natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P broadcasters is generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees, a potential purchaser, in order to make such an investment, would have to have sufficiently broad coverage within the United Kingdom or wish to refocus its business on those lines.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-125/06 P enligt kommissionen underskattat verkan av artikel 3a.3 i direktivet.
Admittedly, in the Commission’s submission, the events and the manner in which they are to be broadcast, whole or in part, live or deferred, are determined by the notifying State and, therefore, by the decision declaring those measures to be compatible with Community law.
Visserligen bestäms enligt kommissionen evenemangen och sättet att sända dem – direkt eller via tidsförskjuten sändning – av den anmälande staten och följaktligen genom beslutet att dessa åtgärder är förenliga med gemenskapsrätten.
However, contrary to the Court of First Instance’s statement in paragraph 146 of the judgment under appeal, that decision does not deprive the national authorities of any discretion as to the performance of their obligations.
Detta beslut innebär dock inte, tvärtemot vad förstainstansrätten har hävdat i punkt 146 i den överklagade domen, att de nationella myndigheterna fråntas ett utrymme för skönsmässig bedömning i samband med att de fullgör sina skyldigheter.
The implementation of the obligations set out by the notifying State depends greatly on the legislation applied by and the view taken by the competent national authorities.
Fullgörandet av de skyldigheter som den anmälande staten bestämt beror mycket på lagstiftningen och på de behöriga nationella myndigheternas uppfattning.
The Court of First Instance therefore made an error of law by not requiring Infront to prove such economic consequences and by indicating that the Commission had not substantiated its allegations as to the specificity of the television broadcasting market in the United Kingdom.
Förstainstansrätten har enligt kommissionen på så sätt gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att inte ålägga Infront att bevisa de ovannämnda ekonomiska konsekvenserna och genom att låta antyda att kommissionen inte hade motiverat sitt påstående beträffande den speciella karaktären av marknaden för TV-sänd-ningar i Förenade kungariket.
Likewise, the Court of First Instance, by stating that the Commission’s position deprives Article 3a(3) of the Directive of all practical effect, misinterpreted that provision, because that would mean that for each event designated by a Member State there would necessarily have to be, in other Member States, television broadcasters liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event in the first State.
På samma sätt har förstainstansrätten, genom att hävda att denna uppfattning hos kommissionen innebär att artikel 3a.3 i direktivet fråntas all ändamålsenlig verkan, tolkat denna bestämmelse felaktigt. Detta innebär nämligen att det för varje evenemang som bestäms av en medlemsstat i andra medlemsstater nödvändigtvis måste finnas programföretag som kan tänkas köpa de exklusiva rättigheterna till detta evenemang i den förstnämnda staten.
The reality of such differences is illustrated by the TV Danmark 1 case, which gave rise to a judgment of the Court of Appeal and another of the House of Lords, regarding the performance in the United Kingdom of obligations set out by the Kingdom of Denmark in relation to events of major importance for society in that Member State.
Den faktiska förekomsten av dessa skillnader belyses av målet TV Danmark 1, som gav upphov till en dom av Court of Appeal och till en dom av House of Lords, angående fullgörandet i Förenade kungariket av skyldigheter som bestämts av Konungariket Danmark och som avsåg evenemang av särskild vikt för samhället i denna medlemsstat.
Under the United Kingdom system, it is sufficient if a free-to-air television broadcaster reaching most of the population of the notifying Member State has had a fair opportunity to acquire the exclusive rights in ques-
Enligt det brittiska systemet räcker det att ett programföretag för fri TV som når huvuddelen av befolkningen i den anmälande medlemsstaten har fått en skälig möjlighet att köpa de exklusiva rättigheterna i fråga.
COMMISSION v INFRONT WM it directly affects his legal situation and its implementation is purely automatic and results from Community rules alone without the application of other intermediate rules.
KOMMISSIONEN MOT INFRONT WM av gemenskapslagstiftningen, utan att några mellanliggande regler behöver tillämpas.
20 tion. Under the Danish system, on the other hand, a television broadcaster which has acquired exclusive rights may exercise them only if it is able to make arrangements to ensure the necessary coverage through other broadcasters, unless it can show that this is not reasonably possible.
20 danska systemet däremot kan ett programföretag som har köpt de exklusiva sändningsrättigheterna endast utöva dem om det kan vidta åtgärder för att garantera den nödvändiga bevakningen genom andra programföretag, utom om det kan bevisa att detta inte rimligen kan göras.
The Commission complains that the Court of First Instance did not demonstrate that each of those two conditions was satisfied.
Kommissionen har kritiserat förstainstansrätten för att den inte har visat att vart och ett av dessa två villkor var uppfyllt.
It is therefore wrong to maintain that the implementation of the Commission’s decision under Article 3a(2) of the Directive is purely automatic and results from Community rules alone.
Det är således felaktigt att hävda att tillämpningen av det beslut som kommissionen har fattat med stöd av artikel 3a.2 i direktivet är rent automatisk och endast följer av gemenskapslagstiftningen.
As regards, first, the contested measure’s effects on Infront’s situation, the Commission argues primarily that the contested measure would produce, for that company, only indirect economic consequences and that its legal position would remain unaltered.
Vad för det första avser den ifrågasatta rättsaktens inverkan på Infronts ställning har kommissionen i första hand gjort gällande att denna rättsakt för detta bolag endast har indirekta ekonomiska konsekvenser och att bolagets rättsliga ställning är oförändrad.
I do not agree with that analysis for the following reasons.
Jag delar inte denna bedömning och skälen härtill är följande.
Infront challenges that analysis and submits that the Court of First Instance correctly held that the contested measure concerned it directly.
Infront har ifrågasatt denna bedömning och hävdat att förstainstansrätten med rätta ansett att den ifrågasatta rättsakten berör bolaget direkt.
As the Court of First Instance stated in paragraph 165 of the judgment under appeal, the measures notified by the United Kingdom and, consequently, the contested measure have the effect of depriving Infront of the power freely to dispose of its television broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals.
Såsom förstainstansrätten har anfört i punkt 165 i den överklagade domen har de åtgärder som anmälts av Förenade kungariket och, följaktligen, den ifrågasatta rättsakten till verkan att Infront fråntas möjligheten att fritt förfoga över sina sändningsrättigheter till FIFA:s VM-slutspel för åren 2002 och 2006.
By virtue of the contested measure, Infront is prevented from granting those broadcasting rights exclusively to a pay television channel established
Infront är enligt denna rättsakt förhindrat att bevilja ensamrätten till dessa sändningsrättigheter till en betal-TV-kanal som är etablerad i en annan medlemsstat
20 — Case C-386/96 Dreyfus v Commission [1998] ECR I-2309, paragraph 43 and the caselaw cited.
20 — Dom av den 5 maj 1998 i mål C-386/96 P, Dreyfus mot kommissionen (REG 1998, s. I-2309), punkt 43 och där angiven rättspraxis.
As the Court of First Instance noted, a Community measure is to be considered of direct concern to an individual where
Såsom förstainstansrätten har erinrat om skall en enskild anses vara direkt berörd av en gemenskapsrättsakt om denna har direkt inverkan på den enskildes rättsliga ställning och genomförandet av denna rättsakt har en rent automatisk karaktär och endast följer
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P in a Member State other than the United Kingdom and which wishes to broadcast the World Cup finals in the United Kingdom.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT BOT — MÅL C-125/06 P och gjort sig skyldig till en felaktig rättstilllämpning i sin bedömning av räckvidden av artikel 3a i direktivet.
Infront is required to guarantee that those rights are also available to a broadcaster of free television covering a large proportion of the United Kingdom population.
än Förenade kungariket och som önskar sända detta evenemang i denna stat. Infront åläggs skyldigheten att garantera att de ovannämnda rättigheterna även är tillgängliga för ett radioföretag för fri radio vars sändningar är tillgängliga för en stor del av den brittiska befolkningen.
I consider that these arguments of the Commission raise the issue of whether Infront had a legal interest in bringing the proceedings rather than that of the requirement that it must be directly concerned by the contested measure.
Enligt min mening går kommissionens argumentationslinje ut på att ifrågasätta huruvida Infront hade intresse av att väcka talan snarare än huruvida kravet att bolaget skall vara direkt berört av den ifrågasatta rättsakten är uppfyllt.
They amount to a submission that the annulment of the contested measure would bring Infront no advantage since there was, in any case, no potential purchaser outside the United Kingdom of the broadcasting rights it held.
Denna argumentationslinje innebär nämligen att det hävdas att en ogiltigförklaring av denna rättsakt inte medför någon fördel för Infront, eftersom det under alla förhållanden inte utanför Förenade kungariket finns någon potentiell förvärvare av de sändningsrättigheter som detta bolag innehar.
The contested measure’s impact on Infront’s situation is therefore reflected not only in purely economic loss, through a diminution in the market value of its broadcasting rights to the 2002 and 2006 FIFA World Cup finals.
Den ifrågasatta rättsaktens inverkan på Infronts ställning visar sig således inte endast genom en rent ekonomisk skada, genom att värdet på marknaden av dess sändningsrättigheter till FIFA:s VM-slutspel för åren 2002 och 2006 minskar.
The impact also takes the form of infringement of its right to property, by impeding its right to grant exclusive licences.
Den visar sig även genom att dess äganderätt skadas, genom att dess rätt att bevilja exklusiva licenser hindras.
The Court of First Instance therefore decided, in my opinion, correctly and in accordance with the caselaw that the contested measure affected Infront’s legal situation.
Förstainstansrätten har enligt min mening således med rätta ansett att den ifrågasatta rättsakten, i enlighet med rättspraxis, inverkat på Infronts rättsliga ställning.
It is settled caselaw that, in addition to the conditions set out in Article 230 EC, an individual who challenges a Community measure must have a legal interest in bringing the proceedings, that is to say that he must have an interest in its annulment.
Enligt fast rättspraxis måste en enskild för att kunna ifrågasätta en gemenskapsrättsakt, utöver att de villkor som anges i artikel 230 EG måste vara uppfyllda, ha ett intresse av att väcka talan, det vill säga ha ett intresse av att den ogiltigförklaras.
That requires that the action be liable, if successful, to procure an advantage for the party who has brought it. 21
Detta förutsätter att utgången av talan medför en fördel för den part som har väckt den. 21
Admittedly, as the Commission points out, it is for the applicant to prove that he also satisfies this condition as to
Det är, såsom kommissionen har på -pekat, visserligen sökanden som skall be visa att han även uppfyller detta villkor för att
21 — See, in particular, Case T-310/00 MCI v Commission [2004] ECR II-3253, paragraph 44 and the caselaw cited.
21 — Se särskilt förstainstansrättens dom av den 28 sep -tember 2004 i mål T-310/00, MCI mot kommissionen (REG 2004, s.
The Commission also argues, in the alternative, that the contested measure, in reality, had no effect on Infront because there was no television broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which would be liable to acquire the broadcasting rights to the FIFA World Cup finals in order to broadcast them in the United Kingdom.
Kommissionen har i andra hand även gjort gällande att den ifrågasatta rättsakten i själva verket inte har några konsekvenser för Infront, eftersom det inte finns något programföretag etablerat i en annan medlemsstat än Förenade kungariket som kan tänkas förvärva sändningsrättigheterna till FIFA:s VM-slutspel för att sända det i denna stat.
In addition, the Court of First Instance reversed the burden of proof by indicating that it was for the Commission to prove those facts and it made an error of law in its determination of the effect of Article 3a of the Directive.
Enligt kommissionen har förstainstansrätten dessutom kastat om bevisbördan och låtit antyda att det är kommissionen som skall bevisa dessa faktiska omständigheter
22Lack of an interest in bringing the proceedings is also an absolute bar to proceedings.
22Det förhållandet att det saknas intresse av att väcka talan utgör även ett rättegångshinder som inte kan avhjälpas. 23
On the burden of proof, while, as we have seen, it is the individual seeking the annulment of a Community measure who has to establish his interest in bringing the proceedings, the fact remains that that requirement cannot relieve the Commission of the duty to adduce evidence of the matters of fact upon which it relies, like any other party to legal proceedings.
Även om det, när det gäller bevisbördan, såsom har framgått, ankommer på den enskilde som yrkar ogiltigförklaring av en gemenskapsrättsakt att bevisa sitt intresse av att väcka talan, gäller icke desto mindre att detta krav inte kan befria kommissionen från att bevisa de faktiska omständigheter som den åberopar, på samma sätt som alla andra parter i ett domstolsförfarande.
tion, the Commission is right in submitting that it cannot follow from Article 3a(3) of the Directive that, for each event designated by a Member State, there would necessarily have to be, in other Member States, television broadcasters liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event in the first State.
Kommissionen har dessutom grund för att hävda att det av artikel 3a.3 i direktivet inte kan dras slutsatsen att det för varje evenemang som bestäms av en medlemsstat nödvändigtvis i andra medlemsstater måste finnas programföretag som kan tänkas köpa de exklusiva rättigheterna till detta evenemang i den förstnämnda staten.
In this case, the Commission submitted, in its objection to the admissibility of Infront’s action, that the television market in the United Kingdom is one of the most competitive in Europe and that 25% of television broadcasters are licenced in that Member State.
Kommissionen har i förevarande fall i samband med sin invändning om rättegångshinder för Infronts talan hävdat att Förenade kungariket har en av de mest konkurrenskraftiga marknaderna för TV-sändningar i Europa och att 25 procent av programföretagen har en licens i denna medlemsstat.
It was on the basis of those statements that it claimed that it was difficult to envisage that Infront would assign its broadcasting rights to the FIFA World Cup finals to a broadcaster not established in the United Kingdom.
Det är på grundval av detta påstående som kommissionen har gjort gällande att det är svårt att tänka sig att Infront skulle överlåta sina rättigheter att i TV sända FIFA:s VM-slutspel till ett programföretag som inte är etablerat i Förenade kungariket.
None the less, I do not consider that the Court of First Instance reversed the burden of proof or misinterpreted Article 3a of the Directive.
Jag tror likväl inte att förstainstansrätten har kastat om bevisbördan eller att den har gjort en felaktig tolkning av artikel 3a i direktivet.
22 — Order in Case 206/89 R S. v Commission [1989] ECR 2841, paragraph 8.
22 — Domstolens beslut av den 31 juli 1989 i mål C-206/89 R, S mot kommissionen (REG 1989, s. 2841), punkt 8.
By finding that those statements regarding the specificity of the television market in the United Kingdom could not be taken into account because they were unsupported, the Court of First Instance did not, in my view, reverse the burden of proving an interest in bringing proceedings.
Förstainstansrätten har enligt min mening inte kastat om bevisbördan för intresset av att väcka talan genom att inte beakta att det ovannämnda påståendet, vad avser den speciella TV-marknaden i Förenade kungariket, med motiveringen att påståendet inte hade styrkts.
The onus was all the more on the Commission to establish the truth of those statements as Infront disputed them and had, before the Court of First Instance, referred to several potential purchasers of its broadcasting rights established in Member States other than the United Kingdom.
Det ankom särskilt på kommissionen att styrka att detta påstående var välgrundat eftersom Infront ifrågasatte det och vid förstainstansrätten hade angett flera potentiella förvärvare av sina sändningsrättigheter vilka var etablerade i andra medlemsstater än Förenade kungariket.
of television broadcasters’ revenues, only broadcasters established in the territory of the Member State which has exercised the power made available by Article 3a of the Directive are really in a position to purchase those rights, the Commission casts doubt on the practical relevance of the mutual recognition procedure created by that provision.
de exklusiva rättigheterna att sända sådana idrottsevenemang som FIFA:s VM-slutspel och härkomsten av programföretagens tillgångar, endast är de programföretag som är etablerade inom den medlemsstat som har utnyttjat sin möjlighet enligt artikel 3a i direktivet som verkligen är i stånd att köpa dessa rättigheter, har kommissionen ifrågasatt huruvida det förfarande för ömsesidigt erkännande som införts genom denna bestämmelse verkligen är ändamålsenligt.
Next, I do not consider that the ground of the judgment under appeal that the Commission’s argument deprives Article 3a of the Directive of all practical effect constitutes a misinterpretation of that provision.
Vad därefter avser grunden för den överklagade domen, enligt vilken kommissionens argumentationslinje innebär att artikel 3a i direktivet fråntas all ändamålsenlig verkan, tror jag inte att den utgör en felaktig tolkning av denna bestämmelse.
Indeed, if only television broadcasters established in the Member State which has decided that certain designated sporting events must be broadcast to the entire population were liable to acquire the exclusive broadcasting rights to such events, the procedure laid down by Article 3a(3) of the Directive, which is intended to ensure compliance with the measures taken by that Member State by television broadcasters established in other Member States, would be deprived of relevance.
Om endast de programföretag som är etablerade inom den medlemsstat som har beslutat att vissa bestämda idrottsevenemang skall sändas till allmänheten i dess helhet kan tänkas förvärva de exklusiva rättigheterna till sådana evenemang, är förfarandet enligt artikel 3a.3 i direktivet, vars syfte är att säkerställa att de åtgärder som vidtagits av denna medlemsstat följs av de programföretag som är etablerade inom de andra medlemsstaterna, inte ändamålsenligt.
That ground answers the Commission’s argument, summarised in paragraph 120 of the judgment under appeal, that in view of the fact that the income of television broadcasters is generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television, only broadcasters reaching a high proportion of the national population and, consequently, established in the United Kingdom, were prepared to purchase the exclusive broadcasting rights held by Infront.
Denna grund motsvarar kommissionens argumentationslinje som sammanfattats i punkt 120 i den överklagade domen, enligt vilken det med hänsyn till att programföretagens intäkter härrör från den reklam som riktats till den nationella allmänheten, från avgifter för nationella licenser eller från nationella abonnemang avseende betal-TV endast är de programföretag som når en stor del av den nationella allmänheten och som följaktligen är etablerade i Förenade kungariket som accepterar att förvärva de exklusiva sändningsrättigheter som innehas av Infront.
By submitting thus that, in the light of the very high price of exclusive broadcasting rights to sporting events such as the FIFA World Cup finals and of the sources
Genom att på så sätt hävda att det, med hänsyn till det mycket höga priset för
The Court of First Instance therefore did not, as the Commission asserts in its appeal, say that Article 3a(3) of the Directive means that, for no matter what event designated by a Member State, there are necessarily television broadcasters established in other Member States who are liable to acquire the exclusive broadcasting rights to that event.
Förstainstansrätten har således inte, såsom kommissionen har angett i sitt överklagande, anfört att artikel 3a.3 i direktivet innebär att det i fråga om vilket som helst evenemang som bestäms av en medlemsstat med nödvändighet finns programföretag som är etablerade i de andra medlemsstaterna som kan tänkas köpa de exklusiva sändningsrättigheterna till detta evenemang.
It was responding to the Commission’s argument that, for sporting events such as those for which Infront holds the television
Förstainstansrätten har besvarat kommissionens argumentationslinje enligt vilken det – i fråga om sådana idrottsevenemang som de idrottsevenemang vars rättigheter att sändas
COMMISSION v INFRONT WM broadcasting rights, there are no potential purchasers of those exclusive broadcasting rights other than the national television broadcasters.
KOMMISSIONEN MOT INFRONT WM i TV innehas av Infront – inte finns några andra potentiella förvärvare av dessa exklusiva sändningsrättigheter än de nationella programföretagen.
It follows that the Court of First Instance did not fail to demonstrate that the requirement that the contested measure actually affect Infront’s legal situation is satisfied.
Härav följer att förstainstansrätten inte har underlåtit att visa att villkoret att den ifrågasatta rättsakten faktiskt inverkar på Infronts rättsliga ställning är uppfyllt.
The factor which it is important to evaluate in the examination of this condition is the causal link between the effects on the applicant’s legal situation and the Community measure, the annulment of which he seeks.
Det som måste bedömas vid undersökningen av detta villkor är vilket orsakssamband som finns mellan den gemenskapsrättsakt som klaganden har yrkat skall upphävas och hur klagandens rättsliga ställning har påverkats.
The condition required by the caselaw is satisfied where those effects are the direct consequence of the measure itself.
Det villkor som krävs enligt rättspraxis är uppfyllt om denna inverkan är en direkt följd av själva rättsakten.
Such is the case, according to the caselaw, where the measure in question requires those to whom it is addressed to produce those effects, 24 or where the possibility of those to whom that measure is addressed not giving effect to it and not producing such effects is purely theoretical, because their intention to act in conformity with it is not in doubt. 25
Detta är enligt rättspraxis fallet om de personer som den ifrågavarande rättsakten riktar sig till åläggs att utlösa denna inverkan, 24eller om möjligheten för mottagarna av denna rättsakt att inte följa denna och att inte utlösa denna inverkan är rent teoretisk, eftersom det inte råder något tvivel om att de är villiga att dra de slutsatser som är förenliga med rättsakten. 25