natgillin/translations-raw huggingface dataset:
One risk of an overly simplified interpretation of the emerging neurobiological evidence is that it could be inappropriately used to justify coerced, highly invasive or even damaging treatments, by proponents overly optimistic about their ability to cure addiction and without showing sufficient concern for broader human rights and ethical implications.
Det finns risk för att en alltför förenklad tolkning av de neurobiologiska forskningsrön som nu kommer fram kan utnyttjas för att rättfärdiga tvång och starkt invasiva eller till och med skadliga behandlingar av aktörer som dels hyser alltför stor optimism när det gäller möjligheterna att bota drogberoende, dels inte tar tillräcklig hänsyn till mänskliga rättigheter i vid bemärkelse och andra etiska konsekvenser.
Ethical and policyimplications
Etiska och politiskakonsekvenser
How addiction is understood by society is important for deciding which responses are appropriate.
Samhällets syn på beroende är viktig för besluten om vilka motåtgärder som är lämpliga.
The definition of addiction as a disorder in which an individual’s control over their drug use is impaired can be contrasted with a historical perspective where drug users were seen as autonomous individuals who voluntarily engaged in illegal activities.
Definitionen av beroende som en sjukdom som innebär att individens kontroll över sin droganvändning är försvagad kan ställas mot ett historiskt perspektiv som innebar att drogmissbrukare betraktades som självbestämmande individer som frivilligt ägnade sig åt brottslig verksamhet.
Even today, some authors remain sceptical about the existence of addiction, and the extent to which dependent individuals have autonomy over their actions remains a question of fundamental importance.
Även i dag är vissa författare skeptiska mot sjukdomsbegreppet beroende, och i hur hög grad drogberoende individer har kontroll över sina handlingar är fortfarande en grundläggande fråga.
The brain disease model of addiction challenges the view that drug use is always a voluntary choice by arguing that prolonged drug use results in long-lasting changes in the brain structure that undermine voluntary control.
Hjärnsjukdomsmodellen av beroende ifrågasätter synen att drogmissbruk alltid är ett frivilligt val genom att hävda att långvarigt drogmissbruk leder till långsiktiga förändringar av hjärnans struktur som försvagar förmågan till viljestyrning.
Although these brain changes may explain why addicts continue to use drugs despite tolerance to their pleasurable effects and serious adverse consequences, this model may also be used to argue that addicts may lack the autonomy to make informed
Förändringarna i hjärnan kan förklara varför drogberoende individer fortsätter att använda droger trots att de blir toleranta mot drogernas lustskapande effekt och trots missbrukets allvarliga negativa konsekvenser, men förändringarna kan också användas som argument för att missbrukare kan sakna förmågan att göra självständiga och upplysta val eller att agera utifrån sådana val. Drogbruk omfattar en komplex uppsättning
A number of other novel treatment approaches are in development or are being researched which may provide new approaches to treating some forms of drug dependence.
För närvarande pågår forskning om och utveckling av ett antal andra nya behandlingssätt som kan ge upphov till nya strategier för att behandla vissa former av drogberoende.
These include immunotherapies in the form of ‘vaccines’ against the effects of nicotine, cocaine and heroin that act by binding to the target drug in the bloodstream, thus preventing it from reaching the brain.
Det gäller bland annat immunterapier i form av ”vacciner” mot effekterna av nikotin, kokain och heroin som verkar genom att binda till måldrogen i blodet och på så sätt förhindra att den når hjärnan.
Neurosurgery is the most invasive and permanent form of experimental treatment, but there exist strong ethical objections to this approach.
Neurokirurgi är den mest invasiva och permanenta experimentella behandlingsformen, men det finns starka etiska skäl som talar emot neurokirurgiska metoder.
Less extreme but still raising ethical concerns is deep brain stimulation which involves the insertion of electrical stimulating electrodes into the regions of the brain involved in addiction, such as the insula.
Ett mindre extremt men ändå etiskt tveksamt alternativ är djup hjärnstimulering (DBS), vilket innebär att elektriskt stimulerande elektroder för sin i de delar av hjärnan som medverkar vid beroende, t.ex. insula.
A less invasive approach is transcranial magnetic stimulation that involves placing a small magnetic coil against an individual’s skull in order to block or enhance neural activity.
En mindre invasiv strategi är transkraniell magnetisk stimulering (TMS), vilket innebär att en liten magnetspole placeras mot huvudet för att blockera eller förstärka nervaktiviteten.
None of these approaches are currently
I nuläget är ingen av dessa metoder beprövad och alla medför
Note: Meso-corticolimbic dopaminergic neurons from the ventral tegmental area and substantia nigra project to an important structure of the reward circuitry, the nucleus accumbens, and to the cortical areas primarily responsible for making decisions, such as whether to use drugs (e.g. the prefrontal cortex, and the cingulate gyrus).
Dopaminerga utskott från mellanhjärnan till framhjärnan gyrus cinguli striatum prefrontala barken substantia nigra accumbenskärnan ventrala tegmentala arean
Neurobiological research can make a significant contribution to our understanding of the extent to which addicts are autonomous, and therefore responsible for their actions.
Neurobiologisk forskning kan ge ett betydande bidrag till vår förståelse av hur stor förmågan till självbestämmande är hos drogberoende och därmed av i hur hög grad missbrukaren har ansvar för sina handlingar.
The autonomy of addicts in making choices about their drug use is undoubtedly impaired when they are acutely intoxicated or experiencing severe withdrawal symptoms.
En drogmissbrukares förmåga att göra självständiga val när det gäller sitt missbruk är utan tvekan nedsatt vid akut berusning eller i samband med svåra abstinensbesvär.
However, the extent of impairment varies greatly and informed consent, i.e. the process by which individuals agree to treatment in the full knowledge of its possible risks and benefits, and without coercion, can and should be obtained after patient stabilisation.
Nedsättningen varierar dock kraftigt och ett informerat samtycke, dvs. den process som innebär att individen utan tvång går med på behandling med full kännedom om behandlingens möjliga risker och fördelar kan och bör erhållas efter det att patientens tillstånd har stabiliserats.
If neurobiological research leads to the development of new treatment approaches, they will join and hopefully complement existing treatments.
Om neurobiologisk forskning leder till att nya behandlingsstrategier utvecklas kommer dessa att läggas till och förhoppningsvis komplettera befintliga behandlingar.
Patients will need to be given information on different treatment options, and the costs and benefits of any new therapy should be carefully considered along with its potential efficacy.
Patienterna behöver få information om olika behandlingsalternativ, och kostnaderna för och nyttan med alla nya behandlingar ska övervägas noga tillsammans med deras potentiella effektivitet.
Treatments that are invasive or dangerous are difficult to justify if safer options already exist.
Behandlingar som är invasiva eller farliga är svåra att rättfärdiga om säkrare alternativ redan finns.
Important ethical considerations will surely arise if patients are denied free choices over which treatment they can pursue: these issues are likely to be particularly important for treatments offered within the criminal justice system where some degree of coercion may be present.
Om patienterna nekas ett fritt val av behandling kommer detta med säkerhet att leda till betydande etiska dilemman: de etiska frågeställningarna kommer sannolikt att vara särskilt viktiga när behandlingar erbjuds inom ramen för det straffrättsliga systemet, där en viss grad av tvång kan förekomma.
A generally accepted ethical principle is that care available in prison settings should be equivalent to that available to the wider community.
En allmänt vedertagen etisk princip är att vård som finns tillgänglig på fängelser ska motsvara den som finns tillgänglig i resten av samhället.
Ethical concerns would arise if new therapies were disproportionately targeted on those in custody and other treatments of proven efficacy denied.
Utskott från mellanhjärnan ansluter också till nucleus caudatus och putamen (som har beteckningen striatum i figuren). Källa: (Hyman och medarbetare, 2006).
The briefings a reproduced regularly in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Serien utkommer regelbundet på samtliga 23 officiella EU-språk samt på norska och turkiska. Originalspråk: engelska.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail: publications@emcdda.europa.eu
För gratis abonnemang skriv till e-postadressen publications@emcdda.europa.eu.
Conclusions and policy considerations
Slutsatser och politiska överväganden
Neuroscience has the potential to improve our understanding of addiction, possibly leading to new forms of treatment.
Neurovetenskapen har potential att förbättra vår förståelse av beroende och kan eventuellt leda till nya behandlingsformer.
There is a need to continue supporting studies in this area, whilst reviewing how European research can be encouraged and best organised.
Det finns ett behov av fortsatt stöd till studier inom detta område, samtidigt som en översyn görs av hur europeisk forskning kan främjas och organiseras på bästa sätt.
The efficacy of novel immunological approaches and neurological techniques will require detailed scrutiny.
Noggrann prövning kommer att krävas av effekten av nya immunologiska och neurologiska tekniker.
Some approaches in this area may be used in ways that raise important ethical and social concerns which could offset, or even be greater than potential benefits.
Vissa strategier inom detta område kan användas på sätt som ger upphov till betydande etiska och sociala betänkligheter som skulle kunna minska eller till och med överskugga den eventuella nyttan.
Neurobiological research provides support for a ‘medical model’ of addiction.
Neurobiologisk forskning ger stöd för en ”medicinsk modell” av beroende.
However, many drug issues concern the non-dependent use of illicit substances and the question of which approaches are appropriate to encourage addicted individuals into treatment — particularly those who may not want to be treated — is a critical one.
Många narkotikafrågor gäller dock användning av olagliga substanser utan att beroende föreligger, och frågan om vilka strategier som lämpar sig för att uppmuntra drogberoende individer att påbörja behandling — särskilt de som kanske inte vill behandlas — är avgörande.
The assumption that repeated consumption of drugs of abuse induces long-term modifications in cerebral neurotransmission presents a strong argument for research aimed at characterising these modifications and finding ways to reverse them.
En stor politisk utmaning är att hitta vägar för att utbilda allmänheten om den neurobiologiska grunden för beroende, samtidigt som man erkänner att individens och samhällets val har betydelse för droganvändning och drogberoende.
New methodologies such as neuroimaging and genetic research may help to better understand variations in vulnerability to addiction, even if social factors are also clearly important.
Nyametoder som neuroavbildning och genetisk forskning kan bidra till en bättre förståelse av variationer mellan individer när det gäller sårbarheten för beroende, även om det står klart att även sociala faktorer är viktiga.
However, the extent to which this can be used in practice remains questionable.
Det är dock ännu oklart i vilken utsträckning forskningsrönen kan används i praktiken.
United Nations General Assembly (1948), United Nations Universal Declaration on Human Rights, United Nations, Helsinki http://www.unhchr.ch/udhr/lang/eng.pdf
Förenta nationernas generalförsamling (1948), Allmän förklaring om de mänskliga rättigheterna, Förenta nationerna, Helsingfors http://www.unhchr.ch/udhr/lang/swd.htm
UNAIDS (2006), International Guidelines on HIV/AIDS and Human Rights (consolidated version), Office of the United Nations High Commissioner for Human Rights and the Joint United Nations Programme on HIV/AIDS, Geneva http://data.unaids.org/Publications/IRC-pub07/jc1252-internguidelines_en.pdf
Unaids (2006) International guidelines on HIV/AIDS and human rights (consolidated version), Kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter och Unaids, Genève http://data.unaids.org/Publications/IRC-pub07/jc1252-internguidelines_en.pdf
OFFICIAL PUBLISHER: Office for Official Publications of the European Communities © European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2009 DIRECTOR: Wolfgang Götz AUTHOR: Jean-Pol Tassin, Director of Research, Inserm, Collège de France EDITOR: Marie-Christine Ashby GRAPHIC CONCEPTION: Dutton Merryfield Ltd, United Kingdom Printed in Luxembourg
OFFICIELL UTGIVARE: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer © Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, 2009 DIREKTÖR: Wolfgang Götz FÖRFATTARE: Dr Jean-Pol Tassin, Forskningsdirektör, Inserm, Collège de France REDAKTÖR: Marie-Christine Ashby GRAFISK FORMGIVNING: Dutton Merryfield Ltd, Storbritannien Printed in Luxembourg
Responding to drug driving in Europe
Europeiska åtgärder mot fordonskörning under påverkan av narkotika
Until then, this policy briefing summarises the key issues facing policymakers and describes developments across Europe that may assist decision-making on the topic.
Till dess sammanfattas i detta informationsblad de viktigaste frågorna för de politiskt ansvariga, och utvecklingen inom EU beskrivs, vilket kan vara till hjälp när beslut fattas på området.
and benzodiazepines are generally impairing; of the opioids, heroin can impair severely, methadone less so, and buprenorphine even less.
nedsättande effekt. Av opioiderna kan heroin ha en allvarlig inverkan på körförmågan, metadon en mindre allvarlig och buprenorfin ännu mindre.
The data for stimulant drugs such as cocaine, amphetamines and ecstasy are more mixed, but suggest that high doses are associated with impairment.
Uppgifterna om stimulerande droger som kokain, amfetamin och ecstacy är inte lika entydiga, men tyder på att höga doser leder till nedsatt körförmåga.
Yet, an objective measure for impairment for each drug, similar to the blood alcohol concentration, remains elusive.
Ett objektivt mätvärde för varje drogs prestationsreducerande verkan, i stil med alkoholkoncentration i blodet, saknas dock fortfarande.
Reducing the loss of life caused by driving under the influence of psychoactive substances requires measures that are based on a scientific understanding of this complex phenomenon.
För att minska antalet förolyckade på grund av fordonskörning under påverkan av psykoaktiva ämnen krävs åtgärder grundade på en vetenskaplig förståelse av detta komplexa fenomen.
The challenge to legislators is to design sound and effective laws that can be enforced, and that give a clear message to the public.
Utmaningen för lagstiftarna är att utforma välgrundade och ändamålsenliga lagar som kan genomdrivas och som ger allmänheten en tydlig signal.
Many of the accidents and deaths that occur on European roads are caused by drivers whose performance is impaired by a psychoactive substance.
Många av de olyckor och dödsfall som inträffar på europeiska vägar orsakas av förare som har nedsatt körförmåga på grund av intag av ett psykoaktivt ämne.
Alcohol alone is estimated to account for up to 10 000 road deaths a year in the European Union, one quarter of all road deaths.
Det uppskattas att enbart alkohol varje år orsakar upp till 10 000 trafikolyckor med dödlig utgång i Europeiska unionen, vilket är en fjärdedel av samtliga förolyckade i trafiken.
No comparable figures are available for road accidents related to illicit drugs and psychoactive medicines, though these have been receiving increasing attention over the past decade.
Det finns inga jämförbara siffror för trafikolyckor kopplade till olaglig narkotika och psykoaktiva läkemedel, även om de har getts ökad uppmärksamhet under det senaste årtiondet.
Studies on the effects of psychoactive substances on driving performance suggest that while both illicit and therapeutic drugs can affect driving, the effects and their extent can vary greatly from substance to substance.
Studier av effekterna av psykoaktiva ämnen på körförmågan tyder på att även om både olagliga och terapeutiska läkemedel kan påverka körförmågan, varierar effekterna och deras omfattning i hög grad mellan olika ämnen.
The latest research suggests that cannabis can reduce performance
Den senaste forskningen tyder på att cannabis kan reducera prestationsförmågan och att benzodiazepiner har en generellt
Driving under the influence: Depending on the country’s laws, this may refer to a driver who has: a measured reduction of cognitive or psychomotor skills, impulsivity; or more than a defined amount of drug in the blood, expected to produce such effects at that level; or any trace of drugs in the blood.
Drograttfylleri: Kan, beroende på nationell lagstiftning, beteckna en förare 1) som har en konstaterad minskning av sin kognitiva eller psykomotoriska förmåga, som är impulsiv, eller 2) som har mer än en tillåten mängd narkotika i blodet, vilket riskerar att leda till ovanstående effekter, eller 3) som har något spår av narkotika i blodet.
Reports of drug driving incidents often receive much media
Rapporter om olyckor i samband med fordonskörning under
Various psychoactive medicines, which might or might not be legally prescribed and consumed, can impair driving skills.
Olika psykoaktiva läkemedel, som kan vara lagligen ordinerade och konsumerade, kan ge upphov till nedsatt körförmåga.
attention.
påverkan av narkotika får ofta stor uppmärksamhet i medierna.
But, few countries have reliable statistics on the prevalence of driving under the influence of drugs.
Men få länder har pålitlig statistik om hur vanligt det är att fordonsförare kör påverkade av olika droger.
Obtaining sound scientific evidence on behavioural effects,
Med den information som nu är tillgänglig är det svårt att
Currently, police experience considerable difficulty with the accurate and rapid identification of drug driving at the roadside.
För närvarande har polisen avsevärda svårigheter med att på plats snabbt och på ett tillförlitligt sätt fastställa om fordonsförare är påverkade av narkotika.
prevalence and accident risk is difficult with the available data.
lägga fram välgrundade vetenskapliga bevis för beteendemässiga effekter, förekomst av drograttfylleri och risken för olyckor.
Many of the studies have small samples and it is often difficult to generalise from their results.
Många av studierna har små urval och det är ofta svårt att generalisera på grundval av deras resultat.
The effectiveness of information campaigns to prevent drug driving is open to question.
Det är en öppen fråga om informationskampanjerna för att förhindra fordonskörning under påverkan av narkotika är effektiva eller inte.
Key audiences may not be hearing the message, or they may be ignoring it.
Viktiga målgrupper kan vara oemottagliga för budskapet, eller ignorera det.
Reflecting the scientific debate about the precise effects of the substances, the legal definition of the offence of driving under the influence of drugs differs among EU Member States.
På samma sätt som den vetenskapliga debatten om ämnenas exakta effekter varierar, varierar också den rättsliga definitionen av lagöverträdelsen drograttfylleri bland EU:s medlemsstater.
Extent of drug driving is not studied in many European countries
I många europeiska länder studeras inte omfattningen av fordonskörning under påverkan av narkotika
Studies on drug prevalence in drivers published between 1999 and 2007 provide data for only 13 of the 27 EU Member States and Norway.
De studier om narkotikapåverkade förare som offentliggjorts mellan 1999 och 2007 omfattar endast uppgifter för 13 av de 27 EU-medlemsstaterna samt Norge.
medicines and illicit drugs, others do.
medan andra gör det.
In Finland and Sweden, new zero-tolerance laws for illicit drugs were passed following the experience that the offence of impaired driving was extremely difficult to prove.
I Finland och Sverige antogs nya nolltoleranslagar för olagliga droger mot bakgrund av att lagöverträdelsen ”nedsatt körförmåga” visade sig vara oerhört svår att bevisa.
In Cyprus, this problem is addressed by prosecuting such drivers for illegal consumption of drugs.
På Cypern hanteras detta problem genom att man istället åtalar sådana förare för olaglig konsumtion av narkotika.
However, Belgium and the United Kingdom specifically prohibit use of a test result for drug driving as evidence for any other offence.
Belgien och Storbritannien förbjuder dock uttryckligen användning av testresultat för fordonskörning under påverkan av narkotika som bevis för andra lagöverträdelser.
National legislation or policies may also limit the scope and comparability of prevalence studies.
Den nationella lagstiftningen eller politiken kan också begränsa studiernas tillämpningsområde och jämförbarhet.
For example, random roadside tests for drugs are not permitted in most countries.
Till exempel är slumpmässiga narkotikatester i trafiken förbjudna i de flesta länder.
In some countries, tests are only carried out for illicit drugs, and the prevalence of psychoactive medicines cannot be ascertained.
I vissa länder är testerna endast inriktade på olagliga droger, vilket gör att förekomsten av psykoaktiva läkemedel inte kan fastställas.
Random roadside surveys of drivers, which can give a representative picture of the entire driving population, are available for three EU Member States and Norway.
Slumpmässiga förarenkäter i trafiken, som kan ge en representativ bild av hela förarpopulationen, finns tillgängliga för tre EU-medlemsstater och Norge.
Other surveys provide data on drug use among specific subsets of drivers.
Andra enkäter omfattar uppgifter om narkotikabruket i specifika förargrupper.
While some studies considered only drivers involved in fatal accidents, others looked at sample groups of injured drivers, killed drivers, drivers involved in accidents, and drivers suspected of driving under the influence of alcohol or drugs.
Medan vissa studier endast var inriktade på förare inblandade i dödsolyckor, var andra inriktade på stickprover av skadade eller dödade förare, förare inblandade i olyckor eller förare misstänkta för att köra under påverkan av narkotika eller alkohol.
However, the results of these various studies are not scientifically comparable.
Resultaten av dessa olika undersökningar är dock inte vetenskapligt jämförbara.
A positive test for alcohol may override any requirement for drug testing, with resource limitations and prosecution requirements taking priority over any need for comprehensive data gathering.
Ett positivt alkoholtest kan åsidosätta krav på narkotikatest. Begränsade resurser och krav på åtal går ibland före behovet av uttömmande datainsamling.
This has been the case in Denmark, Estonia, Ireland and Portugal.
Detta har varit fallet i Danmark, Estland, Irland och Portugal.
The French SAM study, one of the most extensive studies in recent years on the subject, was made possible by a change to the national Road Code obliging the police, in defined circumstances, to test all drivers for drugs.
Den franska SAM-studien, en av de mest omfattande studierna i ämnet på senare år, möjliggjordes tack vare en ändring av den nationella trafiklagstiftningen, genom vilken polisen under vissa bestämda omständigheter är ålagda att narkotikatesta alla förare.
Evidence of drug-taking may be detected in different biological samples, including blood, urine, saliva, sweat and even hair.
Bevis på narkotikabruk kan tas fram genom olika biologiska prov, inklusive blod, urin, saliv, svett och till och med hår.