natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French Government's argument that the Commission is basing itself on no more than a presumption is for that reason unjustified.
Det finns således inte fog för den franska regeringens argument att kommissionen endast grundar sig på rena antaganden.
The late closure of fishing
Förhållandet att fisket upphörde alltför sent
It is settled caselaw that a Member State cannot plead provisions, practices or situations in its internal legal system to justify non-compliance with obligations and time-limits arising from rules of Community law.
Det skall härvid påpekas att medlemsstaterna är skyldiga att följa artikel 11 i förordning nr
It should be stressed in this regard that Article 11 of Regulation No 2241/87 is binding on Member States as a general rule which is
Det skall erinras om att det enligt artikel 5.2 i förordning nr 170/83 är medlemsstaterna som skall fastställa närmare föreskrifter om de kvoter som tilldelats dem, inbegripet tillämpningsföreskrifter.
Declares that: by failing to determine the appropriate detailed rules for the utilisation of the quotas allocated to it for the 1988 and 1990 fishing years and by failing to ensure compliance with the Community rules on the conservation of species through adequate monitoring of fishing activities and through appropriate inspection of the fishing fleet, actual tendings and catch records for both the 1988 and 1990 fishing years; by not provisionally prohibiting fishing by vessels flying the French flag or registered in French territory in cases where the catches made were deemed to have exhausted the corresponding quota and, where relevant, by prohibiting fishing after the corresponding quota had been largely exceeded, in both the 1988 and 1990 fishing years; and by failing, as regards the 1988 and 1990 fishing years, to take penal or administrative action against any master or other person responsible for fishing after imposition of a fishing ban,
1), artikel 11.2 iförordning nr 2241/87 samt artikel 5.2 iförordning nr 170/83jämförd med artikel 1.2 i förordning nr 2241/87, genom att underlåta att fastställa lämpliga närmare föreskrifter för användning av de fiskekvoter som Frankrike tilldelats för fiskeåren 1988 och 1990, övervaka efterlevnaden av de gemenskapsrättsliga bestämmelserna om bevarande av arter genom att utöva en effektiv kontroll över fiskenäringen samt genom att genomföra lämpliga inspektioner av fiskeflottan, landningskontroller och kontroller av registrering av fångst, med avseende på såväl fiskeåret 1988 som fiskeåret 1990, vidta åtgärder för att tills vidare förbjuda fartyg som förde fransk flagg etter var registrerade i Frankrike att bedriva fiske, trots att fångsterna ansågs ha uttömt den tilldelade kvoten, och genom att införa ett slutligt fiskeförbud först när kvoten hade överskridits avsevärt, med avseende på såväl fiskeåret 1988 som fiskeåret 1990, och genom att underlåta att
the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5(2) of Council Regulation (EEC) No 170/83 of 25 January 1983 establishing a Community system for the conservation and management of fishery resources, in conjunction with Article 1(1) of Council Regulation (EEC) No 2241/87 of 23 July 1987 establishing certain control measures for fishing activities, under Article 11(2) of Regulation No 2241/87, and under Article 5(2) of Regulation No 170/83 in conjunction with Article 1(2) of Regulation No 2241/87;
vidta straffrättsliga etter förvaltningsrättsliga åtgärder mot befälhavaren etter någon annan person som var ansvarig för det fiske som ägde rum efter fiskeförbudet, med avseende på fiskeåren 1988 och 1990.
Case C-66/99 D. Wandel GmbH ν Hauptzollamt Bremen Free movement of goods
Mål C-66/99 D. Wandel GmbH och Hauptzollamt Bremen Fri rörlighet för varor
Preliminary ruling (Community Customs Code and implementing regulation — Incurrence of a customs debt on importation — Relevant time — Concept of removal from customs supervision of goods liable to import duty — Production of certificates of origin — Effect) (Sixth Chamber)
Förhandsavgörande "Gemenskapens tullkodex och tillämpningsförordning — Uppkomst av tullskuld vid import — Relevant tidpunkt—Begreppet undandragande från tullövervakning av importtullpliktiga varor — Ingivande av ursprungsintyg — Inverkan" (sjätte avdelningen)
By order of 2 February 1999, the Finanzgericht (Finance Court), Bremen, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Article 75, Article 201(l)(a) and (2), Article 203(1) and Article 204(1) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 ('the Customs Code').
Finanzgericht Bremen har genom beslut av den 2 februari 1999 ställt fem frågor om tolkningen av artiklarna 75, 201.1 a, 201.2, 203.1 och 204.1 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992, nedan kallad tullkodexen).
It appears from the order for reference that on 12 July 1994, Wandel, in its capacity as 'authorised consignee', took receipt of a consignment of470 boxes of television chassis, 24 boxes of circuit boards and 29 boxes of modules, which were brought into the Community on 11 July 1994 under the external Community transit procedure.
Det framgår av beslutet om hänskjutande att Wandel den 12 juli 1994, i egenskap av "godkänd mottagare", åtog sig ansvaret för en transport av 470 kartonger TV-chassier, 24 kartonger platiner och 29 kartonger moduler, som den 11 juli 1994 hade förts in i gemenskapen enligt förfarandet för extern transitering.
Those questions have been raised in proceedings between D. Wandel GmbH, an international haulage and storage company, and the Hauptzollamt (Principal Customs Office), Bremen, (the Hauptzollamt') concerning the incurrence of a customs debt on importation.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan bolaget D. Wandel GmbH, som är ett internationellt transport- och lagerföretag, och Hauptzollamt Bremen (nedan kallat Hauptzollamt), angående uppkomsten av en tullskuld vid import.
On 13 July 1994, Wandel presented the part of the transit declaration intended for the customs
Den 13 juli 1994 ingav Wandel till behörigt tullkontor den del av deklarationen för
office of destination to the competent customs office and, on behalf of another German company, declared the goods for release for free circulation.
Den första och den tredje frågan gemenskapstransitering som var avsedd för tullkontoret på bestämmelseorten och deklarerade därvid på ett annat tyskt bolags vägnar varorna för övergång till fri omsättning. Transiteringshandlingen, som tjänade som summarisk deklaration, registrerades av tullkontoret.
It accepted and registered the declaration for release for free circulation.
Tullkontoret mottog och registrerade deklarationen för övergång till fri omsättning.
At the same time Wandel was notified that the goods which had been declared were to be examined on 14 July 1994 at the premises being used for temporary storage under Article 51(1) of the Customs Code.
Samtidigt underrättades Wandel om att de deklarerade varorna skulle undersökas den 14 juli 1994 i de lokaler som var tillfällig förvaringsplats enligt artikel 51.1 i tullkodexen.
By its first and third questions, which it is appropriate to consider together, the national court is essentially asking whether, where an examination of goods has been ordered by the customs authority for the purposes of verifying a declaration which has been accepted and it has proved impossible to carry out the examination because the goods have been removed from the place of temporary storage without the authorisation of the relevant customs authority, the customs debt on importation is incurred under Article 201(1) of the Customs Code or under Article 203(1) of the Code.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första och den tredje frågan, vilka skall prövas gemensamt, för att få klarhet i huruvida tullskuld vid import uppkommer enligt artikel 201.1 i tullkodexen eller enligt artikel 203.1 i tullkodexen när undersökningen av varor, som beslutats av tullmyndigheten för att kontrollera riktigheten av en deklaration som mottagits, inte har kunnat genomföras på grund av att varorna avlägsnats från den tillfälliga förvaringsplatsen utan den behöriga tullmyndighetens samtycke.
If Article 73(1) and the first indent of Article 75(a) of the Customs Code are read in conjunction, it is apparent that in a situation such as that at issue in the main proceedings, where the customs authorities have been unable to carry out an examination of goods, release of the goods cannot have been granted.
Det framgår emellertid av artikel 73.1 jämförd med artikel 75 a första strecksatsen i tullkodexen att i den situation som är för handen i målet vid den nationella domstolen, när tullmyndigheterna inte har kunnat undersöka varorna, har varorna i fråga inte kunnat frigöras.
It follows that those goods cannot have acquired the status of Community goods since they were not duly released for free circulation.
Eftersom varorna i fråga, i den situation som är i fråga i tvisten vid den nationella domstolen, inte har övergått till fri omsättning i vederbörlig ordning, är den utlösande faktorn för uppkomsten av en tullskuld enligt artikel 201.1 i tullkodexen inte för handen, och det har inte kunnat uppkomma någon tullskuld enligt denna bestämmelse.
By an assessment notice of 2 August 1994 the Hauptzollamt claimed import duties from Wandel amounting to DEM 78 878.46 on the basis of Article 203 of the Customs Code.
Genom tulltaxeringsbeslut av den 2 augusti 1994 påförde Hauptzollamt, enligt artikel 203 i tullkodexen, Wandel importtullar uppgående till totalt 78 878,46 DEM.
It follows that in a situation of the kind giving rise to the dispute before the national court, where the goods concerned were not properly released for free circulation, the chargeable event prescribed by Article 201(1) of the Customs Code and triggering the customs debt has not occurred and no customs debt could have been incurred under that provision.
BeträffandeTV-chassierna tillämpade Hauptzollamt de för tredje land gällande tullsatserna, och uppgav därvid att förmånstull kunde komma i fråga endast då de förmånsberättigade varorna övergått till fri omsättning i vederbörlig ordning.
On 11 August 1994, Wandel, while not disputing that a customs debt on importation had been incurred under Article 203(1) and (3) of the Customs Code, objected to the notice of assessment.
Den 11 augusti 1994 begärde Wandel omprövning av tulltaxeringsbeslutet, utan att bestrida att det uppkommit en tullskuld vid import enligt artikel 203.1 och 203.3 i tullkodexen.
By a decision of 3 January 1995, the Hauptzollamt rejected Wandel's objection as unfounded.
Hauptzollamt avslog Wandels begäran om omprövning genom beslut av den 3 januari 1995.
However, if Articles 37(1), 50, 51(1) and 203(1) of the Customs Code are read together, it is apparent that the scope of Article 203(1) extends well beyond the acts referred to in Article 865 of the implementing regulation and that removal must be understood as encompassing any act or omission the result of which is to prevent, if only for a short time, the competent customs authority from gaining access to goods under customs supervision and from monitoring them as provided for in Article 37(1) of the Customs Code.
Det framgår dock vid en jämförelse av artiklarna 37.1, 50, 51.1 och 203.1 i tullkodexen att tillämpningsområdet för artikel 203.1 omfattar många fler åtgärder än dem som avses i artikel 865 i tillämpningsförordningen. Med begreppet undandragande skall därmed förstås att det omfattar varje åtgärd eller underlåtenhet som medför att den behöriga tullmyndigheten, om än tillfälligt, förhindras att få tillgång till varor som är föremål för tullövervakning och att utföra de kontroller som föreskrivs i artikel 37.1 i tullkodexen.
The Finanzgericht Bremen, before which the case was brought, considered that an interpretation of the Community legislation was necessary in order for the dispute to be resolved and decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Det skall tilläggas att det inte krävs uppsåt för att det skall föreligga undandragande från tullövervakning av varor, i den mening som avses
It should also be noted that, for the purposes of Article 203(1) of the Customs Code, removal of goods from customs supervision does not require intent: it is sufficient if certain objective conditions are met, including, in particular, the absence of the goods from the approved place of
Finanzgericht Bremen anser att tvistens utgång är beroende av tolkningen av gemenskapslagstiftningen och har därför vilandeförklarat målet och ställt tolkningsfrågor till domstolen.
Storage at the time when the customs authorities intend to carry out an examination of them.
genom att domstolen undersöker enbart det fallet att tullskuld vid import uppkommer enligt artikel 203.1 i tullkodexen.
importation is incurred under Article 203(1) of the Customs Code.
i artikel 203.1 i tullkodexen, utan endast att objektiva rekvisit är uppfyllda, som i synnerhet att varorna fysiskt inte finns tillgängliga på godkänd förvaringsplats när tullmyndigheten skall undersöka dem.
That interpretation is borne out by the wording of Article 203(3) of the Customs Code, from which it is clear that intention is relevant only when it comes to ascertaining who is liable for the debt arising as a result of the removal of goods.
Denna tolkning bekräftas av lydelsen i artikel 203.3 i tullkodexen, av vilken det framgår att uppsåt endast är av betydelse när det skall fastställas vilka som är gäldenärer för den skuld som uppkom vid undandragandet av varor.
Article 62(2) and Article 201 of the Customs Code read in conjunction with Article 218(l)(c) of the implementing regulation make it clear that production with the customs declaration of the documents required in order for preferential tariff arrangements to apply in no way affects the incurrence of the customs debt, but is simply a means of ascertaining which tariff arrangements are applicable and the amount of the duty lawfully due.
I det avseendet konstaterar domstolen att det framgår av artikel 62.2 jämförd med artikel 201 i tullkodexen samt artikel 218.1 c i tillämpningsförordningen att uppkomsten av en tullskuld inte på något sätt påverkas av att de dokument som krävs för tillämpning av tullförmånsordningar bifogas tulldeklarationen. Ingivandet av dessa handlingar har enbart till syfte att fastställa tillämplig tullordning och den tull som lagligen skall betalas.
It follows that any withdrawal from authorised storage of goods subject to customs supervision without the authorisation of the customs authority constitutes removal for the purposes of Article 203(1) of the Customs Code and thus gives rise under that provision to a customs debt on importation.
Av detta följer att alla former av avlägsnande, utan den behöriga tullmyndighetens samtycke, av varor som är föremål för tullövervakning från den godkända förvaringsplatsen utgör undandragande i den mening som avses i artikel 203.1 i tullkodexen och således medför att det uppkommer en tullskuld vid import enligt denna bestämmelse.
The second and fourth questions
Den andra och den fjärde frågan
That is particularly so in a case such as that before the national court, in which Article 203 of the Customs Code applies, that is to say where the customs debt on importation is incurred independently of the lodging of the declaration of release for free circulation because of the removal from customs supervision of goods which are liable to import duty and thus because of an infringement of Community legislation.
Detta gäller i ännu högre grad i de fall när, som i tvisten vid den nationella domstolen, artikel 203 i tullkodexen är tillämplig, det vill säga när tullskuld vid import uppkommer — oaktat att det har ingetts en deklaration för övergång till fri omsättning — på grund av undandragande från tullövervakning av importtullpliktiga varor och således på grund av att gemenskapslagstiftningen åsidosatts.
In view of the answer to the first and third questions, it is not necessary to reply to the second and fourth questions.
Med hänsyn till svaret på den första och den tredje frågan saknas skäl att pröva den andra och den fjärde frågan.
In view of the answer to the first and third questions, consideration of the fifth question may be confined to the assumption that the debt on
Med hänsyn till svaret på den första och den tredje frågan skall den femte frågan prövas
It follows that whether a document enabling preferential tariff treatment to be given under certain conditions exists, or is produced at any time, has no bearing on the incurrence or the existence of a customs debt on importation.
Av detta följer att uppkomsten eller förekomsten av en tullskuld vid import inte påverkas av att det finns eller inges en handling, oavsett när det sker under förfarandets gång, som på vissa villkor möjliggör förmånsbehandling i tullhänseende.
It is possible for a customs debt on importation to be incurred under Article 203(1) of Regulation No 2913/92 where the customs declaration received by the customs office was accompanied by technically correct certificates of origin corresponding to Form A and where the zero preferential tariff applied to the goods covered by the declaration. '
Det kan inte uteslutas att tullskuld vid import uppkommer enligt artikel 203.1 i förordning nr 2913/92 när formellt riktiga ursprungsintyg enligt formulär A bifogades den tulldeklaration som tullkontoret tog emot och då notttuttsats skulle tillämpas på de deklarerade varorna."
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 28 September 2000.
Generaladvokaten G. Cosmas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 28 september 2000.
Case T-156/98 RJB Mining ν Commission of the European Communities
Mål T-156/98 RJB Mining mot Europeiska gemenskapernas kommission KS
31 January 2001 between undertakings — Admissibility
31 januari 2001 av företag
— State aid)
Upptagande till sakprövning — Statligt stöd"
(ECSC Treaty — Concentration (First Chamber)
"EKSG-fördraget — Koncentration (första avdelningen)
The parties to the Kohlekompromiß estimated that around 10 of the 17 pits still open when the agreement was concluded would remain viable in the long term.
Det pris RAG skulle betala för förvärvet av SBW fastställdes till 1 tysk mark (DEM).
The Kohlekompromiß provides for the grant of State aid for the closure of pits, totalling DEM 2.5 billion, granted by the Federal Republic of Germany.
Sökanden är ett privat gruvbolag med säte i Förenade kungariket som har övertagit merparten av British Coals gruvdriftsverksamhet.
Additional to that aid is possible aid for mining activities of DEM 200 million per annum, granted by the Federal German Government and by the Land of North-Rhine Westphalia. The payment of those additional public credits is dependent on completion of the merger.
Uppkomsten av alternativa energikällor och den ökade importen av kol från länder utanför gemenskapen har lett till att efterfrågan på kol i Förenade kungariket — sökandens "traditionella" marknad — är på stark tillbakagång sedan år 1990, varför sökanden sökt finna en marknad för avsättning av en del av sin överskottsproduktion.
The applicant is a privately-owned coal mining company established in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, which took over the principal mining operations of British Coal.
Fusionen ingår i ett avtal (nedan kallat Kohlekompromiß) som ingicks den 13 mars 1997 mellan dessa tre bolag, den tyska förbundsregeringen, delstaten Saarland, delstaten Nordrhein-Westfalen samt fackförbundet för gruvarbetare och anställda inom elindustrin.
As the appearance of substitute energy sources and the increase in imports of coal from outside the Community have, since 1990, caused a large reduction in demand for coal in the United Kingdom, the applicant's 'traditional' market, the applicant has attempted, unsuccessfully, to find another geographical market for some of its surplus production.
Kohlekompromiß, som inbegriper fusionen i fråga samt ett löfte om statligt stöd, syftar till att säkerställa en acceptabel övergång för de anställda fram till år 2005, då det skall råda fri konkurrens inom den tyska kolindustrin. Parterna i Kohlekompromiß har uppskattat att av 17 kolgruvor som var i drift då nämnda avtal ingicks kommer endast ett tiotal att kunna överleva på lång sikt.
By letter of 13 November 1997, Ruhrkohle AG, now RAG Aktiengesellschaft (hereinafter 'RAG'), notified the Commission of its intention to acquire the entire share capital of Saarbergwerke AG (hereinafter 'SBW'), owned by the Federal German Government and by the Saarland, and of Preussag Anthrazit GmbH, owned by Preussag AG.
Genom skrivelse av den 13 november 1997 informerade Ruhrkohle AG, numera RAG Aktiengesellschaft (nedan kallat RAG), kommissionen om sin avsikt att förvärva hela aktiekapitalet i bolaget Saarbergwerke AG (nedan kallat SBW), ägt av den tyska förbundsregeringen, delstaten Saarland och av Preussag Anthrazit GmbH, som i sin tur ägs av Preussag AG.
The notification was supplemented by letters of 27 November 1997,15 December 1997 and 23 January 1998.
Denna underrättelse kompletterades genom skrivelser av den 27 november 1997, av den 15 december 1997 respektive av den 23 januari 1998.
The transaction was to lead to the merger of the three remaining German coal-mining companies and constitute a concentration between undertakings within the meaning of Article 66(1) of the ECSC Treaty.
Operationen skulle medföra en fusion av de tre sistnämnda tyska kolproducenterna och utgöra en
Furthermore, under the Kohlekompromiß, the Federal Republic of Germany agreed to release RAG from its obligations relating to loans guaranteed for a nominal value of around DEM 4 billion.
I Kohlekompromiß föreskrivs ett statligt stöd om totalt 2,5 miljarder DEM från Förbundsrepubliken Tyskland för nedläggning av gruvor.
The price to be paid by RAG for the acquisition of SBW was fixed at one German mark (DEM).
Här tillkommer ett eventuellt stöd till gruvdriften om 200 miljoner DEM per år från
By decision of 29 July 1998, the Commission authorised the merger (Case No IV/ECSC.1252 — RAG/Saarbergwerke AG/Preussag Anthrazit, hereinafter 'the contested decision').
talan mot kommissionens beslut av den 10 juni 1998 om godkännande av stödet för år 1997 (mål T-110/98).
By letter of 19 August 1998, the Commission sent to the applicant a copy of the contested decision in German.
Förbundsrepubliken Tyskland och delstaten Nordrhein-Westfalen.
In its letter, it stated that the contested decision related only to hard coal, since questions relating to infrastructure and transport facilities were excluded from the scope of application of the ECSC Treaty.
Utbetalning av dessa ytterligare offentliga medel villkoras av att fusionen genomförs.
The Kohlekompromiß also falls within the scope of existing aid by which, in essence, the difference between the cost of production of German coal and the price of coal on the world market is paid to coal producers by the Federal German Government, subject to an annual ceiling which is to be progressively decreased. Without that aid, the German coal producers would in all likelihood be unable to sell their coal at all, since their production costs are more than three times the current price of coal on the world market.
Med anledning av kommissionens tveksamhet under det administrativa förfarandet, åtog sig RAG, som anmält fusionen, att sälja SBW:s importverksamhet, att låta den egna importverksamheten bedrivas i ett särskilt bolag (Ruhrkohle Handel GmbH) med en bokföring som är skild från den som avser den tyska kolförsäljningen (som utförs av Ruhrkohle Verkauf GmbH) samt att minska sitt innehav av aktiekapitalet i ett annat importbolag, Brennstoff-Import GmbH.
On 9 March 1998, pursuant to Article 67 of the ECSC Treaty, the Federal German Government notified the Commission of the existence of State measures which were liable to have repercussions on competition, namely the privatisation of SBW through its sale to RAG for a token amount of DEMI.
Kommissionen godkände fusionen genom beslut av den 29 juli 1998 (ärende nr IV/EKSG.1252 -RAG/Saarbergwerke AG/Preussag Anthrazit, nedan kallat det omtvistade beslutet)