natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The classification directive does not harmonise the conditions under which dangerous substances may be marketed or used, which are the very matters that fall within the purview of national legislation such as that in issue in the main proceedings.
Klassificeringsdirektivet harmoniserar inte på något sätt villkoren för utsläppande på marknaden och användning av dessa farliga ämnen. Det är emellertid just sådana villkor som omfattas av de nationella bestämmelser som är i fråga i målet vid den nationella domstolen.
On this point there has been no suggestion that national legislation, such as that in issue in the case in the main proceedings, which aims to prohibit absolutely the industrial use of trichloroethylene, might be based upon any considerations other than the protection of the health and life of humans or the protection of the environment.
Det har i detta hänseende inte hävdats att sådana nationella bestämmelser som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, vilka syftar till att förbjuda all yrkesmässig användning av trikloretylen, skulle grunda sig på andra överväganden än skyddet av människors hälsa och liv eller skyddet av miljön.
Moreover, it is clear from the classification of trichloroethylene under the classification directive that it is acknowledged at Community level that the substance is dangerous.
Det följer dessutom av den klassificering som trikloretylen givits på grundval av klassificeringsdirektivet att det på gemenskapsnivå har fastställts att denna produkt är farlig.
Given that the marketing directive, in itself, does no more than state certain minimum requirements, it clearly presents no obstacle to the regulation by the Member States of the marketing of substances that do not fall within its scope, such as trichloroethylene.
I utsläppandedirektivet föreskrivs däremot endast minimibestämmelser, vilket innebär att det är uppenbart att direktivet inte utgör hinder för en medlemsstats bestämmelser om utsläppande på marknaden av ämnen som inte omfattas av direktivet, såsom trikloretylen.
Nor, finally, does the risks evaluation regulation, in itself, preclude the Member States from exercising such a power.
Riskbedömningsförordningen utgör slutligen inte heller i sig hinder för att en medlemsstat utövar en sådan behörighet.
However, national rules or practices having, or likely to have, a restrictive effect on the importation of products are compatible with the Treaty only to the extent that they are necessary for the effective protection of the health and life of humans.
En nationell bestämmelse eller praxis av sådant slag att den kan ha en restriktiv inverkan på importen av varor är emellertid endast förenlig med fördraget om den är nödvändig för att effektivt kunna skydda människors hälsa och liv.
A national rule or practice cannot therefore benefit from the derogation provided for in Article 36 of the Treaty if the health and life of humans may be protected just as effectively by measures which are less restrictive of intra-Community trade.
En nationell bestämmelse eller praxis kan således inte grunda sig på undantaget i artikel 36 i fördraget, om människors hälsa och liv kan skyddas på ett lika effektivt sätt genom åtgärder som är mindre restriktiva för gemenskapshandeln.
The fact that it is highly volatile increases the chances of exposure in circumstances that might result in damage to health.
Ämnets mycket stora lättflyktighet bidrar till att öka antalet exponeringstillfällen, vilka lätt kan få negativa hälsoeffekter.
Whilst, under Article 11(3) of the risks evaluation regulation, it is for the Commission to propose Community measures within the framework of either the marketing directive or another appropriate Community instrument on the basis of the results of a risks evaluation carried out and strategy recommended in accordance with that regulation, the fact remains
Även om det enligt artikel 11.3 i riskbedömningsförordningen i förekommande fall ankommer på kommissionen att på grundval av riskbedömningen och de åtgärder som har rekommenderats i enlighet med bestämmelserna i nämnda förordning i förekommande fall föreslå gemenskapsåtgärder inom ramen för utsläppandedirektivet eller inom ramen för andra lämpliga gemenskapsinstrument, måste det konstateras att kommissionen ännu inte har använt sig av denna möjlighet vad gäller trikloretylen.
headaches, and difficulties with memory and concentration.
proportionerligt, eftersom det gör det möjligt att förbättra skyddet för arbetstagare samtidigt som hänsyn tas till företagens behov av kontinuitet.
exemptions, granted subject to conditions, established by the Swedish regulation appears to be appropriate and proportionate in that it offers increased protection for workers, whilst at the same time taking account of the undertakings' requirements in the matter of continuity.
nedan kallat IARC) presenterat begränsade bevis för att trikloretylen är cancerogent från epidemiologiska studier på människor och tillräckliga bevis härför från experimentella studier på djur.
In addition, there is hard evidence that the carcinogenic effect of trichloroethylene upon the kidneys of a rat also occurs in humans.
De toxiska och mutagena metaboliter som bildas hos försöksdjur har även konstaterats hos människor.
The toxic metabolic waste matter and mutagens found in laboratory animals have also been identified in humans, again reinforcing suspicions that trichloroethylene can cause cancer in humans.
Detta stärker misstankarna om att trikloretylen är cancerframkallande för människor.
First, exemption is granted on condition that no safer replacement product is available and provided that the applicant continues to seek alternative solutions which are less harmful to public health and the environment.
För det första är beviljandet av dispens villkorat med att det inte får finnas något användbart alternativ som är mindre farligt och med en skyldighet för sökanden att fortlöpande undersöka alternativ som är mindre skadliga för människors hälsa och miljön.
Taking account of the latest medical research on the subject, and also the difficulty of establishing the threshold above which exposure to trichloroethylene poses a serious health risk to humans, given the present state of the research, there is no evidence in this case to justify a conclusion by the Court that national legislation such as that at issue in the case in the main proceedings goes beyond what is necessary to achieve the objective in view.
Med hänsyn till den senaste medicinska forskningen inom området, men även till svårigheter att i det nuvarande forskningsläget kunna fastställa det tröskelvärde från vilket exponering för trikloretylen utgör en allvarlig risk för människors hälsa, anser domstolen inte att någon handling i målet gör det möjligt att fastställa att sådana nationella bestämmelser som är i fråga i målet vid den nationella domstolen går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det åsyftade målet.
Second, the concern to avoid causing disruption to an undertaking where there is no alternative solution does not justify the grant of an exemption unless exposure to trichloroethylene is at acceptable levels.
Det system med individuella och villkorade dispenser som föreskrivs i de nationella bestämmelserna synes vara lämpligt och
'National legislation which lays down a general prohibition on the use of trichloroethylene for industrial purposes and establishes a system of individual exemptions, granted subject to conditions, is justified under Article 36 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 30 EC) on grounds of the protection of health of humans.''
"Nationella bestämmelser i vilka föreskrivs dels ett principiellt förbud mot yrkesmässig användning av trikloretylen, dek ett system med villkorade och individuella dispenser är motiverade med hänsyn till skyddet av människors hälsa enligt artikel 36 i EG-fördraget (nu artikel 30 EG i ändrad lydelse)."
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 21 March 2000.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 21 mars 2000.
Case C-456/98 Centrosteel Sri ν Adipoi GmbH Freedom of movement for persons
Mål C-456/98 Centrosteel Sri mot Adipoi GmbH Fri rörlighet för personer
Preliminary ruling (Directive 86/653/EEC — Self-employed commercial agents National legislation providing that commercial agency contracts concluded by persons not entered in the register of agents are void) (First Chamber) not so registered from pursuing the activity of commercial agent or representative'.
Förhandsavgörande "Direktiv 86/653/EEG — Självständiga handelsagenter — Nationella bestämmelser i vilka föreskrivs att handelsagenturavtal som slutits med personer som inte är inskrivna i registret över handelsagenter är ogiltiga" (första avdelningen) förevarande lag att utöva verksamhet som handelsagent eller handelsrepresentant".
By order of 24 November 1998, the Pretore di Brescia (Magistrates' Court, Brescia) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Council Directive 86/653/EEC of 18 December 1986 ('the Directive') and of the provisions in Chapter 2 and Chapter 3 of Title III of Part Three of the EC Treaty concerning, respectively, freedom of establishment and freedom to provide services.
Pretore di Brescia har genom beslut av den 24 november 1998, ställt tre frågor om tolkningen av rådets direktiv 86/653/EEG av den 18 december 1986 (nedan kallat direktivet), samt av artiklarna i EG-fördragets tredje del, under avsnitt III, kapitel 2 och 3, avseende etableringsfrihet respektive frihet att tillhandahålla tjänster.
Those questions were raised in proceedings between Centrosteel Sri and Adipol GmbH (Austria).
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Centrosteel Sri (Italien) och Adipol GmbH (Österrike).
When the Court of Justice was asked by the Tribunale (District Court), Bologna, Italy, to give a preliminary ruling on this subject, it held that the Directive precluded a national rule which made the validity of an agency contract conditional upon the commercial agent being entered in the appropriate register.
Enligt beslutet om hänskjutande har de italienska domstolarna i det förflutna gång på gång fastslagit att ett agenturavtal som har slutits med en person som inte är inskriven i ifrågavarande register är ogiltigt, på den grunden att den tvingande regeln i artikel 9 i lag nr 204 har åsidosatts, och att en sådan person inte domstolsvägen kan utkräva någon provision eller gottgörelse för den verksamhet som han har utövat.
It is apparent from the documents before the national court that, between 1989 and 1991, Centrosteel acted as commercial agent on behalf of Adipol pursuant to an agency contract entered into between the parties.
Av handlingarna i målet vid den nationella domstolen framgår att Centrosteel mellan år 1989 och år 1991 var verksamt som handelsagent för Adipol i enlighet med ett mellan parterna slutet agenturavtal.
After the contract had been terminated, Centrosteel claimed payment of certain sums by way of commission.
Efter hävning av avtalet begärde Centrosteel ett bestämt belopp i provision.
In that judgment, the Court held that, as regards the form of an agency contract, Article 13(2) of the Directive mentioned only writing as a requirement for the validity of a contract.
Efter det att Tribunale di Bologna (Italien) hade ställt en tolkningsfråga i detta avseende till EG-domstolen fastslog den sistnämnda att direktivet utgör hinder för nationella bestämmelser, vilka gör ett agenturavtals giltighet beroende av att handelsagenten är inskriven i ett för detta ändamål föreskrivet register (dom av den 30 april 1998 i mål C-215/97, Bellone).
Since the Community legislature had dealt exhaustively with the matter, the Member States could not therefore impose any condition other than requiring that a written document be drawn up.
Då Adipol vägrade att betala det belopp som Centrosteel krävde underställdes tvisten i första instans Pretore di Brescia, vid vilken svaranden gjorde gällande att det ovannämnda agenturavtalet var ogiltigt på grund av att Centrosteel inte var inskrivet i registret över handelsagenter och handelsrepresentanter, vilket är obligatoriskt enligt artikel 2 i den italienska lagen nr 204 av den 3 maj 1985.
When Adipol refused to pay the sums claimed by Centrosteel, proceedings were brought at first instance before the Pretore di Brescia.
Domstolen har i denna dom konstaterat att när det gäller formen för agenturavtalet anges i artikel 13.2 i direktivet endast kravet på att avtalet, för att vara giltigt, skall vara skriftligt.
The defendant contended that the agency contract in question was void because Centrosteel was not entered in the register of commercial agents and representatives, such registration being compulsory under Article 2 of Italian Law No 204 of 3 May 1985.
Eftersom gemenskapslagstiftaren uttömmande har reglerat ämnet, har medlemsstaterna ingen möjlighet att kräva något som helst ytterligare villkor utöver den skriftliga formen.
Article 2 of Law No 204 provides that each Chamber of Commerce is to maintain a register of commercial agents and representatives. Article 9 of Law No 204 'prohibits any person who is
Den hänskjutande domstolen har, genom att grunda sig på domen i det ovannämnda målet Bellone, gjort gällande att eftersom direktiv i
According to the national court, it may therefore be necessary to refer directly to the provisions of
Enligt artikel 9 i lag nr 204 är det "förbjudet för varje person som inte är inskriven i det register som avses i
The Court held in that case that the Directive precluded the validity of the agency contract from being conditional on the commercial agent's entry in such a register.
Domstolen fastslog i den domen att direktivet utgör hinder för att agenturavtals giltighet görs beroende av att handelsagenten är inskriven i ett sådant register.
If the relevant Italian legislation were incompatible with those Community principles, that would inevitably mean that it could not be applied.
Det framgår visserligen av domstolens fasta rättspraxis att ett direktiv inte i sig kan medföra skyldigheter för en enskild om inte ett korrekt införlivande skett med nationell rätt.
It is true that, according to settled caselaw of the Court, in the absence of proper transposition into national law, a directive cannot of itself impose obligations on individuals.
Om de italienska bestämmelserna anses oförenliga med dessa gemenskapsrättsliga principer kommer detta oundvikligen leda till att de italienska bestämmelserna inte tillämpas.
In those circumstances the national court decided to stay proceedings and refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Mot denna bakgrund har den hänskjutande domstolen beslutat att vilandeförklara målet och att ställa frågor till Europeiska gemenskapernas domstol.
However, it is also apparent from the caselaw of the Court that, when applying national law, whether adopted before or after the directive, the national court that has to interpret that law must do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive so as to achieve the result it has in view and thereby comply with the third paragraph of Article 189 of the EC Treaty (now the third paragraph of Article 249 EC).
Det framgår dock även av domstolens rättspraxis att den nationella domstolen vid tillämpningen av nationell rätt, oavsett om det rör sig om bestämmelser som antagits före eller efter direktivet, är skyldig att i den utsträckning det är möjligt tolka den nationella rätten mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte så att det resultat som avses i direktivet uppnås och därmed agera i överensstämmelse med artikel 189 tredje stycket i EG-fördraget (nu artikel 249 tredje stycket EG).
First, it must be noted that the Directive is intended to harmonise the laws of the Member States governing the legal relationship between the parties to a commercial agency contract, irrespective of any cross-border elements.
Domstolen erinrar inledningsvis om att direktivet syftar till att harmonisera medlemsstaternas rättsregler vad gäller rättsförhållandet mellan parterna i handelsagenturavtal, oberoende av alla gränsöverskridande element.
Its scope is therefore broader than the fundamental freedoms laid down by the EC Treaty.
Dess tillämpningsområde är således vidare än tillämpningsområdet för de grundläggande friheter som stadgas i fördraget.
It should also be noted that in Bellone the Court ruled on a situation identical to that which led to the case now pending before the national court, that is to say, the validity of an agency contract, subject to Italian law, where the agent is not entered on the register of commercial agents and
Domstolen erinrar även om att den i det ovannämnda målet Bellone uttalade sig om en situation som var identisk med den som har gett upphov till den tvist som anhängiggjorts vid den
Where it is seised of a dispute falling within the scope of the Directive and arising from facts postdating the expiry of the period for transposing the Directive, the national court, in applying provisions of domestic law or settled domestic case-law, as seems to be the case in the main proceedings, must therefore interpret that law in such a way that it is applied in conformity with the aims of the Directive.
Det ankommer således på den hänskjutande domstolen att, vid avgörandet av ett mål som faller inom direktivets tillämpningsområde och som grundas på faktiska omständigheter som hänför sig till tiden efter utgången av fristen för införlivande av det sistnämnda, när den tillämpar bestämmelser i nationell rätt eller fast inhemsk rättspraxis, såsom förefaller vara fallet i målet vid den nationella domstolen, tolka dessa på ett sådant sätt att de kan få en tillämpning som överensstämmer med direktivets mål.
'Council Directive 86/653/EEC of 18 December 1986 on the coordination of the laws of the Member States relating to self-employed commercial agents precludes national legislation which makes the validity of an agency contract conditional upon the commercial agent being entered in the appropriate register.
"Rådets direktiv 86/653/EEG av den 18 december 1986 om samordning av medlemsstaternas lagar rörande självständiga handelsagenter utgör hinder för nationella bestämmelser, vilka gör ett agenturavtals giltighet beroende av att handelsagenten är inskriven i det för detta ändamål föreskrivna registret.
The national court is bound, when applying provisions of domestic law predating or postdating the said Directive, to interpret those provisions, so far as possible, in the light of the wording and purpose of the Directive, so that those provisions are applied in a manner consistent with the result pursued by the Directive.''
Den nationella domstolen är då den tillämpar bestämmelser i nationell rätt som antagits före eller efter direktivet, skyldig att i den utsträckning det är möjligt tolka dem mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte, så att de kan få en tillämpning som överensstämmer med direktivets mål*
Case C-261/98 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Environment and consumers
Mål C-261/98 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal Miljö och konsumentskydd
(Failure by a member State to fulfil its obligations pollution — Failure to transpose) (Second Chamber) submit programmes designed to reduce pollution caused by the 99 priority substances mentioned in the annex to that letter and formally called upon the Portuguese authorities to submit, within one month, their observations on that failure to comply with Article 7 of the Directive within one month.
Då dessa skrivelser inte besvarades och eftersom kommissionen inte hade tillgång till andra uppgifter påtalade kommissionen att Republiken Portugal inte hade ingivit program för begränsning av förorening genom de 99 prioriterade ämnena, vilka nämndes i bilaga till den skrivelse där ovanstående påtalades, samt anmodade de portugisiska myndigheterna att inom en månad inkomma med yttrande angående detta åsidosättande av artikel 7 i direktivet.
The Commission sent to the Portuguese Republic on 25 May 1993, a reasoned opinion calling upon it to take the measures necessary to comply with its obligations under the Directive within two months of notification of the opinion.
Kommissionen tillställde den 25 maj 1993 Republiken Portugal ett motiverat yttrande varigenom ifrågavarande medlemsstat ombads att vidta de åtgärder som var nödvändiga för att följa direktivet inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet.
By application lodged at the Registry of the Court on 17 July 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt or communicate a summary of the pollution reduction programmes laying down quality objectives and the results thereof for the 99 priority substances referred to in the first indent of List II of the Annex to Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 (hereinafter 'the Directive'), the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 7 of the Directive and Article 189(3) of the EC Treaty (now Article 249(3) EC).
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 17 juli 1998, väckt talan om fastställelse av att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt bestämmelserna i artikel 7 i rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 (nedan kallat direktivet) och enligt artikel 189 tredje stycket i EG-fördraget (nu artikel 249.3 EG) genom att underlåta att upprätta program för begränsning av förorening i vilka kvalitetsmål fastställs vad avser de 99 prioriterade ämnen som avses i första strecksatsen i förteckning II i bilagan till direktivet och/eller genom att underlåta att till kommissionen inge sammanfattning av nämnda program och av resultatet av deras genomförande.
Taking the view that none of the replies received was fully satisfactory, the Commission brought this action.
Kommissionen, som inte fann att något av de mottagna svaren var till fullo tillfredsställande, väckte därefter den i målet aktuella talan.
In this case, the period laid down in the reasoned opinion expired on 25 July 1993.
I förevarande mål löpte den frist som angavs i det motiverade yttrandet ut den 25 juli 1993.
As it received no reply to those letters and had no other information available to it, it charged the Portuguese Republic with having failed to
För det första framgår resultatet av den tekniska utredningen på nationell nivå om kemiska ämnen
It is clear from the case-file that the Portuguese Government sent to the Commission first, on 25 June 1992, the results of a technical study of chemical substances produced, imported or exported at national level. That study is merely
Kommissionen begärde, genom skrivelser till den portugisiska regeringen av den 26 september 1989 och av den 4 april 1990, upplysningar i form av sammanfattning av programmen för begränsning av föroreningar genom de ämnen som omfattas av förteckning II i bilagan till direktivet.
a preparatory act and is general in nature. It cannot therefore be considered to constitute a programme within the meaning of Article 7 of the Directive.
beskriver de projekt som skall genomföras utan att ge några uppgifter vare sig om de kvalitetsmål som uppställts för de ämnen som avses i första strecksatsen i förteckning II eller om tidsfristerna för genomförande av dessa projekt.
the quality objectives pursued as regards the substances referred to in the first indent of List II or as to the deadlines for implementing those plans.
som producerats, importerats eller exporterats av de handlingar som den portugisiska regeringen har ingivit till kommissionen den 25 juni 1992.
It must therefore be found that that document does not constitute a programme within the meaning of Article 7 of the Directive either.
Följaktligen utgör inte heller denna handling något program i den mening som avses i artikel 7 i direktivet.