natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By judgment of 28 March 2000, received at the Court on 31 March 1999, the Tribunal de première instance de Bruxelles (Court of First Instance, Brussels) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC three questions on the interpretation of Articles 28 EC and 30 EC.
Tribunal de première instance de Bruxelles har, genom beslut av den 28 mars 2000 som inkom till domstolen den 31 mars samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt tre frågor om tolkningen av artiklarna 28 EG och 30 EG.
given the impression that the branded product possessed particular qualities when in fact all similar foodstuffs display the same qualities, having in the present case stated that the milk contained no additives or preservatives;
låtit det framstå som om en märkesvara hade speciella egenskaper när i själva verket alla liknande livsmedel har sådana egenskaper, i förevarande fall genom att ha angett att mjölk varken innehöll tillsatser eller konserveringsmedel, och
Those questions were raised in criminal proceedings brought against Mrs Bellamy who is alleged to have contravened national rules relating, first, to the sale of foodstuffs and, second, to the advertising thereof.
Dessa frågor har ställts i samband med ett brottmål mot Christina Bellamy avseende överträdelser av nationella bestämmelser om dels saluföring av livsmedel, dels reklam för livsmedel.
The dispute in the main proceedings failed, in the advertising for the product, to use in a clearly visible manner a description of the foodstuff 'thereby misleading consumers as to the nature of the foodstuff, having in the present case described the product as pasteurised whole fresh milk'.
Tvisten vid den nationella domstolen genom att i reklam för en vara ha underlåtit att tydligt ange varans beteckning "varför konsumenterna vilseleds beträffande varans egenskaper, i förevarande fall genom att ha använt varubeteckningen färsk pastöriserad helmjölk".
English Shop Wholesale SA ('ESW), established in Anderlecht, Belgium, imports foodstuffs from Great Britain for retail sale in Belgium where its clientele consists of European civil servants.
Bolaget English Shop Wholesale SA (nedan kallat ESW), Anderlecht (Belgien), importerar livsmedel från Storbritannien som bolaget säljer i detaljhandelsledet i Belgien till en kundkrets som består av gemenskapstjänstemän.
Since Mrs Bellamy has applied to have the judgment in default set aside and has contended that the provisions of national law on the basis of which she was charged are contrary to Article 28 EC, the Tribunal de Première Instance de Bruxelles has decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Sedan Christina Bellamy hade överklagat denna dom och gjort gällande att de nationella bestämmelser på grundval av vilka åtal hade väckts mot henne strider mot artikel 28 EG, vilandeförklarade Tribunal de première instance de Bruxelles målet och ställa tolkningsfrågor till domstolen.
A judgment in default was delivered by the Tribunal de première instance de Bruxelles on 9 December 1998 against Mrs Bellamy, the director of ESW, in particular, for having, in contravention of the 1980 and 1985 Decrees:
Christina Bellamy, verkställande direktör för ESW, dömdes den 9 december 1998 i sin utevaro av Tribunal de première instance de Bruxelles för att i strid med 1980 och 1985 års förordningar ha
The questions referred for a preliminary ruling
Den första frågan
Member States. Directive 79/112 seeks to approximate the laws of the Member States on labelling and presentation of foodstuffs for sale to the ultimate consumer.
medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel.
By its first question, the national court is essentially asking whether Article 28 EC precludes the application of a national rule such as that laid down in Article 3(2) of the 1985 Decree and, if so, whether such a rule may be justified under Article 30 EC.
Genom sin första fråga önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om en nationell bestämmelse såsom artikel 3.2 i 1985 års förordning strider mot artikel 28 EG och om en sådan bestämmelse i så fall kan vara berättigad med stöd av artikel 30 [EG].
As the Commission has pointed out, a national legislative provision which correctly transposes a Community rule harmonising the national rules on consumer protection against misleading practices by means of specifically-defined measures does not constitute an obstacle to free movement contrary to Article 28 EC.
Som kommissionen har anfört utgör inte en nationell bestämmelse, genom vilken en gemenskapsbestämmelse om harmonisering av nationella bestämmelser avseende skydd för konsumenter mot klart avgränsade bedrägliga åtgärder införlivas på ett korrekt sätt, ett hinder för den fria rörligheten i strid med artikel 28 EG.
It must be observed that, in the context of proceedings concerning the application of the same national rule to bread lawfully manufactured in another Member State, the Rechtbank van eerste aanleg te Gent (Court of First Instance, Ghent), Belgium, referred a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Articles 30 and 36 of the EC Treaty.
Det skall noteras att i en tvist om tillämpningen av samma nationella bestämmelse på bröd som lagligen framställts i en annan medlemsstat begärde Rechtbank van eerste aanleg te Gent (Belgien) förhandsavgörande från domstolen avseende tolkningen av artiklarna 30 och 36 i EG-fördraget.
In its judgment in Case C-17/93 Van der Veldt the Court has, therefore, already considered whether those articles preclude a national rule such as that in point in the main proceedings.
Domstolen har således i sin dom av den 14 juli 1994 i mål C-17/93, Van der Veldt, redan undersökt om en nationell bestämmelse som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen strider mot dessa artiklar.
By the second part of its third question the national court is essentially asking whether Article 28 EC precludes a national rule, such as Article 5 of the 1980 Decree, which imposes an obligation to use in all advertising material such a description of a foodstuff as may be provided by law or regulation, where the omission of that description might mislead the consumer and, should that be the case, whether such a rule may be justified under Article 30 EC.
Genom den andra delen av den tredje frågan önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om en nationell bestämmelse, såsom artikel 5 i 1980 års förordning i vilken föreskrivs att en eventuellt i lag eller annan författning fastställd beteckning på en vara skall framgå tydligt i reklam för livsmedel om ett utelämnande av denna beteckning skulle kunna vilseleda konsumenterna, strider mot artikel 28 EG och om en sådan bestämmelse i så fall kan vara berättigad med stöd av artikel 30 EG.
Since no arguments have been advanced in the present case which are capable of casting doubt on the answer given by the Court in the judgment in Van der Veldt, a ruling must be given in the same terms.
Det har inte förts fram något argument i detta mål genom vilket det svar som domstolen lämnade i domen i det ovannämnda målet Van der Veldt kan ifrågasättas. Målet skall därför få samma utgång.
In that regard, it must be borne in mind that in order for the Court, where it has been asked for a preliminary ruling, to provide an interpretation of Community law which will be of use to the national court, the order for reference must contain information on the factual context in which the disputed national rule has been or is to be applied.
Mot bakgrund av svaret på den första frågan och med hänsyn till att den nationella domstolen inte har förklarat hur denna fråga skiljer sig från den första, skall den andra frågan inte besvaras.
In light of the answer to the first question and in view of the fact that the national court has not provided the Court with any explanation as to how this question may be distinguished from the first one, there is no need to give a ruling on the second question.
Det skall i detta hänseende erinras om att för att domstolen vid sin behandling av tolkningsfrågan skall kunna komma fram till en tolkning av gemenskapsrätten som är användbar för den nationella domstolen, är det nödvändigt att begäran om förhandsavgörande innehåller uppgifter om de faktiska omständigheter på vilka den omtvistade nationella bestämmelsen har tillämpats eller skall tillämpas.
In the present case, the national court confines itself to stating that the national rule at issue in the main proceedings applies in criminal proceedings in which Mrs Bellamy is being prosecuted for 'having failed in the advertising for the product to use in a clearly visible manner a description of the foodstuff, thereby misleading consumers as to the nature of the foodstuff, in this case by describing the product as pasteurised whole fresh milk'.
I detta mål har den nationella domstolen begränsat sig till att ange att den ifrågavarande nationella bestämmelsen tillämpas i ett brottmål i vilket Christina Bellamy står åtalad för "att i reklam för en vara ha underlåtit att tydligt ange varans beteckning varför konsumenterna vilseleds beträffande varans egenskaper, i förevarande fall genom att ha använt varubeteckningen färsk pastöriserad helmjölk".
By the first part of its third question, the national court is essentially asking whether Article 28 EC precludes a national rule such as that laid down in Article 4(2) of the 1980 Decree, which prohibits giving the impression that the branded product possesses particular qualities when in fact all similar foodstuffs have such qualities and, if so, whether such a rule may be justified under Article 30 EC.
Genom den första delen av den tredje frågan önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om en nationell bestämmelse, såsom artikel 4.2 i 1980 års förordning, enligt vilken det är förbjudet att låta det framstå som om en märkesvara har speciella egenskaper när i själva verket alla liknande livsmedel har sådana egenskaper, strider mot artikel 28 EG och om en sådan bestämmelse i så fall kan vara berättigad enligt artikel 30 EG.
That description of the offence with which Mrs Bellamy is charged fails to clarify the situation sufficiently for the Court to be able to give the national court an answer which will be of use to it.
Denna beskrivning av den överträdelse som Christina Bellamy läggs till last innebär inte alls att domstolen får tillräckliga uppgifter så att den kan lämna ett användbart svar till den nationella domstolen.
In those circumstances, the Court considers that it is not in a position to give a useful answer to the second part of the third question.
Det skall påpekas att när det gäller det område som regleras av den nationella bestämmelse som är i fråga i målet vid den nationella domstolen har gemenskapslagstiftaren antagit ett direktiv om harmonisering av nationella lagstiftningar. Direktiv 79/112 avser nämligen tillnärmning av
It should also be observed, that as regards the area governed by the national rule at issue in the main proceedings, the Community legislature has enacted a directive harmonising the laws of the
Under dessa förhållanden anser domstolen sig inte kunna lämna ett användbart svar på den andra delen av den tredje frågan.
Such a rule is likely to hinder trade between Member States and cannot be regarded as justified under Article 30 EC on the ground of protecting public health.
En sådan bestämmelse kan hindra handeln mellan medlemsstater och kan inte med stöd av artikel 30 EG anses berättigad med hänsyn titt skyddet av folkhälsan.
Article 28 EC does not preclude a national rule which prohibits giving the impression that the branded product possesses particular qualities when in fact aü similar foodstuff s display the same qualities'
En nationell bestämmebe enligt vilken det är förbjudet att låta det framstå som att en vara har speciella egenskaper när i själva verket alla liknande livsmedel har sådana egenskaper strider inte mot artikel 28 EG."
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 16 January 2001.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför tredje avdelningen den 16 januari 2001.
He proposed that that the Court should reply as follows:
Han föreslog att domstolen skall lämna följande svar:
Article 28 EC precludes the application of a Member State's legislation which prohibits the marketing in its territory of bread and other bakery products whose salt content, calculated by reference to the dry matter, exceeds 2%, where those products have been lawfully manufactured and marketed in another Member State and where that legislation cannot be regarded as justified under Article 30 EC on the ground of the protection of public health.
Tillämpningen av en medlemsstats lagstiftning, enligt vilken saluföring på dess territorium av bröd och andra bageriprodukter med en salthalt som överstiger 2 procent av torrvaran när de har lagligen tillverkats och saluförts i en annan medlemsstat är förbjuden, strider mot artikel 28 EG. Denna lagstiftning kan inte anses berättigad enligt artikel 30 EG av intresset att skydda folkhälsan.
Article 28 EC and Article 2 of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs for sale to the ultimate consumer do not preclude a national legislative provision such as Article 4(2) of the Royal Decree of 17 April 1980, which prohibits advertising attributing particular qualities to products where all similar products have such qualities.
En sådan nationell bestämmelse som artikel 4.2 i den kungliga förordningen av den 17 april 1980, enligt vilken sådan reklam är förbjuden som antyder att livsmedel har speciella egenskaper när alla liknande varor har sådana egenskaper, strider inte mot artikel 28 EG och artikel 2 i rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel.
Article 28 EC and Article 5 of Directive 79/112 do not preclude a national provision such as Article 5 of the Royal Decree of 17 April 1980, which requires any advertising of foodstuffs to use in a clearly visible manner a sales description laid down, where appropriate, by provisions of laws or regulations, such as the words "whole" and "pasteurised" for a product having such characteristics.'
En sådan nationell bestämmelse som artikel 5 i den kungliga förordningen av den 17 april 1980, enligt vilken en i sin tur i lag eller annan författning fastställd beteckning, såsom uppgifterna "hel" och "pastöriserad" för en vara med sådana egenskaper, tydligt skall anges i alla reklamtexter för livsmedel, strider inte mot artikel 28 EG och artikel 5 i direktiv 79/112.
5 April 2001
Mål C-325/99
By judgment of 24 August 1999, received at the Court on 31 August 1999, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred for a preliminary ruling a question concerning the interpretation of Article 6(1) of Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992.
"Bestämmelser om skatter och avgifter — Harmonisering av lagstiftning — Punktskatter — Direktiv 92/12/EEG — Uttag av punktskatt — Punktskattebelagda varors övergång till fri omsättning — Begrepp — Innehav av en punktskattebelagd vara är tillräckligt" (sjätte avdelningen) på 249 369 NLG, vad avser tillverkning av den genever som återfanns i buteljer och dunkar, samt 50 543 NLG för de alkoholhaltiga produkterna i tankarna.
According to the judgment making the reference, that court found that Mr Van de Water had infringed Article 5 of the Law by manufacturing and holding goods subject to excise duty on which that duty had not been charged pursuant to the Law in question.
Hoge Raad der Nederlanden har genom beslut av den 24 augusti 1999, som inkom till domstolens kansli den 31 augusti samma år, ställt en fråga om tolkningen av artikel 6.1 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992.
That question has arisen in proceedings between Mr Van de Water and the Staatssecretaris van Financiën (Netherlands Secretary of State for Finance) concerning an additional assessment to excise duty.
Frågan har uppkommit i en tvist mellan G. van de Water och Staatssecretaris van Financiën (statssekreteraren vid det nederländska finansministeriet) angående ett beslut om uttag av punktskatt genom efterbeskattning.
Mr Van de Water then brought an appeal in cassation before the Hoge Raad der Nederlanden.
G. Van de Water överklagade beslutet till Gerechtshof te 's-Gravenhage (Nederländerna).
Mr Van de Water acquired from a third party, Mr Leemhuis, at least 2 000 litres of pure alcohol having a content of 96.2 per cent by volume, which he used in order to manufacture gin with the help of others in a rented shed in Barendrecht (Netherlands).
G. Van de Water köpte av en viss W. Leemhuis minst 2000 liter ren alkohol (med en alkoholhalt på 96,2 volymprocent), av vilken han, tillsammans med andra personer, tillverkade genever i en lagerhall som han hyrde i Barendrecht (Nederländerna).
The Hoge Raad der Nederlanden considered in those circumstances that an interpretation of Article 6(1) of the Directive was necessary in order for the dispute to be determined, and therefore decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Hoge Raad der Nederlanden ansåg att tvistens lösning berodde på tolkningen av artikel 6.1 i direktivet, varför man vilandeförklarade målet och ställde en tolkningsfråga.
On 8 September 1995, the competent authorities carried out a search in that shed in the presence of the party concerned, in the course of which they found vats containing pure alcohol having a content of 96.2 per cent by volume and jerry cans and bottles filled with gin.
Behöriga myndigheter genomförde den 8 september 1995 husrannsakan i denna lagerhall, med G. Van de Water närvarande, varvid de fann tankar med ren alkohol med en alkoholhalt på 96,2 volymprocent samt dunkar och buteljer fyllda med genever.
By that question, the national court is in essence asking whether Article 6(1) of the Directive is to be interpreted as meaning that the mere holding of a product subject to excise duty within the meaning of Article 3(1) of the Directive constitutes a release for consumption where that duty has not yet been levied on the product concerned in accordance with the applicable provisions of Community law and national legislation.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att få klarhet i huruvida artikel 6.1 i direktivet skall tolkas så att blotta innehavet av en punktskattebelagd vara, i den mening som avses i artikel 3.1 i direktivet, utgör frisläppande för konsumtion, om skatt inte har erlagts för varan enligt gällande gemenskapsrättsliga och nationella bestämmelser.
According to the judgment of the national court, none of the products subject to excise duty which were thus found to be held by Mr Van de Water were covered by customs documents, and the shed was not authorised for use as a tax warehouse.
Det framgår av begäran om förhandsavgörande att det inte fanns några tullhandlingar för de punktskattebelagda varor som G. Van de Water innehade och att han inte heller hade tillstånd att använda lagerhallen som skatteupplag.
Mr Van de Water therefore received an additional assessment demanding payment of excise duty totalling NLG 249 369 in respect of the manufacture of the gin contained in the jerry cans and bottles and NLG 50 543 in respect of the alcoholic products contained in the vats.
G. Van de Water meddelades därför ett beslut om uttag av punktskatt genom efterbeskattning
As the Netherlands Government and the Commission have pointed out, it is clear, first, from the scheme of the Directive and, second, from its provisions concerning the definition and operation of tax warehouses and suspension arrangements, such as Articles 4(b) and (c), 11(2), 12 and 15(1), that a product subject to excise duty which is held outside a suspension arrangement must at some point and in some
Som den nederländska regeringen och kommissionen med rätta har anmärkt framgår det dels av direktivets systematik, dels av
way have been released for consumption within the meaning of Article 6(1).
innebär att ramen för uppskovsreglerna punktskatt skall tas ut.
In those circumstances, once it is established before the national court that such a product has departed from a suspension arrangement without the excise duty having been paid, it is clear that the holding of the product in question constitutes a release for consumption within the meaning of Article 6(1) of the Directive and that the duty has become chargeable.
Domstolen anser mot denna bakgrund att om det står klart för den hänskjutande domstolen att en sådan vara inte längre omfattas av uppskovsreglerna, eftersom det förekommit avvikelser från desamma, och punktskatt inte har erlagts för varan, anses varan ha släppts för konsumtion, i den mening som avses i artikel 6.1 i direktivet, varför skattskyldighet för punktskatt inträder.
Article 6(1) of the Directive in fact provides that the term 'release for consumption' covers not only any manufacture or importation of products subject to excise duty outside a suspension arrangement but also any departure, including irregular departure, from such an arrangement.
I artikel 6.1 i direktivet föreskrivs dock att inte endast varje form av tillverkning eller import av punktskattebelagda varor utom ramen för uppskovsreglerna skall anses som frisläppande för konsumtion, utan även varje form av avvikelse, inklusive otillåten avvikelse, från dessa regler.
By placing such a 'departure' on the same footing as a release for consumption within the meaning of Article 6(1), the Community legislature has clearly indicated that any production, processing, holding or circulation outside a suspension arrangement gives rise to the chargeability of the excise duty.
Gemenskapslagstiftaren har genom att jämställa sådan "avvikelse" med frisläppande för konsumtion, i den mening som avses i artikel 6.1, klart angett att all tillverkning, bearbetning, förvaring och flyttning av sådana varor utom
Whilst Article 6 of the Directive does not specify the person liable to pay the duty chargeable, it follows from the scheme of the Directive, and from the ninth recital in its preamble, that the national authorities must in any event ensure that the tax debt is in fact collected.
Även om det i artikel 6 i direktivet inte anges vilken person som är skattskyldig för den punktskatt som skall tas ut, framgår det av direktivets systematik, samt av nionde övervägandet i direktivet, att de nationella myndigheterna i vilket fall som helst skall se till att punktskatten verkligen uppbärs.
•Article 6(1) of Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 on the general arrangements for products subject to excise duty and on the holding, movement and monitoring of such products, as amended by Council Directive 94/74/EC of 22 December 1994, must be interpreted as meaning that the mere holding of a product subject to excise duty within the meaning of Article 3(1) ofthat directive constitutes a release for consumption where duty has not yet been levied on that product pursuant to the applicable provisions of Community law and national legislation.'
"Artikel 6.1 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/74/EG av den 22 december 1994, skall tolkas så att blotta innehavet av en punktskattebelagd vara, i den mening som avses i artikel 3.1 i direktivet, utgör frisläppande för konsumtion, om punktskatt inte har erlagts för varan enligt gällande gemenskapsrättsliga och nationella bestämmelser."
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 9 November 2000.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 9 november 2000.
Case T-144/99
Mål T-144/99