natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission contributed to the preparation of the political declaration and the generalconclusions that were adopted at the conference and provided funds to support the NGOForum that took place on 10-11 October 2000.
Kommissionen har deltagit i utarbetandet av den politiska förklaringen och de allmänna slutsatsersom antogs vid konferensen och har bidragit ekonomiskt till det NGO-forum som hölls den 10−11 oktober 2000.
The Community has also been actively involved in the preparatory process of the conferencein the Americas, in Africa and in Asia and has contributed � 3.6 million to the Office of the High Commissioner for Human rights to support the participation of NGOs in the preparatoryprocess (Santiago de Chile (5-7 December 2000) – Dakar (21-24 January 2001), Teheran(19-21 February 2001) and the World Conference itself.
Europeiska unionen har också varit aktivt engagerad i de förberedelser inför konferensen som gjortsi Amerika, Afrika och Asien och har bidragit med 3,6 miljoner euro till kansliet för FN:skommissarie för de mänskliga rättigheterna för att stödja de ickestatliga organisationernasmedverkan både i förberedelserna (Santiago de Chile den 5–7 december 2000, Dakar den 21−24 januari 2001 och Teheran den 19–21 februari 2001) och i själva världskonferensen.
NGOs are essential partners in thefight against racism and play a vital role in combating that scourge on the ground.
Deicke-statliga organisationerna är ytterst viktiga partner i kampen mot rasism och har en väsentligroll när det gäller att bekämpa rasism på fältet.
Background: Development of EU policy on Fundamental Rights andcombating racism
Bakgrund: Utvecklingen av EU:s politik för grundläggande rättigheter och motrasism
The European Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for humanrights and fundamental freedoms and the rule of law, principles which are common to the Member States.
Principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna och rättssäkerhet är grundvalen för Europeiska unionen.
The right to equality before the law and the protection of all persons againstdiscrimination is essential to the proper functioning of democratic societies.
Alla medlemsstaterna delar dessavärderingar. Rätt till likhet inför lagen och rätt till skydd mot diskriminering är nödvändiga inslag iett fungerande demokratiskt samhälle.
The European Community is a supranational organisation, founded in the treaties concludedby the Member States over the last 50 years.
EU är en överstatlig organisation grundad på en rad olika fördrag som slutits av medlemsstaternaunder de senaste 50 åren.
The EC may only act where it has been grantedthe power to do so by the treaties. Since the EC was originally conceived with purelyeconomic aims, it had no powers to act in relation to fundamental rights and combatingracism.
I fördragen fastställs på vilka områden EU har befogenhet att agera.Eftersom man till en början samarbetade enbart på det ekonomiska området hade Europeiskagemenskapen inga befogenheter att agera i frågor som rörde de grundläggande rättigheterna ochkampen mot rasism.
However, the EU has evolved to the situation evident today, where the protection offundamental rights and the fight against racism are firmly fixed in its foundations and in itson-going activities.
Idag är situationen en annan. Skyddet för de grundläggande rättigheterna ochkampen mot rasism har införlivats i fördraget, och dessa frågor beaktas även i den löpandeverksamheten.
Since 1977 75, the European institutions have on numerous occasions reaffirmed theirdetermination to defend human rights and basic freedoms and have condemned all forms ofintolerance, racism and xenophobia.
De europeiska institutionerna har sedan 197775 vid flera tillfällen förklarat att man vill värna om demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, samtidigt som man fördömer alla former avintolerans, rasism och främlingsfientlighet.
The European Commission, the European Parliament andcivil society had called for European anti-discrimination legislation for a number of years.On 23 July 1996, the first major step to combating racism at the European Union level wastaken, when the Council and the Representatives of the Member States adopted a Resolution
Europeiska kommissionen, Europaparlamentet och detcivila samhället har i flera år efterlyst lagstiftning mot diskriminering.Den 23 juli 1996 togs det första stora steget i kampen mot rasism på EU-nivå, när rådet och
Contribution from the Commission Services to the Regional European Conference "All different-All equal:from principle to practice", of 17 April 2000.Joint Declaration by the Parliament, the Council and the Commission concerning the protection of fundamentalrights and the European Convention for the protection of human rights and fundamental freedoms, 5.4.1977(OJ C 103 of 27.4.1977, p. 1).
Bidrag från kommissionen till den regionala europeiska konferensen All Different - All Equal:From Principle to Practice av den 17 april 2000.Gemensam förklaring av Europaparlamentet, rådet och kommissionen om de grundlägganderättigheterna och Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna, 5.4.1977 (EGT C 103, 27.4.1977, s.1).
proclaiming 1997 as the European Year against Racism 76.
företrädarna för medlemsstaternas regeringar antog en resolution om Europeiska året motrasism 199776.
A wide range of events took placethroughout 1997 which raised awareness of the fight against racism, and which increased themomentum for legislative action in the European Union.
Under 1997 anordnades en rad olika evenemang för att öka medvetenheten om kampen mot rasism, vilket gav nya impulser till åtgärder på lagstiftningsområdet inom EU.
Building on this, in 1997, the Council adopted a Regulation setting up a European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia in Vienna.
Medtemaåret som utgångspunkt antog rådet 1997 en förordning om inrättande av ett europeiskt centrumför övervakning av rasism och främlingsfientlighet i Wien.
The Centre's main objective is to provide the Community and the Member States with objective, reliable and comparable information at European level onracism and xenophobia.
Centrumet har som främsta mål att ge EU och medlemsstaterna objektiva, tillförlitliga och jämförbara uppgifter på europeisk nivå omrasism och främlingsfientlighet.
Moreover, the Amsterdam Treaty which entered into force in May 1999, reinforced theprovisions governing human rights and fundamental freedoms at the heart of the EU (Article6 and Article 7 of the Treaty on the European Union), and introduced a new Article 13 intothe EC Treaty. Article 6 recalls the commitments of the EU to defend human rights and basicfreedoms.
Genom Amsterdamfördraget, som trädde i kraft i maj 1999, stärktes också bestämmelserna om demänskliga rättigheter och grundläggande friheter som ligger till grund för EU (artiklarna 6 och 7i fördraget om Europeiska unionen), samtidigt som en ny artikel 13 infördes i EG-fördraget.I artikel 6 fastställs att EU skall respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna.
Article 7 introduces possibility for the EU to take sanctions against one of its Member State which would violate gravely and constantly fundamental rights and basicfreedoms.
Artikel 7 ger EU möjlighet att vidta åtgärder mot en medlemsstat som allvarligt ochihållande åsidosätter de grundläggande rättigheterna och friheterna.
This possibility has even been reinforced under the draft Treaty of Nice concludedin February 2001.
Denna möjlighet har stärktsytterligare genom utkastet till Nicefördraget som slöts i februari 2001.
Under Article 13, the Community acquired for the first time, the power totake legislative action to combat racial discrimination.
Enligt artikel 13 får EUbefogenhet att vidta åtgärder mot rasdiskriminering.
In the Beijing process (follow-up to the 1995 UN World Conference on Women) it wasrecognised that gender discrimination and racism effect each other and that genderdiscrimination and all other forms of discrimination, in particular racism, racialdiscrimination, xenophobia and related intolerance continue to cause a threat to women'senjoyment of their human rights and fundamental freedom.
Inom Beijingprocessen (uppföljningen till FN:s internationella kvinnokonferens 1995)konstaterades att det finns ett samband mellan könsdiskriminering och rasism och attkönsdiskriminering och alla andra former av diskriminering, särskilt rasism, rasdiskriminering,främlingsfientlighet och intolerans, fortfarande är ett hot mot kvinnors mänskliga rättigheter ochgrundläggande friheter.
The Commission has incorporatedthis consideration into the European level efforts to combat racism.
Kommissionen har sett till att denna aspekt beaktas i det arbete som bedrivspå europeisk nivå för att bekämpa rasism.
The Commission proposed its package of measures to implement Article 13 in November 1999,including legislation prohibiting racial discrimination throughout the EU.
Kommissionen lade i november 1999 fram sina förslag om åtgärder för genomförande av artikel 13. Iåtgärdspaketet ingår bland annat ett förbud mot rasdiskriminering i hela EU.
The legislation wasaccepted as a top priority, and was speedily adopted by the Council in June 2000.In parallel to the work implementing Article 13, the EC has made the "mainstreaming" ofanti-racism into all policies a priority.
Parallellt med arbetet med att genomföra artikel 13 har EU även prioriterat insatser som syftar tillatt integrera kampen mot rasism på alla politikområden (s.k. mainstreaming).
So far this has proved particularly effective in the EU'sexternal relations with other states, and internally in relation to police and judicial cooperationon criminal matters.
Hittills har detta visatsig ha särskilt god verkan när det gäller EU:s yttre förbindelser och det polisiära och rättsligasamarbetet i brottsärenden inom EU.
The most recent reinforcement of fundamental rights and nondiscrimination in the EU camewith the proclamation of the Charter of fundamental rights at the Nice European Council on 7December 2000.
Det senaste tillskottet i arbetet för att stärka de grundläggande rättigheterna och principen omicke-diskriminering inom EU är Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheternasom proklamerades den 7 december 2000 vid Europeiska rådets möte i Nice.
The aim of the Charter is to strengthen the protection of fundamental rightsin the light of change in society and social progress, by making those rights more visible.
Syftet med stadgan äratt mot bakgrund av samhällsutvecklingen och de sociala framstegen stärka skyddet av degrundläggande rättigheterna genom att göra dem mer synliga.
The Charter reaffirms the rights as they result, in particular, from the Constitutional traditions andinternational obligations common to Member States of the Union, from the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, from the European Social Charter and the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers or from the Treaty on European Union itself and in particular its Article 6.
I stadgan bekräftas de rättigheter somhar sin grund särskilt i medlemsstaternas gemensamma författningstraditioner och internationellaförpliktelser, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna, den europeiska sociala stadgan och Europeiska gemenskapens stadga omgrundläggande sociala rättigheter för arbetstagare samt fördraget om Europeiska unionen, särskiltartikel 6 i detta.
In respectfor the principle of universalism, the rights set forth in the Charter (except those directlylinked with citizenship of the Union) are generally given to all persons, irrespective of theirnationality or residence.
Med hänsyn till principen om allmängiltighet gäller de rättigheter som fastställs istadgan (utom de som direkt rör unionsmedborgarskapet) alla människor oavsett nationalitet ochbosättningsland.
Among Articles of particular relevance, Article 1 guarantees therespect and protection of human dignity and Article 21 of the Charter prohibits discriminationbased on any ground such as sex, colour, ethnic or social origin, language and religion andbelief.
Följande är särskilt relevant: I artikel 1 fastställs att människans värdighet skallrespekteras och skyddas, och i artikel 21 föreskrivs att all diskriminering på grund av bland annatkön, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, språk, religion eller övertygelse skall vara förbjuden.
society organisations and concerted actions between public authorities and civil society.
När det gäller dessa frågor har kommissionen hela tiden beaktat hur det civila samhället kan bidra.Man är också medveten om att det ofta är en förutsättning för de resultat man vill uppnå attorganisationer inom det civila samhället bidrar och att samordnade åtgärder vidtas av offentligamyndigheter och det civila samhället.
It isgenerally recognised that the organisations of civil society can help promote a moreparticipatory democracy, chiefly because they can reach out to the poorest and mostdisadvantaged population groups and give a voice to those who are debarred from using otherchannels.
Det är allmänt erkänt att dessa organisationer kan bidra till attskapa ökad delaktighet i ett demokratiskt samhälle, främst genom att de kan nå ut till de fattigasteoch minst gynnade befolkningsgrupperna och låta dem komma till tals som inte har möjlighet attanvända andra kanaler.
Their specific skills and their connections at local, regional, national andinternational level may also prove useful and contribute to policy design and to themanagement, followup and assessment of actions.
Deras särskilda kompetens och kontakter på det lokala, regionala ochinternationella planet kan också utnyttjas när det gäller att utarbeta politiska åtgärder och att leda,följa upp och utvärdera insatserna.
Legislation
lagstiftning
Prohibiting racial discrimination
Förbud mot rasdiskriminering
Discrimination on grounds of race or ethnic origin is banned in all Member States but itsscope, content and enforcement differ considerably.
Diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung är förbjuden i alla medlemsstater, menlagstiftningens räckvidd, innehåll och genomförande varierar avsevärt.
All Member States have passedlegislation outlawing racist violence and incitement to racial hatred, in particular followingthe Joint Action on racism and xenophobia of 15 July 1996 (see point 3.2.2).
Alla medlemsstater harlagstiftat mot rasistiskt våld och uppmaning till rashat, särskilt efter antagandet av dengemensamma åtgärden mot rasism och främlingsfientlighet av den 15 juli 1996 (se punkt 3.2.2).I några medlemsstater har principen om icke-diskriminering skrivits in i konstitutionen, och i vissafall har individen rätt till rättslig prövning.
Certain Member States have also enshrined nondiscrimination in their constitutions, which may or may notvest individuals with a right of redress.
En rad medlemsstater har också antagit särskildlagstiftning med möjlighet till rättslig prövning i syfte att förbjuda vissa typer av diskriminering iarbetslivet.
A number of Member States have also adoptedspecific legislation, backed by the right of access to justice, with a view to banningdiscrimination in certain spheres of employment, whereas others have legislated in respect ofother aspects of daily life such as access to goods and services and to education.
I andra länder har man reglerat andra frågor som rör det dagliga livet, till exempeltillgång till varor och tjänster samt utbildning.
On 25 November 1999, two months after its nomination, the Commission adopted a packageof anti-discrimination proposals 77 implementing the new Article 13 of the EC Treaty.
Kommissionen antog den 25 november 1999 – två månader efter att den tillträdde – en rad förslagtill åtgärder mot diskriminering77 för att genomföra den nya artikel 13 i EG-fördraget.
These included the draft directive on equal treatment irrespective of racial or ethnic origin, whichwas subsequently adopted by the Council on 29 June 2000.
Bland förslagen ingick ett utkast till direktiv om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniskaursprung som antogs av rådet den 29 juni 2000.
The directive sets out a bindingframework for prohibiting racial discrimination throughout the EU.
I direktivet fastställs bindande ramar för ett förbudmot rasdiskriminering i hela EU.
Moreover, it states thatthe Community is a strong defender of the human right's of women recognising thatdiscrimination on the grounds of ethnic origin may effect women and men differently.
Av direktivet framgår att EU skall stå för ett starkt försvar avkvinnors mänskliga rättigheter och att man är medveten om att diskriminering på grund av etnisktursprung kan påverka kvinnor och män på olika sätt.
Thedirective must be implemented in the national laws of the Member States by 19 July 2003.
Direktivet skall ha genomförts i nationelllagstiftning senast den 19 juli 2003.
The directive defines the concepts of direct and indirect discrimination and outlawsdiscrimination in the fields of employment, social protection and social security, socialbenefits, education and access to the supply of goods and services.
I direktivet definieras begreppen direkt och indirekt diskriminering, och ett förbud införs motdiskriminering när det gäller anställning, social trygghet, sociala förmåner, utbildning och tillgångtill och tillhandahållande av varor och tjänster.
It gives persons whobelieve themselves to be victims of discrimination access to an administrative or judicialprocedure so that they can assert their rights, associated with appropriate sanctions for thosewho discriminate.
Enligt direktivet skall alla som anser sig ha utsattsför diskriminering ha tillgång till administrativa eller rättsliga förfaranden så att de kan hävda sinarättigheter, samtidigt som lämpliga åtgärder kan vidtas mot dem som diskriminerar.
In order to strengthen the position of victims, the directive shifts the burdenof proof on to respondents and empowers victims to seek the help of associations.
För att stärka deförfördelades ställning övergår enligt direktivet bevisbördan till svaranden, samtidigt som alla somutsatts för diskriminering får möjlighet att söka stöd hos föreningar.
Theproposal also outlaws racial harassment in the fields covered by the directive and prohibitsretaliation against persons who have made use of rights flowing from the directive.In addition, the directive requires that all Member States set up a body or bodies which mayact independently to promote the principle of equal treatment irrespective of racial or ethnicorigin.
Dessutom införs genomdirektivet förbud mot rasrelaterade trakasserier på de områden som omfattas av direktivet och motrepressalier mot personer som har utnyttjat sina rättigheter enligt direktivet.
Specifically, a directive concerning employment and outlawing the grounds for discrimination mentioned in Article 13 with the exception of sex (Council Directive 2000/78/EC establishing a general framework for equaltreatment in employment and occupation (27/11/00); a directive designed to combat discrimination based onrace or ethnic origin in employment, social protection, education and access to and supply of goods andservices Council Directive 2000/43/EC implementing the principle of equal treatment between personsirrespective of racial or ethnic origin (29/06/00); and an action programme to combat discrimination Council Decision 2000/750/EC establishing a Community action programme to combat discrimination (2001 to2006) (27/11/00).
Bland åtgärderna ingår ett direktiv som rör arbetslivet med ett förbud mot diskriminering påde grunder som anges i artikel 13 utom kön (rådets direktiv 2000/78/EG om inrättande av enallmän ram för likabehandling i arbetslivet av 27 november 2000), ett direktiv motdiskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung när det gäller anställning, socialtrygghet, utbildning samt tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster (rådetsdirektiv 2000/43/EG om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsettderas ras eller etniska ursprung av den 29 juni 2000, samt en handlingsplan motdiskriminering (rådets beslut 2000/750/EG om inrättande av gemenskapens handlingsprogrammot diskriminering (2001–2006) av den 27 november 2000).
Racial Discrimination. The main function of these bodies should be to support victims ofdiscrimination, to conduct surveys or studies on discrimination, and to publish reports anddeliver recommendations in the field of racial and ethnic discrimination.
Dessa organ skulle ha som främsta uppgift att stödja dem somutsatts för diskriminering, att genomföra undersökningar om diskriminering samt att publicerarapporter och ge rekommendationer i frågor som rör diskriminering på grund av ras och etnisktursprung.
Cooperation in combating racist crimes
Samarbete mot rasistiska brott
A Joint Action 78 on the basis of Article K.3 of the Treaty on European Union was adopted bythe Council on 15 July 1996 concerning action to combat racism and xenophobia.
En gemensam åtgärd78 mot rasism och främlingsfientlighet antogs den 15 juli 1996 på grundval avartikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen.
The mainobjective is to ensure effective legal cooperation between Member States in combating racismand xenophobia.
Huvudsyftet är att skapa ett effektivt rättsligtsamarbete mellan medlemsstaterna när det gäller att bekämpa rasism och främlingsfientlighet.
The Joint Action stresses the need to prevent the perpetrators of suchinfringements from benefiting from the fact that these infringements are treated differently inthe Member States by moving from one country to another to avoid prosecution.
I dengemensamma åtgärden framhålls att man måste förhindra att de som begår dessa överträdelser drarfördel av det faktum att överträdelserna behandlas olika i olika medlemsstater genom att de kanförflytta sig från ett land till ett annat för att undgå åtal.
To achievethis, it sets out a list of racist activities which the Member States agree to punish as criminaloffences.
Därför ingår en förteckning över rasistiskabeteenden som medlemsstaterna gemensamt beslutat att göra straffbara.
A report on the evaluation of the Joint Action published in April 1998 shows that theactivities listed in the Joint Action are either already treated as criminal offences by the Member States or that Member States are examining their legislation with a view tocriminalising such actions.
En rapport om utvärderingen av den gemensamma åtgärden som publicerades i april 1998 visar attde beteenden som avses i den gemensamma åtgärden redan hade gjorts straffbara eller attmedlemsstaterna var i färd med att granska den nationella lagstiftningen för att införa ett förbud motdenna typ av beteenden.
However, it was noted that additional steps could be taken.
I rapporten konstateras dock att det finns utrymme för ytterligare åtgärder.
Afurther review of the implementation of the joint action of 1996 is under preparation.
Ä nnu en rapport om genomförandet av den gemensamma åtgärden från 1996 är under utarbetande.
The Commission's working programme for 2001 foresees the presentation of a proposaltransforming the joint action into a framework decision and including possible improvementsto this instrument.
Enligt kommissionens arbetsprogram för 2001 kommer man att lägga fram ett förslag om attomvandla den gemensamma åtgärden till ett rambeslut och föra in eventuella ändringar i dettadokument.
Immigration and asylum issues
Frågor som rör invandring och asyl
In December 1999 the Commission put forward a proposal for a directive on the right tofamily reunification, 79 considering that family reunification is a necessary way of making a success of the integration of nationals of non-EU countries residing lawfully in the Member States.
Kommissionen lade i december 1999 fram ett förslag till direktiv om rätt till familjeåterförening79eftersom familjeåterförening betraktas som en förutsättning för att man på ett bra sätt skall kunna integrera icke-EU-medborgare som är legalt bosatta i medlemsstaterna.