natgillin/translations-raw huggingface dataset:
None the less, the Court of First Instance considered, thirdly, that it was empowered to review the Security Council resolutions at issue in order to assess their conformity with the protection of fundamental rights, in so far as those rights formed part of the principle of jus cogens.
Trots det fann förstainstansrätten för det tredje att den var behörig att pröva säkerhetsrådets ifrågavarande resolutioner för att bedöma huruvida de var förenliga med skyddet för grundläggande rättigheter i den mån dessa rättigheter omfattades av principen jus cogens.
nor those resolutions could have the effect of precluding the courts from reviewing domestic implementing measures in order to assess their conformity with fundamental rights.
från att pröva nationella implementeringsåtgärder för att bedöma huruvida de är förenliga med grundläggande rättigheter.
In his rejoinder and at the hearing, the appellant refined his arguments and tailored them to fit more closely with Community law and the caselaw of this Court.
I dupliken och under förhandlingen renodlade klaganden sina argument och anpassade dem för att bättre överensstämma med gemenskapsrätten och domstolens rättspraxis.
The appellant maintains that, so long as the United Nations do not provide a mechanism of independent judicial review that guarantees compliance with fundamental rights of decisions taken by the Security Council and the Sanctions Committee, the Community Courts should review measures adopted by the Community institutions with a view to implementing those decisions for their conformity with fundamental rights as recognised in the Community legal order.
Klaganden har vidhållit att så länge Förenta nationerna inte erbjuder något förfarande för oberoende domstolsprövning som garanterar att säkerhetsrådets och sanktionskommitténs beslut är förenliga med grundläggande rättigheter skall gemenskapsdomstolarna pröva huruvida åtgärder som har antagits av gemenskapsinstitutionerna i syfte att genomföra dessa beslut är förenliga med de grundläggande rättigheter som erkänns inom gemenskapens rättsordning.
The appellant cites the ruling of this Court in Bosphorus 16as a precedent.
Klaganden har hänvisat till domstolens dom i målet Bosphorus 16 som prejudikat.
The appellant challenges this part of the judgment under appeal with a combination of arguments derived from international law and Community law.
Klaganden har invänt mot denna del av den överklagade domen med åberopande av en kombination av folkrättsliga och gemenskapsrättsliga argument.
In his statement of appeal, he argues, inter alia, that the reasoning of the Court of First Instance in respect of the binding effect and the interpretation of the relevant Security Council resolutions is flawed from the perspective of international law.
I överklagandet har han bland annat hävdat att förstainstansrättens resonemang vad gäller den bindande verkan och tolkningen av de aktuella resolutionerna från säkerhetsrådet är felaktigt från folkrättsligt perspektiv.
The appellant claims that neither Article 103 of the UN Charter
Klaganden har hävdat att varken artikel 103 i FN-stadgan eller dessa resolutioner kan hindra domstolar
The United Kingdom has raised a plea of inadmissibility as regards the line of argument based expressly on Community law on the ground that it would amount to a new plea in law.
Förenade kungariket har anfört en invändning om rättegångshinder beträffande de argument som uttryckligen baseras på gemenskapsrätten, med motiveringen att dessa utgör en ny grund.
I do not take the same view.
Jag delar inte den uppfattningen.
The reasoning of the Court of First Instance gives rise to legitimate confusion as to how the primacy of Security Council resolutions can be grounded in Community law by virtue of a requirement that is an import from international law.
Förstainstansrättens resonemang ger upphov till berättigad osäkerhet vad gäller frågan huruvida säkerhetsrådets resolutioner kan ha företräde enligt gemenskapsrätten med stöd av ett krav som har hämtats från folkrätten.
In that respect, the arguments derived from international law and those derived from Community law are,
I det avseendet är de folkrättsliga och de gemenskapsrättsliga argumenten i grunden två sidor av samma
15 — Article 103 of the UN Charter provides: ‘In the event of a conflict between the obligations of the Members of the United Nations under the present Charter and their obligations under any other international agreement, their obligations under the present Charter shall prevail.’
15 — Artikel 103 i FN-stadgan innehåller följande bestämmelse: ”I händelse av konflikt mellan medlemmarnas förpliktelser enligt denna stadga och deras förpliktelser enligt någon annan internationell överenskommelse skola förpliktelserna enligt stadgan gälla.”
It is generally recognised that this obligation extends to binding Security Council decisions.
Det är allmänt vedertaget att den skyldigheten även gäller bindande beslut från säkerhetsrådet. Se Internationella domstolens beslut av den 14 april 1992 (interimistiska åtgärder) i Questions of Interpretation and Application of the 1971 Montreal Convention arising from the Aerial Incident at Lockerbie (Libyan Arab Jamahiriya v. United Kingdom), ICJ Reports, 1992, s. 3, punkt 39.
16 — Case C-84/95 [1996] ECR I-3953.
16 — Domstolens dom av den 13 juli 1996 i mål C-84/95, Bosphorus (REG 1996, s. I-3953).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-402/05 P endast är en överenskommelse mellan stater utan en överenskommelse mellan Europas ”folk”.
It considered that the Treaty had established a ‘new legal order’, beholden to, but distinct from the existing legal order of public international law.
Den slog fast att en ”ny rättsordning” hade införts genom fördraget som är beroende av men samtidigt skild från den befintliga folkrättsliga rättsordningen.
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’.
Med andra ord har fördraget skapat en intern rättsordning med gränsöverskridande dimensioner, inom vilken det utgör den ”grundläggande konstitutionella urkunden”. 18 mynt.
Admittedly, the appellant would have been better advised to support his plea, from the outset, with both lines of argument.
Visserligen hade det varit klokare av klaganden att till stöd för denna grund redan från början anföra båda typerna av argument.
Yet, even though he initially directed most of his arrows from the angle of international law, there was never a misunderstanding among the parties about the thrust of his claim, namely, that the Court of First Instance wrongly portrayed the nature of the Community’s obligations under international law and the relationship of those obligations with the duties of the Community Courts under the Treaty.
Trots att han inledningsvis främst formulerade sina argument utifrån folkrätten rådde det dock aldrig något missförstånd parterna emellan beträffande innebörden av hans påstående, nämligen att förstainstansrätten hade lämnat en felaktig beskrivning av gemenskapens skyldigheter enligt folkrätten samt av förhållandet mellan dessa skyldigheter och gemenskapsdomstolarnas förpliktelser enligt fördraget.
Indeed, in each of their written and oral submissions to this Court, the Council and the Commission, as well as the United Kingdom, have given ample consideration to the key issue raised by the appellant: the relationship between the international legal order and the Community legal order.
Rådet och kommissionen har båda, liksom Förenade kungariket, i samtliga av sina skriftliga och muntliga framställningar till domstolen ägnat stor uppmärksamhet åt den nyckelfråga som klaganden har tagit upp, det vill säga förhållandet mellan den internationella rättsordningen och gemenskapens rättsordning.
I fail to see, therefore, why the Court should characterise part of the appellant’s arguments as an additional plea in law.
Jag kan därför inte se varför domstolen skulle betrakta en del av klagandens argument som en ny grund.
Instead, I believe the Court should consider his plea to be admissible in its entirety.
I stället anser jag att domstolen skall fastställa att grunden kan tas upp till sakprövning i dess helhet.
This does not mean, however, that the Community’s municipal legal order and the international legal order pass by each other like ships in the night.
Det betyder dock inte att gemenskapens lokala rättsordning och den internationella rättsordningen förekommer parallellt utan att samspela.
On the contrary, the Community has traditionally played an active and constructive part on the international stage.
Tvärtom har gemenskapen av tradition spelat en aktiv och konstruktiv roll på internationell nivå.
The application and interpretation of Community law is accordingly guided by the presumption that the Community wants to honour its international commitments.
Tillämpningen och tolkningen av gemenskapsrätten sker således utifrån antagandet att gemenskapen önskar fullgöra sina internationella förpliktelser.
19The Community Courts therefore carefully examine the obligations by which
19Därför undersöker gemenskapsdomstolarna
This brings us to the question of how the relationship between the international legal order and the Community legal order must be described.
Detta leder oss över till frågan hur förhållandet mellan den internationella rättsordningen och gemenskapens rättsordning skall beskrivas.
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order.
Den logiska utgångspunkten för vår undersökning skall naturligtvis vara den milstolpe som domen i målet Van Gend en Loos utgör. Där bekräftade domstolen gemenskapens rättsordnings självständighet.
17The Court held that the
17Domstolen fann att fördraget inte
18 — Case 294/83 Les Verts [1986] ECR 1339, paragraph 23.
18 — Domstolens dom av den 23 april 1986 i mål 294/83, Les Verts (REG 1986 s. 1339; svensk specialutgåva, volym 8, s. 529), punkt 23.
17 — Case 26/62 Van Gend en Loos [1963] ECR 1, at p. 12.
17 — Domstolens dom av den 5 februari 1963 i mål 26/62, Van Gend en Loos (REG 1963, s. 3; svensk specialutgåva, volym 1, s. 161).
Member States and Community institutions are under a duty of loyal cooperation. 23If the Community is bound on the international stage and take judicial notice of those obligations.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN noggrant de skyldigheter som åligger gemenskapen på internationell nivå och beaktar dessa juridiskt. 20 åtaganden på internationell nivå.
Even more apposite, in the context of the present case, is the fact that the Court has verified, on occasion, whether acts adopted by the Community for the purpose of giving municipal effect to international commitments were in compliance with general principles of Community law.
Av ännu större betydelse, med avseende på det förevarande målet, är det faktum att domstolen vid behov har undersökt huruvida rättsakter som antagits av gemenskapen för att fullgöra internationella åtaganden var förenliga med allmänna gemenskapsrättsliga principer.
For instance, in Germany v Council the Court annulled the Council decision concerning the conclusion of the WTO Agreement to the extent that it approved the Framework Agreement on Bananas.
I målet Tyskland mot rådet upphävde exempelvis domstolen rådets beslut om ingående av GATT-avtalet såvitt rådet därigenom godkände ett ramavtal om bananer.
24The Court considered that provisions of that Framework Agreement infringed a general principle of Community law: the principle of non-discrimination.
24Domstolen fann att vissa bestämmelser i ramavtalet stred mot en allmän gemenskapsrättslig princip, nämligen icke-diskrimineringsprincipen.
Yet, in the final analysis, the Community Courts determine the effect of international obligations within the Community legal order by reference to conditions set by Community law.
I slutändan är det dock gemenskapsdomstolarna som fastställer vilka effekter de internationella skyldigheterna skall få inom gemenskapens rättsordning med tillämpning av de villkor som har uppställts i gemenskapsrätten.
The caselaw provides a number of examples.
Rättspraxis innehåller ett flertal exempel på detta.
There are cases in which the Court has barred an international agreement from having effect within the Community legal order on the ground that the agreement was concluded on the wrong legal basis.
Det finns mål där domstolen har förhindrat verkningarna av en internationell överenskommelse inom gemenskapens rättsordning därför att överenskommelsen hade ingåtts på en felaktig rättslig grund.
The Court did so, recently, in Parliament v Council and Commission.
Domstolen gjorde detta nyligen i målet parlamentet mot rådet och kommissionen.
21The Court’s approach is easy to understand once one realises that it would have ‘fundamental institutional implications for the Community and for the Member States’ 22if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
21Det är lätt att förstå domstolens lösning när man inser att det skulle få ”institutionella följder” av ”grundläggande art såväl för gemenskapen som för medlemsstaterna” 22om en överenskommelse som ingåtts utan en korrekt rättslig grund – eller enligt ett felaktigt beslutsförfarande – skulle ges verkningar inom gemenskapens rättsordning.
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage,
Ett liknande syfte föreligger i mål där domstolen har fastslagit att medlemsstater och gemenskapsinstitutioner har en samarbetsskyldighet när de gör
All these cases have in common that, although the Court takes great care to respect the obligations that are incumbent on the Community by virtue of international law, it seeks, first and foremost, to preserve
Samtliga dessa mål har det gemensamt att domstolen, trots att den är mycket mån om att se till att de skyldigheter som åvilar gemenskapen enligt folkrätten uppfylls, först och främst strävar efter att upprätthålla den
21 — Joined Cases C-317/04 and C-318/04 [2006] ECR I-4721.
21 — Domstolens dom av den 30 maj 2006 i de förenade målen C-317/04 och C-318/04 (REG 2006, s. I-4721).
22 — Opinion 2/94 [1996] ECR I-1759, paragraph 35.
24 — Domstolens dom av den 10 mars 1998 i mål C-122/95, Tyskland mot rådet (REG 1998, s. I-973).
24 — Case C-122/95 [1998] ECR I-973.
22 — Yttrande från domstolen av den 28 mars 1996 i mål 2/94 (REG 1996, s. I-1759), punkt 35.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P the constitutional framework created by the Treaty.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-402/05 P konstitutionella ram som inrättades genom fördraget.
25Thus, it would be wrong to conclude that, once the Community is bound by a rule of international law, the Community Courts must bow to that rule with complete acquiescence and apply it unconditionally in the Community legal order.
25 Det skulle således vara fel att dra slutsatsen att om gemenskapen är bunden av en folkrättslig regel är gemenskapsdomstolarna tvungna att underkasta sig nämnda regel med fullständig eftergivenhet och tillämpa den villkorslöst inom gemenskapens rättsordning.
The relationship between international law and the Community legal order is governed by the Community legal order itself, and international law can permeate that legal order only under the conditions set by the constitutional principles of the Community.
Förhållandet mellan folkrätten och gemenskapens rättsordning styrs av gemenskapens rättsordning, och folkrätten kan endast tränga igenom den rättsordningen på de villkor som följer av gemenskapens konstitutionella principer.
26In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
I den domen bedömde domstolen huruvida en förordning som hade antagits för att genomföra en resolution från säkerhetsrådet om ett embargo mot Federala republiken Jugoslavien stred mot grundläggande rättigheter och proportionalitetsprincipen.
The Court held that the interest of ‘putting an end to the state of war in the region and to the massive violations of human rights and humanitarian law in the Republic of Bosnia-Herzegovina’ outweighed the interest of a wholly innocent party to be able to pursue its economic activities using assets it had leased from a company based in the Federal Republic of Yugoslavia.
Domstolen slog fast att intresset av ”att stoppa kriget i området och de våldsamma kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och av den internationella humanitära rätten i Republiken Bosnien-Hercegovina” vägde tyngre än en fullständigt oskyldig aktörs intresse av att bedriva sin ekonomiska verksamhet med hjälp av tillgångar som denne hyrde från ett företag i Federala republiken Jugoslavien.
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council. 28
27Domstolen antydde på intet sätt att den kunde sakna behörighet att pröva denna fråga på grund av att förordningen var nödvändig för att genomföra sanktioner som hade föreskrivits av säkerhetsrådet. 28
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
Härav följer att förevarande överklagande i grunden handlar om följande fråga: finns det något stöd i fördraget för att påstå att den omtvistade förordningen är undantagen från de konstitutionella krav som normalt ställs enligt gemenskapsrätten, eftersom den genomför sanktioner som har införts genom resolutioner från säkerhetsrådet?
Or, to put it differently: does the Community legal order accord supra-constitutional status to measures that are necessary for the implementation of resolutions adopted by the Security Council?
Eller med andra ord: innebär gemenskapens rättsordning att åtgärder som är nödvändiga för att genomföra resolutioner från säkerhetsrådet står över konstitutionen?
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus does not provide the authority the appellant seeks to ascribe to it.
Rådet, kommissionen och Förenade kungariket har dock hävdat att domen i målet Bosphorus inte har den innebörd som klaganden tillskriver den.
They argue that the judgment is silent on the matter of the scope of the Court’s jurisdiction, because, at any rate, the regulation did not infringe fundamental rights.
De har anfört att det inte sägs något i domen om omfattningen av domstolens behörighet eftersom förordningen i vilket fall som helst inte stred mot grundläggande rättigheter.
I do not consider this argument very persuasive.
Jag finner inte argumentet vara särskilt övertygande.
True, while the Advocate General dismissed the idea in passing, the Court did not explicitly address whether the fact that the
Det är riktigt att medan generaladvokaten, i förbigående, tillbakavisade denna uppfattning uttalade sig domstolen inte uttryckligen om huruvida den omständigheten att
The appellant argues that the answer to that question can be inferred from the ruling
Klaganden har hävdat att denna fråga kan besvaras med hjälp av domstolens dom
26 — Cited in footnote 16.27 — Bosphorus, cited in footnote 16, paragraph 26.
26 — Se ovan fotnot 16.27 — Domen i målet Bosphorus (ovan fotnot 16), punkt 26.
28 — The impounding of the aircraft of Bosphorus Airways took place in accordance with Security Council Resolution 820(1993).
28 — Beslaget av Bosphorus Airways flygplan skedde i enlighet med säkerhetsrådets resolution 820(1993).
The UN Sanctions Committee had decided that a failure on the part of the authorities to impound the aircraft would amount to a breach of the resolution.
FN:s sanktionskommitté hade beslutat att en underlåtenhet från myndigheternas sida att beslagta flygplanet skulle anses strida mot resolutionen.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION regulation implemented a Security Council resolution could preclude it from exercising judicial review.
KADI MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN förordningen genomförde en resolution från säkerhetsrådet kunde hindra domstolen från att utöva sin prövningsrätt.
None the less, I would suppose that, instead of deliberately leaving the matter undecided, the Court accepted as self-evident what the Advocate General had felt useful to spell out, namely that ‘respect for fundamental rights is … a condition of the lawfulness of Community acts’. 29
Jag antar emellertid att domstolen inte medvetet lämnade frågan oavgjord utan, som en självklarhet, godtog det som generaladvokaten hade funnit lämpligt att ange klart och tydligt, nämligen att ”iakttagandet av de grundläggande rättigheterna är … en förutsättning för gemenskapsrättsakternas lagenlighet”.
The first paragraph of that article provides: ‘The rights and obligations arising from agreements concluded before 1 January 1958 or, for acceding States, before the date of their accession, between one or more Member States on the one hand, and one or more third countries on the other, shall not be affected by the provisions of this Treaty.’
Artikelns första punkt lyder på följande sätt: ”De rättigheter och förpliktelser som följer av avtal som ingåtts före den 1 januari 1958 eller, för stater som senare ansluter sig, före tidpunkten för deras anslutning mellan å ena sidan en eller flera medlemsstater och å andra sidan ett eller flera tredje länder skall inte påverkas av bestämmelserna i detta fördrag.”
In the view of the United Kingdom, that provision, read in conjunction with Article 10 EC, would impose on the Community an obligation not to impair Member State compliance with Security Council resolutions.
Enligt Förenade kungariket medför denna bestämmelse jämförd med artikel 10 EG en skyldighet för gemenskapen att inte inverka menligt på medlemsstaternas efterlevande av säkerhetsrådets resolutioner.
In consequence, the Court should abstain from judicial review of the contested regulation.
Följaktligen skall domstolen avstå från att pröva den omtvistade förordningen.
I shall state at the outset that I am not convinced by that argument, but it is nevertheless worth looking into the matter in some detail, particularly since Article 307 EC figured prominently in the reasoning of the Court of First Instance. 30
Inledningsvis vill jag framhålla att jag inte finner argumentet övertygande, men att det inte desto mindre är värt att utreda frågan närmare, särskilt eftersom artikel 307 EG spelade en framträdande roll i förstainstansrättens resonemang. 30
In any event, even if one were to accept the suggestion that the Court sidestepped the problem of its jurisdiction in Bosphorus, the fact remains that the Council, the Commission and the United Kingdom fail to identify any basis in the Treaty from which it could logically follow that measures taken for the implementation of Security Council resolutions have supra-constitutional status and are hence accorded immunity from judicial review.
I vilket fall som helst, även om domstolen anses ha undvikit frågan om sin behörighet i domen i målet Bosphorus, kvarstår faktum att rådet, kommissionen och Förenade kungariket inte har angett någon grund i fördraget av vilken det logiskt följer att sådana åtgärder som vidtas för att genomföra resolutioner från säkerhetsrådet står över konstitutionen och således är undantagna från domstolsprövning.
The United Kingdom suggests that such immunity from review can be derived from
Förenade kungariket har angett att det kan härledas från artikel 307 EG att