natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Several members considered that in the other policy areas where Members States had agreed that competences would be exercised at the supranational level, representation in international fora should be in
Flera medlemmar ansåg att representationen i internationella forum bör överensstämma med interna arrangemang inom övriga politikområden där medlemsstaterna hade enats om att beslutsbefogenheterna skulle
conformity with internal arrangements.
utövas på överstatlig nivå.
While several members advocated full EU membership in international organisations, some members viewed this as problematic as they considered that it would conflict with the rights of Member States without significantly enhancing the influence of the Union.
Flera medlemmar förespråkade att EU skulle ha fullt medlemskap i internationella organisationer, men några medlemmar menade att detta var problematiskt eftersom de ansåg att det skulle inkräkta på medlemsstaternas rättigheter utan att väsentligt öka unionens inflytande.
The Group noted that the statutes of international organisations dealing with areas for which the Union is competent would need to be changed before the Union could gain membership.
Arbetsgruppen konstaterade att det skulle bli nödvändigt att ändra stadgarna i de internationella organisationer som är verksamma på områden där unionen har behörighet, innan unionen kan bli medlem.
The Group agreed that the Union should work, where appropriate, for changes to the statutes of international organisations to allow for membership by the Union.
Arbetsgruppen var enig om att unionen när så är lämpligt bör verka för att stadgarna i internationella organisationer ändras så att unionen kan bli medlem.
Representation of the Union would be without prejudice to Member States' competence as subjects of International law and to their status in International organisations.
Unionens representation skulle inte påverka medlemsstaternas befogenheter som internationella rättssubjekt eller deras status i internationella organisationer.
This would contribute to overall enhancing the capacity of international organisations to improve global governance.
Detta skulle bidra till att allmänt stärka de internationella organisationernas förmåga att förbättra det globala styret.
The Eurozone members of the Group, supported by others, expressed support for a single representation of the Eurozone in IFI's.
De medlemmar i arbetsgruppen som tillhör euroområdet, och även andra medlemmar, uttryckte stöd för en gemensam representation av euroområdet i internationella finansinstitut.
Some members underlined that decisions in IFIs would entail actions by Member States and the Group therefore suggested that a solution should be identified in order to organise the articulation between single representation and obligations incumbent on Member States.
Några medlemmar betonade att beslut i internationella finansinstitut skulle medföra åtgärder från medlemsstaternas sida, och arbetsgruppen föreslog därför att man bör finna en lösning för att organisera samordningen mellan en gemensam representation och medlemsstaternas skyldigheter.
The Commission was invited to look into the issue and formulate proposals.
Kommissionen uppmanades att studera frågan och utarbeta förslag.
When considering external representation in bilateral relations, members felt that current arrangements could be improved with a view to enhancing clarity and continuity.
När medlemmarna övervägde frågan om yttre representation i bilaterala förbindelser menade de att de nuvarande arrangemangen skulle kunna förbättras i syfte att åstadkomma ökad klarhet och kontinuitet.
The situation was particularly unsatisfactory with respect to political dialogue meetings, where too many spoke on behalf of the EU (Presidency, the HR, the Troika, the Commission, Member States).
Situationen var särskilt otillfredsställande med avseende på politiska dialogmöten, där alltför många talade på EU:s vägnar (ordförandeskapet, den höge representanten, trojkan, kommissionen, medlemsstaterna).
It was pointed out that in diplomacy a lot depended on trust and personal relationships.
Det påpekades att mycket hänger på förtroende och personliga förbindelser inom diplomatin.
The Group considered in this respect that the person holding the function of HR should assume the representation of the Union, which would improve the visibility, clarity and continuity of the Union on the global stage.
Arbetsgruppen ansåg i detta avseende att den person som innehar befattningen som hög representant bör ta på sig representationen för unionen, vilket skulle förbättra unionens synlighet, tydlighet och kontinuitet på den globala arenan.
Some considered that representation at the highest political level (heads of State or Government) should be the responsibility of a permanent President of the European Council.
En del ansåg att representationen på den högsta politiska nivån (stats- och regeringschefer) bör bli en uppgift för en ständig ordförande för Europeiska rådet.
A majority of members expressed opposition to the proposal for a permanent President of the European Council.
En majoritet av medlemmarna invände mot förslaget om en ständig ordförande för Europeiska rådet.
The Group considered that this proposal had wider institutional implications and that it should therefore be discussed in Plenary.
Arbetsgruppen ansåg att detta förslag har vidare institutionella konsekvenser och att det därför bör diskuteras i plenum.
With respect to overseas representation, the Group advocated the creation of an EU diplomatic academy, providing training to young diplomats as well as mid-career training, and an EU diplomatic service, alongside those of Member States, as well as the development of a closer cooperation between the external services of the Union and of the Member States.
När det gäller representationen i andra världsdelar förespråkade arbetsgruppen att det inrättas en diplomatakademi för EU, som skulle erbjuda såväl utbildning av unga diplomater som fortbildning för yrkesverksamma, och en diplomattjänst för EU som ett komplement till medlemsstaternas egna tjänster, samt utveckling av ett närmare samarbete mellan unionens och medlemsstaternas yttre tjänster.
The Group proposed that current Commission delegations should be turned into EU delegations, and some suggested EU Embassies, which would work under the authority of the person holding the function of HR for issues concerning CFSP and under the authority of the Commission for the other aspects of external action.
Arbetsgruppen föreslog att befintliga kommissionsdelegationer skall omvandlas till EU-delegationer, och några föreslog EU-ambassader, som skulle arbeta under den person som innehar befattningen som hög representant för frågor som gäller GUSP och under kommissionens ledning när det gäller andra aspekter av de yttre åtgärderna.
They would be staffed by officials of the Commission and the Council Secretariat as well as seconded members of national diplomatic services.
Personalen skulle bestå av tjänstemän från kommissionen och rådets sekretariat samt utstationerade medlemmar av nationella diplomatkårer.
These EU delegations/embassies could also be tasked with servicing Member States not represented in a particular country.
Dessa EU-delegationer/-ambassader kunde också få uppgiften att bistå medlemsstater som inte är representerade i ett visst land.
It was also pointed out that the diplomatic representations of Member States should cooperate closely with EU delegations and that they should also be encouraged to provide support and information to the person holding the function of HR.
Det påpekades också att medlemsstaternas diplomatiska representationer bör bedriva ett nära samarbete med EU-delegationerna och att de bör uppmuntras att tillhandahålla stöd och information till den person som innehar befattningen som hög representant.
REPORTfrom: to: Subject :
RAPPORTfrån: till: Ärende:
Chairman of Working Group VIII - Defence Convention Final report of Working Group VIII - Defence
Ordföranden i arbetsgrupp VIII för försvarsfrågor Konventet Slutrapport från arbetsgrupp VIII för försvarsfrågor
This report is in two parts.
Följande rapport omfattar två delar.
The first part reviews the legal context and the developments in European security and defence policy since the Cologne European Council (3 and 4 June 1999), the progress made and gaps remaining (paragraphs 5 to 30).
(den 34 juni 1999), de framsteg som gjorts och de brister som kvarstår (punkterna 5–30).
The first part also presents the specific features of defence issues and the diversity of the situations of the various States in relation to defence issues (paragraphs 31 to 44).
I den första delen framställs också försvarsfrågornas särskilda karaktär och de många olikartade förhållanden som råder i de olika medlemsstaterna när det gäller försvarsfrågorna
This first part, finally, describes the new challenges and threats which the Union and its Member States have to face.
Slutligen redogörs i denna första del för de nya utmaningar och hot som unionen och dess medlemsstater måste bemästra.
The way the strategic context has evolved has been an important element in the reflections of the Working Group and the formulation of its recommendations.
Utvecklingen av det strategiska läget har haft stor betydelse för arbetsgruppens diskussioner och formuleringen av dess rekommendationer.
The second part of the report contains the Working Group's recommendations, several of which have received wide support:
Den andra delen av rapporten innehåller arbetsgruppens rekommendationer. Flera av dessa har fått starkt stöd.
– improving the arrangements provided for crisis management, in order to improve the coherence and effectiveness of the Union's action (paragraph 52);
Förbättring av bestämmelserna om krishantering i syfte att stärka sammanhållningen och effektiviteten i unionens verksamhet (punkt 52).
– ensuring flexibility in decisionmaking and in action, both through more extensive use of constructive abstention and through the setting-up of a specific form of closer cooperation between those Member States wishing to carry out the most demanding Petersberg tasks and having the capabilities needed for that commitment to be credible (paragraphs 53 to 55);
Säkerställande av flexibiliteten i beslutsfattandet och åtgärderna, både genom användning i större utsträckning av konstruktiv röstnedläggning och genom införande av en särskild form av närmare samarbete mellan de medlemsstater som vill genomföra de mest krävande Petersberguppdragen och förfogar över nödvändiga resurser för att detta åtagande skall vara trovärdigt (punkterna 53–55).
– introducing a solidarity clause to enable Member States inter alia to prevent and respond to terrorist threats within the Union by mobilising all the necessary military and civil instruments (paragraphs 57 and 58);
Införande av en klausul om solidaritet som bland annat gör att medlemsstaterna kan avvärja och reagera på terroristhot inom unionen genom mobilisering av alla nödvändiga instrument, både militära och civila (punkterna 57–58).
– setting up a European Armaments and Strategic Research Agency to strengthen the industrial and technological base of the defence sector, allow Member States to pursue different cooperation programmes among themselves (paragraphs 64 and 65) and ensure fulfilment of capabilities commitments (paragraphs 66 and 67);
Inrättande av en europeisk byrå för försvarsmateriel och strategisk forskning för att stärka försvarssektorns industriella och tekniska grund, möjliggöra för medlemsstaterna att driva olika samarbetsprogram sinsemellan (punkterna 64–65) och säkerställa respekten för resursåtagandena (punkterna 66–67).
– giving the High Representative for the common foreign and security policy the responsibility for directing Union action and for coordinating Member States' efforts as regards defence (paragraph 71);
Överlämnande av ansvaret för att leda unionens verksamhet och samordna medlemsstaternas försvarsinsatser till den höge representanten för utrikes- och säkerhetspolitiken (punkt 71).
– ensuring suitable parliamentary scrutiny (paragraphs 72 and 73).
Säkerställande av en lämplig parlamentarisk kontroll (punkterna 72–73).
After these three months of work and at a time when the Convention is about to engage in debate on the basis of these recommendations, and then prepare the wording of new articles for the Treaty, I want to express my personal gratitude to all members of the Group, to the prominent figures and speakers who shed light on our proceedings and to all those who have helped me draft this report, particularly the Convention Secretariat, provided by Ms Annalisa Giannella, Mr Guy Milton, Ms Agniezska Bartol and Ms Alessandra Schiavo.
Efter tre månaders arbete och nu när konventet kommer att hålla en debatt med utgångspunkt i dessa rekommendationer och därefter förbereda formuleringen av nya artiklar i fördraget, vill jag framföra mitt personliga tack till var och en av arbetsgruppens medlemmar, till de framstående personer och föredragshållare som har bidragit till våra överläggningar och alla dem som har hjälpt mig att utarbeta denna rapport, framför allt konventets sekretariat som sköts av Annalisa Giannella, Guy Milton, Agnieszka Bartol och Alessandra Schiavo.
The Working Group on Defence, chaired by Mr Michel Barnier, conducted its proceedings on the basis of the mandate given by the Praesidium of the Convention, as subsequently expanded by the Group's Chairman (CONV 206/02 and CONV 246/02), and of questions which were put to it.
Arbetsgruppen för försvarsfrågor, under ordförandeskap av Michel Barnier, har arbetat med utgångspunkt i det mandat som den tilldelats av konventets presidium. Detta har vidareutvecklats av arbetsgruppens ordförande (CONV 206/02 och CONV 246/02) och med utgångspunkt i de frågor som har tillställts honom.
The discussion was conducted, furthermore, with the support of introductory notes from the Secretariat prepared for each of the meetings, together with hearings of experts (a list of experts heard is given in the Annex).
Diskussionen har dessutom förts med stöd av de orienterande noter som sekretariatet har utarbetat till varje möte samt på grundval av utfrågningar av experter (en förteckning över de experter som har utfrågats finns i bilagan).
In addition, a seminar on the European security and defence policy (ESDP) was organised, with the assistance of the European Union Institute for Security Studies, during which members of the Convention were able to engage in discussions with experts (the programme for the seminar, a list of speakers and the minutes will be found in CONV 417/02).
Dessutom anordnades ett seminarium om den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP) med medverkan av Europeiska unionens institut för säkerhetsstudier, då konventets ledamöter kunde debattera med experterna (seminarieprogrammet, talarlistan och protokollet från seminariet finns i dokument CONV 417/02).
The Working Group has met on nine occasions (one of the meetings was held jointly with the Working Group on External Action).
Arbetsgruppen har sammanträtt nio gånger (varav ett möte tillsammans med arbetsgruppen för yttre åtgärder).
1 submitted 44 written contributions
Arbetsgruppens medlemmar och andra konventsledamöter har överlämnat 44 skriftliga bidrag.
This report presents the results of the Group's discussions and sets out its recommendations to the Convention.
I denna rapport återges resultatet av arbetsgruppens diskussioner och ett antal rekommendationer som skall överlämnas till konventet.
The objective of introducing a common foreign and security policy (CFSP) was first acknowledged during the negotiations that led to the Maastricht Treaty.
Målet att införa en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik erkändes för första gången vid de förhandlingar som resulterade i Maastrichtfördraget.
The provisions concerning the CFSP, including those on the ESDP, were revised by the Amsterdam Treaty, which came into force on 1 May 1999.
Bestämmelserna om GUSP och ESFP reviderades genom Amsterdamfördraget som trädde i kraft den 1 maj 1999.
The concept of security is very broad, by nature indivisible, and one that goes beyond the purely military aspects covering not only the security of States but also the security of citizens.
Säkerhetsbegreppet är ett mycket vitt begrepp som till sin natur är odelbart, går utöver de rent militära aspekterna och inbegriper både staternas och medborgarnas säkerhet.
On the basis of this broad concept of security, the common foreign and security policy and the ESDP which forms part of it favour the promotion of international security founded on multilateral solutions and respect for international law. Conflict prevention is a
Med utgångspunkt i detta vida säkerhetsbegrepp bidrar den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den europeiska säkerhets- och försvarspolitik som är en del av denna till att främja den internationella säkerheten på grundval av multilaterala lösningar och respekt
key element in the approach followed by the Union in international relations.
för folkrätten. Förebyggande av konflikter är en viktig del av unionens strategi för de internationella förbindelserna.
The ESDP allows the Union military options over and above the civil instruments of crisis prevention and management.
ESFP ger unionen tillgång till militära alternativ tillsammans med de civila instrumenten för förebyggande och hantering av kriser.
Within this broad concept of security, disarmament occupies an essential place.
Nedrustningen intar dessutom en mycket framträdande plats inom detta vida säkerhetsbegrepp.
Through the CFSP, the Union is deeply engaged in promoting multilateral efforts in favour of disarmament.
Unionen är starkt engagerad i att främja de multilaterala nedrustningsinsatserna inom ramen för GUSP.
The current principal legal bases for the ESDP are contained in Article 17 of the Treaty on European Union (TEU), which makes the ESDP an integral part of the CFSP.
De viktigaste rättsliga grunderna för ESFP finns i artikel 17 i Fördraget om Europeiska unionen, vilket medför att ESFP ingår som en integrerande del av GUSP.
Paragraph 1 of that Article defines in very broad terms the scope of the ESDP, which includes "all questions relating to the security of the Union, including the progressive framing of a common defence policy (...), which might lead to a common defence, should the European Council so decide" Paragraph 2 of the same Article specifies that security questions include the Petersberg tasks, in particular "humanitarian and rescue tasks, peacekeeping tasks and tasks of combat forces in crisis management, including peacemaking".
I artikel 17.1 fastställs i allmänna ordalag räckvidden för ESFP som omfattar "alla frågor som gäller unionens säkerhet, inklusive den gradvisa utformningen i enlighet med andra stycket av en gemensam försvarspolitik som skulle kunna leda till ett gemensamt försvar, om Europeiska rådet beslutar det". I artikel 17.2 preciseras att säkerhetsfrågorna inbegriper Petersberguppdragen, bland annat "humanitära insatser och räddningsinsatser, fredsbevarande insatser och insatser med stridskrafter vid krishantering inklusive fredsskapande åtgärder".
Developments since the Cologne European Council meeting
Utvecklingen efter Europeiska rådet i Köln
The new international context and the limits to action by Member States of the Union during the Balkans crisis prompted consideration of how to give practical effect to the ESDP.
Den nya internationella situationen och de gränser för EU-medlemsstaternas verksamhet som konstaterades under Balkankrisen har lett fram till en undersökning av hur ESFP skall utformas i praktiken.
The Franco-British meeting in Saint-Malo, and subsequently the Cologne European Council meeting in June 1999, gave the political impetus and set out the guidelines required for the strengthening of the European security and defence policy.
Det fransk-brittiska toppmötet i Saint-Malo och därefter Europeiska rådet i Köln i juni 1999 gav politiska impulser och angav de nödvändiga riktlinjerna för en förstärkning av den europeiska säkerhetspolitiken.
At the Cologne European Council meeting (3 and 4 June 1999), the Heads of State or Government of the Member States of the European Union took the decision to provide the Union with the capacity for autonomous action, backed up by credible military forces, the means to decide to use them and a readiness to do so, in order to respond to international crises without prejudice to actions by NATO.
Europeiska unionens medlemsstater att förse unionen med förmåga till självständigt handlande, som stöder sig på trovärdiga militära styrkor, möjlighet att besluta sig för att använda dem och vara redo till detta, för att reagera vid internationella krislägen utan att detta strider mot åtgärder som vidtas av Nato. Vid Europeiska rådets möte i Helsingfors
At the Helsinki European Council meeting (10 and 11 December 1999), the Heads of State or Government confirmed that they intended to give the European Union autonomous capacity to take decisions and made clear their intention, where NATO as a whole was not engaged, to launch and conduct EU-led military operations in response to international crises.
Europeiska unionen en förmåga att fatta självständiga beslut och klargjorde sin avsikt att, där Nato i sig inte är engagerat, inleda och utföra militära operationer under ledning av Europeiska unionen som svar på internationella kriser.
These conclusions have since been further developed by the European Council.
Dessa slutsatser har senare diskuterats mer ingående av Europeiska rådet.
Although the European Union's natural priority, in its crisis-management action outside the Union, remains relatively close to its borders, neither the Treaty nor the European Council conclusions place any geographical limit on the Union's action.
Även om den naturliga prioriteringen för Europeiska unionen vid krishantering utanför unionen ligger relativt nära dess yttre gränser, sätter varken fördraget eller slutsatserna från Europeiska rådet några geografiska gränser för unionens agerande.
At the Helsinki European Council meeting, the political objective set at Cologne was reflected in the adoption of concrete objectives concerning the creation of European forces that are credible, available and effective.
Vid Europeiska rådets möte i Helsingfors omsattes det politiska mål som fastställdes i Köln i antagandet av konkreta mål för upprättande av europeiska styrkor som är trovärdiga, disponibla och effektiva.
Under this objective (known as the "Helsinki headline goal"), the Member States undertook to be able, by 2003 and cooperating voluntarily, todeploy rapidly (within 60 days) and sustain (for at least one year) military forces capable of the full range of Petersberg tasks as set out in the Amsterdam Treaty, including those which would require significant forces of up to corps level (up to 15 brigades, or 50 000 to 60 000 persons).
"Helsinki headline goal") förbinder sig medlemsstaterna att från och med 2003 att genom frivilligt samarbete snabbt(inom 60 dagar)kunna sätta in och (under minst ett år) underhålla styrkor som klarar av hela skalan av Petersberguppdragen enligt Amsterdamfördraget, inklusive de mest krävande, i operationer upp till armékårsnivå (upp till 15 brigader eller
The Member States must also be able to deploy smaller rapid response elements with very high readiness. These forces must be self-sustaining, with the necessary command, control and intelligence capabilities, logistics, other combat support services and additionally, as appropriate, air and naval elements.
Medlemsstaterna bör också kunna gruppera mer begränsade snabbinsatsstyrkor som finns tillgängliga och kan sättas in mycket snabbt.Styrkorna bör vara självförsörjande och ha nödvändig lednings- och underrättelsekapacitet samt förfoga över logistik, övrig underhållstjänst för strid och dessutom, där detta är lämpligt, flyg- och sjöstridskrafter.
The Member States of the European Union have also established common capability goals (command and control, reconnaissance and strategic transport).
Europeiska unionens medlemsstater har också fastställt gemensamma kapacitetsmål (ledning, spaning och strategiska transporter).