natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It argues that general aid is not subject to an obligation to inform under Article 67(1) CS if it is not capable of having appreciable repercussions on conditions of competition in the coal or the steel industry, which fact the Commission implicitly confirmed by authorising the measures provided for in the ZRFG on a number of occasions.
Den har gjort gällande att det allmänna stödet inte omfattas av någon informationsskyldighet enligt artikel 67.1 KS, om det inte är ägnat att märkbart återverka på konkurrensförhållandena inom kol- och stålindustrin, vilket kommissionen underförstått har bekräftat genom att vid upprepade tillfällen godkänna de åtgärder som föreskrivs i ZRFG.
It considers that, in any event, those measures may be regarded as existing aid not subject to a separate obligation to notify under the Treaty.
Förbundsrepubliken Tyskland anser att dessa åtgärder under alla förhållanden kan betraktas som befintligt stöd som inte omfattas av någon särskild anmälningsskyldighet enligt EKSG-fördraget.
Second, I am of the opinion that the obligation to notify the aid at issue follows very clearly from the wording of Article 6 of the Third Code.
För det andra anser jag att skyldigheten att anmäla det ifrågavarande stödet mycket klart framgick av ordalydelsen i artikel 6 i tredje regelverket.
Under that first limb, the Commission submits, first, that the Court of First Instance committed an error of law with regard to the effects of the Second and Third Codes on the decision not to raise any objections which the Commission adopted with respect to Article 3 of the ZRFG on 4 August 1971.
Kommissionen har i denna första delgrund hävdat att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när det gäller verkningarna av andra och tredje regelverken på det beslut att inte göra några invändningar som kommissionen den 4 augusti 1971 antog med avseende på 3 § ZRFG.
Second, it contests the analysis of the Court of First Instance with regard to the clarity of the obligation to notify the aid plans at issue as laid down in Article 6 of the Third Steel Aid Code.
Kommissionen har vidare ifrågasatt förstainstansrättens bedömning av huruvida skyldigheten att anmäla de aktuella stödplanerna, vilken fastställts i artikel 6 i tredje regelverket, är tillräckligt klar.
I am of the view that this complaint is well founded, for the following reasons.
Jag anser av de skäl som jag kommer att redogöra för nedan att denna anmärkning är välgrundad.
Article 6 of that code establishes a procedure for the prior examination by the Commission of all aid plans drawn up by the Member States and is aimed at preventing the introduction of aid which is incompatible with the common market.
I nämnda artikel 6 har det fastställts ett förfarande för kommissionens föregående undersökning av alla planer på stödåtgärder som medlemsstaterna upprättat, i syfte att underrätta kommissionen om sådant stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden.
To that end, the first sentence of Article 6(1) of the Third Code requires that the Member States inform the Commission, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid of the types referred to in that code.
Enligt artikel 6.1 första meningen i tredje regelverket krävs det av medlemsstaterna att de underrättar kommissionen i så god tid att den hinner yttra sig om alla planer att bevilja eller förändra stöd av de slag som avses i regelverket.
88 Moreover, in accordance with the second sentence of Article 6(1) of the Third Code, the Commission is to be ‘likewise … informed of plans to grant aid to the steel industry under schemes on which it has already taken a decision under the [EC] Treaty’.
88Enligt artikel 6.1 andra meningen i nämnda regelverk skall kommissionen dessutom ”hållas underrättad om planer på att bevilja stöd till stålindustrin enligt program som kommissionen redan har fattat beslut om enligt [EG-]fördraget” 89.
89 Notification is to be given within a period described by the Court as a ‘timebar’.
Anmälan har infogats i en frist som domstolen har betecknat som ”preklusionsfrist” 90.
Code, the Member State cannot put into effect planned measures, be they specific
I enlighet med artikel 6.4 i samma regelverk får medlemsstaten inte genomföra de planerade åtgärderna, oavsett om de är selektiva eller om de har vidtagits enligt en allmän stödordning som godkänts på grundval av EG-fördraget, så länge som
First, I am of the opinion, contrary to the Court of First Instance, that the adoption of the Second and Third Codes did not lead to the partial and implicit withdrawal of the nonobjection decision adopted by the Commission in 1971.
För det första anser jag, tvärtemot förstainstansrätten, att antagandet av andra och tredje regelverken inte har medfört något delvis och underförstått upphävande av kommissionens beslut från år 1971.
As I said when examining the crossappeal, in my view, that decision, based on Articles 87 EC and 88 EC, concerned only undertakings falling within the scope of the EC Treaty and did not apply to those falling within the scope of the ECSC Treaty.
Såsom jag har angett i samband med prövningen av anslutningsöverklagandet anser jag att detta beslut, som grundades på artiklarna 87 EG och 88 EG, endast avsåg de företag som omfattas av EG-fördraget och inte gällde de företag som omfattas av EKSG-fördraget.
87The adoption of the Second and Third Codes could not therefore result in the withdrawal of the authorisation granted by the Commission in 1971 since it did not, in my opinion, apply to steel undertakings.
87Antagandet av andra och tredje regelverken kunde således inte medföra ett upphävande av kommissionens godkännande från år 1971, eftersom detta enligt min mening inte gällde stålföretagen.
88 — The Third Code relates to aid for research and development, aid for environmental protection, aid for closures of steel plants and aid granted to steel undertakings for investment under general regional aid schemes.
88 — Tredje regelverket avser stöd till forskning och utveckling, stöd till miljöskyddsåtgärder, stöd till nedläggning av stålverk och slutligen regionalt investeringsstöd enligt allmänna stödordningar.
90 — See the judgment in Case C-210/98 P Salzgitter v Commission [2000] ECR I-5843, paragraphs 49 to 55 and the caselaw cited there.
90 — Se dom av den 13 juli 2000 i mål C-210/98 P, Salzgitter mot kommissionen (REG 2000, s. I-5843), punkterna 49–55 och där angiven rättspraxis.
87 — See points 149 to 152 of this Opinion.
87 — Se punkterna 149–152 i detta förslag till avgörande.
COMMISSION v SALZGITTER or in accordance with a general aid scheme authorised on the basis of the EC Treaty, until the Commission has approved them.
kommissionen inte har godkänt dem.
As the Court stated with regard to Article 88(3) EC, that control is essential to ensure the functioning of the common market. 91
Såsom domstolen har påpekat i samband med artikel 88.3 EG är denna kontroll nödvändig för att säkerställa att den gemensamma marknaden fungerar på ett tillfredsställande sätt. 91
It is clear from the wording of the second sentence of Article 6(1) of the Third Code that, after the entry into force of that code on 1 January 1986, the obligation to notify financial measures such as those at issue in this case was clear and unconditional.
Det framgår klart av ordalydelsen i artikel 6.1 andra meningen i tredje regelverket att efter ikraftträdandet av detta regelverk, den 1 januari 1986, var skyldigheten att anmäla finansiella stödåtgärder, såsom de stödåtgärder som är i fråga i förevarande mål, klar och ovillkorlig.
Consequently, contrary to the findings of the Court of First Instance in paragraph 174 of the judgment under appeal, I consider that the obligation to notify introduced by the Commission into the second sentence of Article 6(1) of the Third Code clearly applied to aid such as that at issue in this case.
Följaktligen anser jag, tvärtemot vad förstainstansrätten hävdade i punkt 174 i den överklagade domen, att den anmälningsskyldighet som kommissionen infört i artikel 6.1 andra meningen i tredje regelverket på ett klart sätt avsåg sådant stöd som det som är i fråga i förevarande mål.
The Federal Republic of Germany, as a member of the ECSC Consultative Committee, and Salzgitter, as a major economic operator, were both well placed to be aware of the introduction of that obligation into the Third Code and of its retention in subsequent steel aid codes.
Förbundsrepubliken Tyskland, med hänsyn till att den deltog i EKSG:s rådgivande kommitté, och Salzgitter, med hänsyn till dess betydande ekonomiska ställning, var båda två i stånd att upptäcka att denna skyldighet hade införts i tredje regelverket och att den kvarstod i de följande regelverken för stöd till stålindustrin.
Consequently, contrary to the finding of the Court of First Instance in paragraph 181 of the judgment under appeal, I do not consider that the Commission was required to provide any clarification of the rules under the Third Code or the subsequent codes.
Följaktligen anser jag inte, tvärtemot vad förstainstansrätten bedömde i punkt 181 i den överklagade domen, att kommissionen var skyldig att på något sätt klarlägga bestämmelserna i tredje regelverket eller i senare regelverk för stöd till stålindustrin.
That obligation appears, in identical terms, in Article 6(1) of the Fourth, Fifth and Sixth Codes.
Denna skyldighet återfinns i identiska ordalag i artikel 6.1 i fjärde, femte och sjätte regelverken.
Asked to rule on a question relating to the scope of such a provision under the Fifth Code, the Court held that, as it was worded, that provision ‘[left] the public authorities in no doubt regarding their obligation to notify the loans at issue and to make their grant subject to a prior decision of the Commission, irrespective of whether or not they may be classified as aid’. 92
Gemenskapsdomstolen har i ett mål som avsåg räckvidden av en sådan bestämmelse i femte regelverket således ansett att denna bestämmelse, såsom den var formulerad, ”inte [lämnade] något utrymme för tvivel för statsmakterna vad gäller deras skyldighet att underrätta kommissionen om de tvistiga lånen och att denna skulle ta ställ-
Accordingly, I take the view that Salzgitter and the Federal Republic of Germany were well placed to know the precise scope of their obligations and had been so since the adoption of the Third Code in 1986.
Under dessa förhållanden anser jag att Salzgitter och Förbundsrepubliken Tyskland kunde få kännedom om den exakta omfattningen av sina skyldigheter och detta alltsedan antagandet år 1986 av tredje regelverket.
There was therefore, contrary to the finding of the Court of First Instance, a clear and unequivocal obligation to notify the aid at issue under Article 6 of the Third, Fourth, Fifth and Sixth Codes.
Det förelåg således, tvärtemot vad förstainstansrätten hävdade, en klar och målet
92 — Order in Case C-399/95 R (paragraph 55).
92 — Beslutet i det ovannämnda kommissionen, punkt 55.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P had therefore failed to discharge its duty of diligence.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P otvetydig skyldighet att anmäla det ifrågavarande stödet, med stöd av artikel 6 i tredje, fjärde, femte och sjätte regelverken.
In the light of all of the foregoing, I therefore consider that the Court of First Instance committed an error of law in the analysis relating to the clarity of the legal framework applicable.
Mot bakgrund av samtliga dessa omständigheter anser jag således att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning vid bedömningen av huruvida de tillämpliga bestämmelserna var tillräckligt klara.
That finding would, in principle, form a sufficient basis for upholding the appeal brought by the Commission and for proposing that the Court should set aside the judgment under appeal.
Detta konstaterande är i princip tillräckligt för att bifalla kommissionens överklagande och föreslå att domstolen upphäver den överklagade domen.
I consider, none the less, that it is appropriate to proceed with the examination of the fifth and third limbs of this plea in order to determine the conclusions to be drawn in this case from that error of law.
Jag anser ändå att det finns anledning att fullfölja prövningen av den första grundens femte och tredje delar för att bedöma vilka slutsatser som i förevarande mål skall dras av denna felaktiga rättstillämpning.
The Commission submits that, in paragraphs 175 to 179 of the judgment under appeal, the Court of First Instance merely lists the documents which were sent to the Commission, but does not specify whether they contained information on aid which had not been notified.
Kommissionen har gjort gällande att förstainstansrätten i punkterna 175–179 i den överklagade domen endast angav de handlingar som hade överlämnats till kommissionen, men inte närmare angav om de innehöll information om det stöd som inte hade anmälts.
Furthermore, the Court of First Instance makes no reference to any legal provision requiring the Commission’s administration to take account of those documents outside the procedure in the context of which they were sent to it.
Dessutom angav förstainstansrätten, enligt kommissionen, inte någon lagbestämmelse enligt vilken kommissionens administrativa organisation skulle vara skyldig att beakta dessa handlingar utanför det förfarande inom vars ram de hade överlämnats till den.
The fifth limb of the first plea, alleging an error of assessment as to whether the Commission was aware that the aid at issue had been granted
Den första grundens femte del: En felaktig bedömning när det gäller kommissionens kännedom om beviljandet av det ifrågavarande stödet
By the fifth limb of the first plea, the Commission submits that the Court of First Instance committed an error of law in taking the view, in paragraph 179 of the judgment under appeal, that the Commission had been aware that the ZRFG was being applied to Salzgitter several years before it reacted and
Kommissionen har genom den första grundens femte del hävdat att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den i punkt 179 i den överklagade domen ansåg att kommissionen flera år innan den vidtog åtgärder hade kännedom
The Commission states that the very existence of the scheme of State aid to the steel industry means that there is no provision nor any necessity for information to be transferred between the Commission departments responsible for monitoring the system of steel production quotas and those responsible for controlling State aid.
Kommissionen har angett att det på grund av att det föreligger en stödordning för statligt stöd till stålindustrin varken har föreskrivits eller är nödvändigt att överföra information mellan de tjänstegrenar av kommissionen som har ansvaret för att följa upp kvotsystemet för stålproduktionen och de tjänstegrenar som har ansvaret för att kontrollera statliga stödåtgärder.
It adds that the Federal Republic of Germany failed to comply with the obligation, under Article 7 of the steel aid codes in force between 1986 and 2002, to provide a record of any aid granted,
Kommissionen har tillagt att Förbundsrepubliken Tyskland inte har iakttagit den skyldighet att lämna rapporter om det stöd som har beviljats och som föreskrivs i artikel 7 i de regelverk för stöd till stålindustrin som gällde
COMMISSION v SALZGITTER and that no information was sent to the departments responsible for implementing those codes.
KOMMISSIONEN MOT SALZGITTER under åren 1986–2002 och att det inte har överlämnats någon information till de tjänstegrenar som ansvarar för tillämpningen av de ovannämnda regelverken.
The Commission considers that the Court of First Instance does not refer to any provision which would show that it has an obligation to take cognisance of documents outside the procedure in the context of which they were sent to it.
Kommissionen anser att förstainstansrätten inte har angett någon bestämmelse av vilken det kan framgå att kommissionen har en skyldighet att ta del av handlingar utanför det förfarande inom vars ram de har överlämnats till den.
It adds that Salzgitter’s spontaneous transmission of documents cannot serve to prove that the Commission took cognisance of their content.
Kommissionen har tillagt att Salzgitters överlämnande av handlingar på eget initiativ inte kan bevisa att kommissionen har tagit del av innehållet i dem.
Furthermore, the recipient undertaking has not proved that that is the case.
Det stödmottagande företaget har för övrigt inte bevisat någon sådan faktisk omständighet.
The Commission points out that steel undertakings are not required to submit their annual reports or accounts to it under the system of steel production quotas, which means that it is not, in principle, required to read those documents.
Kommissionen har påpekat att stålföretagen inte är skyldiga att lämna sina verksamhetsrapporter eller årsredovisningar till den inom ramen för kvotsystemet för stålproduktionen. Kommissionen är därför i princip inte skyldig att läsa dessa handlingar.
In its written and oral observations, the Commission stressed the risks potentially associated with the analysis by the Court of First Instance both to the system for controlling State aid and its administrative organisation.
Kommissionen har i sina skriftliga och muntliga yttranden framhållit de risker som förstainstansrättens bedömning kan innebära såväl för systemet för kontroll av statligt stöd som för dess administrativa organisation.
It stated that, if the spontaneous transmission of documents to any Commission department — which may contain no more than vague observations on the grant of State aid — were sufficient to prohibit its only means of recourse against the grant of unlawful aid or aid incompatible with the common market, then State aid control, which is based on the obligation to notify, would be in danger of collapsing.
Kommissionen har angett att om överlämnandet av handlingar på eget initiativ till vilken som helst av kommissionens tjänstegrenar, vilka inte kan innehålla annat än vaga påpekanden om beviljandet av statligt stöd, vore tillräckligt för att förbjuda det enda sätt som kommissionen har för att vidta åtgärder med avseende på beviljande av rättsstridigt stöd eller stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden, skulle det alltså finnas risk för att den kontroll av statligt stöd som grundas på anmälningsskyldigheten går överstyr.
The Commission disputes the finding by the Court of First Instance, in paragraph 179 of the judgment under appeal, that the annual reports and accounts which Salzgitter sent to the Commission indicated that it had had the benefit of exceptional reserves.
Kommissionen har bestritt förstainstansrättens konstaterande i punkt 179 i den överklagade domen att det av de verksamhetsrapporter och årsredovisningar som Salzgitter överlämnat till kommissionen hade framgått att företaget hade gjort avsättningar till extraordinära reserver.
The Commission adds that, in any event, it is not the amounts or the reserves used for investments which are decisive in the quota system, but the effects which the investments have had on production capacity and, subsequently, on production itself.
Kommissionen har tillagt att det under alla förhållanden inte är de belopp eller reserver som använts för investeringarna som är avgörande i kvotsystemet, utan de verkningar som investeringarna har haft på produktionskapaciteten och därefter på själva produktionen.
It states that, even if the statement made by the Court of First Instance in paragraph 178 of the judgment under appeal, to the effect that the sources of financing did indeed have to be communicated to the Commission under the quota system, is true, the reserves at issue are not sources of financing but a deferment of tax granted in respect of specific investments.
Kommissionen har angett att även om man godtar förstainstansrättens påstående i punkt 178 i den överklagade domen att finansieringskällorna faktiskt skulle meddelas kommissionen inom ramen för kvotsystemet, motsvarar reserverna i fråga inte finansieringskällor utan ett skatteuppskov som beviljats för särskilda investeringar.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P fact that that citizen sent correspondence to a department not competent to deal with it.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-408/04 P förhållanden inte gentemot en medborgare kan åberopa den omständigheten att den sistnämnda har skickat en försändelse till en obehörig avdelning.
of the Commission’s modern administrative organisation, that is to say the clear and unambiguous division of responsibilities, in favour of an administrative system under which every Commission officer would immediately have to notify the competent authority of any infringement of the legal order detected by him.
för kommissionens moderna administrativa organisation ifrågasätts, nämligen den klara och tydliga fördelningen av behörigheterna, till förmån för ett administrativt system, i vilket varje tjänsteman vid kommissionen omedelbart måste anmäla varje överträdelse av rättsordningen som han har upptäckt till den behöriga myndigheten.
The Federal Republic of Germany submits that, as the authority responsible for controlling State aid, the Commission must take account of any information that may be sent to it.
Förbundsrepubliken Tyskland har hävdat att kommissionen i sin egenskap av kontrollmyndighet för statliga stödåtgärder skall beakta all den information som kan komma att lämnas till den.
It adds that the administrative departments responsible for managing steel quotas are capable, by virtue of their sphere of responsibility, of recognising information received that relates to controls on aid to the steel sector and that they are required to forward any relevant information to the departments responsible for controlling aid.
Förbundsrepubliken Tyskland har tillagt att de administrativa tjänstegrenar som är ansvariga för att sköta stålkvoterna, genom sin sakkunskap, är kapabla att känna igen den information som erhållits avseende kontroll av stöd till stålindustrin och att de är skyldiga att överlämna relevant information till de tjänstegrenar som är ansvariga för kontrollen av stöd.
Contrary to Salzgitter’s submissions, I take the view that this fifth limb is admissible.
Till skillnad från vad Salzgitter har hävdat anser jag att den femte delgrunden kan tas upp till prövning.
Salzgitter takes the view that this limb is concerned with considerations of fact which the Court of Justice should not hear and determine on appeal.
Salzgitter anser att denna delgrund avser sådana sakomständigheter som domstolen inte skall pröva inom ramen för ett överklagande.
In the alternative, it submits that implicit in the obligation incumbent on the Commission, under the system for monitoring steel quotas, to take account of aid granted previously is the obligation to take cognisance of the annual reports which have been sent to it.
Salzgitter har i andra hand gjort gällande att kommissionens skyldighet enligt systemet för övervakning av stålkvoterna att beakta tidigare beviljat stöd innebär en skyldighet att ta del av de verksamhetsrapporter som överlämnats till den.
It adds that the annual accounts contained in those reports showed clearly that Salzgitter had benefited from the tax measures provided for by the ZRFG and that it was in fact on the basis of those annual reports that the Commission sent it a request for information in 1998.
Salzgitter har tillagt att de årsredovisningar som finns i dessa rapporter klart angav att företaget hade dragit fördel av skatteåtgärder enligt ZRFG och att det för övrigt var på grundval av dessa verksamhetsrapporter som kommissionen år 1998 hade skickat en begäran om upplysningar till företaget.
It submits that this matter was also addressed during a meeting with the Commission in 1982 which was also attended by representatives from the departments responsible for managing steel quotas and from those responsible for controlling State aid.
Salzgitter har gjort gällande att denna fråga även hade tagits upp vid ett möte med kommissionen år 1982, i vilket även tjänstegrenarna med ansvar för att sköta stålkvoterna samt tjänstegrenarna med ansvar för att kontrollera statligt stöd hade deltagit.