natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to settled case-law, Community law does not affect the power of the Member States to organise their social security systems (see, in particular, Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I1931, paragraph 17, and Case C-157/99 Smits and Peerbooms, paragraph 44).
Det följer i detta hänseende av likaledes fast rättspraxis att all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad utgör ekonomisk verksamhet (dom av den 16 juni 1987 i mål 118/85. kommissionen mot Italien, punkt 7, av den 18 juni 1998 i mål C­35/96, kommissionen mot Italien, punkt 36, och domen i det ovannämnda målet Pavlov, punkt 75).
In particular, the covering of risks of accidents at work and occupational diseases has for a long time been part of the social protection which Member States afford to all or part of their population.
Ι detta hänseende erinrar domstolen inledningsvis om att gemenskapsrätten enligt fast rättspraxis inte inverkar pä medlemsstaternas behörighet att utforma sina sociala trygghetssystem (se särskilt dom av den 28 april 1998 i mål C­158/96, Kohll. punkt 17, och av den 12 juli 2001 i mål C­157/99, Smits och Peerbooms, punkt 44).
In the first place, a number of elements tend to demonstrate that the insurance scheme in question in the main proceedings applies the principle of solidarity.
Till och med efter 1997 års reform, som innebar att denna automatik uteslöts vad gäller det sociala skyddet för egenföretagare, kan förmånerna fortfarande utgå om den berördes situation bringas i överensstämmelse med gällande regler, när avgifterna inte har erlagts i rätt tid.
The absence of any direct link between the contributions paid and the benefits granted thus entails solidarity between better paid workers and those who, given their low earnings, would be deprived of proper social cover if such a link existed.
1 synnerhet omfattas försäkringen mot olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar sedan länge av det sociala skydd som medlemsstaterna garanterar hela sin befolkning eller en del av densamma.
Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, in the version modified and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, contains specific provisions for coordinating national schemes on accidents at work and occupational diseases, for the application of which, in the case of the Italian Republic, the INAIL is expressly designated as the competent institution, within the meaning of Article l(o) of that regulation.
Säsom framgår av domstolens rättspraxis är det dock inte i sig tillräckligt att ett försäkringssystem har ett socialt syfte för att det skall vara uteslutet att kvalificera den ifrågavarande verksamheten som ekonomisk verksamhet (se domen i de ovannämnda mälen Pavlov m.fl., punkt 118). I detta hänseende förtjänar två andra aspekter att framhävas.
The statutory scheme providing insurance against accidents at work and occupational diseases in question in the main proceedings, in so far as it provides for compulsory social protection for all non-salaried workers in the non-agricultural professions who carry out an activity classified as a 'risk activity' by the law, pursues a social objective.
För det första kan det på grund av flera faktorer fastställas att det försäkringssystem som är i fråga i målet vid den nationella domstolen innebär ett genomförande av solidaritetsprincipen.
In summary, it is clear from the foregoing that the amount of benefits and the amount of contributions, which are two essential elements of the scheme managed by the INAIL, are subject to supervision by the State and that the compulsory affiliation which characterises such an insurance scheme is essential for the financial balance of the scheme and for application of the principle of solidarity, which means that benefits
Domstolen konstaterar dessutom att rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, i ändrad och uppdaterad lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, innehåller särskilda bestämmelser om samordning av de nationella systemen för försäkring mot olycksfall
paid to insured persons are not strictly proportionate to the contributions paid by them.
För det andra framgår det av handlingarna i målet att den verksamhet som bedrivs av INAIL, vilket i lag har anförtrotts förvaltningen av det ifrågavarande systemet, står under tillsyn av staten och att förmånernas och avgifternas storlek i sista hand fastställs av denna.
In conclusion, it may be stated that in participating in this way in the management of one of the traditional branches of social security, in this case insurance against accidents at work and occupational diseases, the INAIL fulfils an exclusively social function.
INAIL fyller således en funktion av uteslutande social art genom att på detta sätt bidra till förvaltningen aven av de traditionella sektorerna för social trygghet, i förevarande fall försäkring mot olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar.
It follows that its activity is not an economic activity for the purposes of competition law and that this body does not therefore constitute an undertaking within the meaning of Articles 85 and 86 of the Treaty.
Följaktligen är INAIL:s verksamhet inte ekonomisk verksamhet i konkurrensrättslig mening, och organet i fråga utgör därmed inte ett företag i den mening som avses i artiklarna 85 och 86 i fördraget.
'The concept of an undertaking, within the meaning of Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC), does not cover a body which is entrusted by law with the management of a scheme providing insurance against accidents at work and occupational diseases, such as the Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavori (INAIL).'
"Ett organ som, såsom Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), genom lag har anförtrotts förvaltningen av ett system för försäkring mot olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar omfattas inte av begreppet företag i den mening som avses i artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (nu artiklarna 81 EG och 82 EG)."
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 13 September 2001.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 13 september 2001.
Case C-466/99 Commission of the European Communities ν Italian Republic Environment and consumers
Mål C-466/99 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien Miljö och konsumentskydd
(Failure by a Member State to fulß its obligations — Environment — Waste — Directives 75I442IEEC, 91/689/EEC and 94/62/EC - Waste management plans) (Second Chamber)
A vfall - Direktiv 7514421EEG, 9116891EEG och 94/62/EG
Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a
"Fördragsbrott Miljö för avfallshantering" (andra avdelningen) underlåtit att uppfylla sina gemenskapsrättsliga skyldigheter.
dispute that the position described in the application constitutes failure to comply with the obligations arising from amended Directive 75/442, and Directives 91/689 and 94/62.
Den italienska regeringen har i sitt svaromål inte ifrågasatt att den situation som beskrivs i ansökan utgör underlåtenhet att fullgöra de skyldigheter som följer av direktiv 75/442 i ändrad lydelse, direktiv 91/689 och direktiv 94/62.
It intends to take particularly energetic action to put an end to those failures.
Regeringen har för avsikt att göra kraftansträngningar för att fördragsbrottet skall upphöra.
It maintains, none the less, that the matters set forth by the Commission are insufficient to substantiate fully its claim for a declaration of total and uniform failure to fulfil the obligations under those three directives.
Samtidigt har regeringen hävdat att de omständigheter som anförts av kommissionen inte utgör ett tillräckligt stöd för dess slutsats att underlåtenheten att följa de tre direktiven skulle vara allomfattande och enhetlig.
declaration that, by not forwarding to the Commission information concerning plans for the management and disposal of waste, hazardous waste, packaging and packaging waste, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 7 of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, Article 6 of Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste, and Article 14 of European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 3 december 1999, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, artikel 6 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall och artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall, genom att inte underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om sina planer med avseende på hantering och bortskaffande av avfall, farligt avfall, förpackningar och förpackningsavfall.
The alleged infringement and the findings of the Court
Det påstådda fördragsbrottet och domstolens bedömning
The Italian Government claims that the position described in the application reveals a total failure to fulfil obligations only with regard to the obligations set out in Directive 94/62. On the other hand, in relation to the obligations resulting from amended Directive 75/442 and Directive 91/689, there has only been a partial failure, given that the Commission has established only a lack of plans in two regions and shortcomings in the content of the plans in seven regions.
Den italienska regeringen har nämligen gjort gällande att beskrivningen i ansökan avser en situation där endast skyldigheterna i direktiv 94/62 helt åsidosatts, medan skyldigheterna i direktiv 75/442 i ändrad lydelse och 91/689 endast delvis har åsidosatts, eftersom kommissionen endast har konstaterat att det saknas planer för två regioner och att innehållet är bristfälligt i planerna för sju av regionerna.
In its application, the Commission claims that it is not disputed that the Italian Republic should have sent it information concerning the drawing up of disposal plans for waste, hazardous waste, packaging and packaging waste, in accordance with the provisions of Article 7 of amended Directive 75/442, Article 6 of Directive 91/689 and Article 14 of Directive 94/62.
Kommissionen har i sin ansökan gjort gällande att det inte har ifrågasatts att Republiken Italien var skyldig att underrätta kommissionen om upprättandet av planer för bortskaffande av avfall, farligt avfall, förpackningar och förpackningsavfall i enlighet med bestämmelserna i artikel 7 i direktiv 75/442 i ändrad lydelse, artikel 6 i direktiv 91/689 och artikel 14 i direktiv 94/62.
However, that information has not all been sent to the Commission, even after the notification of the reasoned opinion to the Italian Republic, which has therefore failed to fulfil its obligations under Community law.
Kommissionen har emellertid inte ens efter det att Republiken Italien delgivits det motiverade yttrandet erhållit fullständig information i fråga om nämnda planer.
It its defence, the Italian Government does not
Republiken Italien har därför
It follows from the foregoing that, at the date of expiry of the period laid down in the reasoned opinion, the Italian Government had sent to the Commission neither the information relating to plans for the management and disposal of waste and hazardous waste in respect of the regions of Sicily and Basilicata, nor the information relating to plans for the management of packaging and packaging waste in respect of all the Italian regions.
Av vad som anförts ovan framgår att den italienska regeringen inte hade underrättat kommissionen vare sig om sina planer med avseende på hantering och bortskaffande av avfall och farligt avfall för regionerna Sicilien och Basilicata, eller sina planer med avseende på hantering av förpackningar och förpackningsavfall för någon av de italienska regionerna, före utgången av den frist som angivits i det motiverade yttrandet.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 20 September 2001.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet infor andra avdelningen den 20 september 2001.
Case C-35/00 Commission of the European Communities ν United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland Environment and consumers
Mål C-35/00 Europeiska gemenskapernas kommission mot Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland Miljö och konsumentskydd
(Failure by a Member State to fulfl its obligations — Environment — Waste 75/442/EEC, 91/689/EEC and 94/62/EC - Waste managementplans) (Second Chamber) whole of the United Kingdom. It points out, by way of example, that only 29 out of the 34 County Councils of England have submitted plans.
"Fördragsbrott - Miljö -Avfall - Direktiv 75/442/EEG, 91/689/EEG och 94/62/EG Planer för avfallshantering" (andra avdelningen) sidan antalet lokala myndigheter i England, Wales, Skottland och Nordirland, och ä andra sidan det antal av dessa myndigheter som har lämnat in planer för avfallshantering.
It also appears, according to the Commission, that plans have been submitted by only three London Boroughs, as well as the Waste Management Authorities of East London and West London, and only 19 District Councils of Northern Ireland.
Härav följer alltså enligt kommissionen att de planer för avfallshantering som Förenade kungariket underrättat kommissionen om inte täcker alla delar av landets territorium.
Further, there is some disparity between, on the one hand, the number of local authorities in England, Wales, Scotland and Northern Ireland, and, on the other hand, the number which have submitted waste management plans. It follows, therefore, that the waste management plans notified by the United Kingdom do not cover the whole of its territory.
Vidare har kommissionen hävdat att den, efter en utvärdering av informationen från Förenade kungarikets regering, kunnat konstatera att endast 53 av de planer som kommissionen underrättats om uppfyller samtliga villkor som uppställs i direktiv 75/442 i ändrad lydelse, direktiv 91/689 och direktiv 94/62.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 8 February 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by not drawing up waste management plans complying with all the provisions concerning waste of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, of Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste, and of European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste, and/or by not informing the Commission thereof, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland has failed to fulfil its obligations under Article 7 of amended Directive 75/442, Article 6 of Directive 91/689 and Article 14 of Directive 94/62.
Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 8 februari 2000, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall i dess lydelse enligt rådets direkiiv91/156/EEGavden 18 mars 1991,artikel 6 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall och artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall, genom att inte utarbeta planer för hantering av avfall enligt bestämmelserna om avfall i direktiv 75/442 i ändrad lydelse, i direktiv 91/689 och i direktiv 94/62/EG, och/eller genom att inte underrätta kommissionen härom.
The alleged failure to fulfil Treaty obligations and the findings of the Court
Det påstådda fördragsbrottet och domstolens bedömning
Next, the Commission claims that, having evaluated the information supplied by the United Kingdom Government, it concluded that only 53 of the notified plans satisfy all the conditions laid down by amended Directive 75/442 and Directives 91/689 and 94/62.
Inledningsvis har kommissionen gjort gällande att de planer för avfallshantering som är i kraft och som kommissionen underrättats om inte synes täcka alla delar av Förenade kungarikets territorium. Som exempel pä detta har kommissionen anfört att endast 29 av Englands 34 County Councils har lämnat in planer.
The Commission submits, first, that the waste management plans in force that were notified to the Commission do not appear to cover the
Likaså synes det enligt kommissionen som om endast tre av Londons Boroughs, förutom myndigheterna för avfallshantering i East London och West London, har lämnat in planer, liksom endast 19 av Nordirlands distriktsråd.
The United Kingdom Government does not dispute its alleged failure to fulfil its obligations. It admits that, during the period under
Regeringen har också uppgivit att behöriga myndigheter har fått i uppdrag att åtgärda överträdelsen genom att ersätta de lokala planerna med strategier pä nationell nivå, vilka skall vara anpassade för att uppfylla kraven i
It follows from the foregoing that, at the end of the period fixed by the reasoned opinion, the United Kingdom had not adopted and/or notified waste management plans covering the whole of its territory.
direktiv 75/442 i ändrad lydelse, direktiv 94/689 och direktiv 94/62.
It also follows that some of the waste management plans adopted and notified to the Commission before that date did not satisfy the conditions laid down by amended Directive 75/442, and Directives 91/689 and 94/62.
kommissionen underrättats om före detta datum, inte uppfyllde villkoren i direktiv 75/442 i ändrad lvdelse, direktiv 94/689 och direktiv 94/62.
Accordingly, the United Kingdom has not fulfilled all its obligations under Article 7 of amended Directive 75/442 and Article 6 of Directive 91/689, and, leaving aside Gibraltar, Article 14 of Directive 94/62.
Härav följer att Förenade kungariket inte har uppfyllt samtliga sina skyldigheter enligt artikel 7 i direktiv 75/442 i ändrad lydelse och artikel 6 i direktiv 91/689 liksom, med undantag för Gibraltar, enligt artikel 14 i direktiv 94/62.
consideration, it failed to adopt and/or notify waste management plans capable of covering the entire territory of the United Kingdom and, so far only as regards amended Directive 75/442 and Directive 91/689, of Gibraltar.
Av vad som anförts ovan följer att Förenade kungariket vid utgången av föreskriven tidsfrist inte hade antagit och/eller underrättat kommissionen om planer för avfallshantering som täckte alla delar av dess territorium.
It accepts that the Commission has valid grounds for a declaration of failure to fulfil Treaty obligations in the terms of the application.
Av det anförda följer också att vissa planer för avfallshantering som antagits, och som
Declares that, by not drawing up waste management plans covering the whole of its territory and complying with all the provisions of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, of Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste, and of Directive 94/62/EC of the European Parliament and Council of 20 December 1994 on packaging and packaging waste, and/or by not informing the Commission thereof, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland has failed to fulfil its obligations under Article 7 of Directive 75/442, as amended by Directive 91/156, Article 6 of Directive 91/689 and, having aside Gibraltar, under Article 14 of Directive 94/62.
"1) Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, och artikel 6 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om fånigt avfall liksom, med undantag för Gibraltar, artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62 av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall, genom att inte utarbeta planer för avfallshantering för alla delar av sitt territorium och i enlighet med vad som föreskrivs i bestämmelserna i direktiv 75/442 i dess lydelse enligt direktiv 91/156, i direktiv 91/689 och i direktiv 94/62, och/eller genom att inte underrätta kommissionen härom.
Advocate General A Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 11 September 2001.
Generaladvokaten A. Tizzano har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför andra avdelningen den 11 september 2001.
He proposed that the Court should:
Han föreslog att domstolen skulle fastställa följande:
'(1) declare that, by not adopting all the measures necessary to implement Article 7 of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, Article 6 of Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste, and Article 14 of Directive 94/62/EC of the European Parliament and of the Council of 20 December 1994 on packaging and packaging waste, the United Kingdom has failed to fulfil its obligations under the said directives;
Förenade kungariket har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, artikel 6 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall och artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall genom att inte underrätta kommissionen om samtliga nödvändiga åtgärder för att genomföra direktiven eller genom att inte vidta sådana åtgärder.
(2) order the United Kingdom to pay the costs.'
Förenade kungariket skall ersätta rättegångskostnaderna.
Preliminary ruling (Freedom to provide services — Construction undertakings —Directive 96/71 /EC — Posting of workers — Minimum wage) (Fifth Chamber) the difference between the hourly wage payable and that actually paid, multiplied by the total number of hours worked, making a total sum of DEM 138 018.52.
Förhandsavgörande "Frihet att tillhandahålla tjänster Företag i byggsektorn Utstationering av arbetstagare Minimilön" (femte avdelningen) således om förverkande av vinsten, det vill säga skillnaden mellan den timlön som skulle ha betalats och den som faktiskt utbetalades multiplicerad med antalet arbetstimmar, sammanlagt ett belopp på 138 018,52 DEM.
By order of 13 April 1999, received at the Court on 4 May 1999, the Amtsgericht (District Court) Tauberbischofsheim (Germany) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and Article 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC) and of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 19% concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
Amtsgericht Tauberbischofsheim har, genom beslut av den 13 april 1999 som inkom till domstolen den 4 maj 1999, i enlighet med artikel 234 EG. ställt tvä frågor om tolkningen av artikel 59 i EG-fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse) och artikel 60 i EG-fördraget (nu artikel 50 EG) samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahällande av tjänster.