natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(d) is financed by members’ annual contributions and by a grant paid out of the budget for expenditure of the autonomous Community concerned, constitute a scheme falling within the scope ratione materiae of … Regulation … No 1408/71 …, as defined in Article 4 thereof?
DOM AV DEN 1.4.2008 — MÅL C-212/06 b) är tillämpligt på personer som är bosatta i den del av förbundsstatens territorium för vilken denna autonoma gemenskap är behörig, c) ger rätt till ersättning från systemet med ett schablonbelopp för icke-medi-cinsk hjälp och ickemedicinska tjänster till personer som är anslutna till detsamma och som under en längre tid har en starkt nedsatt förmåga att klara sig själva, och d) finansieras dels av årsavgifter som de försäkrade erlägger, dels av anslag som belastar den berörda autonoma gemenskapens budget?
Concerning the questions referred
Prövning av tolkningsfrågorna
By its first question the national court seeks in substance to ascertain whether the benefits provided under a scheme such as the care insurance scheme established by the Decree of 30 March 1999 fall within the ambit ratione materiae of Regulation No 1408/71.
Den nationella domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida förmåner som utbetalas enligt ett sådant system som det vårdförsäkringssystem som har införts genom dekretet av den 30 mars 1999 omfattas av det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71.
For the purpose of answering that question, it is to be borne in mind that the Court has consistently held that the distinction between benefits excluded from the scope
Domstolen erinrar om att det följer av fast rättspraxis att skillnaden mellan förmåner som inte omfattas av det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71
On this point, the Court has also stated on numerous occasions that a benefit may be regarded as a social security benefit in so far as it is granted, without any individual and discretionary assessment of personal needs, to recipients on the basis of a legally defined position and provided that it relates to one of the risks expressly listed in Article 4(1) of Regulation No 1408/71 (see, inter alia, Hoeckx , paragraphs 12 to 14; Commission v Luxembourg, paragraph 29, and Celozzi, paragraph 17).
Domstolen har i detta avseende vid flera tillfällen preciserat att en förmån kan anses utgöra en social trygghetsförmån om den, för det första, beviljas förmånstagaren utan någon individuell och skönsmässig bedömning av det personliga behovet på grundval av omständigheter som definieras i lag och om den, för det andra, hänför sig till någon av de risker som uttryckligen anges i artikel 4.1 i förordning nr 1408/71 (se bland annat domarna i de ovannämnda målen Hoeckx, punkterna 12–14, kommissionen mot Luxemburg, punkt 29, och Celozzi, punkt 17).
In the case in the main proceedings, as is made apparent in all the observations submitted to the Court, it is not disputed that a scheme such as the care insurance scheme established by the Decree of 30 March 1999 satisfies those conditions.
Det framgår av samtliga yttranden som inkommit till domstolen att det i målet vid den nationella domstolen är ostridigt att ett sådant system som det vårdförsäkringssystem som införts genom dekretet av den 30 mars 1999 uppfyller dessa krav.
First, the provisions of that decree make it plain that such a scheme gives a right, objectively and on the basis of a statutorily defined position, to reimbursement by a care insurance fund of the costs incurred in respect of the provision of help and nonmedical services by any person whose autonomy is reduced by reason of serious and prolonged disability.
Det framgår nämligen av bestämmelserna i nämnda dekret att detta system på ett objektivt sätt och på grundval av omständigheter som definieras i lag medför rätt till ersättning från en vårdförsäkringskassa avseende icke-medicinsk hjälp och ickemedicinska tjänster till personer som har nedsatt förmåga att klara sig själva till följd av en allvarlig och långvarig funktionsnedsättning.
Secondly, the Court has earlier held that benefits intended to improve the state of health and quality of life of persons reliant on care, such as those at issue in the main proceedings, have as their essential purpose the supplementing of sickness insurance
Domstolen har vidare slagit fast att förmåner som, i likhet med de förmåner som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, syftar till att förbättra vårdbehövande personers hälsotillstånd och livssituation har till huvudsakligt ändamål att
Furthermore, as the Walloon Government observes, care insurance cannot be excluded from the ambit of Regulation No 1408/71 on the basis of Article 4(2)b thereof, which covers certain kinds of non-contributory benefits, provided that they are governed by provisions of domestic law applicable to part only of the territory of a Member State.
Den vallonska regeringen har vidare påpekat att vårdförsäkringen inte kan undantas från det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 på grundval av artikel 4.2b i förordningen, vilken avser vissa slag av icke avgiftsfinansierade förmåner, i den mån de regleras av bestämmelser som är tillämpliga i endast en del av en medlemsstats territorium.
As a matter of fact, in contrast to the requirements laid down by the derogation provided for by Article 4(2)b, the care insurance scheme at issue in the main proceedings is contributory in kind, for it is funded, at the very least in part, by contributions paid by the persons insured, and is not mentioned in Annex II, Section III, to Regulation No 1408/71.
Till skillnad från vad som krävs enligt undantagsbestämmelsen i nämnda artikel 4.2b är det vårdsystem som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen nämligen avgiftsfinansierat, eftersom det åtminstone delvis finansieras genom avgifter som betalas av de försäkrade och inte anges i bilaga II avsnitt III i förordning nr 1408/71.
In consequence, the answer to be given to the first question is that benefits provided under a scheme such as the care insurance scheme established by the Decree of 30 March 1999, as amended, fall within the scope ratione materiae of Regulation No 1408/71.
Den första frågan ska således besvaras enligt följande. Förmåner som utbetalas enligt ett sådant system som det vårdförsäkringssystem som har införts genom dekretet av den 30 mars 1999 i ändrad lydelse omfattas av det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71.
Concerning the second and third questions
Den andra och den tredje frågan
By those two questions, which may appropriately be examined together, the national court seeks in essence to ascertain whether, on a proper construction of Articles
Den nationella domstolen har ställt dessa frågor, vilka ska prövas gemensamt, för att få klarhet i huruvida artiklarna 18 EG, 39 EG och 43 EG eller förordning nr 1408/71
18 EC, 39 EC and 43 EC, legislation of a federated entity of a Member State limiting affiliation to a scheme such as the care insurance scheme at issue in the main proceedings and entitlement to the benefits provided by that scheme to persons residing in the territory coming within that entity’s competence and to persons pursuing an activity in that territory and residing in another Member State, with the result that persons are excluded who work in that territory but reside in the territory of another federated entity of the same State, is contrary to those provisions.
DOM AV DEN 1.4.2008 — MÅL C-212/06 ska tolkas så, att de utgör hinder för att en federerad enhet i en medlemsstat antar lagstiftning enligt vilken anslutningen till ett sådant system som det vårdförsäkringssystem som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen och rätten till förmåner enligt nämnda system endast omfattar personer som är bosatta inom det territorium där denna enhet är behörig liksom personer som är yrkesverksamma inom detta territorium och som är bosatta i en annan medlemsstat, vilket medför att detta system inte omfattar personer som likaledes har anställning inom nämnda territorium men är bosatta inom det territorium där en annan federerad enhet i samma stat är behörig.
The Flemish Government claims, principally, that those questions are neither helpful nor necessary to the settling of the dispute in the main proceedings, with the result that they must be declared inadmissible.
Den flamländska regeringen har i första hand gjort gällande att svaret på dessa frågor varken är användbart eller nödvändigt för att avgöra målet vid den nationella domstolen. Frågorna kan därför inte upptas till sakprövning.
It states that before the national court the applicant Governments opposed the implementation of that care insurance scheme, denying that the Flemish Community was competent in that sphere, while the interpretation of Community law which they favour in respect of the second and third questions leads to the opposite result, that is to say, the extension of the care insurance benefits in question to persons residing in the Frenchspeaking region.
Vid den nationella domstolen gjorde de sökande regeringarna nämligen gällande att den flamländska gemenskapen saknar behörighet att införa nämnda vårdförsäkringssystem. Den tolkning av gemenskapsrätten som de förespråkade inom ramen för den andra och den tredje frågan skulle däremot leda till motsatt resultat, det vill säga att rätten till de aktuella vårdförsäkringsförmånerna utsträcks till att omfatta personer som är bosatta inom den franskspråkiga regionen.
In addition, according to the Flemish Government, the Cour d’arbitrage has itself already answered those questions in its decision to refer, by considering that the care insurance scheme at issue in the main proceedings does not infringe the exclusive competence of the federal authority in the sphere of economic union within Belgium, having regard to the amount and the limited effects of the benefits in question.
Enligt den flamländska regeringen har Cour d’arbitrage dessutom redan besvarat dessa frågor i beslutet om hänskjutande då den uppgav att det aktuella vårdförsäkringssystemet inte innebär intrång i förbundsstatens exklusiva behörighet i frågor avseende den ekonomiska unionen i Belgien, med hänsyn till att de aktuella förmånerna utgår med ett begränsat belopp och får begränsade verkningar.
For the same reasons, the scheme cannot be said to restrict freedom of movement of persons within the meaning of the Treaty.
Av dessa skäl kan nämnda system inte begränsa den fria rörligheten för personer i den mening som avses i fördraget.
In that respect, it is to be borne in mind that, according to settled caselaw, in the context of cooperation between the Court and national courts as provided for by Article 234 EC, it is solely for the national courts before which actions are brought, and which must bear the responsibility for the subsequent decision, to determine in the light of the special features of each case both the need for a preliminary ruling in order to enable them to deliver judgment and the relevance of the questions which they submit to the Court.
I detta avseende ska det erinras om att det, inom ramen för det samarbete mellan EG-domstolen och de nationella domstolarna som har inrättats genom artikel 234 EG, uteslutande ankommer på de nationella domstolarna, vid vilka tvisten anhängiggjorts och som har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i varje enskilt mål bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till domstolen.
Such is not, however, the case in the dispute in the main proceedings.
Detta är emellertid inte fallet i målet vid den nationella domstolen.
It is enough to find that it is made clear in the decision making the reference that the reply to the second and third questions asked by the Cour d’arbitrage will be of use to it in determining whether the condition of residence, on which entitlement to the care insurance scheme depends, infringes, as the applicant Governments argue in the actions in the main proceedings, certain provisions of Community law concerning freedom of movement of persons.
Det räcker nämligen att konstatera att det klart framgår av beslutet om hänskjutande att svaret på den andra och den tredje frågan är användbart för Cour d’arbitrage för att den ska kunna avgöra huruvida kravet på bosättning för att omfattas av vårdförsäkringssystemet, såsom de sökande regeringarna har gjort gällande i sin talan vid den nationella domstolen, utgör ett åsidosättande av vissa gemenskapsrättsliga bestämmelser om fri rörlighet för personer.
The second and third questions referred for a preliminary ruling must therefore be declared admissible.
Den första och den andra tolkningsfrågan kan följaktligen upptas till sakprövning.
The Flemish Government maintains that those questions concern only a purely internal situation quite unconnected to Community law, viz., that of the non-appli-cation of the Decree of 30 March 1999, as amended, to persons both residing and working in Belgium.
Domstolen anger inledningsvis att den flamländska regeringen har gjort gällande att dessa frågor endast rör rent interna förhållanden som inte har någon anknytning till gemenskapsrätten, nämligen de förhållanden som är en följd av att dekretet av den 30 mars 1999 i ändrad lydelse inte tillämpas på personer som både är bosatta och yrkesverksamma i Belgien.
In the circumstances of this case, it is established that the second and third questions referred by the national court concern all persons, whether they have made use of one of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty or not, working in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital, who are not, however, eligible for the care insurance scheme at issue in the main proceedings because they live in part of the national territory situated outside those two regions.
I förevarande fall framgår det att den andra och den tredje frågan som den nationella domstolen har ställt avser samtliga personer som, oberoende av om de har utövat någon av de grundläggande friheter som säkerställs i fördraget, är yrkesverksamma i den nederländskspråkiga regionen eller i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel men som, på grund av att de är bosatta i en del av det nationella territoriet som ligger utanför dessa båda regioner, inte kan omfattas av det vårdförsäkringssystem som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen.
In those circumstances, two kinds of situations must be distinguished in the light of the principles recalled in paragraphs 32 and 33 above.
Vid sådant förhållande är det nödvändigt att, i ljuset av de principer som det erinrats om ovan i punkterna 32 och 33, särskilja två slags situationer.
First, application of the legislation at issue in the main proceedings leads, inter alia, to the exclusion from the care insurance scheme of Belgian nationals working in the territory of the Dutchspeaking region or in that of the bilingual region of Brussels-Capital but who live in the French- or Germanspeaking region and have never exercised their freedom to move within the European Community.
För det första medför tillämpningen av den lagstiftning som är aktuell i målet vid den nationella domstolen särskilt att belgiska medborgare som är yrkesverksamma inom den nederländskspråkiga regionens territorium eller inom territoriet för den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel, men som är bosatta i den franskspråkiga eller den tyskspråkiga regionen och aldrig har utövat sin rätt att fritt röra sig inom Europeiska gemenskapen, utesluts från vårdförsäkringssystemet.
Community law clearly cannot be applied to such purely internal situations.
Gemenskapsrätten kan inte tillämpas på sådana rent interna förhållanden.
It is not possible, as the Government of the French Community suggests, to raise against that conclusion the principle of citizenship of the Union set out in Article 17 EC, which includes, in particular, according to Article 18 EC, the right of every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States.
Principen om unionsmedborgarskap i artikel 17 EG, vilken enligt artikel 18 EG bland annat inbegriper rätten för varje unionsmedborgare att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, kan inte anföras som invändning mot denna slutsats, till skillnad från vad den franskspråkiga gemenskapens regering har anfört.
Second, the legislation at issue in the main proceedings may also exclude from the care insurance scheme employed or selfemployed workers falling within the ambit of Community law, that is to say, both nationals of Member States other than the Kingdom of Belgium working in the Dutchspeaking region or in the bilingual region of Brussels-Capital but who live in another part of the national territory, and Belgian nationals in the same situation who have made use of their right to freedom of movement.
För det andra kan den lagstiftning som är aktuell i målet vid den nationella domstolen också leda till en utestängning från vårdförsäkringssystemet av anställda och egenföretagare på vilka gemenskapsrätten är tillämplig, det vill säga både av medborgare i andra medlemsstater än Konungariket Belgien som är yrkesverksamma i den nederländskspråkiga regionen eller i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel men som är bosatta i en annan del av det nationella territoriet, och av belgiska medborgare som befinner sig i samma situation och som har utövat sin rätt till fri rörlighet.
So far as that second category of worker is concerned, it falls therefore to be considered whether the provisions of Community law, interpretation of which is sought by the national court, preclude legislation such as that at issue in the main proceedings, inasmuch as it applies to nationals of Member States other than the Kingdom of Belgium or to Belgian nationals who have exercised their right of free movement within the European Community.
När det gäller denna andra kategori arbetstagare ska domstolen därför pröva huruvida de gemenskapsrättsliga bestämmelser som den nationella domstolens tolkningsfrågor avser utgör hinder för en sådan lagstiftning som den som är aktuell i målet vid nämnda domstol, i den mån den är tillämplig på medborgare i andra medlemsstater än Belgien eller på belgiska medborgare som har utövat sin rätt till fri rörlighet inom Europeiska gemenskapen.
In this respect it is important to bear in mind that, although Member States retain the power to organise their social security schemes, they must none the less, when exercising that power, observe Community law and, in particular, the provisions of
Det ska härvid erinras om att även om medlemsstaterna bibehåller sin behörighet att utforma sina sociala trygghetssystem, måste de likafullt iaktta gemenskapsrätten vid utövandet av denna behörighet, och särskilt fördragets bestämmelser om fri rörlighet för arbetstagare och etableringsfriheten (se, för ett liknande resonemang,
In that context, nationals of the Member States have in particular the right, which they derive directly from the Treaty, to leave their State of origin to enter the territory of another Member State and reside there in order there to pursue an economic activity (see, inter alia, Bosman, paragraph 95, and Terhoeve, paragraph 38).
I detta sammanhang förfogar medlemsstaternas medborgare särskilt över en rätt som följer direkt av fördraget, nämligen att lämna sitt hemland för att bege sig till en annan medlemsstat och uppehålla sig där för att utöva ekonomisk verksamhet (se bland annat domarna i de ovannämnda målen Bosman, punkt 95, och Terhoeve, punkt 38).
Legislation such as that as issue in the main proceedings is such as to produce those restrictive effects, inasmuch as it makes affiliation to the care insurance scheme dependent on the condition of residence in either a limited part of national territory, viz., the Dutchspeaking region and the bilingual region of Brussels-Capital, or in another Member State.
En sådan lagstiftning som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen kan få sådana begränsande verkningar, i den mån det för anslutning till vårdförsäkringssystemet föreskrivs ett krav på bosättning antingen i en begränsad del av det nationella territoriet, nämligen den nederländskspråkiga regionen och den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel, eller i en annan medlemsstat.
Migrant workers, pursuing or contemplating the pursuit of employment or selfemployment in one of those two regions, might be dissuaded from making use of their freedom of movement and from leaving their Member State of origin to stay in Belgium, by reason of the fact that moving to certain parts of Belgium would cause them to lose the opportunity of eligibility for the benefits which they might otherwise have claimed.
Migrerande arbetstagare som utövar, eller avser att utöva, verksamhet som anställda eller som egenföretagare i en av dessa båda regioner, skulle nämligen kunna avskräckas från att utöva sin rätt att fritt röra sig och lämna sin ursprungsmedlemsstat för att uppehålla sig i Belgien på grund av att de, om de bosätter sig i vissa delar av Belgien, skulle förlora rätten till vissa förmåner som de annars skulle ha kunnat göra anspråk på.
In other words, the fact that employed or selfemployed workers find themselves in a situation in which they suffer either the loss of eligibility care insurance or a limitation of the place to which they transfer their residence is, at the very least, capable of impeding the exercise of the rights conferred by Articles 39 EC and 43 EC.
Det faktum att de berörda anställda eller egenföretagarna befinner sig i den situationen att de antingen går miste om vårdförsäkringen eller har begränsade möjligheter att välja vart de ska flytta sitt hemvist kan således, åtminstone eventuellt, hindra utövandet av de rättigheter som följer av artiklarna 39 EG och 43 EG.
It is of little importance in this regard, contrary to what the Flemish Government in substance maintains, that the differentiation at issue is based solely on the place of residence on national territory and not on any condition of nationality, with the result that it affects in the same way all workers, employed or self-employed, resident in Belgium.
I motsats till vad den flamländska regeringen har gjort gällande är det härvid av ringa betydelse att den aktuella åtskillnaden uteslutande grundas på bosättningsorten inom det nationella territoriet och inte på ett krav avseende nationalitet, vilket medför att samtliga anställda och egenföretagare som är bosatta i Belgien påverkas på samma sätt.
For a measure to restrict freedom of movement, it is not necessary for it to be based on the nationality of the persons concerned or even for it to have the effect of bestowing an advantage on all national workers or of operating to the detriment solely of nationals of other Member States, but not of nationals of the State in question (see, to that effect, Case C-281/98 Angonese [2000] ECR I-4139, paragraph 41, and Case C-388/01 Commission v Italy [2003] ECR I-721, paragraph 14).
För att en åtgärd ska innebära en begränsning av den fria rörligheten är det nämligen inte nödvändigt att den grundas på de berörda personernas nationalitet och inte heller att den gynnar alla nationella arbetstagare eller endast missgynnar arbetstagare som är medborgare i andra medlemsstater med undantag av nationella arbetstagare (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 juni 2000 i mål C-281/98, Angonese, REG 2000, s.
It is enough that the measure should benefit, as in the case of the care insurance scheme at issue
I-4139, punkt 41, och av den 16 januari 2003 i mål C-388/01, kommissionen mot Italien, REG 2003, s. I-721, punkt 14).