natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For certain cases where third parties are responsible for the damage, Article III(2) and (3) provide for exemption from liability for the ship’s owner.
I vissa fall, i vilka tredje man är ansvarig för skadan, föreskrivs i artikel III punkterna 2 och 3 ansvarsbefrielse för fartygsägaren.
This form of liability is consistent with the liability which the Court established in connection with the manager of a service station in relation to hydrocarbons leaked from storage facilities into the surrounding ground. 84
Denna ansvarsform motsvarar det ansvar som domstolen har fastställt att en föreståndare för en bensinstation har, för kolväten som från tankarna läckt ut i den omgivande marken. 84
However, under Article V of the Liability Convention liability on the part of the owner is limited if it is not proved that the pollution damage resulted from his personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
Enligt artikel V i ansvarighetskonventionen är fartygsägarens ansvar emellertid begränsat om det inte visats att den skada som uppstår genom förorening orsakades av deras egna handlingar eller av underlåtenhet, uppsåtligen eller hänsynslöst, och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma.
If this limitation of liability applies, the individual claims under Article V(4) are settled only pro rata, that is to say partially, by the owner of the ship.
Om denna ansvarsbegränsning är tillämplig uppfylls de enskilda anspråken enligt artikel V fjärde stycket endast pro rata, det vill säga delvis, av fartygsägaren.
This appears prima facie to be a breach of the polluterpays principle.
Detta kan vid första påseendet betraktas som ett avsteg från principen ”förorenaren betalar”.
84 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 59).
84 — Domen i det ovan i fotnot 27 nämnda domen Van de Walle m.fl., punkt 59.
85 — Judgment of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
85 — Dom av den 16 januari 2008 (ovan fotnot 15), s. 228.
COMMUNE DE MESQUER persons who are likewise required to pay the costs under national law.
COMMUNE DE MESQUER resterande kostnaderna belastar i så fall antingen staten, det vill säga skattebetalarna, eller vissa personer som också kan åläggas att bära kostnaderna enligt nationell lagstiftning.
The imposition on individuals of the cost of disposing of waste which they have not caused would be incompatible with the polluterpays principle.
Det skulle vara oförenligt med principen ”förorenaren betalar” att belasta enskilda med kostnader för bortskaffande av avfall som de inte har orsakat.
87Those concerned could therefore apply Article 15 of the Waste Framework Directive vis-à-vis such a demand made by State authorities.
87 De berörda kan gentemot ett sådant krav från statliga myndigheter följaktligen göra gällande artikel 15 i ramdirektivet om avfall.
However, the limited liability of the owner of the ship is supplemented under the Fund Convention by liability under the International Oil Pollution Damage Compensation Fund.
Fartygsägarens begränsade ansvar kompletteras emellertid enligt fondkonventionen av det ansvar som tillkommer fonden för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja.
Under Article 12, the Fund is financed by those who have received large quantities of crude oil or heavy fuel oil after sea transport.
Enligt artikel 12 i fondkonventionen skall fonden finansieras av dem till vilka större mängder råolja och tung eldningsolja levereras till havs.
Through their demand those undertakings cause the oil transportation which creates the risk of oil accidents at sea.
Genom deras efterfrågan föranleder dessa företag oljetransporter som medför en risk för oljeutsläpp till havs.
They too may therefore be apportioned the cost of disposing of oil waste which is created in the event of oil accidents in accordance with the polluterpays principle.
Därför kan kostnaderna för bortskaffande av oljeavfall som uppkommer vid oljeutsläpp enligt principen ”förorenaren betalar” även hänföras till dem.
Liability under the Fund is excluded in the event of damage resulting from an act of war under Article 4(2) of the Fund Convention and may be limited, under Article 4(3), if the party which suffered the damage is partially at fault.
Enligt artikel 4.2 i fondkonventionen är fondens ansvar uteslutet vid krigsskador och kan enligt punkt 3 i denna artikel begränsas vid den skadelidandes medvållande.
In addition, under Article 9 of the Fund Convention there is the right of recourse against other responsible persons in relation to costs borne by the Fund.
Det är enligt artikel 9 i fondkonventionen dessutom möjligt att av andra ansvariga begära kompensation också för de kostnader som fonden övertagit.
In the present case the Fund has therefore brought proceedings as a precaution against various persons, including the Total companies which are party to the present case. 86
I förevarande fall har fonden därför för säkerhets skull väckt talan mot olika personer, däribland de här berörda bolagen i Totalkoncernen. 86
On the other hand, the imposition of the remaining costs of disposal on the general public is compatible with the polluterpays principle under Article 15 of the Waste Framework Directive.
Däremot är det förenligt med principen ”förorenaren betalar”, i den mening som avses med artikel 15 i ramdirektivet om avfall, att belasta allmänheten med de resterande kostnaderna för bortskaffande.
The general public at least accepts the relevant risks, since the States permit risky maritime oil transportation.
Allmänheten accepterar åtminstone sådana risker, eftersom staterna tillåter sådana oljetransporter i havsvatten som är behäftade med risk.
At the same time, through the requirements laid down in Marpol 73/78 88the States guarantee a minimum level of maritime safety.
Samtidigt garanterar staterna genom de krav som föreskrivs i Marpol 73/78 88en minimistandard för sjösäkerhet.
The general public benefits from these transportation operations because they ensure the supply of a desired energy source.
Allmänheten drar fördel av dessa transporter, eftersom de säkerställer försörjningen med en efterfrågad energikälla.
Without demand for oil products there would be no transportation.
Utan efterfrågan på oljeprodukter skulle det inte heller förekomma några transporter.
It is thus justified to apportion to the general public a causal contribution for oil accidents and some of the risk.
Det är således berättigat att anse att allmänheten har bidragit till att orsaka oljeutsläppet och skall tillskrivas en del av risken.
Liability under the Fund is also limited.
Fondens ansvar är också begränsat.
This limited liability can mean that neither the ship’s owner nor the Fund bears some of the cost of disposing of waste resulting from oil pollution damage at sea.
Denna ansvarsbegränsning kan medföra att varken fartygsägaren eller fonden bär delar av kostnaderna för bortskaffande av avfall som uppkommit till följd av skada orsakad av förorening genom olja i havsvatten. De
87 — See point 120 above.
87 — Se ovan, punkt 120.
88 — International Convention for the Prevention of Pollution from Ships 1973, as modified by the Protocol of 1978 thereto (UN Treaty Series, Vol. 1341, No. 22484).
88 — 1973 års internationella konvention om förhindrande av förorening från fartyg, i dess lydelse enligt 1978 års protokoll (Recueil des traités des Nations unies/UN Treaty Series, Bd. 1341, Nr. 22484).
86 — Note 92FUND/EXC.33/5 by the Director of the International Oil Pollution Compensation Fund of 4 May 2006, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc33-5_e.pdf, p. 5 et seq.
86 — Meddelande 92FUND/EXC.33/5 från direktören för den internationella fonden för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja av den 4 maj 2006, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc33-5_e.pdf, s.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 is also to be financed by oil importers and raises the liability coverage considerably.
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT KOKOTT — MÅL C-188/07
The Liability Convention and the Fund Convention show that the Contracting States, including nearly all the Member States, consider the limitation of liability to be reasonable and accept the risk of having to bear further costs.
Av ansvarighetskonventionen och fond -konventionen framgår att konventionsstaterna och nästan alla medlemsstater finner ansvarsbegränsningen lämplig och accepterar risken att behöva bära ytterligare kostnader.
If oil damage exceeds the limits of the liability of the ship’s owner and of the Fund, the costs cannot really be afforded by private funds.
När oljeskador överskrider gränsen för fartygsägarens och fondens ansvar kan de nämligen knappt bemästras med medel från privata aktörer.
More extensive insurance solutions also appear unlikely.
Längre gående försäkringslösningar verkar inte heller sannolika.
Consequently, it is compatible with Article 15 of the Waste Framework Directive and the polluterpays principle contained therein to channel liability for oil accidents at sea to the owner of the ship and to limit the level of that liability in accordance with the Liability Convention and the Fund Convention.
Det är följaktligen förenligt med artikel 15 i ramdirektivet om avfall och principen ”förorenaren betalar” som slås fast i denna artikel, å ena sidan, att i enlighet med ansvarighetskonventionen och fondkonventionen kanalisera ansvaret för oljeutsläpp i havsvatten till fartygsägaren och fonden för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja och, å andra sidan, begränsa ansvarsskyldigheten.
This conclusion accords with the obligation to avoid contradictions with the Liability Convention as far as possible when interpreting Community law. 90
Ett sådant resultat är förenligt med skyldigheten att om möjligt undvika att tolka gemenskapsrätten så, att den avviker från ansvarighetskonventionen.
Furthermore, the liability on the part of the ship’s owner and the supplement under the Fund are not linked to fault.
Fartygsägarens ansvar och en komplettering av fondens är inte heller kopplade till skuldaspekten.
There is therefore a relatively high probability that oil pollution damage will be covered wholly or at least in part.
Det finns således relativt goda utsikter att skada orsakad av förorening genom olja helt eller åtminstone delvis täcks.
This is especially the case since the Supplementary Protocol to the Fund Convention 89 entered into force in 2005, creating a Supplementary Compensation Fund which
Detta gäller i än högre grad sedan tilläggsprotokollet till fondkonventionen 89 trätt i kraft 2005, genom vilket en kompletterande fond för ersättning av skada genom förorening upprättades som också skall finansieras av oljeimportörer och som avsevärt ökar ersättningen från fonden.
The answer to the third question must therefore be that the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier may be ordered under Article 15 of the Waste Framework Directive to bear the cost of disposing of oil waste following a shipping accident if they can be accused of contributing personally to causing the leak of the heavy fuel oil.
Den tredje frågan bör därför besvaras på så sätt att producenten av den tunga eldningsoljan och/eller säljaren och befraktaren kan förpliktas att bära kostnaderna för bortskaffande av oljeavfall efter en fartygsolycka, enligt artikel 15 i ramdirektivet om avfall, om de själva har bidragit till att orsaka läckaget av den tunga eldningsoljan.
However, it is also compatible with that provision to limit the liability of the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier in accordance with the Liability Convention and the Fund Convention.
Det är emellertid också förenligt med denna bestämmelse att begränsa ansvaret för producenten av den tunga eldningsoljan och/eller säljaren och befraktaren enligt ansvarighetskonventionen och fondkonventionen.
I therefore suggest that the Court give the following answers to the reference for a preliminary ruling:
Jag föreslår därför att domstolen skall besvara tolkningsfrågorna på följande sätt:
However, it is also compatible with that provision to limit the liability of the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier in accordance with the International Convention of 29 November 1969 on Civil Liability for Oil Pollution Damage, as amended by the Protocol of 1992, and the 1971 International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, as amended by the Protocol of 1992.’
Det är emellertid också förenligt med denna bestämmelse att begränsa ansvaret för producenten av den tunga eldningsoljan och/eller säljaren och befraktaren, enligt den internationella konventionen av den 29 november 1969 om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, i dess lydelse enligt 1992 års protokoll, och enligt 1971 års internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, i dess lydelse enligt 1992 års protokoll.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (France), made by decision of 28 March 2007, received at the Court on 3 April 2007, in the proceedings
I mål C-188/07, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Cour de cassation (Frankrike) genom beslut av den 28 mars 2007, som inkom till domstolen den 3 april 2007, i målet
THE COURT (Grand Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Second Chamber, acting as President, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers,
DOMSTOLEN (stora avdelningen) sammansatt av ordföranden på andra avdelningen C.W.A. Timmermans, tillförordnad ordförande, avdelningsordförandena A. Rosas, K. Lenaerts och L. Bay Larsen
R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, P. Kūris, E. Levits, A. Ó Caoimh, P. Lindh, J.-C. Bonichot, T. von Danwitz and C. Toader (Rapporteur), Judges,
COMMUNE DE MESQUER samt domarna R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, P. Kūris, E. Levits, A. Ó Caoimh, P. Lindh, J.-C. Bonichot, T. von Danwitz och C. Toader (referent), generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: enhetschefen M.-A. Gaudissart, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 22 januari 2008, med beaktande av de yttranden som avgetts av:
— Commune de Mesquer, by C. Lepage and A. Moustardier, avocats,
— Commune de Mesquer, genom C. Lepage och A. Moustardier, avocats,
— Total France SA and Total International Ltd, by J.-P. Hordies, C. Smits, M. Memlouk, J. Boivin, E. Fontaine and F.-H. Briard, avocats,
— Total France SA och Total International Ltd, genom J.-P. Hordies, C. Smits, M. Memlouk, J. Boivin, E. Fontaine och F.-H. Briard, avocats,
— the United Kingdom Government, by C. Gibbs and I. Rao, acting as Agents, assisted by J. Maurici, barrister,
— Förenade kungarikets regering, genom C. Gibbs och I. Rao, båda i egenskap av ombud, biträdda av J. Maurici, barrister,
— the Commission of the European Communities, by M. Konstantinidis, J.-B. Laignelot and G. Valero Jordana, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008, gives the following
— Europeiska gemenskapernas kommission, genom M. Konstantinidis, J.-B. Laignelot och G. Valero Jordana, samtliga i egenskap av ombud, och efter att den 13 mars 2008 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande, följande
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 1 and 15 of and Annex I to Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste (OJ 1975 L 194, p.
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artiklarna 1 och 15 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194, s. 39; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s.
39), as amended by Commission Decision 96/350/EC of 24 May 1996 (OJ 1996 L 135, p.
238), i dess lydelse enligt kommissionens beslut 96/350/EG av den 24 maj 1996 (EGT L 135, s.
32) (‘Directive 75/442’).
32) (nedan kallat direktiv 75/442), samt av bilaga I till direktivet.
The reference was made in the course of proceedings between the Commune de Mesquer (municipality of Mesquer) and Total France SA and Total International Ltd (‘the Total companies’) concerning compensation for the damage caused by the waste spread on the territory of that municipality following the sinking of the oil tanker Erika.
Begäran har framställts i ett mål mellan Commune de Mesquer, å ena sidan, och Total France SA och Total International Ltd (nedan gemensamt kallade Totalbolagen), å andra sidan. Målet avser ersättning för den skada som orsakades av det avfall som spreds i kommunen efter oljetankern Erikas förlisning.
International law
Folkrätten
The International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage adopted at Brussels on 29 November 1969, as amended by the Protocol signed in London on 27 November 1992 (OJ 2004 L 78, p.
I den internationella konventionen om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, som antogs i Bryssel den 29 november 1969, i dess lydelse enligt det protokoll som antogs i London den 27 november 1992 (EUT L 78, 2004, s.
32) (‘the Liability Convention’), governs the liability of shipowners for damage caused by the spillage of persistent oil from oil tankers.
32) (nedan kallad ansvarighetskonventionen), regleras ansvaret för innehavare av fartyg för de skador som kan uppstå till följd av utsläpp av kolväten från oljetankrar.
It introduces the principle of strict liability on their part, limited to an amount calculated by reference to the tonnage of the ship, and establishes a system of compulsory liability insurance.
I konventionen föreskrivs att fartygsinnehavarna som princip har ett objektivt ansvar som begränsas till ett belopp som beräknats med hänsyn till fartygets tonnage, och genom konventionen införs ett obligatoriskt ansvarsförsäkringssystem.
Under Article II(a) of the Liability Convention, the Convention applies to pollution damage caused in the territory, including the territorial sea, of a Contracting State, and in the exclusive economic zone of a Contracting State established in accordance with international law or, as the case may be, in an area beyond and adjacent to the territorial sea of that State determined by that State in accordance with maritime law and extending not more than 200 nautical miles from the baselines from which the breadth of its territorial sea is measured.
Enligt artikel II a i ansvarighetskonventionen gäller konventionen skada genom förorening som uppkommit inom en fördragsslutande stats område, inklusive dess territorialvatten, och inom en fördragsslutande stats exklusiva ekonomiska zon, som fastställts i enlighet med folkrättens regler, eller, om staten inte har fastställt någon sådan zon, inom det område utanför och angränsande till den statens territorialvatten, vilket har bestämts av den staten i enlighet med folkrättens regler och vilket inte sträcker sig längre ut än 200 nautiska mil från de baslinjer varifrån statens territorialvatten mäts.
Under Article III(4) of the Liability Convention, ‘no claim for compensation for pollution damage under this Convention or otherwise may be made against … any charterer (howsoever described, including a bareboat charterer), manager or operator of the ship … unless the damage resulted from their personal act or omission, commit-
I artikel III fjärde stycket i ansvarighetskonventionen anges att ”anspråk på ersättning för skada genom förorening [får] göras gällande enligt denna konvention eller på annan grund mot … befraktare (hur de än betecknas, inklusive dem som hyrt fartyget utan manskap), redare och personer som i redarens ställe handhar fartygets drift … om inte skadan orsakades genom deras egna handlingar eller
The International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage adopted at Brussels on 18 December 1971, as amended by the Protocol signed in London on 27 November 1992 (OJ 2004 L 78, p.
Genom den internationella konventionen om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, som antogs i Bryssel den 18 december 1971, i dess lydelse enligt det protokoll som antogs i London den 27 november 1992 (EUT L 78, 2004, s.
40) (‘the Fund Convention’) complements the Liability Convention by establishing a system for compensating victims.
40) (nedan kallad FIPOL-konventionen) kompletteras ansvarighetskonventionen med en ordning med ersättning till dem som drabbas av oljeföroreningsskador.
The International Oil Pollution Compensation Fund (‘the Fund’), which is financed by contributions from the oil industry, can cover up to 135 million SDR (special drawing rights) for an incident before 2003.
Den internationella fonden för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja (nedan kallad FIPOL) och som finansieras av bidrag från oljeindustrin kan täcka upp till 135 miljoner beräkningsenheter för händelser som inträffade före år 2003.
Under Article 4 of the Fund Convention, victims may bring claims for compensation before the courts of the Contracting State where the damage has been caused, in particular where the Liability Convention does not provide for any liability for the damage in question or where the shipowner is insolvent or released from liability under that Convention.
Enligt artikel 4 i FIPOL-konventionen kan de drabbade begära ersättning vid domstol i den konventionsstat där skadorna inträffade, bland annat när det inte föreskrivs något ansvar i ansvarighetskonventionen för den aktuella skadan eller när fartygets ägare är insolvent eller inte bär ansvaret enligt ovannämnda konvention.
The Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, (OJ 2004 L 78, p.
Enligt 2003 års protokoll till 1992 års internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja (EUT L 78, 2004, s.
24) establishes an international supplementary fund for compensation for oil pollution damage, to be named ’The International Oil Pollution Compensation Supplementary Fund, 2003’, which together with the Fund makes it possible to cover up to 750 million units of account in respect of any one incident after 1 November 2003.
24) upprättas en internationell kompletterande fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, med namnet ”2003 års internationella kompletterande oljeskadefond”, som, tillsammans med FIPOL, kan täcka upp till 750 miljoner beräkningsenheter för händelser som inträffade efter den 1 november 2003.
Directive 75/442
Direktiv 75/442
According to the third recital in the preamble to Directive 75/442, the essential objective of all provisions relating to waste disposal must be the protection of human health and the environment against harmful effects caused by the collection, transport, treatment, storage and tipping of waste.
Enligt tredje skälet till direktiv 75/442 måste alla bestämmelser om bortskaffande av avfall främst syfta till att skydda människors hälsa och miljön mot skadliga effekter som uppkommer i samband med insamling, transport, behandling, förvaring och deponering av avfall.
Article 1 of Directive 75/442 provides:
I artikel 1 i direktiv 75/442 föreskrivs följande:
‘For the purposes of this Directive:
”I detta direktiv gäller följande definitioner: a) avfall: varje föremål, ämne eller substans som ingår i de kategorier som anges i bilaga I och som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med.
The Commission … will draw up … a list of wastes belonging to the categories listed in Annex I …
Kommissionen skall … upprätta en förteckning över vilket avfall som tillhör de kategorier som anges i bilaga 1. … b) producent: var och en som bedriver en verksamhet som ger upphov till avfall (’ursprunglig producent’) och/eller var och en som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning.
(e) “disposal” shall mean any of the operations provided for in Annex II, A;
… e) bortskaffande: de förfaranden som omfattas av bestämmelserna i bilaga II A.
(f) “recovery” shall mean any of the operations provided for in Annex II, B;
f) återvinning: de förfaranden som omfattas av bestämmelserna i bilaga II B.