natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By their appeals, the Kingdom of Sweden (Case C-39/05 P) and Mr Turco (Case C-52/05 P) seek to have set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council [2004] ECR II-4061 (‘the judgment under appeal’), in so far as it dismissed the action for annulment brought by Mr Turco against the decision of the Council of the
Konungariket Sverige (mål C-39/05 P) och Maurizio Turco (mål C-52/05 P) har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som meddelades av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt den 23 november 2004 i mål T-84/03, Turco mot rådet (REG 2004, s. II-4061) (nedan kallad den överklagade domen), i den del den innebar att förstainstansrätten ogillade Maurizio Turcos talan om ogiltigförklaring
European Union of 19 December 2002 which refused him access to an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States (‘the contested decision’).
DOM AV DEN 1.7.2008 – FÖRENADE MÅLEN C-39/05 P OCH C-52/05 P av beslutet att avslå hans ansökan om tillgång till ett yttrande från rådets rättstjänst rörande ett förslag till direktiv från rådet om minimistandarder för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna, som hade fattats av Europeiska unionens råd den 19 december 2002 (nedan kallat det omtvistade beslutet).
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
Konungariket Sverige har dessutom yrkat att domstolen själv ska pröva sistnämnda talan och ogiltigförklara det omtvistade beslutet.
By their pleas in law in support of these appeals, the appellants invite the Court to adjudicate on the scope and application of the exception to the obligation to disclose documents which is provided for, where disclosure would undermine the protection of legal advice, by the second indent of Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43).
De grunder som klagandena har åberopat till stöd för sina respektive överklaganden innebär att domstolen ska pröva innebörden och tillämpligheten av det i artikel 4.2 andra strecksatsen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, s.
Article 255 EC gives, in particular, to any citizen of the European Union a right of access to European Parliament, Council and Commission documents, subject to the principles and the conditions defined by the Council on grounds of public or private interest.
I artikel 255 EG tillerkänns bland annat varje unionsmedborgare rätt till tillgång till Europaparlamentets, rådets och Europeiska gemenskapernas kommissions handlingar enligt de principer och villkor som ska bestämmas av rådet under hänsynstagande till allmänna och enskilda intressen.
Regulation No 1049/2001 was adopted by the Council on the basis of Article 255(2) EC.
Förordning nr 1049/2001 har antagits av rådet med stöd av artikel 255.2 EG.
Recitals 1 to 4, 6 and 11 in the preamble to that regulation are worded as follows:
Skälen 1–4, 6 och 11 i förordning nr 1049/2001 har följande lydelse:
‘(1) The second [paragraph] of Article 1 of the Treaty on European Union enshrines the concept of openness, stating that the Treaty marks a new stage in the process of creating an ever closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as openly as possible and as closely as possible to the citizen.
”1) I artikel 1 andra stycket i Fördraget om Europeiska unionen stadfästs principen om öppenhet genom att det anges att fördraget markerar en ny fas i processen för att skapa en allt fastare sammanslutning mellan de europeiska folken, där besluten skall fattas så öppet och så nära medborgarna som möjligt.
(2) Openness enables citizens to participate more closely in the decisionmaking process and guarantees that the administration enjoys greater legitimacy and is more effective and more accountable to the citizen in a democratic system.
2) Öppenhet ger medborgarna bättre möjligheter att delta i beslutsförfarandet och garanterar att förvaltningen åtnjuter större legitimitet och är effektivare och har ett större ansvar gentemot medborgarna i ett demokratiskt system.
(4) The purpose of this Regulation is to give the fullest possible effect to the right of public access to documents and to lay down the general principles and limits on such access in accordance with Article 255(2) of the EC Treaty.
4) Syftet med denna förordning är att ge allmänhetens rätt till tillgång till handlingar största möjliga effekt och att fastställa allmänna principer och gränser för denna rätt i enlighet med artikel 255.2 i EG-fördraget.
(6) Wider access should be granted to documents in cases where the institutions are acting in their legislative capacity, including under delegated powers, while at the same time preserving the effectiveness of the institutions’ decisionmaking process.
6) Större tillgång till handlingar bör ges i de fall där institutionerna agerar i egenskap av lagstiftare, även när det rör sig om delegerade befogenheter, samtidigt som effektiviteten i institutionernas beslutsförfarande bevaras.
The institutions should be entitled to protect their internal con -sultations and deliberations where necessary to safeguard their ability to carry out their tasks …’
Institutionerna bör ges möjlighet att skydda sina interna samråd och överläggningar då detta krävs för att de skall kunna utföra sina uppgifter.
Under the heading ‘Purpose’, Article 1(a) of Regulation No 1049/2001 states that the purpose of that regulation is ‘to define the principles, conditions and limits on grounds of public or private interest governing the right of access to European Parliament, Council and Commission (hereinafter referred to as “the institutions”) documents provided for in Article 255 of the EC Treaty in such a way as to ensure the widest possible access to documents’.
Under rubriken ”Syfte” föreskrivs i artikel 1 a i förordning nr 1049/2001 följande: ”Att fastställa principer, villkor och gränser, under hänsynstagande till allmänna eller enskilda intressen, för rätten till tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens (nedan kallade institutionerna) handlingar i enlighet med artikel 255 i EG-fördraget på ett sätt som garanterar största möjliga tillgång till handlingar.”
Under the heading ‘Beneficiaries and scope’, Article 2(1) of Regulation No 1049/2001 grants any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, a right of access to documents of the institutions, ‘subject to the principles, conditions and limits defined in this Regulation’.
I artikel 2.1 i förordning nr 1049/2001, vilken har rubriken ”Tillgångsberättigade och tillämpningsområde”, tillerkänns varje unionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat rätt till tillgång till institutionernas handlingar, ”med beaktande av de principer, villkor och gränser som fastställs i denna förordning”.
Article 4 of Regulation No 1049/2001, headed ‘Exceptions’, provides:
I artikel 4 i förordning nr 1049/2001, vilken har rubriken ”Undantag”, föreskrivs följande:
… unless there is an overriding public interest in disclosure.
… om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet.
Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even after the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Tillgång till en handling som innehåller yttranden för internt bruk och som är en del av överläggningar och inledande samråd inom den berörda institutionen skall vägras även efter det att beslutet fattats, om utlämnande av handlingen allvarligt skulle undergräva institutionens beslutsförfarande, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet.
The exceptions may apply for a maximum period of 30 years …’
Undantagen får gälla i högst 30 år. … ”
Article 12(2) of Regulation No 1049/2001 provides that documents drawn up or received in the course of procedures for the adoption of acts which are legally binding in or for the Member States, should, subject to Articles 4 and 9 of that regulation, be made directly accessible.
I artikel 12.2 i förordning nr 1049/2001 föreskrivs att handlingar som upprättats eller mottagits i samband med ett förfarande för att anta rättsakter som är juridiskt bindande i eller för medlemsstaterna bör göras direkt tillgängliga, om inte annat följer av artiklarna 4 och 9 i förordningen.
On 22 October 2002 Mr Turco submitted a request to the Council for access to the documents appearing on the agenda of the ‘Justice and Home Affairs’ Council meeting which took place in Luxembourg on 14 and 15 October 2002, including, under document number 9077/02, an opinion of the Council’s legal service on a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
Den 22 oktober 2002 ansökte Maurizio Turco hos rådet om tillgång till de handlingar som fanns upptagna på dagordningen för det rådsmöte (rättsliga och inrikes frågor) som hölls i Luxemburg den 14 och den 15 oktober 2002. Bland dessa handlingar fanns ett yttrande från rådets rättstjänst rörande ett förslag till direktiv från rådet om minimistandarder för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (handling nr 9077/02).
The Council refused Mr Turco access to that opinion on 5 November 2002, on the basis of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Rådet avslog den 5 november 2002 med stöd av artikel 4.2 i förordning nr 1049/2001 ansökan om tillgång till yttrandet.
The reasons given for that refusal were as follows:
Avslagsbeslutet hade följande lydelse:
‘Document [No] 9077/02 is an opinion of the Council legal service concerning a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
”Handling [nr] 9077/02 är ett yttrande från rådets rättstjänst som gäller rådets förslag till direktiv om minimistandarder för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna.
Given its content, the release of this document could undermine the protection of internal legal advice to the Council as referred to in Article 4(2) of … Regulation [No 1049/2001].
Med hänsyn till handlingens innehåll skulle ett utlämnande undergräva skyddet för intern juridisk rådgivning inom rådet i enlighet med artikel 4.2 i förordningen.
In the absence of any specific reasons pointing to a particular overriding public interest in disclosure, the General Secretariat has concluded that, on balance, the interest in protecting internal legal advice outweighs the public interest and has therefore decided to refuse access to this document pursuant to Article 4(2) of [that] Regulation.
Det har inte framförts att det skulle föreligga något särskilt övervägande allmänintresse av att lämna ut handlingen. Efter en intresseavvägning kom generalsekretariatet fram till att skyddet för intern juridisk rådgivning har företräde framför allmänintresset och beslutade därför att vägra tillgång till denna handling i enlighet med artikel 4.2 i förordningen.
This exception covers the entire content of the document.
Undantaget omfattar hela handlingens innehåll.
Consequently, it is not possible to grant partial access pursuant to Article 4(6) of [that] Regulation.’
Det är följaktligen inte möjligt att ge tillgång till en del av handlingen enligt artikel 4.6 i förordningen.”
In essence, it justified its confirmation of refusal of access on the ground, first, that the advice of its legal service deserves particular protection,
Rådet motiverade i huvudsak sitt bekräftande beslut att inte lämna ut handlingen med att yttranden från dess rättstjänst förtjänar ett särskilt skydd, eftersom de
Secondly, disclosure of the legal service’s opinions could create uncertainty regarding the legality of legislative acts adopted further to those opinions and, therefore, jeopardise the legal certainty and stability of the Community legal order.
Ett utlämnande av yttranden från rådets rättstjänst skulle dessutom leda till osäkerhet i fråga om lagenligheten av de lagstiftningsakter som har antagits efter sådana yttranden och följaktligen äventyra rättssäkerheten och stabiliteten i gemenskapens rättsordning.
As for the overriding public interest put forward by Mr Turco, the Council stated as follows:
Beträffande förekomsten av det övervägande allmänintresse som hade gjorts gällande av Maurizio Turco fann rådet följande:
‘The Council considers that such an overriding public interest is not constituted by the mere fact that the release of those documents containing the legal service’s advice on legal questions arising in the debate on legislative initiatives would be in the general interest of increasing transparency and openness of the institution’s decisionmaking process.
”Dessa handlingar innehåller rättstjänstens yttrande över rättsliga frågor som framkommit under överläggningar avseende förslag till lagstiftning. Rådet anser att den omständigheten att utlämnandet av dessa handlingar ligger i allmänhetens intresse av en ökad öppenhet och insyn i institutionens beslutsprocess inte i sig utgör ett sådant övervägande allmänintresse.
In fact, this criterion would apply to virtually all written opinions or similar documents of the legal service, thereby making it practically impossible for the Council to refuse access to any legal service opinion under Regulation No 1049/2001.
Detta kriterium kan tillämpas på samtliga skriftliga yttranden eller liknande handlingar från rättstjänsten, vilket skulle göra det praktiskt taget omöjligt för rådet att vägra tillgång till något som helst yttrande från rättstjänsten med stöd av förordning nr 1049/2001.
The Council considers that such a result would be clearly contrary to the will of the legislator as it is expressed in Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, since it would deprive that provision of any practical effect.’
Enligt rådets mening skulle ett sådant resultat stå i uppenbar strid med lagstiftarens vilja såsom denna kommer till uttryck i artikel 4.2 i förordning nr 1049/2001, då det skulle beröva bestämmelsen all ändamålsenlig verkan.”
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 February 2003, Mr Turco brought an action for annulment of the contested decision.
Maurizio Turco väckte talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 28 februari 2003.
In support of that action, he raised, as regards the refusal of access to the legal opinion in question, a single plea in law alleging infringement of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, which was divided into three parts.
Till stöd för sin talan om ogiltigförklaring av beslutet om avslag på hans ansökan om tillgång till det aktuella yttrandet åberopade han en grund avseende ett åsidosättande av artikel 4.2 i förordning nr 1049/2001, vilken bestod av tre delar.
First and primarily, he submitted that there had been an error as to the legal basis of the contested decision, since legal opinions drawn up in the context of the examination of legislative proposals are, in his view, covered by the exception laid down by
Maurizio Turco gjorde för det första, och i första hand, gällande att den rättsliga grunden för det omtvistade beslutet var felaktig. Juridiska yttranden som upprättas i anledning av granskningen av lagstiftningsförslag omfattas enligt denne av
Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 and not by that referred to in Article 4(2) of that regulation, which covers only legal opinions drawn up in the context of court proceedings.
SVERIGE OCH TURCO MOT RÅDET undantaget i artikel 4.3 i förordning nr 1049/2001 och inte av undantaget i artikel 4.2. Sistnämnda undantag omfattar enligt Maurizio Turco endast sådana juridiska yttranden som avges under domstolsförfaranden.
Legal advice drawn up by the Council’s legal service in the context of court proceedings was already covered by the exception relating to the protection of court proceedings.
De yttranden som upprättas av rådets rättstjänst i samband med rättsliga förfaranden omfattas redan av undantaget till skydd för sådana förfaranden.
Consequently, according to the Court of First Instance, the Council could legitimately rely on the exception relating to legal advice which is set out in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, in order to decide whether it should give the applicant access to the legal opinion in question.
Enligt förstainstansrätten kunde rådet därför grunda sig på undantaget till skydd för juridisk rådgivning i artikel 4.2 andra strecksatsen i förordning nr 1049/2001 i syfte att avgöra huruvida sökanden skulle ges tillgång till det aktuella yttrandet.
Secondly and in the alternative, Mr Turco submitted that there had been a misapplication of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Council was wrong to take the view that the opinions issued by its legal service, by their very nature, merit the protection which that provision ensures.
Maurizio Turco gjorde för det andra, och i andra hand, gällande en felaktig tillämpning av artikel 4.2 i förordning nr 1049/2001. Rådet hade den felaktiga uppfattningen att de yttranden som upprättas av dess rättstjänst är av sådan art att de förtjänar skydd enligt artikel 4.2.
Furthermore, the Council ought not to base its decisions on presumptions of a general nature and can decide on the application of the exception concerned only on a case-by-case basis, after a specific analysis of each legal opinion whose disclosure is sought.
Enligt Maurizio Turco får rådet inte grunda sig på allmänna presumtionsregler, utan kan endast från fall till fall avgöra om den aktuella undantagsregeln är tillämplig, efter det att det gjorts en konkret prövning av varje juridiskt yttrande som har begärts utlämnat.
Mr Turco also disputed the relevance of the need identified by the Council in the contested decision to protect the legal opinion in question.
Maurizio Turco ifrågasatte även huruvida det förelåg ett sådant skyddsbehov i fråga om det aktuella yttrandet som rådet hade påstått i det omtvistade beslutet.
In that regard, the Court of First Instance held that disclosure of advice such as the legal opinion in question could, first, give rise to lingering doubts as to the lawfulness of legislative acts to which such advice relates and, secondly, could compromise the independence of the opinions of the Council’s legal service; thus the Council made no error of assessment in deciding that there was a general interest in the protection of legal opinions such as that in question.
Förstainstansrätten fann att ett utlämnande av sådana yttranden som det ifrågavarande yttrandet innebär att det kan uppstå tvivel om lagenligheten av de lagstiftningsakter som avses i dessa yttranden och leda till ett ifrågasättande av rådets rättstjänsts oberoende ställning när denna avger juridiska yttranden. Rådet gjorde därför inte någon oriktig bedömning när den fann att det förelåg ett allmänintresse av att skydda sådana juridiska yttranden som det aktuella yttrandet.
Furthermore, the Court of First Instance pointed out that the reasoning for the partial refusal of access to the legal opinion at issue and the decision to disclose the introductory paragraph thereof showed that the
Förstainstansrätten konstaterade dessutom att det genom motiveringen till beslutet att delvis avslå ansökan om tillgång till det ifrågavarande juridiska yttrandet och genom beslutet att lämna ut det
Council had considered the content of that opinion.
DOM AV DEN 1.7.2008 – FÖRENADE MÅLEN C-39/05 P OCH C-52/05 P inledande stycket var styrkt att rådet hade prövat innehållet i yttrandet.
In this connection, the Court of First Instance stated as follows in paragraphs 69 to 80 of the judgment under appeal:
Den överklagade domen har följande lydelse i denna del (punkterna 69–80):
‘69 It is appropriate to note that the institution is bound to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001 (see, by analogy, as regards Decision 94/90, Joined Cases C-174/98 P and C-189/98 P Netherlands and van der Wal v Commission [2000] ECR I-1, paragraph 24).
”69 Förstainstansrätten erinrar om att en institution är skyldig att i varje enskilt fall bedöma huruvida de handlingar till vilka tillgång begärs verkligen omfattas av undantagen i förordning nr 1049/2001 (se, analogt i fråga om beslut nr 94/90, domstolens dom av den 11 januari 2000 i de förenade målen C-174/98 P och C-189/98 P, Nederländerna och van der Wal mot kommissionen, REG 2000, s. I-1, punkt 24).
70 In this case, the document in question is an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
70 Förstainstansrätten konstaterar i förevarande mål att den aktuella handlingen utgörs av ett yttrande från rådets rättstjänst beträffande ett förslag till direktiv från rådet om minimistandarder för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna.
71 However, the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify application of the exception relied upon.
71 Det faktum att den aktuella handlingen innehåller juridisk rådgivning kan emellertid inte i sig motivera tillämpning av det åberopade undantaget.
Indeed, as previously observed, any exception to the right of access to the institutions’ documents under Regulation No 1049/2001 must be interpreted and applied strictly (see, to that effect, Case T-20/99 Denkavit Nederland v Commission [2000] ECR II-3011, paragraph 45).
Såsom tidigare erinrats skall alla undantag från rätten till tillgång till institutionernas handlingar enligt förordning nr 1049/2001 tolkas och tillämpas restriktivt (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 13 september 2000 i mål T-20/99, Denkavit Nederland mot kommissionen, REG 2000, s. II-3011, punkt 45).
72 It is therefore for the Court to assess, in this case, whether the Council has made an error of assessment in finding, pursuant to the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, that the disclosure of the legal opinion in question would undermine the protection to which that type of document may be entitled.
72 Det ankommer på förstainstansrätten att pröva om rådet i förevarande fall har gjort en felaktig bedömning då det, med tillämpning av artikel 4.2 andra strecksatsen i förordning nr 1049/2001, fann att skyddet för den aktuella handlingen innehållande juridisk rådgivning skulle undergrävas om den lämnades ut.
73 In order to justify its refusal to disclose the entirety of the legal opinion in question, the Council contends, in essence, in the contested decision, that the advice of its legal service is an important instrument enabling it to ensure that its acts
73 För att motivera vägran att lämna ut hela den handling som innehåller den aktuella juridiska rådgivningen har rådet i det omtvistade beslutet gjort gällande att yttranden från dess rättstjänst utgör ett viktigt instrument för rådet för att
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL are compatible with Community law and to pursue the discussion of the legal aspects at issue.
SVERIGE OCH TURCO MOT RÅDET säkerställa att dess rättsakter är förenliga med gemenskapsrätten och för att föra dialogen avseende aktuella juridiska aspekter framåt.
It argues also that such disclosure could give rise to uncertainty as regards the legality of legislative acts adopted following such advice.
Rådet har även anfört att resultatet av ett utlämnande skulle kunna bli osäkerhet om huruvida den lagstiftning som sedan antas är lagenlig.