natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By the year 2010 at the latest, Member States shall limit their annual national emissions of the pollutants sulphur dioxide (SO2 ), nitrogen oxides (NOx ), volatile organic compounds (VOC) and ammonia (NH3 ) to amounts not greater than the emission ceilings laid down in Annex I, taking into account any modifications made by Community measures adopted following the reports referred to in Article 9.’
Medlemsstaterna skall senast år 2010 begränsa sina årliga nationella utsläpp av föroreningarna svaveldioxid (SO2), kväveoxider (NOx), flyktiga organiska föreningar (VOC) och ammoniak (NH3), till mängder som inte överskrider de utsläppstak som anges i bilaga I, varvid hänsyn skall tas till eventuella ändringar till följd av gemenskapsåtgärder som vidtas med anledning av de rapporter som avses i artikel 9.”
For the Kingdom of the Netherlands, Annex I of Directive 2001/81 lays down 260 kilotonnes as the emission ceiling for nitrogen oxides (NOx ) to be attained by 2010.
I bilaga I till direktiv 2001/81 föreskrivs ett utsläppstak för Konungariket Nederländerna om 260 kiloton kväveoxider (NOx ), vilket skall uppnås senast år 2010.
Member States were to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 2001/81 before 27 November 2002 and to inform the Commission thereof forthwith.
Medlemsstaterna skulle sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i direktiv 2001/81 före den 27 november 2002. De skulle genast underrätta kommissionen om detta.
By letter of 23 January 2003 the Netherlands authorities notified the Commission pursuant to Article 88(3) EC of a NOx emission trading scheme (‘the measure in question’).
Nederländska myndigheter anmälde, genom skrivelse av den 23 januari 2003, till kommissionen ett system för handel med utsläppsrätter för NOx (nedan kallad den anmälda åtgärden).
On 24 June 2003, the Commission adopted Decision C(2003) 1761 final relating to State aid N 35/2003 concerning the measure in question (‘the contested decision’).
Den 24 juni 2003 antog kommissionen beslut K(2003) 1761 slutligt beträffande statligt stöd N 35/2003 avseende den anmälda åtgärden (nedan kallat det angripna beslutet).
In paragraph 1 of the contested decision, the Commission first describes the measure in question.
I punkt 1 i det angripna beslutet beskriver kommissionen inledningsvis den anmälda åtgärden.
In the framework of the NOx national emission ceiling for the Netherlands established by Directive 2001/81, the Netherlands authorities set a target of 55 kilotonnes of NOx emissions for its large industrial facilities, that is approximately 250 undertakings, to be attained by 2010.
Vad gäller det nationella nederländska utsläppstaket för NOx, såsom detta definieras i direktiv 2001/81, har de nederländska myndigheterna fastställt ett mål om 55 kiloton utsläpp av NOx år 2010 för landets stora industrianläggningar (ungefär 250 företag).
Regarding the working of the scheme, the Commission explains in paragraph 1.2 of the contested decision that Netherlands legislation will lay down a NOx emission standard for each industrial facility.
Vad gäller systemets funktion anför kommissionen i punkt 1.2 i det angripna beslutet att det i nationell lagstiftning, för varje industrianläggning, fastställs en relativ norm för utsläpp av NOx, som skall iakttas.
The undertaking can comply with the emission standard thus laid down by taking steps to reduce NOx emissions in its own facility, by buying emission allowances from other undertakings, or by a combination of those options.
Företaget kan efterleva den föreskrivna utsläppsbestämmelsen antingen genom att vidta åtgärder för att minska utsläppen av NOx i den egna anläggningen eller genom att köpa utsläppsrätter av andra företag eller slutligen genom att kombinera de två alternativen.
Emission reductions, in the form of NOx credits, will be offered in the emission market by facilities whose emissions fall below the emission standard.
Utsläppsminskningarna, i form av NOx -krediter, erbjuds på marknaden för handel med utsläppsrätter av anläggningar vars utsläpp understiger normen.
A facility’s total annual NOx emission, adjusted for any NOx credits sold or bought, must comply with the authorised emission level for that facility.
De totala årliga utsläppen av NOx från en anläggning (korrigerade med eventuella sålda eller köpta NOx -krediter) skall motsvara den tillåtna utsläppsnivån för den anläggningen.
The authorised annual emission — as an absolute figure — is calculated on the basis of the emission standard concerned and the amount of energy used by that facility.
De tillåtna årliga utsläppen beräknas – i absoluta tal – i förhållande till den relativa utsläppsnormen och den energimängd som anläggningen använder.
At the end of each year, the Netherlands authorities check whether the facilities have complied with the required emission standard.
Vid varje årsskifte kontrollerar de nederländska myndigheterna om anläggningarna iakttagit den föreskrivna utsläppsnormen.
Each year, NOx credits can be bought, saved or lent for future periods.
Varje år kan NOx -krediter köpas, sparas eller lånas ut för framtida perioder.
If a facility exceeds its emission standard, it must compensate for that surplus the following year.
Om en anläggning överskrider den föreskrivna utsläppsnormen måste den kompensera överskottet nästa år.
Moreover, that surplus will be increased by 25% in order to deter any overstepping of the mark.
Överskottet ökas dessutom med 25 procent i syfte att avskräcka från överskridande.
If a facility fails to comply with its emission standard, the Netherlands authorities will impose on it a fine which is effective, proportionate and dissuasive.
Om en anläggning inte klarar av att hålla sin utsläppsnorm påför de nederländska myndigheterna anläggningen faktiska, proportionerliga och avskräckande böter.
Finally, in the context of the measure in question, undertakings do not have to acquire emission allowances in order to engage in production.
Enligt den anmälda åtgärden får företagen inte köpa utsläppsrätter i produktionssyfte.
They are required only to comply with the emission standard.
De skall endast följa utsläppsnormen.
In paragraph 1.3 of the contested decision, the Commission describes how the emission standard is calculated, then, in paragraph 1.4, the differences between the ‘cap-and-trade’ system and the ‘dynamic cap’ system, of which the measure in question is a type.
I punkt 1.3 i det angripna beslutet beskriver kommissionen beräkningsmetoden för utsläppsnormen och därefter, i punkt 1.4, skillnaderna mellan systemet med ”cap-and-trade” och systemet med ”dynamic cap” av samma typ som den anmälda åtgärden.
It explains that, according to the Netherlands authorities, the measure in question differs from the other variant of tradable allowance schemes, the ‘cap and trade’ system, in which emission allowances are allocated to undertakings.
Kommissionen anger att enligt de nederländska myndigheterna skiljer sig den anmälda åtgärden från den andra typen av system med förhandlingsbara rättigheter, systemet med ”cap-and-trade”, i vilket företagen ges en utsläppskvot.
New undertakings or those which wish to expand their activities must first acquire the required quantity of allowances.
Nya företag eller företag som vill utvidga sin verksamhet måste först förvärva den nödvändiga kvoten.
Under the measure in question, such undertakings are not subject to that obligation but must simply comply with their emission standard, which depends on and is adjusted on the basis of their energy consumption.
Inom ramen för den anmälda åtgärden har företagen inte någon sådan skyldighet, utan skall endast iaktta sin utsläppsnorm, vilken står i relation till företagets energikonsumtion och anpassas till sistnämnda.
In paragraphs 1.5 and 1.6 of the contested decision, the Commission then points out that the measure in question will apply to all industrial facilities with installed total thermal capacity of more than 20 thermal megawatts (MWth), in parallel with Community legislation.
I punkt 1.5 och 1.6 i det angripna beslutet anger kommissionen vidare att den anmälda åtgärden är tillämplig parallellt med gemenskapsbestämmelserna på samtliga industriföretag med en installerad kapacitet vars termiska effekt överstiger 20 megawattimmar (MWh).
The Netherlands authorities will continue to apply the emission limit values laid down by the various Community directives in force.
De nederländska myndigheterna kommer att fortsätta att tillämpa de gränsvärden i fråga om utsläpp som föreskrivs i olika nu gällande gemenskapsdirektiv.
In its assessment of the measure in question (paragraph 3 of the contested decision), the Commission first refers to its previous decisions on emission trading schemes and distinguishes between two types of scheme, as follows:
Vid prövningen av den anmälda åtgärden (punkt 3 i det angripna beslutet) redogör kommissionen först för sin beslutspraxis i fråga om system för handel med utsläppsrätter och skiljer mellan två olika typer av system enligt följande:
(2) Systems where a tradable emission or pollution document is considered as authorised proof of a certain production that cannot be sold or auctioned to the recipient, hence no foregone revenues, therefore no State resources, hence no State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.’
2) System där överlåtbara tillstånd för utsläpp eller föroreningar anses som ett officiellt bevis på att viss produktion inte kan säljas eller tilldelas tillståndsinnehavaren, varigenom det inte föreligger någon utebliven vinst och således inte någon användning av statliga medel innebär i sin tur att det inte föreligger något statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-föredraget.”
The Commission then explains the reasons which led it to find that the measure in question constitutes State aid, that is, concretely, the grant by the State of NOx credits free of charge to a specific group of undertakings engaged in trade between Member States.
Därefter redogör kommissionen för skälen till varför den anser att den anmälda åtgärden utgör statligt stöd, nämligen att staten tilldelar en viss grupp av företag som idkar handel mellan medlemsstater gratis NOx -krediter.
According to the contested decision, the Netherlands authorities had the option of selling or auctioning the emission allowances.
Enligt vad som sägs i det angripna beslutet hade nederländska myndigheter möjlighet att sälja utsläppsrätterna eller tilldela dem efter upphandling.
By offering NOx
Genom att ge NOx -krediter gratis i
The Commission therefore concludes that that scheme involves State resources within the meaning of Article 87(1) EC.
Enligt kommissionen innebär detta att systemet inbegriper statliga medel i den mening som avses i artikel 87.1 EG.
The strengthening of the position of the undertakings concerned will affect trade between Member States.
De berörda företagens förstärkta ställning påverkar handeln mellan medlemsstater.
Finally, in paragraph 3.3 of the contested decision, the Commission examines the compatibility of the measure in question with the common market.
I punkt 3.3 i det angripna beslutet undersöker kommissionen om den anmälda åtgärden är förenlig med den gemensamma marknaden.
In conclusion, in paragraph 4 of the contested decision, the Commission finds that the scheme in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) EC, while adding that it is compatible with the common market in accordance with Article 87(3) of the EC Treaty and Article 61(3)(c) of the Agreement on the European Economic Area (EEA).
I punkt 4 i det angripna beslutet drar kommissionen slutsatsen att den anmälda åtgärden innebär ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG men att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 EG och artikel 61.3 c i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).
The Commission requests the Netherlands authorities to provide it with an annual report concerning the implementation of the measure in question and to notify it in advance of any change in the conditions under which the aid is granted.
Kommissionen uppmanar de nederländska myndigheterna att årligen inkomma med en rapport om hur den anmälda åtgärden genomförts och att i förväg till kommissionen anmäla all anpassning av villkoren för att erhålla stöd.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 5 September 2003, the Kingdom of the Netherlands brought an action against the contested decision (Case C-388/03).
Konungariket Nederländerna har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 5 september 2003, väckt talan mot det angripna beslutet (mål C-388/03).
By order of 17 February 2004, the President of the Court of Justice granted the Federal Republic of Germany leave to intervene in the present proceedings in support of the Kingdom of the Netherlands.
Genom beslut av den 17 februari 2004 beslutade domstolens ordförande att tillåta Förbundsrepubliken Tyskland att intervenera till stöd för Konungariket Nederländernas yrkanden.
By order of 8 June 2004, the Court of Justice referred the case to the Court of First Instance pursuant to Council Decision 2004/407/EC, Euratom of 26 April 2004 amending Articles 51 and 54 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice (OJ 2004 L 132, p. 5).
I beslut av den 8 juni 2004 överlämnade domstolen målet till förstainstansrätten i enlighet med rådets beslut 2004/407/EG, Euratom av den 26 april 2004 om ändring av artiklarna 51 och 54 i protokollet till domstolens stadga (EUT L 132, s. 5).
By letter of 13 December 2004, the Court of First Instance requested the Kingdom of the Netherlands and the Federal Republic of Germany to submit their observations on the conclusions to be drawn as regards the admissibility of the present action from the order of the Court of Justice in Case C-164/02 Netherlands v Commission [2004] ECR I-1177.
Genom skrivelse av den 13 december 2004 uppmanade förstainstansrätten Konungariket Nederländerna och Förbundsrepubliken Tyskland att yttra sig över vilka slutsatser som skulle dras av domstolens beslut av den 28 januari 2004 i mål C-164/02, Nederländerna mot kommissionen (REG 2004, s. I-1177), angående frågan huruvida förevarande talan kan tas upp till prövning.
They submitted their observations on 14 and 12 January 2005 respectively.
Konungariket Nederländerna och Förbundsrepubliken Tyskland inkom med yttranden den 14 respektive den 12 januari 2005.
The Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, claims that the Court should:
Konungariket Nederländerna har med stöd av Förbundsrepubliken Tyskland yrkat att förstainstansrätten skall
— annul the contested decision, in so far as the Commission takes the view therein that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) EC;
— ogiltigförklara det angripna beslutet i den mån kommissionen häri anser att den anmälda åtgärden utgör stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG, och
— declare the action inadmissible or, in the alternative, dismiss the action;
— i första hand avvisa talan och i andra hand ogilla den, samt
Without raising a plea of inadmissibility, the Commission is uncertain whether the present action is admissible.
Kommissionen har inte åberopat någon invändning om rättegångshinder men undrar om talan verkligen kan upptas till prövning.
It contends that the contested decision is a decision approving aid which has no legal effects capable of affecting the interests of the Kingdom of the Netherlands.
Enligt kommissionen är det angripna beslutet ett beslut om godkännande som inte har någon rättsverkan som påverkar Konungariket Nederländernas intressen.
The decision cannot therefore change its legal position or affect it adversely.
Beslutet kan således inte förändra Nederländernas rättsliga ställning och förorsakar inte heller landet någon olägenhet.
According to the case-law, the contested decision is therefore not an actionable measure.
Enligt rättspraxis kan någon talan därför inte väckas mot beslutet.
That caselaw was recently confirmed by the order in Netherlands v Commission, cited at paragraph 24 above, a case similar to the present case.
Denna rättspraxis bekräftades nyligen i beslutet i det ovan i punkt 24 nämnda målet Nederländerna mot kommissionen, ett mål som påminner om det förevarande.
The Commission considers that the Kingdom of the Netherlands has too broad a notion of admissibility.
Kommissionen anser att Konungariket Nederländerna har en för vittgående föreställning om begreppet upptagande till sakprövning.
It is not sufficient to rely on the possibility that future interests may be affected.
Det är inte tillräckligt att åberopa att framtida intressen eventuellt kan komma att påverkas.
According to the Commission, an action for annulment is admissible only if the contested decision has a negative and clear impact on genuine and existing interests.
Enligt kommissionen kan en talan om ogiltigförklaring endast tas upp till sakprövning om det beslut som sökanden angriper på ett negativt och klart sätt påverkar verkliga och existerande intressen.
That is not the case in the present proceedings.
Detta är inte fallet i förevarande mål.
The fact that third parties could one day, in the context of national proceedings, rely on the contested decision in order to assert that schemes comparable to the measure in question constitute State aid does not mean that the contested decision changes the situation of the Kingdom of the Netherlands in a negative and detailed way.
Den omständigheten att tredje man i framtiden kan åberopa det angripna beslutet i nationella förfaranden för att visa att system som liknar den anmälda åtgärden utgör statligt stöd innebär inte att det angripna beslutet ändrar Konungariket Nederländernas ställning på ett negativt och detaljerat sätt.
The possibility of bringing an action on the basis of Article 230 EC should be limited to situations in which, were the contested measure to be annulled, the institution would be bound to take certain measures to comply with the judgment which would actually and specifically change the legal position of the Kingdom of the Netherlands.
Möjligheten att väcka talan med stöd av artikel 230 EG skall begränsas till de fall då institutionen, för det fall det angripna beslutet ogiltigförklaras, blir skyldig att vidta vissa åtgärder för att verkställa den dom som verkligen och konkret förändrar Konungariket Nederländernas rättsliga ställning.
In the present case, however, in the case of annulment the Commission would not have to adopt any act that would change the legal position of the Kingdom of the Netherlands.
För det fall det angripna beslutet ogiltigförklarades, skulle kommissionen i förevarande fall emellertid inte behöva anta någon rättsakt som förändrar Konungariket Nederländernas rättsliga ställning.
According to the Kingdom of the Netherlands, its action is admissible.
Konungariket Nederländerna anser att dess talan kan tas upp till prövning.
It claims that it suffices that the contested measure has legal effects capable of affecting the interests of the Member States for actions brought by them to be admissible.
Nederländerna har gjort gällande att det är tillräckligt att den omtvistade åtgärden har rättsverkningar som kan påverka medlemsstaternas intressen för att talan skall kunna tas upp till prövning.
It is therefore not necessary that the Netherlands’ interests actually be affected at the time when the action is brought.
Det krävs således inte att nederländska intressen verkligen har påverkats då talan väcks.
An action can be brought in respect of future and potential legal effects.
Talan kan väckas med avseende på framtida och potentiella rättsverkningar.
The Kingdom of the Netherlands points out that classification as State aid triggers the application of Articles 17 to 19 of Regulation No 659/1999.
Konungariket Nederländerna har erinrat om att en kvalificering av en åtgärd såsom statligt stöd medför tillämpning av artiklarna 17–19 i förordning nr 659/1999.
The Commission could therefore, in the future, impose all appropriate measures, thereby posing a risk for the continuity and legal certainty of the measure in question.
Kommissionen kan således i framtiden framtvinga alla lämpliga åtgärder, vilket i sin tur innebär en risk för åtgärdens kontinuitet och rättssäkerhet.
In addition, any amendments of the measure would have to be notified to the Commission, and the
Ändringar av åtgärden skall dessutom anmälas till kommissionen, och Konungariket Nederländerna är
Kingdom of the Netherlands would be bound to draw up an annual report on its implementation. The Federal Republic of Germany also submits that the contested decision has legal effects with regard to the Kingdom of the Netherlands in that it renders applicable to the measure in question the substantive and procedural provisions of Community law on State aid.
Förbundsrepubliken Tyskland har vidare gjort gällande att det angripna beslutet har rättsverkningar gentemot Konungariket Nederländerna, eftersom det medför att materiella och processuella gemenskapsrättsliga bestämmelser om statligt stöd blir tillämpliga på den anmälda åtgärden.
Moreover, the Kingdom of the Netherlands contends that the alleged aid granted under the measure in question could justify a decision of incompatibility of a new aid pursuant to the rules on overlapping aid contained in the guidelines adopted by the Commission.
Konungariket Nederländerna har i övrigt anfört att det stöd som påstås ha beviljats genom den anmälda åtgärden skulle kunna motivera ett beslut om att ett nytt stöd är oförenligt med den gemensamma marknaden med tillämpning av de regler om kumulering som återfinns i de riktlinjer som kommissionen antagit.
The contested decision thus establishes a precedent which will bind the Member States in future to notify similar schemes to the Commission.
Det angripna beslutet utgör även ett prejudikat som tvingar medlemsstaterna att anmäla liknande system till kommissionen i framtiden.
Third parties could furthermore rely on the contested decision before national courts.
Dessutom kan tredje man åberopa det angripna beslutet inför nationella domstolar.
Regarding the implications of the order in Netherlands v Commission, cited at paragraph 24 above, the Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, claims in particular that its action in that case sought the annulment of an assertion contained in the grounds of the contested decision.
Vad sedan gäller vilken lärdom som kan dras av beslutet i det ovan i punkt 24 nämnda målet Nederländerna mot kommissionen, så har Konungariket Nederländerna, med stöd av Förbundsrepubliken Tyskland, särskilt gjort gällande att dess talan i det målet syftade till att få ett påstående i motiveringen av det angripna beslutet ogiltigförklarat.
Conversely, in the present case, the action is directed against the operative part and not against one of the grounds of the contested decision.
I förevarande mål riktas talan däremot mot artikeldelen i det angripna beslutet och inte mot dess motivering.
The Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, observes that it asked the Commission to take a decision confirming that the measure in question did not constitute State aid.
Konungariket Nederländerna har, med stöd av Förbundsrepubliken Tyskland, påpekat att man bett kommissionen att fatta ett beslut med innebörden att den anmälda åtgärden inte utgjorde något statligt stöd.
In finding on the contrary that there was State aid, the Commission rejected that request.
Eftersom kommissionen kom fram till att åtgärden utgjorde statligt stöd, avslog kommissionen också härigenom Nederländernas begäran.
According to the Federal Republic of Germany, that also distinguishes the present case from the one which led to the order in Netherlands v Commission, cited at paragraph 24 above.
Enligt Förbundsrepubliken Tyskland skiljer detta även förevarande fall från den situation som ledde fram till beslutet i det ovan i punkt 24 nämnda målet Nederländerna mot kommissionen.