natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The relationship between international law and the Community legal order is governed by the Community legal order itself, and international law can permeate that legal order only under the conditions set by the constitutional principles of the Community.
Förhållandet mellan folkrätten och gemenskapens rättordning styrs av gemenskapens rättsordning, och folkrätten kan endast tränga igenom den rättsordningen på de villkor som följer av gemenskapens konstitutionella principer.
if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
domstolens lösning när man inser att det skulle få ”institutionella följder” av ”grundläggande art såväl för gemenskapen som för medlemsstaterna” 22om en överenskommelse som ingåtts utan en korrekt rättslig grund – eller enligt ett felaktigt beslutsförfarande – skulle ges verkningar inom gemenskapens rättsordning.
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage, Member States and Community institutions are under a duty of loyal cooperation.
Ett liknande syfte föreligger i mål där domstolen har fastslagit att medlemsstater och gemenskapsinstitutioner har en samarbetsskyldighet när de gör åtaganden på internationell nivå.
23If an international agreement is concluded in breach of that duty, it can be denied effect in the Community legal order.
23Om en internationell överenskommelse ingås i strid med den skyldigheten kan den nekas verkningar inom gemenskapens rättsordning.
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements
Härav följer att förevarande överklagande i grunden handlar om följande fråga: finns det något stöd i fördraget för att påstå att den omtvistade förordningen är undantagen från de konstitutionella krav som normalt ställs enligt gemenskapsrätten,
22 — Opinion 2/94 [1996] ECR I-1759, paragraph 35.
137), punkt 33, yttrande från domstolen den 19 mars 1993 i mål 2/91 (REG 1993, s.
23 — See, for instance, Ruling 1/78 of 14 November 1978 [1978] ECR 2151, paragraph 33; Opinion 2/91 [1993] ECR I-1061, paragraphs 36 to 38; and Case C-25/94 Commission v Council [1996] ECR I-1469, paragraphs 40 to 51.
I-1061), punkterna 36–38, och domstolens dom av den 19 mars 1996 i mål C-25/94, kommissionen mot rådet (REG 1996, s. I-1469), punkterna 40–51.
25 — See, for instance, Opinion 2/94, cited in footnote 22, paragraphs 30, 34 and 35.
24 — Domstolens dom av den 10 mars 1998 i mål C-122/95, Tyskland mot rådet (REG 1998, s. I-973).
24 — Case C-122/95 [1998] ECR I-973.
25 — Se, bland annat, domstolens yttrande 2/94 (ovan fotnot 22), punkterna 30, 34 och 35.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-415/05 P nödvändig för att genomföra sanktioner som hade föreskrivits av säkerhetsrådet.
28 a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
28 eftersom den genomför sanktioner som har införts genom resolutioner från säkerhetsrådet?
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus is silent on the matter of the scope of the Court’s jurisdiction, because, at any rate, the regulation did not infringe fundamental rights.
Rådet, kommissionen och Förenade kungariket har dock hävdat att det i domen i målet Bosphorus inte sägs något om omfattningen av domstolens behörighet eftersom förordningen i vilket fall som helst inte stred mot grundläggande rättigheter.
True, while the Advocate General dismissed the idea in passing, the Court did not explicitly address whether the fact that the regulation implemented a Security Council resolution could preclude it from exercising judicial review.
Det är riktigt att medan generaladvokaten, i förbigående, tillbakavisade denna uppfattning uttalade sig domstolen inte uttryckligen om huruvida den omständigheten att förordningen genomförde en resolution från säkerhetsrådet kunde hindra domstolen från att utöva sin prövningsrätt.
None the less, I would suppose that, instead of deliberately leaving the matter undecided, the Court accepted as self-evident what the Advocate General had felt useful to spell out, namely that ‘respect for fundamental rights is … a condition of the lawfulness of Community acts’. 29
Jag antar emellertid att domstolen inte medvetet lämnade frågan oavgjord utan, som en självklarhet, godtog det som generaladvokaten hade funnit lämpligt att ange klart och tydligt, nämligen att ”iakttagandet av de grundläggande rättigheterna är … en förutsättning för gemenskapsrättsakternas lagenlighet”. 29
In any event, even if one were to accept the suggestion that the Court sidestepped the problem of its jurisdiction in Bosphorus, the fact remains that the Council, the
I vilket fall som helst, även om domstolen anses ha undvikit frågan om sin behörighet i domen i målet Bosphorus, kvarstår faktum att rådet, kommissionen och Förenade
In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
26I den domen bedömde domstolen huruvida en förordning som hade antagits för att genomföra en resolution från säkerhetsrådet om ett embargo mot Federala republiken Jugoslavien stred mot grundläggande rättigheter och proportionalitetsprincipen.
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary
27Domstolen antydde på intet sätt att den kunde sakna behörighet att pröva denna fråga på grund av att förordningen var
29 — Opinion of Advocate General Jacobs in Bosphorus, cited in footnote 26, paragraph 53.
29 — Generaladvokaten Jacobs förslag till avgörande i målet Bosphorus (ovan fotnot 26), punkt 53.
26 — Case C-84/95 [1996] ECR I-3953.27 — Bosphorus, cited in footnote 26, paragraph 26.
27 — Domen i målet Bosphorus (ovan fotnot 26), punkt 26.
Commission and the United Kingdom fail to identify any basis in the Treaty from which it could logically follow that measures taken for the implementation of Security Council resolutions have supra-constitutional status and are hence accorded immunity from judicial review.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN kungariket inte har angett någon grund i fördraget av vilken det logiskt följer att sådana åtgärder som vidtas för att genomföra resolutioner från säkerhetsrådet står över konstitutionen och således är undantagna från domstolsprövning.
Indeed, in the absence of a Community measure, it would in principle be open to the Member States to take their own implementing measures, since they are allowed, under the Treaty, to adopt measures which, though affecting the functioning of the common market, may be necessary for the maintenance of international peace and security.
Om gemenskapsåtgärder saknades skulle det i princip stå medlemsstaterna fritt att vidta sina egna genomförandeåtgärder eftersom de enligt fördraget har rätt att vidta åtgärder som kan behövas för upprätthållandet av internationell fred och säkerhet trots att de påverkar den gemensamma marknaden.
31 None the less, the powers retained by the Member States in the field of security policy must be exercised in a manner consistent with Community law.
31Medlemsstaterna är dock vid utövandet av den behörighet som har förbehållits dem på det säkerhetspolitiska området skyldiga att iaktta gemenskapsrätten.
The United Kingdom suggests that such immunity from review can be derived from Article 307 EC.
Förenade kungariket har angett att det kan härledas från artikel 307 EG att sådana rättsakter skall vara undantagna från domstolsprövning.
31 — Articles 297 EC and 60(2) EC. See also: Case C-70/94 Werner [1995] ECR I-3189; Case C-83/94 Leifer and Others [1995] ECR I-3231; and the Opinion of Advocate General Jacobs in Case C-120/94 Commission v Greece [1996] ECR I-1513.
32 — Domstolens dom av den 14 januari 1997 i mål C-124/95, Centro-Com (REG 1997, s. I-81), punkt 25.
33 — Case C-260/89 [1991] ECR I-2925.
33 — Domstolens dom av den 18 juni 1991 i mål C-260/89, ERT (REG 1991, s. I-2925).
See also Case C-368/95 Familiapress [1997] ECR I-3689 and Case C-60/00 Carpenter [2002] ECR I-6279.
I-3689), och dom av den 11 juli 2002 i mål C-60/00, Carpenter (REG 2002, s. I-6279).
30 — Paragraphs 235 to 241 of the judgment under appeal.
30 — Punkterna 235–241 i den överklagade domen.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P constitutional charter, the Treaty’.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-415/05 P fördraget”.
The crucial problem with the argument raised by the United Kingdom, however, is that it presents Article 307 EC as the source of a possible derogation from Article 6(1) EU, according to which ‘the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law’.
Det avgörande problemet med Förenade kungarikets argument är dock att artikel 307 EG framställs som källan till ett möjligt avsteg från artikel 6.1 EU, enligt vilken ”[u]nionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen”.
As the Court stated in Les Verts, ‘the European Community is a community based on the rule of law inasmuch as neither its Member States nor its institutions can avoid a review of the question whether the measures adopted by them are in conformity with the basic
Domstolen konstaterade i målet Les Verts att ”Europeiska ekonomiska gemenskapen är en rättslig gemenskap av sådant slag att varken medlemsstaterna eller gemenskapsinstitutionerna kan undgå kontroll av om deras rättsakter står i överensstämmelse med gemenskapens grundläggande konstitutionella urkund, dvs.
37 — For a recent example of a case concerning the obligations of Member States under Article 307 EC, see Case C-203/03 Commission v Austria [2005] ECR I-935, paragraph 59.
37 — För ett färskt exempel på ett mål som handlar om medlemsstaternas skyldigheter enligt artikel 307 EG, se domstolens dom av den 1 februari 2005 i mål C-203/03, kommissionen mot Österrike (REG 2005, s. I-935), punkt 59.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION questions’.
Härvid har kommissionen använt sig av begreppet ”politiska frågor”.
39In brief, one could say that the Commission, the Council and the United Kingdom contend that the specific subjectmatter at issue in the present case does not lend itself to judicial review.
39Sammanfattningsvis kan man säga att kommissionen, rådet och Förenade kungariket anser att den speciella fråga som det förevarande målet handlar om inte lämpar sig för att prövas i domstol.
a common attitude’.
”i förekommande fall inta en gemensam hållning”.
That duty requires Member States to exercise their powers and responsibilities in an international organisation such as the United Nations in a manner that is compatible with the conditions set by the primary rules and the general principles of Community law.
Den skyldigheten innebär att medlemsstaterna måste utöva sin behörighet och sitt ansvar i en sådan internationell organisation som Förenta nationerna på ett sätt som är förenligt med de villkor som följer av primärrättsliga regler och de allmänna gemenskapsrättsliga principerna.
This does not detract from the importance of the interest in maintaining international peace and security; it simply means that it remains the duty of the courts to assess the lawfulness of
Det förringar inte betydelsen av behovet av att upprätthålla internationell fred och säkerhet, utan betyder bara att domstolarna förblir skyldiga att pröva lagenligheten av åtgärder som kan
The Council, the Commission and the United Kingdom argue that, as a matter of general principle, it is not for the Court to cast doubt on Community measures that implement resolutions which the Security Council has considered necessary for the maintenance of international peace and security. In this connection, the Commission evokes the notion of ‘political
Rådet, kommissionen och Förenade kungariket har hävdat att det principiellt sett inte ankommer på domstolen att ifrågasätta gemenskapsåtgärder som har vidtagits för att genomföra resolutioner som säkerhetsrådet
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P measures that may conflict with other interests that are equally of great importance and with the protection of which the courts are entrusted.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-415/05 P stå i konflikt med andra intressen som också är av stor betydelse och med det skydd som domstolarna är ansvariga för.
As Justice Murphy rightly stated in his dissenting opinion in the Korematsu case of the United States Supreme Court: the risks to public security are believed to be extraordinarily high, the pressure is particularly strong to take measures that disregard individual rights, especially in respect of individuals who have little or no access to the political process.
Justice Murphy hade rätt när han i sin skiljaktiga mening i målet Korematsu i Förenta staternas Supreme Court konstaterade följande: skall ske i dessa fall. När den allmänna säkerheten är utsatt för särskilt stora risker blir tvärtom trycket speciellt stort på att åtgärder vidtas som åsidosätter personliga rättigheter, framför allt gentemot personer som har begränsad tillgång eller inte alls tillgång till den politiska processen.
As I shall discuss below, the Court must verify whether the claim that extraordinarily high security risks exist is substantiated and it must ensure that the measures adopted strike a proper balance between the nature of the security risk and the extent to which these measures encroach upon the fundamental rights of individuals.
Såsom jag kommer att ange nedan skall domstolen kontrollera huruvida det är visat att det föreligger särskilt stora säkerhetsrisker och den skall säkerställa att åtgärderna är resultatet av en lämplig avvägning mellan å ena sidan säkerhetsriskens art och å andra sidan den utsträckning i vilken åtgärderna inkräktar på personers grundläggande rättigheter.
‘Like other claims conflicting with the asserted constitutional rights of the individual, [that] claim must subject itself to the judicial process of having its reasonableness determined and its conflicts with other interests reconciled.
”I likhet med andra anspråk som står i konflikt med individens påstådda konstitutionella rättigheter måste [detta] anspråk bli föremål för en domstolsprövning för att fastställa dess rimlighet och lösa dess konflikter med andra intressen.
41 Nor does it mean, as the United Kingdom submits, that judicial review in those cases should be only ‘of the most marginal kind’. On the contrary, when
41Inte heller betyder det såsom Förenade kungariket har hävdat att endast ”en mycket marginell” domstolsprövning
According to the Council, the Commission and the United Kingdom, the European Court of Human Rights relinquishes its powers of review when a contested measure is necessary in order to implement a Security Council resolution.
Enligt rådet, kommissionen och Förenade kungariket avstår Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna från sin prövningsrätt när en kritiserad åtgärd är nödvändig för att genomföra en resolution från säkerhetsrådet.
Yet, I seriously doubt that the European Court of Human Rights limits
Jag tvivlar dock starkt på att Europadomstolen begränsar sin egen
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION its own jurisdiction in that way.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN behörighet på det sättet.
42 Moreover, even if it were to do so, I do not think that that would be of consequence in the present case.
42 Även om så var fallet skulle det enligt min uppfattning sakna betydelse i det förevarande målet.
It is certainly correct to say that, in ensuring the observance of fundamental rights within the Community, the Court of Justice draws inspiration from the caselaw of the European Court of Human Rights.
Det är visserligen riktigt att EG-domstolen hämtar inspiration från Europadomstolens rättspraxis vid säkerställandet av att grundläggande rättigheter efterlevs inom gemenskapen.
43None the less, there remain important differences between the two courts.
43Viktiga skillnader kvarstår dock mellan dessa två domstolar.
The task of the European Court of Human Rights is to ensure the observance of the commitments entered into by the Contracting States under the Convention.
Europadomstolens uppgift är att övervaka att de fördragsslutande parterna fullgör de åtaganden de har gjort enligt konventionen.
Although the purpose of the Convention is the maintenance and further realisation of human rights and fundamental freedoms of the individual, it is designed to operate primarily as an interstate agreement which creates obligations between the Contracting Parties at the international level.
Trots att syftet med konventionen är att skydda och främja enskildas mänskliga rättigheter och grundläggande friheter har den utformats för att fungera främst som en mellanstatlig överenskommelse som skapar skyldigheter mellan de fördragsslutande parterna på internationell nivå.
44This is illustrated by the Convention’s intergovernmental enforcement mechanism.
44Det framgår av konventionens mellanstatliga verkställighetsmekanism.
45The EC Treaty, by contrast, has founded an autonomous legal order, within which States as well as individuals have immediate rights and obligations.
45Genom EG-fördraget infördes däremot en självständig rättsordning inom vilken både stater och enskilda har direkta rättigheter och skyldigheter.
The duty of the Court of Justice is to act as the constitutional court of the municipal legal order that is the Community.
EG-domstolens uppgift är att fungera som den konstitutionella domstolen för den lokala rättsordning som utgörs av gemenskapen.
Yet, the European Court of Human Rights declined jurisdiction ratione personae mainly because the ultimate authority and control over the security mission remained with the Security Council and, therefore, the impugned actions and inactions were attributable to the United Nations and not to the respondent States (see §§121 and 133 to 135 of the decision).
Europadomstolen ansåg sig sakna jurisdiktion ratione personae, i huvudsak därför att den yttersta maktbefogenheten och kontrollen över säkerhetsuppdraget tillkom säkerhetsrådet, och därför skulle det agerande och den passivitet som kritiserades tillskrivas Förenta nationerna och inte de svarande staterna (se §§ 121 och 133–135 i beslutet).
Indeed, in this respect the Court carefully distinguished the case from Bosphorus Airways (see, in particular, §151 of the decision).
I detta avseende gjorde domstolen omsorgsfullt skillnad mellan detta mål och målet Bosphorus Airways (se särskilt § 151 i beslutet).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P court.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT POIARES MADURO — MÅL C-415/05 P nationell domstol.
46 Indeed, the possibility of a successful challenge cannot be entirely unexpected on the Security Council’s part, given that it was expressly contemplated by the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team of the Sanctions Committee.
46 Säkerhetsrådet kan inte vara helt oförberett på att en sådan talan kan vara framgångsrik, med hänsyn till att detta uttryckligen togs i beaktande av sanktionskommitténs grupp Analytical Support and Sanctions Monitoring Team.
47 of Human Rights and the Court of Justice are therefore unique as regards their jurisdiction ratione personae and as regards the relationship of their legal system with public international law.
47 gäller deras jurisdiktion ratione personae och förhållandet mellan deras respektive rättssystem och folkrätten.
Thus, the Council, the Commission and the United Kingdom attempt to draw a parallel precisely where the analogy between the two Courts ends.
Rådet, kommissionen och Förenade kungariket försöker således dra en parallell just där likheterna mellan de två domstolarna upphör.
To the extent that such a ruling would prevent the Community and its Member States from implementing Security Council resolutions, the legal consequences within the international legal order remain to be determined
I den mån ett sådant avgörande skulle hindra gemenskapen och dess medlemsstater från att genomföra säkerhetsrådets resolutioner regleras rättsverkningarna inom den internationella rättsordningen av folkrättsliga
47 — See, in particular, the Second Report of the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team (S/2005/83), in which it is noted, in paragraph 54, that ‘the way entities or individuals are added to the terrorist list maintained by the Council and the absence of review or appeal for those listed raise serious accountability issues and possibly violate fundamental rights norms and conventions’ and, in paragraph 58, that ‘revisions to the process could help to reduce the possibility of one or more potentially negative court decisions’.
47 — Se särskilt den andra rapporten från gruppen för analytiskt stöd och övervakning av sanktioner (Analytical Support and Sanctions Monitoring Team) (S/2005/83), där det i punkt 54 anges att ”det sätt på vilket enheter och personer upptas i rådets terroristförteckning och bristen på möjlighet till prövning eller överklagande för dem vars namn förekommer i förteckningen ger upphov till allvarliga ansvarsfrågor och strider möjligen mot normer och konventioner avseende grundläggande rättigheter”. I punkt 58 anges att ”revidering av förfarandet skulle kunna bidra till att minska risken för ett eller flera eventuellt negativa domstolsavgöranden”.
The Council asserted at the hearing that, by exercising its judicial task in respect of acts of Community institutions which have their source in Security Council resolutions, the Court would exceed its proper function and ‘speak on behalf of the international community’.
Rådet angav under förhandlingen att domstolen skulle överskrida sin roll och ”tala på det internationella samfundets vägnar” om den utövade sin prövningsrätt på sådana av gemenskapsinstitutionernas rättsakter som har sitt ursprung i säkerhetsrådets resolutioner.
However, that assertion clearly goes too far.
Detta påstående går dock uppenbarligen för långt.
Of course, if the Court were to find that the contested resolution cannot be applied in the Community legal order, this is likely to have certain repercussions on the international stage.
Om domstolen fann att den omtvistade förordningen inte kunde tillämpas inom gemenskapens rättsordning är det naturligtvis sannolikt att detta skulle få vissa återverkningar på internationell nivå.
It should be noted, however, that these repercussions need not necessarily be negative.
Det skall dock påpekas att dessa återverkningar inte nödvändigtvis behöver vara negativa.
They are the immediate consequence of the fact that, as the system governing the functioning of the United Nations now stands, the only option available to individuals who wish to have access to an independent tribunal in order to obtain adequate protection of their fundamental rights is to challenge domestic implementing measures before a domestic
De utgör den direkta konsekvensen av att, såsom FN-systemet för närvarande är utformat, den enda möjligheten för personer som önskar få tillgång till en oberoende domstol för att erhålla lämpligt skydd för sina grundläggande rättigheter är att väcka talan mot nationella genomförandeåtgärder vid en
Court make use of the possibility of giving final judgment in this case.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION MOT RÅDET OCH KOMMISSIONEN använder sig av möjligheten att slutligt avgöra tvisten.
by the rules of public international law.
regler.