trygghet."
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 12 October 2000.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 12 oktober 2000.
Case C-17/99 French Republic ν Commission of the European Communities State aid
Mål C-17/99
(State aid — Rescue and restructuring aid — Procedure for the examination of State aid — Failure to order a Member State to dhclose the requisite information) (Fifth Chamber)
"Statligt stöd — Stöd till undsättning och omstrukturering statligt stöd — Underlåtenhet att till en medlemsstat nödvändiga upplysningar" (femte avdelningen) förseningar med betalning av skatter och sociala avgifter.
By application lodged at the Court Registry on 25 January 1999, the French Republic brought an action for annulment of Commission Decision 1999/378/EC of 4 November 1998 on aid granted by France to Nouvelle Filature Lainière de Roubaix.
Republiken Frankrike har, genom en ansökan som inkom till domstolens kansli den 25 januari 1999, väckt talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslutet 1999/378/EG av den 4 november 1998 beträffande det stöd som Frankrike beviljat Nouvelle Filature Lainière de Roubaix.
The facts
Bakgrund till tvisten
In May and September 1996, the Commission received several complaints concerning aid which had been or might be granted by the French Government to the company Nouvelle Filature Lainière de Roubaix for the purposes of court-supervised restructuring of the SA Filiature Lainière de Roubaix group (hereinafter the disputed aid*).
Under månaderna maj och september 1996 inkom flera klagomål till kommissionen avseende det stöd som beviljats eller som eventuellt skulle komma att beviljas företaget Nouvelle Filature Lainière de Roubaix av den franska regeringen inom ramen för ett förenklat konkursförfarande avseende SA Filature Lainière de Roubaix (nedan kallat det omtvistade stödet).
The complaints criticised the moratorium of eight years granted to the group
Genom skrivelse av den 18 augusti 1997 meddelade kommissionen den franska regeringen sitt beslut att inleda det förfarande som
The aid in the form of an investment premium granted by France to Nouvelle Filature Lainière de Roubaix amounting to FRF 14.23 million is incompatible with the common market.
Det stöd i form av ett investeringsbidrag som Frankrike beviljat Nouvelle Filature Lainière de Roubaix är för ett belopp på 14,23 miljoner FRF oförenligt med den gemensamma marknaden.