natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission argues that, regardless of their substantive content, collective labour agreements cannot constitute administrative provisions of ’national public policy’.
Kommissionen har anfört att kollektiva anställningsavtal inte kan utgöra bestämmelser som rör grunderna för den nationella rättsordningen, oberoende av deras materiella innehåll.
The Commission argues that it has not been informed thereof.
Kommissionen har anfört att den inte har informerats om lagändringen.
C — Third complaint: lack of clarity concerning monitoring measures
C — Den tredje grunden: Bristen på klarhet i fråga om kontrollåtgärder
The Luxembourg Government refers extensively to the observations made in its letter of reply of 30 August 2004, according to which the provisions of Article 1 of the Law of 20 December 2002 constitute public policy provisions because their aim is to guarantee worker protection.
Den luxemburgska regeringen har framför allt hänvisat till de argument som den har anfört i sin svarsskrivelse av den 30 augusti 2004, enligt vilka bestämmelserna i artikel 1 i lag av den 20 december 2002 utgör bestämmelser som rör ordre public, eftersom de avser att säkerställa skyddet för arbetstagare.
Although the Luxembourg Government considers the Commission’s reference to Declaration No 10 on Directive 96/71 to be in principle correct, it recalls that the said declaration was not published in the Official Journal of the European Communities and, accordingly, that it may not be used as an aid to interpretation.
Den luxemburgska regeringen anser att kommissionens hänvisning till förklaring 10 till direktiv 96/71 är riktig men erinrar om att ovannämnda förklaring inte har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och därför inte kan användas som tolkningsstöd.
In any event, it considers the provisions of Article 1 of the Law of 20 December 2002 to be justified by overriding reasons of public interest.
Den anser i vart fall att bestämmelserna i artikel 1 i lag av den 20 december 2002 är motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset.
Finally, in support of its view it refers to the legislative procedure which led to the Commission proposal for a directive on services in the internal market. 5
Den har till stöd för sin uppfattning slutligen hänvisat till det lagstiftningsförfarande som ledde fram till kommissionens förslag till direktiv om tjänster på den inre marknaden. 5
5 — Amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on services in the internal market of 4 April 2006 (COM(2006) 160 final).
5 — Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tjänster på den inre marknaden av den 4 april 2006 KOM(2006) 160 slutlig.
According to the Commission, Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 is formulated in a manner which is insufficiently clear to guarantee the requisite legal certainty for undertakings wishing to post workers to Luxembourg.
Enligt kommissionen har artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 formulerats på ett så oklart sätt att den nödvändiga rättssäkerheten inte säkerställs för företag som vill utstationera arbetstagare till Luxemburg.
In increasing the risk of those undertakings infringing the law, that provision constitutes an unjustified restriction on freedom to provide services.
Genom att öka risken för att nämnda företag bryter mot lagen utgör den en oberättigad inskränkning av friheten att tillhandahålla tjänster.
In any event, the obligation to provide to the labour inspectorate prior to the commencement of work, on demand and within as short a period as possible, the information necessary for control purposes corresponds to a prior notification requirement incompatible with Article 49 EC.
Skyldigheten att innan arbetet påbörjas, på förfrågan och snarast möjligt, ställa uppgifter som är nödvändiga för tillsynsändamål till förfogande för yrkesinspektionen kan i vart fall likställas med ett krav på föregående underrättelse, vilket inte är förenligt med artikel 49 EG.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 on which the work begins, irrespective of the date of posting.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-319/06 utstationeringen, inlämnas till ett ombud den dag då arbetet påbörjas.
By contrast, the Luxembourg Government considers the legislative provision to be sufficiently clear.
Den luxemburgska regeringen anser däremot att lagtexten är tillräckligt klar.
At any rate, the wording of Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 does not constitute a requirement of prior notification.
Formuleringen i artikel 7.1 i lag av den 20 december 2002 är i vart fall inte förenad med något krav på föregående underrättelse.
VI — Legal appraisal
VI — Rättslig bedömning
D — Fourth complaint: requirement for an ad hoc agent
D — Den fjärde grunden: Kravet på ett ad hocombud
A — Introductory observations
A — Inledande synpunkter
Legislative purpose of Directive 96/71
Lagstiftarens syfte med direktiv 96/71
The Commission takes the view that the requirement laid down in Article 8 of the Law of 20 December 2002 to nominate an ad hoc agent resident in Luxembourg whose task it is to keep the documents necessary for monitoring the obligations incumbent on those undertakings for a period extending even beyond the actual provision of services constitutes a restriction on freedom to provide services.
Kommissionen anser att den skyldighet som föreskrivs i artikel 8 i lag av den 20 december 2002 att utse ett ad hoc-ombud, bosatt i Luxemburg, med uppdrag att förvara de handlingar som är nödvändiga för att kunna utöva tillsyn över de skyldigheter som åligger nämnda företag under en period som även omfattar perioden efter själva tjänsten utgör en begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster.
That obligation is not only superfluous having regard to the cooperation on information provided for in Article 4 of Directive 96/71 but also results in costs for the undertakings concerned.
Denna skyldighet är inte endast överflödig med avseende på det samarbete i fråga om information som föreskrivs i artikel 4 i direktiv 96/71, utan även förenad med kostnader för de berörda företagen.
Directive 96/71 requires certain mandatory terms and conditions of employment of the host State to be applied to posted workers.
I direktiv 96/71 föreskrivs att vissa tvingande arbets- och anställningsvillkor som är fastställda i värdstaten skall tillämpas på utstationerade arbetstagare.
The adoption of those minimum terms and conditions of employment is intended to achieve three very different objectives: to avoid distortions of competition, to guarantee the rights of posted workers and to eliminate barriers and ambiguities affecting the freedom to provide services.
Genom att fastställa dessa minimikrav för arbetsvillkor och anställningsvillkor skall följande tre helt skilda mål uppnås: Undvikande av snedvridning av konkurrensen, respekt för de utstationerade arbetstagarnas rättigheter och undanröjande av hinder och oklarheter som begränsar friheten att tillhandahålla tjänster.
The Luxembourg Government considers, however, that the system of cooperation on information to which the Commission refers does not permit the competent authorities to carry out their monitoring with the necessary efficiency.
Den luxemburgska regeringen anser däremot att systemet med samarbete i fråga om information, till vilket kommissionen har hänvisat, inte möjliggör för de behöriga administrativa myndigheterna att genomföra kontrollerna med den effektivitet som krävs.
For the remainder, the Law of 20 December 2002 does not require a particular legal form in order to act as agent.
För övrigt föreskrivs inte någon särskild juridisk form för att utöva funktionen som ombud i lag av den 20 december 2002.
Moreover, deposit of the necessary documents with an agent is required only from the date
Dessutom krävs det endast att de handlingar som är nödvändiga, bortsett från tidpunkten efter
In that connection, the starting point for the deliberations of the Commission and Council was the freedom to provide services resulting from Article 49 EC, which has been instrumental in prompting an increasing number of undertakings to post employees
Utgångspunkten för kommissionens och rådets överväganden i detta hänseende var friheten att tillhandahålla tjänster i artikel 49 EG, vilken lockar ett växande antal företag att utstationera arbetstagare för att tillfälligt utföra arbete inom en annan medlemsstats territorium än den stat inom vilkens territo-
COMMISSION v LUXEMBOURG of the applicable employment conditions and thus to increase legal certainty. 8
KOMMISSIONEN MOT LUXEMBURG som skall tillämpas förutsägbara och därmed öka rättssäkerheten. 8
As regards the substantive legal framework in the light of which the Court is called upon to determine the compatibility with Community law of the Luxembourg provisions in issue, I would point out that Directive 96/71 effects only partial harmonisation in the area of posting of workers.
Vad gäller den materialrättsliga ramen, mot bakgrund av vilken domstolen har anmodats att uttala sig om huruvida de omtvistade luxemburgska bestämmelserna är förenliga med gemenskapsrätten, skall det påpekas att direktiv 96/71 endast innebär en delvis harmonisering av området för utstationering av arbetstagare.
8 — In recitals 7 to 11 in the preamble to Directive 96/71 reference is made to the relationship with the Rome Convention which, in Article 6, makes provision for individual employment contracts.
8 — I skälen 7–11 i direktiv 96/71 påtalas förhållandet till Romkonventionen, där artikel 6 avser individuella anställningsavtal.
According to that provision — whether as the applicable law of the contract or in constituting a restriction on the choice of law — ’… the law of the country in which the employee habitually carries out his work in performance of the contract, even if he is temporarily employed in another country’ (Article 6(2)(a) of the Rome Convention) is considered decisive.
Avgörande enligt denna bestämmelse är, antingen som en gräns för lagval eller som en objektiv konvention, ”lagen i det land där den anställde vid fullgörande av avtalet vanligtvis utför sitt arbete, även om han tillfälligt är sysselsatt i ett annat land” (artikel 6.2 a i Romkonventionen).
That provision is modified by Directive 96/71 to the extent that as regards the terms and conditions of employment listed in the Directive the law of the place of work is considered decisive unless the law of the employment contract determined in accordance with Article 6 of the Rome Convention provides for more favourable conditions. According to Jayme, E. and Kohler, C., ’Europäisches Kollisionsrecht 1997 — Vergemeinschaftung durch “Säulenwechsel”’, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, Volume 17, No 6, 1997, p.
Denna bestämmelse modifieras genom direktiv 96/71 på så sätt att lagen i det land där arbetet utförs är avgörande för de arbets- och anställningsvillkor som nämns i direktivet, om det inte föreskrivs förmånligare villkor i det avtalsstatut som fastställs med tillämpning av artikel 6 i Romkonventionen. Enligt Jayme, E./Kohler, C., ”Europäisches Kollisionsrecht 1997 – Vergemeinschaftung durch‚ Säulenwechsel”, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, sjuttonde årgången, nr. 6, 1997, s.
Moreover, it was intended to resolve the problems with regard to the legislation applicable to the employment relationship which have arisen through the transnationalisation of the employment relationship.
Ett anställningsförhållande över gränserna ger upphov till problem beträffande vilken lag som skall tillämpas på detsamma och dessa problem måste lösas.
7 In defining, as regards the posting of workers, which national provisions should have effect as mandatory rules within the meaning of Article 7 of the Rome Convention of 19 June 1980 on the law applicable to contractual obligations (‘Rome Convention’), Directive 96/71 aimed to ensure the foreseeability
7Genom att i direktiv 96/71 fastställa vilka nationella bestämmelser som skall anses som tvingande bestämmelser enligt artikel 7 i Romkonventionen om tillämplig lag på avtalsförpliktelser (nedan kallad Romkonventionen) vid utstationering av arbetstagare avsåg lagstiftaren att göra de arbets- och anställningsvillkor
9 — See on this point the Opinion of Advocate General Léger in Case C-168/04 Commission v Austria [2006] ECR I-9041, point 28.
9 — Se generaladvokaten Légers förslag till avgörande av den 23 februari 2006 i mål C-168/04, kommissionen mot Österrike (REG 2006, s. I-9041), punkt 28.
According to recital 86 in the preamble to Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market (OJ 2006 L 376, p.
Enligt skäl 86 undantas denna fråga uttryckligen från tillämpningsområdet för direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, s. 36).
At the behest of the European Parliament and the Council, the Commission deleted its earlier draft proposal regarding the removal of administrative obstacles and regarding obligations of Member States to cooperate regarding the posting of workers and the posting of third-country nationals.
Ett förslag från kommissionen om avskaffandet av administrativa hinder och om medlemsstaternas skyldigheter att samarbeta när det gäller utstationering av arbetstagare och utstationering av arbetstagare från tredje länder utgick, på begäran av Europaparlamentet och rådet, från det tidigare direktivförslaget.
On that point see the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council of 4 April 2006 (COM(2006) 160 final, p. 13).
Se i detta avseende det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 4 april 2006, KOM(2006) 160 slutlig, s. 15 och s. 16.
6 — See recital 5.7 — See recital 6.
6 — Se skäl 5.7 — Se skäl 6.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 regarded primarily as a conflict-of-laws provision of Community employment law concerning the details and conditions of employment of posted workers.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT TRSTENJAK — MÅL C-319/06 betraktas som en gemenskapsrättslig lagvalsregel inom arbetsrättens område som avser villkoren för utstationerade arbetstagares anställningsförhållande.
10 The objective of Directive 96/71 does not extend, however, to the aspect of entering and staying in the territory of the host Member State, 11 so that restrictions on the freedom to provide services in the framework of the transnational posting of workers must, in principle, also be assessed in the light of the relevant Treaty provisions, above all Article 49 EC.
10Direktiv 96/71 omfattar däremot inte aspekten att komma in i och stanna inom värdmedlemsstatens territorium, 11 så att inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster inom ramen för gränsöverskridande utstationering av arbetstagare i princip även kan bedömas mot bakgrund av de tillämpliga bestämmelserna i EG-fördraget, framför allt mot bakgrund av artikel 49 EG.
That means, as regards judicial review of the legality under Community law of national measures in the context of Treaty infringement proceedings under Article 226 EC, that in each case the question must be examined whether the alleged infringement concerns simply Directive 96/71 or instead relates directly to Article 49 EC.
För domstolskontrollen av huruvida en nationell åtgärd är förenlig med gemenskapsrätten i mål om fördragsbrott enligt artikel 226 EG innebär detta att det skall prövas om det åsidosättande som har åberopats endast avser direktiv 96/71 eller tvärtom direkt avser artikel 49 EG.
If national rules governing the transnational provision of services infringe the Directive, application of the Treaty is excluded, although, since the Directive has its legal basis in the Treaty, any infringement of the Directive must entail infringement of the Treaty.
Om medlemsstatens bestämmelser om tillhandahållande av arbetskraft över gränserna strider mot direktivet är fördraget inte tillämpligt, även om varje åsidosättande av direktivet i sig innebär ett åsidosättande av fördraget, som är dess inspirationskälla.
However, if the national rules contravene the Treaty directly and are not covered by the provisions of the Directive which gives it effect, the sole point of reference is the Treaty itself. 12
Om de däremot direkt strider mot fördraget, men inte mot direktivet genom vilket detta genomförs, eftersom de inte omfattas av direktivets detaljerade bestämmelser, är fördraget i sig den enda möjliga utgångspunkten. 12
As regards the allocation of the burden of proof, it must be noted that in proceedings for failure to fulfil obligations under Article 226 EC it is for the Commission to prove the allegation of infringement.
Det kan med avseende på den processuella fördelningen av bevisbördan hänvisas till att det i mål om fördragsbrott enligt artikel 226 EG åligger kommissionen att bevisa att ett sådant fördragsbrott föreligger.
Moreover, it must provide the Court with the evidence necessary for the Court to establish the Treaty infringement, and it may not rely on any presumption.
Dessutom skall kommissionen förse domstolen med de uppgifter som den behöver för att kunna kontrollera om fördragsbrott föreligger och får därvid inte stödja sig på någon presumtion.
13In that regard, it is incumbent on the defendant Member State to contest substantively and in detail the
13Det ankommer på den svarande medlemsstaten att på ett sakligt och detaljerat sätt bemöta de
12 — See, in the same vein, point 28 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-490/04 Commission v Germany [2007] ECR I-6095 and points 144 to 163 of the Opinion in Laval un Partneri, cited in footnote 10.
12 — Se även, för ett liknande resonemang, punkt 28 i generaladvokaten Ruiz-Jarabo Colomers förslag till avgörande av den 14 december 2006 i mål C-490/04, kommissionen mot Tyskland, samt punkterna 144–163 i förslaget till avgörande i målet Laval un Partneri (ovan fotnot 10).
614, draws attention to the fact that Directive 96/71 is based primarily on Article 57(2) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 47(2) EC) and Article 66 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 55 EC).
614, påpekas att direktiv 96/71 främst grundar sig på artikel 57.2 i EG-fördraget (nu artikel 47.2 EG i ändrad lydelse) och artikel 66 i EG-fördraget (nu artikel 55 EG).
He notes that Article 66 of the EC Treaty makes reference to the possibilities for legislative development and restriction in the area of the freedom of establishment and provides for their application in the area of the freedom to provide services.
I artikel 66 i EG-fördraget hänvisas till de utformnings- och begränsningmöjligheter som finns inom området för etableringsfriheten, och en motsvarande tillämpning fastställs inom området för tillhandahållande av tjänster.
According to Article 57(2) of the EC Treaty, the Council may issue directives for the coordination of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States in order to make it easier to exercise a fundamental freedom (establishment or the provision of services).
Enligt artikel 57.2 i EG-fördraget har rådet rätt att anta direktiv om samordning av medlemsstaternas bestämmelser i lagar och andra författningar för att därigenom underlätta utövandet av de grundläggande friheterna (etablering samt tillhandahållande av tjänster).
The Directive coordinates the employment law requirements which a provider of services must respect. Forgó, K., ’Aktuelles zur Entsenderichtlinie’, ecolex, 1996, p.
Direktivet samordnar de arbetsrättsliga förutsättningar som den som tillhandahåller tjänsten skall beakta. Forgó, K. har i ”Aktuelles zur Entsenderichtlinie”, ecolex 1996, s.
818, argues that Directive 96/71 removes differences arising by reason of different conflict-of-laws rules.
818, anfört att de skillnader som uppkommer till följd av att lagvalsreglerna skiljer sig åt har undanröjts genom direktiv 96/71.
However, differences arising as a result of differing national employment law regimes are retained even after the entry into force of Directive 96/71 since the latter does not provide for harmonisation as to content. Borgmann, B., ’Kollisionsrechtliche Aspekte des Arbeitnehmer-Entsendegesetzes’, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, 1996, p.
De skillnader som uppkommer till följd av skillnaderna i den nationella arbetsrätten återstår däremot även efter ikraftträdandet av direktiv 96/71, eftersom detta inte harmoniserar innehållet. Borgmann, B. anser i ”Kollisionsrechtliche Aspekte des Arbeitnehmer-Entsendegesetzes”, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts 1996, s.
319, considers Directive 96/71 to be a measure coordinating the international mandatory rules in the area of employment law.
319, att direktiv 96/71 samordnar internationellt tvingande bestämmelser på arbetsrättens område.
In point 58 of his Opinion in Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, Advocate General Mengozzi indicates that the purpose of Directive 96/71 is to coordinate the conflict-of-laws rules of the Member States in order to determine which national law should apply to the provision of crossborder services where workers are posted temporarily abroad within the Community, without harmonising either the substantive rules of the Member States as regards employment law and the terms and conditions of employment relating, in particular, to rates of pay, or the right to resort to collective action.
Generaladvokaten Mengozzi har i punkt 58 i sitt förslag till avgörande av den 23 maj 2007 i mål C-341/05, Laval un Partneri, för närvarande anhängigt vid domstolen, anfört att syftet med direktiv 96/71 är att samordna medlemsstaternas lagvalsregler för att fastställa vilken nationell rätt som är tillämplig vid tillhandahållande av tjänster över gränserna då arbetstagare utstationeras tillfälligt inom gemenskapen. Direktivet harmoniserar varken medlemsstaternas materiella bestämmelser om arbetsrätt samt arbets- och anställningsvillkor, inklusive lönenivån, eller rätten att vidta stridsåtgärder.
11 — See the Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-244/04 Commission v Germany [2006] ECR I-885, point 6.
11 — Se förslag till avgörande av generaladvokaten Geelhoed av den 15 september 2005 i mål C-244/04, kommissionen mot Tyskland, där domstolen meddelade dom den 19 januari 2006 (REG 2006, s. I-885), punkt 6.
COMMISSION v LUXEMBOURG information produced and the consequences thereof. 14
KOMMISSIONEN MOT LUXEMBURG lagts till utgör bestämmelser rörande ordre public.
B — Examination of the complaints governed to include other terms and conditions of employment if those additional terms and conditions constitute public policy provisions.
15 Den ger också möjlighet att utvidga fakta som presenterats och konsekvenserna därav.
15It also permits the terms and conditions of employment determined by way of universally applicable collective agreements and arbitral awards to be extended to activities other than the building work set out in the annex.
14 bestämmelserna om de arbets- och anställningsvillkor som är fastställda i kollektivavtal eller skiljedomar som gäller allmänt till annan verksamhet än den byggverksamhet som anges i bilagan.
The first complaint
Den första grunden
Inasmuch as the Commission’s complaint relates to incorrect transposition of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71, it concerns primarily an infringement of that secondary law rule.
I den del som kommissionen har åberopat att artikel 3.1 och 3.10 i direktiv 96/71 har införlivats felaktigt avser denna grund främst ett åsidosättande av denna sekundärrättsliga bestämmelse.
However, Member States may not take unlimited advantage of that possibility; in particular, they must in that regard take account of the fundamental freedoms and the objective which the Directive pursues.
Medlemsstaterna kan emellertid inte använda sig av denna möjlighet till fullo. De skall särskilt beakta de grundläggande friheterna och direktivets syfte.