natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it is necessary to recall the most relevant provisions of Regulation No 45/2001.
Förstainstansrätten anser att det i detta sammanhang finns anledning att erinra om innehållet i de mest relevanta bestämmelserna i förordning nr 45/2001.
Pursuant to Article 2(a) of Regulation No 45/2001, ‘personal data’ means any information relating to an identified or identifiable natural person .
Enligt artikel 2 a i förordning nr 45/2001 utgörs ”personuppgifter” av varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person.
An identifiable person is one who can be identified, directly or indirectly, in particular by reference to an identification number or to one or more factors specific to his or her physical, physiological, mental, economic, cultural or social identity.
En person anses vara identifierbar om denne kan identifieras, direkt eller indirekt, framför allt genom hänvisning till ett identifikationsnummer eller till en eller flera faktorer som är specifika för personens fysiska, fysiologiska, psykiska, ekonomiska, kulturella eller sociala identitet.
Personal data would therefore include, for example, surname and forenames, postal address, email address, bank account number, credit card numbers, social security number, telephone number or driving licence number .
Således kan exempelvis för- och efternamn, postadresser, e-postadresser, bankkontonummer, kreditkortsnummer, socialförsäkringsnummer, telefonnummer och körkortsnummer anses vara personuppgifter.
In addition, under Article 2(b) of Regulation No 45/2001, ‘processing of personal data’ means any operation or set of operations which is performed upon personal data, whether or not by automatic means, such as collection, recording, organisation, storage, adaptation or alteration, retrieval, consultation, use, disclosure
Enligt artikel 2 b i förordning nr 45/2001 omfattar ”behandling av personuppgifter” varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas beträffande personuppgifter, oavsett om det sker på automatisk väg eller inte, till exempel insamling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, återvinning, inhämtande, användning,
Therefore, communication of data, by transmission, dissemination or otherwise making available, falls within the definition of ‘processing’, and thus this regulation itself provides, independently of Regulation No 1049/2001, for the possibility of making certain personal data public.
Utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter ingår därför i vad som skall förstås med begreppet behandling. I förordning nr 45/2001 finns det således föreskrivet en möjlighet att lämna ut vissa personuppgifter, vilken är oberoende av förordning nr 1049/2001.
The processing must, in addition, be lawful under Article 5(a) or (b) of Regulation No 45/2001, according to which the processing must be necessary for the performance of a task carried out in the public interest or for compliance with a legal obligation to which the controller is subject .
Det krävs dessutom att behandlingen är laglig enligt artikel 5 a eller b i förordning nr 45/2001, vilket innebär att behandlingen skall vara nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller vara nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den registeransvarige.
The right of access to documents of the institutions recognised to citizens of the European Union and to any natural or legal person residing in or having its registered office in a Member State, laid down by Article 2 of Regulation No 1049/2001, constitutes a legal obligation for the purposes of Article 5(b) of Regulation No 45/2001.
Förstainstansrätten konstaterar att den rätt till tillgång till institutionernas handlingar som varje unionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat har enligt artikel 2 i förordning nr 1049/2001 utgör en rättslig förpliktelse i den mening som avses i artikel 5 b i förordning nr 45/2001.
Therefore, if Regulation No 1049/2001 requires the communication of data, which constitutes ‘processing’ within the meaning of Article 2(b) of Regulation No 45/2001, Article 5 of that same regulation makes such communication lawful in that respect .
Om det enligt förordning nr 1049/2001 krävs att vissa personuppgifter skall lämnas ut, vilket utgör en behandling av dessa uppgifter enligt artikel 2 b i förordning nr 45/2001, är utlämnandet således lagligt enligt artikel 5 i förordning nr 45/2001.
As regards the obligation to prove the need to transfer, laid down by Article 8(b) of Regulation No 45/2001, it should be remembered that access to documents containing personal data falls within the application of Regulation No 1049/2001, and that, according to Article 6(1) of the latter, a person requesting access is not required to justify his request and therefore does not have to demonstrate any interest in having access to the documents requested (see paragraph 92 above).
Beträffande den i artikel 8 b i förordning nr 45/2001 föreskrivna skyldigheten att bevisa att det är nödvändigt att personuppgifterna överförs, erinrar förstainstansrätten om att frågan om tillgång till handlingar som innehåller personuppgifter omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1049/2001. Enligt artikel 6.1 i förordning nr 1049/2001 är den som gör ansökan inte skyldig att ange några skäl för sin ansökan, och denne behöver således inte styrka något intresse för att få tillgång till de handlingar som begärs (se ovan punkt 92).
Therefore, where personal data are transferred in order to give effect to Article 2 of Regulation No 1049/2001, laying down the right of access to documents for all citizens of the Union, the situation falls within the application of that regulation and, therefore, the applicant does not need to prove the necessity of disclosure for the purposes of Article 8(b) of Regulation No 45/2001.
Om personuppgifterna lämnas ut i enlighet med artikel 2 i förordning nr 1049/2001, i vilken det föreskrivs att varje unionsmedborgare har rätt till tillgång till handlingar, omfattas detta utlämnande av den förordningen, och det krävs därför inte att den som har ansökt om att handlingarna skall lämnas ut visar att ett utlämnande är nödvändigt, i den mening som avses i artikel 8 b i förordning nr 45/2001.
If one were to require the
Att kräva att den som har ansökt om att
BAVARIAN LAGER v COMMISSION applicant to demonstrate the necessity of having the data transferred, as an additional condition imposed in Regulation No 45/2001, that requirement would be contrary to the objective of Regulation No 1049/2001, namely the widest possible public access to documents held by the institutions.
BAVARIAN LAGER MOT KOMMISSIONEN handlingarna skall lämnas ut skall styrka att ett utlämnande är nödvändigt innebär enligt förordning nr 45/2001 att det ställs upp ett tilläggsvillkor. Detta skulle stå i strid med ändamålet för förordning nr 1049/2001, vilket är att ge allmänheten största möjliga tillgång till de handlingar som förvaras hos institutionerna.
Moreover, given that access to a document will be refused under Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 where disclosure would undermine protection of the privacy and the integrity of the individual, a transfer that does not fall under that exception cannot, in principle, prejudice the legitimate interests of the person concerned within the meaning of Article 8(b) of Regulation No 45/2001.
En ansökan om tillgång till en handling kan avslås enligt artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001 om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för den enskildes privatliv och integritet. Ett utlämnande som inte faller under detta undantag kan emellertid i princip inte skada den registrerades legitima intressen, i den mening som avses i artikel 8 b i förordning nr 45/2001.
As regards the data subject’s right to object, Article 18 of Regulation No 45/2001 provides that that person has the right to object at any time, on compelling legitimate grounds relating to his or her particular situation, to the processing of data relating to him or her, except in cases covered by, in particular, Article 5(b) of that regulation .
I artikel 18 i förordning nr 45/2001, vilken rör den registrerades rätt att göra invändningar, föreskrivs att en registrerad har rätt att, när som helst och av avgörande och berättigade skäl som rör hans personliga situation, invända mot behandlingen av uppgifter som rör honom, utom i de fall som bland annat omfattas av artikel 5 b i den förordningen.
Therefore, given that the processing envisaged by Regulation No 1049/2001 constitutes a legal obligation for the purposes of Article 5(b) of Regulation No 45/2001, the data subject does not, in principle, have a right to object.
Den behandling som avses i förordning nr 1049/2001 utgör en rättslig förpliktelse i den mening som avses i artikel 5 b i förordning nr 45/2001, varför den registrerade i princip saknar rätt att göra invändningar.
In that regard, this Court considers that, if communication of those data would not undermine protection of the privacy and the integrity of the individual concerned, as required by Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001, that person’s objection cannot prevent such communication .
Förstainstansrätten konstaterar att om ett utlämnande av dessa uppgifter inte innebär att skyddet för den enskildes privatliv och integritet undergrävs, vilket är det krav som ställs upp i artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001, kan inte den omständigheten att denne motsätter sig ett utlämnande hindra att uppgifterna lämnas ut.
Moreover, it should be recalled that the provisions of Regulation No 45/2001, insofar as they govern the processing of personal data capable of affecting fundamental freedoms, and the right to privacy in particular, must necessarily be interpreted in the light of fundamental rights which, according to consistent case-law, form an integral part of the general principles of law with which the Court of Justice and the Court of First Instance ensure compliance (see, by analogy, as regards Directive 95/46, Österreichischer Rundfunk, paragraph 68).
Bestämmelserna i förordning nr 45/2001 reglerar behandlingen av personuppgifter som kan innebära intrång i de grundläggande friheterna, i synnerhet i rätten till skydd för privatlivet, och de måste därför tolkas mot bakgrund av de grundläggande rättigheterna, vilka enligt fast rättspraxis utgör en integrerad del av de allmänna rättsprinciper som domstolen och förstainstansrätten skall säkerställa iakttagandet av (se, analogt, med avseende på direktiv 95/46, domen i de ovannämnda förenade målen Österreichischer Rundfunk m.fl., punkt 68).
Those principles have been expressly included in Article 6(2) EU, according to which the Union shall respect fundamental rights, as guaranteed by the ECHR and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law.
Dessa principer finns uttryckligen återgivna i artikel 6.2 EU, enligt vilken unionen, som allmänna principer för gemenskapsrätten, skall respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner.
It should be noted in that respect that Article 8 of the ECHR, whilst laying down in paragraph 1 the principle that public authorities shall not interfere with the exercise of the right to private life, does acknowledge, in paragraph 2, that such interference is possible insofar as it ‘is in accordance with the law and is necessary in a democratic society in the interests of national security, public safety or the economic well-being of the country, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, or for the protection of the rights and freedoms of others’.
I artikel 8.1 i Europakonventionen stadfästs principen att offentliga myndigheter inte får göra intrång i utövandet av rätten till skydd för privatlivet. I artikel 8.2 i samma konvention stadgas dock att ett sådant intrång får ske ”med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter”.
It should also be noted that, in accordance with the caselaw of the European Court of Human Rights, ‘private life’ is a broad concept that does not lend itself to an exhaustive definition .
I rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har begreppet privatliv getts en vidsträckt tolkning, och det kan inte ges någon uttömmande definition av begreppet.
Article 8 of the ECHR also protects the right to identity and personal development and also the right of any individual to establish and develop relationships with other human beings and with the outside world.
Enligt artikel 8 i Europakonventionen skyddas även rätten till identitet, rätten till personlig utveckling och rätten för envar att knyta och utveckla kontakter med sina likar och med omvärlden.
There is no reason in principle to exclude professional or business activities from the concept of ‘private life’ (see ECHR judgments in Niemietz v Germany of 16 December 1992, Series A No 251-B, § 29; Amann v Switzerland of 16 February 2000, ECHR 2000-II,
Det finns inget principiellt skäl till att utesluta yrkes- och affärsverksamhet från begreppet privatliv (se Europadomstolens dom av den 16 december 1992 i målet Niemitz mot Tyskland, serie A nr 251-B, § 29, av den 16 februari 2000 i målet Amann mot Schweiz, Recueil des arrêts et décisions, 2000-II, § 65, och av den 4 maj 2000 i målet Rotaru mot Rumänien, Recueil des arrêts
§ 65; and Rotaru v Romania of 4 May 2000, ECHR 2000-V, § 43). There is thus an area of interaction between the individual and others which, even in a public context, may fall within the concept of ‘private life’ (see ECHR judgment in Peck v United Kingdom of 28 January 2003, ECHR 2003-I, § 57, and caselaw cited).
En del av den enskildes kontakter med sin omvärld kan således, även i ett offentligt sammanhang, utgöra en del av privatlivet (se Europadomstolens dom av den 28 januari 2003 i målet Peck mot Förenade kungariket, Recueil des arrêts et décisions, 2003-I, § 57 och där angiven rättspraxis).
In order to determine whether there has been a breach of Article 8 of the ECHR, it needs to be determined, first, whether there has been an interference in the private life of the person concerned and, secondly, if so, whether that interference is justified.
För att fastställa huruvida det föreligger ett åsidosättande av artikel 8 i Europakonventionen skall det först prövas huruvida det är fråga om ett intrång i den berörda personens privatliv. Är det fråga om ett intrång skall det därefter prövas huruvida intrånget är motiverat.
In order to be justified, it must be in accordance with the law, pursue a legitimate aim and be necessary in a democratic society.
För att ett intrång i privatlivet skall vara motiverat skall följande tre villkor vara uppfyllda: Det skall vara föreskrivet i lag, det skall eftersträva ett legitimt ändamål och det skall vara nödvändigt i ett demokratiskt samhälle.
Concerning that latter condition, in order to determine whether a disclosure is ‘necessary in a democratic society’, it needs to be examined whether the grounds relied on in justification are ‘relevant and sufficient’, and whether the measures adopted are proportionate to the legitimate aims pursued.
Det sista villkoret, vilket avser frågan huruvida ett utlämnande av personuppgifter är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle, innebär att det skall prövas huruvida de skäl som har anförts till stöd för ett utlämnande är ”relevanta och tillräckliga” och huruvida de vidtagna åtgärderna står i proportion till de legitima ändamål som eftersträvas.
In cases concerning the disclosure of personal data, the European Court of Human Rights has recognised that the competent authorities have to be granted a certain discretion in order to establish a fair balance between competing public and private interests.
Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har i mål rörande utlämnande av personuppgifter funnit att de behöriga myndigheterna skall ges ett utrymme för skönsmässig bedömning för att hitta en rimlig jämvikt mellan de allmänna och enskilda intressen som står mot varandra.
Any decision taken pursuant to Regulation No 1049/2001 must comply with Article 8 of the ECHR, in accordance with Article 6(2) EU.
Förstainstansrätten konstaterar att varje beslut som fattas med tillämpning av förordning nr 1049/2001 skall, i enlighet med artikel 6.2 EU, iaktta artikel 8 i Europakonventionen.
In that regard it should be noted that Regulation No 1049/2001 determines the general principles and the limits which, for reasons of public or private interest, govern the exercise of the right of access to documents, in accordance with Article 255(2) EC.
I förordning nr 1049/2001 fastställs, under hänsynstagande till allmänna eller enskilda intressen, de allmänna principerna och gränserna för rätten till tillgång till handlingar i enlighet med artikel 255.2 EG.
Therefore, Article 4(1)(b) of that regulation provides an exception designed to ensure protection of the privacy and integrity of the individual.
I artikel 4.1 i ovannämnda förordning föreskrivs följaktligen ett undantag som syftar till att säkerställa skyddet för den enskildes privatliv och integritet.
Moreover, exceptions to the principle of access to documents must be interpreted restrictively.
Förstainstansrätten erinrar om att undantagen från principen om tillgång till handlingar skall tolkas restriktivt.
The exception under Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 concerns only personal data that are capable of actually and specifically undermining the protection of privacy and the integrity of the individual.
Undantaget i artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001 omfattar endast sådana personuppgifter som konkret och faktiskt kan skada den enskildes privatliv och integritet.
It should also be emphasised that the fact that the concept of ‘private life’ is a broad one, in accordance with the caselaw of the European Court of Human Rights, and that the right to the protection of personal data may constitute one of the aspects of the right to respect for private life (see, to that effect, the Opinion of Advocate General Léger in Parliament v Council and Commission, point 209), does not mean that all personal data necessarily fall within the concept of ‘private life’.
Det skall understrykas att den omständigheten att begreppet privatliv har getts en vidsträckt innebörd, i enlighet med rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, och att rätten till skydd för personuppgifter kan ingå i rätten till skydd för privatlivet (se, för ett liknande resonemang, generaladvokatens förslag till avgörande i det ovannämnda målet parlamentet mot rådet och kommissionen, punkt 209) inte innebär att samtliga personuppgifter med nödvändighet ingår i begreppet privatliv.
A fortiori, not all personal data are by their nature capable of undermining the private life of the person concerned.
A fortiori är inte alla personuppgifter av sådan art att de kan skada den enskildes privatliv.
In recital 33 of Directive 95/46, reference is made to data which are capable by their nature of infringing fundamental freedoms or privacy and which should not be processed unless the data subject gives his explicit consent, which implies that not all data are of that nature.
I skäl 33 i direktiv 95/46 hänvisas det till uppgifter som på grund av sin natur kan kränka grundläggande fri- och rättigheter eller privatlivets helgd, vilka inte får behandlas utan samtycke av den registrerade. Detta visar att inte alla personuppgifter är av samma art.
Such sensitive data may be included in those referred to by Article 10 of Regulation No 45/2001, concerning processing relating to particular categories of data, such as those revealing racial or ethnic origin, religious or philosophical beliefs, or data concerning health or sex life.
Sådana känsliga personuppgifter kan inbegripas bland de personuppgifter till vilka det hänvisas till i artikel 10 i förordning nr 45/2001 om behandlingen av särskilda kategorier av uppgifter, såsom personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse, eller som rör hälsa och sexualliv.
It follows from the whole of the above that, in order to be able to determine whether the exception under Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 applies, it is necessary to examine whether public access to the names of the participants at the meeting of 11 October 1996 is capable of actually and specifically undermining the protection of the privacy and the integrity of the persons concerned.
Av vad som anförts ovan framgår att i syfte att avgöra huruvida undantaget i artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001 är tillämpligt i det förevarande fallet skall det prövas huruvida allmänhetens tillgång till namnen på de personer som var närvarande vid sammanträdet den 11 oktober 1996 konkret och faktiskt kan skada de berörda personernas privatliv och integritet.
— Application to this case of the exception concerning the undermining of the protection of the privacy and integrity of the persons concerned, laid down in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001
— Tillämpningen i det föreliggande fallet av undantaget i artikel 4.1 b i förordning nr 1049/2001 om skyddet för den enskildes privatliv och integritet
In this case, the request for access at issue concerns the minutes of a Commission meeting, attended by officers of the DG for the Internal Market and Financial Services, officials of the United Kingdom Government Department of Trade and Industry and representatives of the CBMC.
I det föreliggande fallet avser ansökan tillgång till protokollet från ett av kommissionens sammanträden, vid vilket närvarade företrädare för kommissionens GD Inre marknaden och finansiella tjänster, för handels- och industriministeriet i Förenade kungariket och för BoE.
Those minutes contain a list of the participants at the meeting, classified by reference to the bodies in the name of which and on behalf of which those persons attended, described by their title, the initial of their forename, their surname and, where relevant, the service, department or association to which they belong within those bodies .
Protokollet innehåller en förteckning över de personer som var närvarande vid sammanträdet. De närvarande står införda i förteckningen med angivande av den organisation i vars namn och för vars räkning de närvarade vid sammanträdet, första bokstaven i deras förnamn, deras efternamn och, i förekommande fall, den tjänsteavdelning, det organ eller den sammanslutning som de tillhörde.
The text of the minutes refers not to physical persons but to the bodies in question, such as the CBMC, the DG for the Internal Market and Financial Services, or the United Kingdom Department of Trade and Industry.
I den löpande texten i protokollet görs det inte några hänvisningar till fysiska personer, utan endast till organisationerna i fråga, såsom BoE, GD Inre marknaden och finansiella tjänster, eller Förenade kungarikets handels- och industriministerium.
The list of meeting participants appearing in the minutes in question thus contains personal data for the purposes of Article 2(a) of Regulation No 45/2001, since the persons who participated in that meeting can be identified in them.
Förstainstansrätten konstaterar att närvaroförteckningen i det aktuella protokollet innehåller personuppgifter, i den mening som avses i artikel 2 a i förordning nr 45/2001, eftersom de personer som var närvarande vid sammanträdet kan identifieras.