natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to answer the query raised in the preceding point it should be noted first of all that the system put in place by Regulation No 1408/71 is merely a system of coordination, concerning inter alia, in Title II of that regulation (which includes Articles 13 and 14), the determination of the legislation applicable to employed and selfemployed persons who make use, in various circumstances, of their right to freedom of move-
För att besvara frågan från föregående punkt skall det först och främst erinras om att det system som införts genom förordning nr 1408/71 endast omfattar samordning och, i enlighet med avdelning II (under vilken artiklarna 13 och 14 återfinns), avser särskilt bestämmande av vilken lagstiftning som skall tillämpas på anställda och egenföretagare som
DEROUIN that power, for it to comply with Community law, 24 which in that case meant that the
DEROUIN berörda medlemsstaten beaktar gemenskapsrätten då den utövar denna sin behörighet 24,
However, with reference in particular to Allard, 26the Urssaf and the Commission system put in place by the Member State of residence should take into account the sickness insurance contributions already paid by pensioners during their working years in a Member State other than the Member State of residence.
Med hänvisning till domen i målet Allard 26anser Urssaf och kommissionen vilket i det målet innebar att avgifter till sjukförsäkringen som redan betalats av pensionärer under den tid de förvärvsarbetade i en annan medlemsstat än bosättningsstaten skall beaktas enligt det system som bosättningsstaten har upprättat.
25 consider that it is contrary to Regulation No 1408/71 for a Member State to refrain from levying contributions which fall within the scope of that regulation.
25 däremot att förordning nr 1408/71 utgör hinder för att en medlemsstat avstår från att ta ut pålagor som omfattas av dess tillämpningsområde.
Although, in its written observations, the United Kingdom had supported the same view as that put forward by Mr Derouin and the French Government, at the hearing it concurred with the line of argument put by the Commission, contending, in particular, that Member States must observe Community law when exercising their fiscal competence.
Förenade kungarikets regering framhöll i sin skriftliga inlaga samma ståndpunkt som den som Philippe Derouin och den franska regeringen lade fram men anslöt sig till kommissionens argumentation vid den muntliga förhandlingen och framhöll särskilt att medlemsstaterna skall beakta gemenskapsrätten när de utövar sin skattebehörighet.
Is what the provisions of Regulation No 1408/71 do not prohibit in the situation described above imposed as a requirement on the Member State of residence in respect of the calculation of contributions such as the CSG and the CRDS on the total income of a selfemployed person such as Mr Derouin?
Även om ett exempel som det som utvecklades ovan inte strider mot bestämmelserna i förordning nr 1408/71 kvarstår frågan om dessa bestämmelser tvingande, i den mening att en bosättningsstat skall beräkna avgifter som CSG och CRDS på grundval av en egenföretagares, som Philippe Derouin, samtliga inkomster.
It must be noted that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 provides that ‘[t]he person referred to in Article … 14a(2), … shall be treated, for the purposes of application of the legislation laid down in accordance with [that provision], as if he pursued all his professional activity or activities in the territory of the Member State concerned’. 27
Det skall erinras om i enlighet med artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71 att ”en person som avses i artikel … 14a.2, skall vid tillämpningen av den lagstiftning som har fastställts i överensstämmelse med dessa bestämmelser, behandlas som om han utförde allt förvärvsarbete inom den berörda medlemsstatens territorium”. 27
Mr Derouin and the French Government suggest that the answer to this should be negative.
Philippe Derouin och den franska regeringen har föreslagit att denna fråga skall besvaras nekande.
They consider in essence that the exemption from payment of the CSG and the CRDS which Mr Derouin would receive under the Double Taxation Convention would not affect the principles of Regulation No 1408/71, which include the single State principle, since Mr Derouin remains subject to French social security legislation and continues to receive all the benefits provided for by that legislation.
De anser i sak att den betalningsbefrielse från CSG och CRDS som Philippe Derouin åtnjuter enligt dubbelbeskattningsavtalet inte ifrågasätter principerna i förordning nr 1408/71, bland vilka principen om att endast en lagstiftning är tillämplig återfinns, då Philippe Derouin även fortsättningsvis omfattas av den franska socialförsäkringen och åtnjuter samtliga förmåner som denna erbjuder.
As Advocates General Jacobs and Ruiz-Jarabo Colomer have rightly stated, Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 lays down rules determining the basis on which contributions to national social security schemes from the person to which it relates are to be levied so that the contribu-
Såsom generaladvokaterna Jacobs och Ruiz–Jarabo Colomer rätteligen har påpekat föreskrivs sammansättningen av beräkningsunderlaget för avgifterna till de nationella socialförsäkringssystemen beträffande den person som avses i artikel 14d.1 i förordning
See also Piatkowski, paragraph 33.
Se även domen i det ovannämnda målet Piatkowski, punkt 33.
25 — Nikula, paragraph 33.
25 — Domen i det ovannämnda målet Nikula, punkt 33.
See also to that effect Case C-302/98 Sehrer [2000] ECR I-4585, paragraph 36.
Se, för ett liknande resonemang, även dom av den 15 juni 2000 i mål C-302/98, Sehrer (REG 2000, s. I-4585), punkt 36.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 tions which must be paid in the Member State whose legislation is designated are calculated on the basis of the person’s total income obtained in all of the Member States concerned. 28
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MENGOZZI — MÅL C-103/06 nr 1408/71 så, att avgifterna som betalas in i den medlemsstat som anges enligt lagstiftningen beräknas på grundval av den totala inkomst som personen har uppburit i alla berörda medlemsstater.
Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71 preclude the imposition of a contribution such as the moderation contribution on the whole of the income of a selfemployed person in respect of professional activities as a selfemployed person both in the State of residence and in another Member State.
28 och följande artiklar i förordning nr 1408/71 utgjorde hinder för att en avgift såsom den särskilda avgiften togs ut på hela den inkomst som en egenföretagare hade uppburit för egenföretagarverksamhet som ut -övats i bosättningsstaten och i en annan medlemsstat.
The Court upheld this view in its judgment in Allard, delivered on 26 May 2005.
Domstolen bekräftade denna bedömning i domen i det ovannämnda målet Allard.
In that case Mr Allard, who was resident in Belgium and was in receipt of income from professional activities pursued in a selfemployed capacity in that Member State and in France, contested whether it was possible for the Kingdom of Belgium to assess the so-called ‘moderation contribution’, allocated to the selfemployed persons’ old-age and survivor’s pension scheme, on the basis of all that income, without that contribution giving rise, in return, to any entitlement to benefit. 29
Bakgrunden till denna dom var att José Allard, med hemvist i Belgien, uppbar inkomst från verksamhet som egenföretagare i både denna medlemsstat och Frankrike. Han ifrågasatte Konungariket Belgiens möjlighet att grunda beräkningsunderlaget för en avgift kallad ”särskild avgift” (cotisation de modération), som avsattes för systemet för egenföretagares ålders- och efterlevandepension, på hela den nämnda inkomsten utan att denna avgift gav rätt till någon motprestation. 29
In a matter referred to it by a Belgian court, the Court was asked mainly whether
Den nationella belgiska domstolen frågade domstolen främst huruvida artikel 13
Noting that the situation in the main proceedings did fall within the substantive and personal scope of Regulation No 1408/71, and in particular that Mr Allard was, according to Article 14a(2) of that regulation, subject to the Belgian social security scheme, 30 the Court held in respect of Article 14d(1) of that regulation that ‘a person in the situation described in the order for reference who is simultaneously selfemployed in Belgium and in France must be subject, as a result of the latter activity, to the appropriate Belgian legislation under the same conditions as if he was selfemployed in Belgium’.
Domstolen erinrade om att fallet vid den nationella domstolen mycket riktigt omfattades av det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 och att José Allard ingick i den personkrets som omfattas av denna förordnings tillämpning och vidare omfattades av den belgiska lagstiftningen om social trygghet i enlighet med artikel 14a.2 i förordning nr 1408/71. 30 Domstolen fastslog således med beaktande av artikel 14d.1 att ”en person som befinner sig i en sådan situation som beskrivs i beslutet om hänskjutande och som bedriver verksamhet som egenföretagare i Belgien och Frankrike samtidigt skall, med avseende på verksamheten i sistnämnda fall, följaktligen omfattas av relevant belgisk lagstiftning på samma villkor som om han bedrev denna verksamhet som egenföretagare i Belgien”. 31.
32The Court therefore concluded that ‘Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71 require a contribution such as the moderation contribution to be calcu-
32Domstolen drog följaktligen slutsatsen att
28 — See point 68 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-18/95 Terhoeve [1998] ECR I-345); point 41 of his Opinion in Sehrer; point 24 of his Opinion in Commission v Germany, and point 55 of the Opinion of Advocate General Jacobs in Hervein and Others.
I-345), punkt 41, i hans förslag till avgörande som framlades den 8 februari 2000 som utmynnade i domen i det ovannämnda målet Sehrer; punkt 24 i det förslag till avgörande som han framlade den 24 oktober 2000 som utmynnade i domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Tyskland, liksom punkt 55 i det förslag till avgörande som generaladvokaten Jacobs framlade den 5 april 2001 som utmynnade i domen i det ovannämnda målet Hervein m.fl.
See also point 20 of the Opinion of Advocate General Gulmann in Case C-71/93 VanPoucke [1994] ECR I-1101.
Se även punkt 20 i det förslag till avgörande som generaladvokaten Gulmann framlade den 2 februari 1994 i målet Van Poucke (dom av den 24 mars 1994 i mål C-71/93, REG 1994, s. I-1101).
29 — As is clear from paragraph 15 of Allard, the nature of that contribution, like the CSG and the CRDS in the present case, appeared to be in dispute because the national court considered that that contribution is more like ‘a form of emergency tax’ than a contribution falling within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
29 — Såsom framgår av punkt 15 i den nämnda domen föreföll denna avgifts beskaffenhet omtvistad, i likhet med CSG och CRDS i förevarande mål, eftersom den nationella domstolen ansåg att en sådan avgift mer liknade ”en form av krisskatt” än en social avgift som omfattas av det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71.
30 — Allard, paragraphs 18 and 20.31 — Ibid., paragraphs 21 and 22.32 — Ibid., paragraph 23 (emphasis added).
31 — Ibidem, punkterna 21 och 22.32 — Punkt 23 (min kursivering).
DEROUIN lated in such a way as to include under the heading of occupational income the income obtained in the territory of a Member State other than the Member State whose social legislation is applicable’ even if payment of that contribution does not give rise to any benefit in return. 33
DEROUIN det ”vid fastställelse av en sådan pålaga som den särskilda avgiften skall, enligt artikel 13 och följande artiklar i förordning nr 1408/71, i förvärvsinkomsterna inkluderas de inkomster som intjänats i en annan medlemsstat än den vars sociala lagstiftning är tillämplig”, trots att betalningen av denna pålaga inte ger någon rätt till en motprestation. 33
The fact remains, as the Commission has stated, that it follows in particular from the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 given in Allard that the Member State whose social security legislation is designated in accordance with Article 14a(2) of Regulation No 1408/71 must levy contributions falling within the scope of that regulation on the total income of a selfemployed person derived from selfemployment both in the Member State whose legislation is designated and in another Member State. 35
Det följer likväl, såsom kommissionen har framhållit, särskilt av den tolkning av artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71 som gjordes i domen i målet Allard, att den medlemsstat vars lagstiftning om social trygghet fastställs genom artikel 14a.2 i denna förordning skall ta ut avgifter som omfattas av den nämnda förordningens tillämpningsområde på hela den inkomst som en egenföretagare uppbär från sin egenföretagarverksamhet i den medlemsstat vars lagstiftning fastställts och i en annan medlemsstat. 35
It should be added, moreover, that in the present case neither Mr Derouin nor the French Government denies that, unlike the CSG and the CRDS, the family allowance contributions paid by Mr Derouin are, quite rightly, based on the latter’s total income from selfemployment in France and in the United Kingdom.
Det skall för övrigt tilläggas att varken Philippe Derouin eller den franska regeringen i förevarande mål ifrågasätter att de avgifter till familjetilläggsförsäkringen som Philippe Derouin betalar, till skillnad från CSG och CRDS, rätteligen grundas på hela den inkomst som den sistnämnde har uppburit för sin egenföretagarverksamhet i Frankrike och Förenade kungariket.
From the viewpoint of Community law, and hence irrespective of their classification under French domestic law, inasmuch as the CSG and the CRDS fall within the scope of Regulation No 1408/71 they must be assessed, according to Article 14d(1) of that regulation, on the base of Mr Derouin’s total income.
Ur ett gemenskapsrättsligt perspektiv – och följaktligen oberoende av hur de definieras enligt intern fransk rätt – skall underlaget till CSG och CRDS, då de omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71, grundas på hela den inkomst som Philippe Derouin har uppburit i enlighet med artikel 14d.1 i den nämnda förordningen.
It is somewhat curious that, in the grounds of that judgment, the Court should not have mentioned the part of a sentence in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 that I regard as crucial, which states that it is ‘for the purposes of application of the legislation laid down in accordance with these provisions’ that activities pursued in a selfemployed capacity in another Member State are to be treated in the same way as those pursued in the Member State which is competent according to that regulation to levy social security contributions.
Det är något märkligt att domstolen i domskälen till denna dom har underlåtit att erinra om den del av meningen i artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71, enligt vilken det är ”vid tillämpningen av den lagstiftning som har fastställts” som egenföretagarverksamheten som har utövats i en annan medlemsstat likställs med den som har utövats i den behöriga medlemsstaten i enlighet med bestämmelserna för uttagande av avgifter för social trygghet.
34 To have mentioned that sentence would have had the benefit of providing a better relationship between paragraphs 21 to 23 of the grounds of the judgment, by emphasising the fact that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 guarantees the selfemployed person, in particular, that the social security contributions are calculated in accordance with the legislation determined in accordance with Article 14a(2) of that regulation.
34Detta erinrande skulle ha förtjänsten att en bättre uppdelning mellan punkterna 21 och 23 i domskälen säkerställdes, genom att det tydligt betonades att det enligt artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71 för egenföretagare särskilt garanteras att beräkningen av socialförsäkringsavgifter skall ske i enlighet med den lagstiftning som bestäms i artikel 14a.2 i den nämnda förordningen.
34 — It is to be noted that paragraph 24 of VanPoucke, to which paragraph 21 of the judgment in Allard refers, does however mention the sentence whose omission is criticised here.
35 — Jag vill i alla avseenden visa att denna tolkning har upprepats i artikel 13.5 i förordning nr 883/2004, enligt vilken arbetstagare som utövar verksamhet i två eller fler medlemsstater behandlas som om de utövade hela sin verksamhet som anställda och som egenföretagare eller uppbar samtliga sina inkomster i den medlemsstat vars lagstiftning bestäms genom tillämpning av punkterna 1–4 i samma artikel 13.
35 — It may be appropriate to point out that this interpretation was also given in Article 13(5) of Regulation No 883/2004, which provides that persons who pursue activities in two or more Member States are to be treated as though they were pursuing all their activities as employed or selfemployed persons and were receiving all their income in the Member State whose legislation is determined in accordance with Article 13(1) to (4).
34 — Det skall uppmärksammas att det i punkt 24 i den ovannämnda domen Van Poucke, i vilken det hänvisas till punkt 21 i domen i det ovannämnda målet Allard, emellertid mycket riktigt erinras om den del av meningen vars frånvaro här kritiseras.
The obligation under Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 appears to arise from a concern to ensure, so far as possible, equal treatment in the area of social security between, on the one hand, migrant workers, and, on the other hand, workers in general active in the territory of a Member State.
Skyldigheten som följer av artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71 förklaras av att man har varit mån om att så bra som möjligt säkerställa likabehandling på området för social trygghet mellan dels migrerande arbetstagare, dels samtliga arbetstagare som är sysselsatta på en medlemsstats territorium.
application of the social security legislation of two Member States in whose territory a worker pursues activities as an employed and a selfemployed person.
trygghet tillhörande de två medlemsstater på vars territorium arbetstagaren utövar verksamhet både som anställd och som egenföretagare.
After confirming the validity of the abovementioned provisions the Court put forward the Community legislature’s concern, expressed clearly in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, to ensure equality of treatment between the workers referred to in Article 14c(a) and (b) of that regulation, so that, unlike those people who fall within the simultaneous application of two national social security legislations under Article 14c(b) in respect of each of their activities, 37those who fall within a single legislation under Article 14c(a) do not avoid all social security legislation as regards a part of their activities.
Efter att ha bekräftat de ovannämnda bestämmelsernas giltighet framhöll domstolen gemenskapslagstiftarens önskan, vilken tydliggjordes genom artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71, att säkerställa likabehandling mellan de arbetstagare som avses i artikel 14c a och artikel 14c b i syfte att de som åtnjuter tillämpning av en enda lagstiftning i enlighet med artikel 14c a inte skall undgå all lagstiftning om social trygghet avseende en del av sin verksamhet till skillnad från dem som omfattas av den samtida tillämpningen av två lagstiftningar om social trygghet i enlighet med 14c b avseende var och en av deras verksamheter. 37
First of all, as regards equality of treatment between migrant workers, the Court stated in Hervein and Others that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, which applies also to a person who is simultaneously employed and selfemployed in the territory of different Member States by virtue of Article 14c(a) of that regulation, seeks to prevent a situation where that person ‘finds that some of his activities are not covered by any social security legislation’. 36
Avseende först likabehandling mellan migrerande arbetstagare har domstolen fastslagit, i den ovannämnda domen Her -vein m.fl., att artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71, som även är tillämplig på en arbetstagare som samtidigt är verksam som anställd och egenföretagare inom olika medlemsstaters territorium, i enlighet med artikel 14c a i förordning nr 1408/71, syftar till att förhindra att denna arbetstagares verksamhet inte ”delvis faller utanför [all] lagstiftning … om social trygghet”. 36
However, I do not think that the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, read in conjunction with Article 14a(2) of that regulation, can differ fundamentally from that given in Hervein and Others.
Jag tror emellertid inte att tolkningen av artikel 14d.1 i förordning nr 1408/71, jämförd med artikel 14a.2 i denna förordning, kan skilja sig i grunden från den som domstolen gjorde i domen i det ovannämnda målet Hervein m.fl.
More specifically, the wording of Article 14d(1) of that regulation is sufficiently clear to give legitimate reason to believe that
Närmare bestämt är formuleringen i artikel 14d.1 i den nämnda förordningen tillräckligt klar för att det rimligen skall kunna antas att gemenskapslagstiftaren inte har tänkt tillåta att medlemsstaterna
Of course, the background to that statement is different from that to the present case.
Sammanhanget som detta tydliggörande ingår i skiljer sig visserligen från sammanhanget i förevarande mål.
In Hervein and Others the Court was questioned on the validity of the derogation from the single State principle contained in Article 14c(b) of Regulation No 1408/71 and Annex VII thereto, a derogation which allows, in the case of the Member States listed in Annex VII to that regulation, simultaneous
I domen i det ovannämnda målet Hervein m.fl. tillfrågades domstolen om giltigheten av det undantag, som föreskrivs i artikel 14c b i förordning nr 1408/71 och i denna bilaga, från principen om att endast en lagstiftning är tillämplig. Detta undantag möjliggör för de medlemsstater som finns uppräknade i bilaga VII till den nämnda förordningen att samtidigt tillämpa lagstiftningarna om social
37 — This statement was made in the judgment in Piatkowski, paragraphs 27 to 29.
37 — Detta sistnämnda tydliggörande kommer från den ovannämnda domen Piatkowski, punkterna 27–29.
As Regulation No 1408/71 precludes the imposition of double contributions in respect of the same income, in the cases referred to in Annex VII to Regulation No 1408/71 an insured person is subject to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as an employed person as regards that activity, and to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as a selfemployed person as regards such self-employment.
Eftersom det enligt förordning nr 1408/71 är förbjudet att ta ut dubbla avgifter för samma inkomst, i de fall som avses i bilaga VII, omfattas den försäkrade personen av lagstiftningen i den medlemsstat där denne utövar verksamhet som anställd avseende denna verksamhet och av lagstiftningen i medlemsstaten där denne utövar egenföretagarverksamhet avseende egenföretagarverksamheten.
36 — Paragraph 60 (emphasis added).
36 — Ovannämnd dom, punkt 60 (min kursivering).
DEROUIN those who exercise their right to freedom of movement.
DEROUIN samma förordning, även till att säkerställa likabehandling av alla arbetstagare som är sysselsatta i en medlemsstat utan att missgynna de arbetstagare som utövar sin rätt till fri rörlighet.
38 the Community legislature did not intend to allow Member States to agree bilaterally that a person who pursues activities in their respective territories in a selfemployed capacity should avoid all social security legislation as regards a part of his activities.
38 bilateralt kommer överens om att en arbetstagare som utövar egenföretagarverksamhet på deras respektive territorier undgår tillämpningen av lagstiftning om social trygghet avseende en del av sin verksamhet.