natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As to the identification of situations which are objectively comparable with regard to a specific national tax measure, 26 it appears from the caselaw, in particular, that where a Member State has chosen to impose a particular form of tax on nonresidents as well as residents, it follows that residents and nonresidents must also be considered comparable as regards any deductions relating to that taxation.
När det gäller att identifiera situationer som är objektivt jämförbara avseende en viss nationell skatteåtgärd, 26framgår det av rättspraxis i synnerhet att när en medlemsstat har valt att ta ut en viss sorts skatt av personer boende utanför landet likaväl som av personer bosatta i landet, skall dessa två kategorier betraktas som jämförbara såvitt avser avdrag i samband med denna skatt.
27 In the same context, the Court also considered it relevant to determine whether costs, charges or obligations, whose deductibility or taking into account with regard to a tax is at issue, are in a way ‘directly linked’ with the income, asset or taxable event on which that tax is levied. 28
27 Domstolen fann också att det i detta sammanhang var relevant att avgöra huruvida kostnader, belastningar eller skyldigheter, för vilka frågan är huruvida de kan dras av eller beaktas i samband med en viss skatt, på sätt och vis är ”direkt kopplade” till den inkomst, tillgång eller skattepliktiga händelse som beskattas. 28
Also, the exception provided for in Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in Article 58(1) EC ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’.
Undantaget i artikel 58.1 a EG begränsas också i sin tur av artikel 58.3 EG, där det föreskrivs att de nationella åtgärder som avses i artikel 58.1 EG inte får ”utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar enligt artikel 56 [EG]”.
Against that background, it should be noted in the present case, first, that for the
Mot denna bakgrund skall det i förevarande mål noteras för det första att vad gäller
25 — See to that effect, inter alia, Manninen, cited in footnote 19, paragraphs 28 and 29; Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 43; Case C-376/03 D. [2005] ECR I-5821, paragraph 25; and Blanckaert, cited in footnote 12, paragraph 42.
25 — Se, för liknande resonemang, bland annat domen i målet Manninen (ovan fotnot 19), punkterna 28 och 29, dom av den 6 juni 2000 i mål C-35/98, Verkooijen (REG 2000, s. I-4071), punkt 43, och av den 5 juli 2005 i mål C-376/03, D (REG 2005, s.
26 — See, as to that, in greater detail my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 73 to 77.
26 — Se därvid i närmare detalj mitt förslag till avgörande i målet Arens-Sikken (ovan fotnot 2), punkterna 73–77.
A distinction must therefore be drawn between unequal treatment which is permitted under Article 58(1)(a) EC and arbitrary discrimination which is prohibited by Article 58(3) EC.
Det är därför nödvändigt att skilja mellan ojämlik behandling, som är tillåtet enligt artikel 58.1 a EG, och godtycklig diskriminering, som är förbjudet enligt artikel 58.3 EG.
As follows in that regard from the caselaw of the Court, for a national measure to be capable of being regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are
Såsom följer av domstolens rättspraxis kan en nationell åtgärd bara vara förenlig med fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för kapital om skillnaden i behandling rör situationer som inte är objektivt jämförbara
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07 as that in issue. In addition, as the Commission has pointed out, the burden of proof as to the existence of the debt concerned lies in any event with the heirs, whether or not the person to whose estate the debt belongs was a resident or not.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT MAZÁK — MÅL C-11/07 kommissionen har påpekat är det hur som helst arvingarna som har att styrka att det föreligger en skuld, oavsett om den person vars dödsbo skulden tillhör var bosatt i landet eller inte.
purposes of inheritance taxation with respect to immovable property situated in Belgium, both the estate of a resident and that of a nonresident are subject to tax under the WS.
arvsbeskattning av fast egendom belägen i Belgien beskattas enligt WS både egendomen efter en person bosatt i landet och efter en person bosatt utanför landet.
Although, in formal terms, it is ‘inheritance duty’ that is levied in the case of a resident and ‘transfer duty’ in the case of a nonresident, the fact remains, in my view, that residents and nonresidents are in principle considered comparable, under Belgian inheritance tax legislation, as regards liability to succession duties on immovable property situated in Belgium.
Även om det formellt sett är ”arvsskatt” som tas ut när arvlåtaren var bosatt i landet och ”skatt på övergång av egendom” när arvlåtaren bodde utanför landet, är det enligt min mening ändå så, att personer bosatta i respektive utanför landet i princip betraktas som jämförbara enligt den belgiska arvsskattelagstiftningen såvitt avser arvsskatteplikt för fast egendom belägen i Belgien.
Finally, it should be noted that the debt at issue in the main proceedings is secured — according to the information provided by the parties and the referring court — by a mortgage mandate which enables the immovable property inherited to be encumbered with a corresponding mortgage.
Det skall slutligen noteras att säkerhet för skulden i fråga i målet vid den nationella domstolen, enligt vad parterna och den hänskjutande domstolen har angett, har lämnats i form av en fullmakt att upplåta panträtt, som gör det möjligt att pantsätta den ärvda fastigheten.
Secondly, although the applicable succession duties are formally levied on the value of the immovable property forming part of the estate of a nonresident, the fact that the inheritance is taxed in the hands of the heirs is not to be overlooked.
För det andra kan det inte bortses från att även om den tillämpliga arvsskatten visserligen formellt sett tas ut på värdet av den fasta egendom som ingår dödsboet efter en person som var bosatt utanför landet, beskattas arvet efter det att det har övergått till arvingarna.
Thus, the case does not exclusively concern the personal situation of the deceased and the responsibility of his Member State of residence to take account, in accordance with the residence principle invoked by the Belgian Government, of all his personal circumstances and obligations, as it is the heirs who are the taxable persons under the WS and liable to tax according to their share in the inheritance.
Med tanke på att det är arvingarna som är skattskyldiga enligt WS och skall betala skatt utifrån sin andel av arvet, rör målet således inte enbart den avlidnes personliga situation och ansvaret för den medlemsstat där denne var bosatt att i enlighet med bosättningsprincipen, som åberopats av den belgiska regeringen, beakta alla dennes personliga omständigheter och skyldigheter.
Although, as the Belgian Government has emphasised, the link in the present case between the immovable property and the obligation in question is obviously technically different from that, for example, between the obligation to transfer title and the estate at issue in Barbier, 29I do not regard that difference as relevant in this context, nor do I consider it sufficient to enable the Court to distinguish the present case from that case.
Även om, som den belgiska regeringen har betonat, kopplingen i det här målet mellan fastigheten och skyldigheten i fråga uppenbart skiljer sig i tekniskt hänseende från exempelvis kopplingen mellan skyldigheten att överlåta äganderätten och boet i fråga i det ovannämnda målet Barbier 29, anser jag inte att den skillnaden är relevant i detta sammanhang. Jag anser inte heller att den räcker för att domstolen skall kunna göra en åtskillnad mellan förevarande mål och det målet.
The fact remains that there is a link, in that the debts thus secured can in any event burden the immovable property concerned which is subject to tax. 30
Faktum kvarstår att det finns en koppling, genom att de skulder för vilka säkerhet har lämnats på detta sätt i alla händelser kan belasta den berörda fastigheten som är föremål för beskattning. 30
29 — Cited in footnote 3.
29 — Ovan fotnot 3.
30 — See in that regard my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, point 79 and footnote 35.
30 — Se därvid mitt förslag till avgörande i målet Arens-Sikken (ovan fotnot 2), punkt 79 och fotnot 35.
In particular, in a situation where the heirs were themselves resident in Belgium, and to whom the same non-deductibility rule would apparently apply as regards the inheritance of immovable property from a nonresident, one might well ask if the deceased’s State of residence would really be in a better position to take into account obligations such
I en situation där arvingarna själva var bosatta i Belgien, och då uppenbarligen skulle omfattas av regeln att skulder inte fick dras av vid arv av fast egendom efter en person som inte var bosatt i landet, kan man fråga sig om den avlidnes bosättningsstat verkligen skulle ha bättre möjlighet att ta hänsyn till skyldigheter såsom den här aktuella. Som
ECKELKAMP AND OTHERS trary discrimination within the meaning of Article 58(3) EC and the abovementioned caselaw 32and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
godtycklig diskriminering i den mening som avses i artikel 58.3 EG och ovannämnda rättspraxis 32och därmed är oförenlig med fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för kapital.
In the light of the foregoing considerations, it has not been shown that the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation as that before the referring court, the deduction of such a debt, if an heir in the same situation but inheriting from a resident would have the right to avail himself of such a tax advantage.
Mot bakgrund av vad som anförts har det inte visats att enbart den omständigheten att den avlidne inte vid tidpunkten för sin död var bosatt i den medlemsstat där fast egendom som ingår i dennes dödsbo är belägen kan utgöra ett objektivt skäl för att neka en arvinge, i en situation som den i målet vid den hänskjutande domstolen, avdragsrätt för en sådan skuld, om en arvinge som befann sig i samma situation men ärvde en person som var bosatt i landet skulle ha haft rätt att utnyttja en sådan skattefördel.
It is clear from the foregoing that it is unnecessary to examine the question referred in so far as it concerns the provisions of the Treaty relating to the freedom of Union citizens to take up residence in another Member State. 33
Av vad som anförts framgår att den hänskjutna tolkningsfrågan inte behöver prövas i den mån den rör fördragsbestämmelserna om unionsmedborgares frihet att bosätta sig i en annan medlemsstat. 33
As regards, finally, the argument put forward by the Belgian Government that the taking account of the debt at issue may lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 31
Vad slutligen gäller den belgiska regeringens argument att beaktandet av skulden i fråga kan leda till dubbla avdrag, framgår det av fast rättspraxis att en gemenskapsmedborgare inte kan fråntas möjligheten att göra gällande bestämmelser i fördraget med motiveringen att han drar nytta av skattemässiga fördelar som lagligen erbjuds enligt bestämmelser som är i kraft i en annan medlemsstat än den där han är bosatt. 31
Since also no overriding reasons in the general interest have been advanced which could justify the legislation at issue, it must be concluded that the difference in tax treatment entailed amounts to arbi-
Eftersom det inte heller har anförts några tvingande hänsyn till allmänintresset som skulle kunna motivera den berörda lagstiftningen, måste slutsatsen bli att skillnaden i behandling i skattehänseende utgör
To my mind, the answer to the question referred must therefore be that the Treaty provisions on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against the immovable property inherited, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Jag anser därför att den hänskjutna tolkningsfrågan skall besvaras så, att fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för kapital utgör hinder mot nationell lagstiftning som den i fråga i målet vid den hänskjutande domstolen, enligt vilken, när underlaget fastställs för den skatt som skall betalas för arv av fast egendom belägen i det aktuella landet, hänsyn kan tas till vissa belastningar – såsom skulder för vilka säkerhet lämnats i form av fullmakt att upplåta panträtt i nämnda egendom – om den avlidne vid tidpunkten för sin död var bosatt i den medlemsstaten, men inte om personen i fråga var bosatt i en annan medlemsstat.
31 — Inter alia Barbier, cited in footnote 3, paragraph 71.
32 — Se ovan punkt 67.
See, as to that, in greater detail also my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 66 and 86 to 89.
33 — Se, för ett liknande resonemang, domen i målet Barbier (ovan fotnot 3), punkt 75.
32 — See point 67 above.33 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 75.
31 — Bland annat domen i målet Barbier (ovan fotnot 3), punkt 71.
For the reasons given above, I propose that the question referred by the Hof van Beroep te Gent should be answered as follows:
Mot denna bakgrund föreslår jag att tolkningsfrågan från Hof van Beroep te Gent besvaras på följande sätt:
The Treaty provisions on the movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against the immovable property inherited, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Fördragsbestämmelserna om fri rörlighet för kapital utgör hinder mot nationell lagstiftning som den i fråga i målet vid den hänskjutande domstolen, enligt vilken, när underlaget fastställs för den skatt som skall betalas för arv av fast egendom belägen i det aktuella landet, hänsyn kan tas till vissa belastningar – såsom skulder för vilka säkerhet lämnats i form av fullmakt att upplåta panträtt i nämnda egendom – om den avlidne vid tidpunkten för sin död var bosatt i den medlemsstaten, men inte om personen i fråga var bosatt i en annan medlemsstat.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hof van Beroep te Gent (Belgium), made by decision of 11 January 2007, received at the Court on 18 January 2007, in the proceedings
I mål C-11/07, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Hof van Beroep te Gent (Belgien) genom beslut av den 11 januari 2007, som inkom till domstolen den 18 januari 2007, i målet
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh (Rapporteur) and A. Arabadjiev, Judges,
DOMSTOLEN (tredje avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden A. Rosas samt domarna J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh (referent) och A. Arabadjiev, generaladvokat: J. Mazák, justitiesekreterare: handläggaren B. Fülöp, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 13 december 2007,
ECKELKAMP AND OTHERS after considering the observations submitted on behalf of:
med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— H. Eckelkamp, N. Eckelkamp, M. Eckelkamp, S. Eckelkamp, T. Eckelkamp, J. Eckelkamp and J. Eckelkamp, by B. Coopman and M. Van Daele, advocaten,
— Hans Eckelkamp m.fl., genom B. Coopman och M. Van Daele, advocaten,
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and A. Hael-terman, advocaat,
— Belgiens regering, genom L. Van den Broeck, i egenskap av ombud, biträdd av A. Haelterman, advocaat,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008, gives the following
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom R. Lyal, A. Weimar och R. Troosters, samtliga i egenskap av ombud, och efter att den 13 mars 2008 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande, följande
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 12 EC, 17 EC, 18 EC, 56 EC and 58 EC.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 12 EG, 17 EG, 18 EG, 56 EG och 58 EG.
The reference has been made in the course of proceedings between the heirs of a German citizen, Ms H. Eckelkamp, who died in Germany, and FOD Financiën, Administratie van de BTW, registratie en domeinen (Federal Public Finance Service, Administration of VAT, Registration and Public Property) concerning the latter’s refusal, when assessing transfer duties payable in respect of an immovable property owned by Ms Eckelkamp in Belgium, to deduct the debts relating to that property on the ground that she was not resident in Belgium at the time of her death.
Begäran har framställts i ett mål mellan arvtagarna till en tysk medborgare, Reintges Hildegard Eckelkamp, som avlidit i Tyskland, och FOD Financiën, Administratie van de BTW, registratie en domeinen (Förvaltningen för skatter, mervärdesskatt, registerföring och offentligägd mark), med anledning av nämnda förvaltnings vägran att, vid beräkningen av den övergångsskatt som skulle erläggas för en fastighet som fru Eckelkamp innehade i Belgien, medge avdrag för skulder hänförliga till denna fastighet på grund av att hon inte hade sitt hemvist i Belgien vid sitt frånfälle.
Article 1 of Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (subsequently, Article 67 of the EC Treaty, repealed by the Treaty of Amsterdam) (OJ 1988 L 178, p.
I artikel 1 i rådets direktiv 88/361/EEG av den 24 juni 1988 för genomförandet av artikel 67 i fördraget [vilken blev artikel 67 i EG-fördraget och senare upphävdes genom Amsterdamfördraget] (EGT L 178, s. 5; svensk specialutgåva, område 10, volym 1, s.
5) provides:
44), föreskrivs följande:
Without prejudice to the following provisions, Member States shall abolish restrictions on movements of capital taking place between persons resident in Member States.
I den mån annat inte föreskrivs i det följande skall medlemsstaterna avskaffa restriktioner för kapitalrörelser mellan personer bosatta i medlemsstaterna.
To facilitate application of this Directive, capital movements shall be classified in accordance with the Nomenclature in Annex I.
För att underlätta tillämpning av detta direktiv skall kapitalrörelser klassificeras i enlighet med nomenklaturen i bilaga 1.
Transfers in respect of capital movements shall be made on the same exchange rate conditions as those governing payments relating to current transactions.’
För överföringar relaterade till kapitalrörelser skall gälla samma valutakursbestämmelser som tillämpas för löpande betalningar.”
Among the capital movements listed in Annex I to Directive 88/361 are, under heading XI, ‘Personal capital movements’, which include inheritances and legacies.
Bland de kapitalrörelser som räknas upp i bilaga 1 till direktiv 88/361 återfinns under rubrik XI, ”Personliga kapitalrörelser”, bland annat arv och testamentsförordnanden.
In Belgium, competence to establish, in relation to succession duties, the rate of tax -ation, the taxable amount, exemptions and reductions lies with the regions.
Vad gäller arvsskatten är det de olika regionerna i Belgien som är behöriga att bestämma skattesatsen, beskattningsunderlaget, undantag från skatteplikt och skattenedsättningar.
Article 1 of the Flemish Code of Succession Duties (‘the Code’) provides:
I artikel 1 i arvsskattelagen för Regionen Flandern (nedan kallad arvsskattelagen) föreskrivs följande:
(1) an inheritance duty on the value, after deduction of debts, of the whole of the gathered estate of an inhabitant of the Kingdom of Belgium;
1) en arvsskatt på värdet, efter avdrag för skulder, av den samlade kvarlåtenskapen efter en person med hemvist i Belgien,
(2) a duty on the transfer of property mortis causa on the value of immovable property situated in Belgium and pertaining to the gathered estate of a person who is not an inhabitant of the Kingdom of Belgium.
2) en skatt på övergång av egendom till följd av dödsfall på värdet av fast egendom som är belägen i Belgien och tillhör den samlade kvarlåtenskapen efter en person som inte hade sitt hemvist i Belgien.
A person shall be deemed to be an inhabitant of the Kingdom of Belgium if, at the time of his death, he is domiciled in the Kingdom of Belgium or his assets are based there.’
En person ska anses ha haft hemvist i Belgien om denne vid tidpunkten för sitt frånfälle hade sin hemvist i Belgien eller hade sina tillgångar där.”
Under Article 15 of the Code, inheritance duty is payable, after deduction of debts, on all the property, wherever located, owned by the deceased or absent person.
Enligt artikel 15 i arvsskattelagen ska arvsskatt betalas för all egendom som den avlidne eller den saknade ägde, oavsett var denna är belägen, med avdrag för skulder.
Article 18 of the Code, relating to persons who do not reside in Belgium, is worded as follows:
Artikel 18 i arvsskattelagen, som gäller personer som inte hade sitt hemvist i Belgien, har följande lydelse:
‘Duty on the transfer of property mortis causa shall be payable on all immovable property situated in Belgium and owned by the deceased or absent person, without account being taken of debts and liabilities of the estate.’
”Skatt på övergång av egendom till följd av dödsfall ska betalas för all fast egendom som är belägen i Belgien och som ägdes av den avlidne eller den saknade, utan hänsyn till dödsboets skulder och belastningar.”
Under Article 29 of the Code, in order to be accepted as a liability, a debt must still exist on the day of death, which may be proved by any form of evidence which is admissible in respect of an act granting credit and creating a debt.
Enligt artikel 29 i arvsskattelagen måste en skuld fortfarande föreligga på dödsdagen för att räknas som en belastning. Detta kan styrkas med vilken form av bevisning som helst som tillåts för att styrka en handling som innebär att en kredit ges och en skuld uppkommer.
Article 40 of the Code provides that the period within which a declaration of estate must be filed is five months from the date of death, where death takes place in the Kingdom of Belgium, and six months from the date of death where death takes place in another country in Europe.
I artikel 40 i arvsskattelagen föreskrivs att den tidsfrist inom vilken arvsskattedeklarationen ska inges är fem månader från dödsdagen när arvlåtaren avled i Belgien och sex månader från dödsdagen när arvlåtaren avled i ett annat europeiskt land.
Under Article 41 of the Code:
I artikel 41 i arvsskattelagen anges följande: