natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, although the procedure at issue also has features which are less characteristic of judicial proceedings than those mentioned in the two previous paragraphs, that is to say, the fact that the Oberster Gerichtshof does not rule on disputes in a specific case involving identified persons, that it must base its legal assessment on the facts alleged by the applicant without further examination, that the decision is declaratory in nature and the right to bring proceedings is exercised collectively, the procedure is none the less intended to result in a decision that is judicial in character.
Även om förfarandet i fråga också uppvisar kännetecken som är mindre karakteristiska för domstolsförfaranden än de kännetecken som angetts i de två föregående punkterna — det kan nämnas att Oberster Gerichtshof inte avgör rättstvister som rör en konkret rättssak mellan namngivna personer, att den måste grunda sin bedömning på de av sökanden uppgivna sakomständigheterna utan att kunna kontrollera dessa samt att avgörandet har fastställande karaktär och enbart sammanslutningar kan väcka talan — är förfarandet likväl avsett att leda till ett avgörande av rättsskipningskaraktär.
In particular, the final decision is binding on the parties who cannot make a second application for a declaration relating to the same factual situation and raising the same legal questions.
Detta innebär i synnerhet att avgörandet är bindande för parterna, som inte kan framställa en ny ansökan och begära fastställelse angående samma sakförhållanden och samma rättsfrågor.
Moreover, the decision is intended to have persuasive authority for parallel proceedings concerning individual employers and employees.
Förfarandet är dessutom avsett att fungera som vägledning för parallella förfaranden mellan enskilda arbetsgivare och arbetstagare.
It is settled case-law that in order to determine whether a body making a reference is a court or tribunal for the purposes of Article 177 of the Treaty, which is a question governed by Community law alone, the Court takes account of a number of factors, such as whether the body is established by law, whether it is permanent, whether its jurisdiction is compulsory, whether its procedure is inter partes, whether it applies rules of law and whether it is independent.
Det följer av fast rättspraxis att domstolen, för att bedöma om det hänskjutande organet är en domstol i den mening som avses i artikel 177 i fördraget, vilket är en rent gemenskapsrättslig fråga, skall beakta ett antal omständigheter, nämligen om organet är upprättat enligt lag, om det är av stadigvarande karaktär, om dess jurisdiktion är av tvingande art, om förfarandet är kontradiktoriskt, om organet tillämpar rättsregler samt om det har en oberoende ställning.
It follows from the foregoing considerations that the question referred for a preliminary ruling is admissible.
De nationella domstolarna har befogenhet att framställa en begäran till domstolen endast om
Moreover, a national court may refer a question to the Court only if there is a case pending before it and if it is called upon to give judgment
Av de ovan anförda övervägandena följer att begäran om förhandsavgörande skall tas upp till sakprövning.
A provision of national law must be regarded as indirectly discriminatory if it is intrinsically liable to affect migrant workers more than national workers and there is a consequent risk that it will place the former at a particular disadvantage and if it is not justified by objective considerations independent of the nationality of the workers concerned, and proportionate to the legitimate aim pursued by that law.
Den andra frågan i sig är av sådan art att den innebär en risk för att migrerande arbetstagare drabbas i högre grad än arbetstagare som är medborgare i landet och följaktligen utgör en fara för att nackdelar skall uppkomma för de förra och, för det andra, när den inte grundas på sakliga skäl som saknar samband med de berörda arbetstagarnas nationalitet och står i proportion till det eftersträvade syftet.
By its second question, the national court is essentially asking whether Article 48 of the Treaty or Article 7(1) and (4) of the Regulation preclude a national rule such as Paragraph 26 of the VBG concerning the account to be taken of previous periods of service for the purposes of determining the pay of contractual teachers and teaching assistants, under which the requirements which apply to periods spent in other Member States are striaer than those applicable to periods spent in comparable institutions of the Member State concerned.
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida artikel 48 i fördraget samt artikel 7.1 och 7.4 i förordningen utgör hinder för en nationell bestämmelse som 26 § VBG om tillgodoräknande av tidigare anställningsperioder vid lönesättningen för kontraktsanställda lärare och assistenter, när kraven avseende de perioder som fullgjorts i andra medlemsstater är strängare än vad gäller perioder som fullgjorts vid jämförbara institutioner i medlemsstaten i fråga.
The Court has already held that national rules under which previous periods of employment in the public service of another Member State may not be taken into consideration constituted unjustified indirect discrimination and contravened Article 48(2) of the Treaty.
Domstolen har redan slagit fast att vissa nationella bestämmelser som hindrade tillgodoräknande av tidigare anställningsperioder i offentlig tjänst i andra medlemsstater utgjorde en oberättigad indirekt diskriminering och stred mot artikel 48.2 i fördraget.
It is first necessary to consider the argument of the Republic of Austria that contractual teachers and teaching assistants fall within the définition of 'employment in the public service' within the meaning of Article 48(4) of the Treaty.
Till att börja med vill domstolen behandla Republiken Österrikes påstående att kontraktsanställda lärare och assistenter omfattas av begreppet "anställning i offentlig tjänst" i den mening som avses i artikel 48.4 i fördraget.
It must first be observed that the objective of staff mobility within the Austrian public administration does not require a discriminatory restriction on the mobility of migrant workers.
Domstolen vill påpeka att syftet att säkerställa mobilitet för anställda i offentlig tjänst i Österrike inte kräver en diskriminerande begränsning av de migrerande arbetstagarnas mobilitet.
The derogation in Article 48(4) of the Treaty, according to which the provisions on freedom of movement for workers are not to apply to 'employment in the public service', concerns only access for nationals of other Member States to certain posts in the civil service.
Undantagsbestämmelsen i artikel 48.4 i fördraget, enligt vilken bestämmelserna om fri rörlighet för arbetstagare inte skall tillämpas på "anställning i offentlig tjänst", rör endast möjligheten för medborgare i andra medlemsstater att få tillträde till vissa offentliga tjänster.
Next, the differences between the public services in Austria and those in the other Member States cannot justify a difference in the conditions under which previous periods of service are taken into account.
Olikheterna mellan den offentliga tjänsten i Österrike och de andra medlemsstaterna kan inte motivera att det skall gälla olika villkor för tillgodoräknande av tidigare anställningsperioder.
In particular, such differences cannot explain why the periods spent in a Member State other than Austria have to be of special importance for the deployment of the person concerned, a condition which is not imposed in respect of periods of employment spent in Austria.
Nämnda olikheter kan i synnerhet inte förklara varför de perioder som fullgjorts i en annan medlemsstat än Republiken Österrike skall vara av särskild betydelse för vederbörandes tjänstgöring, medan samma krav inte gäller för perioder som fullgjorts i Österrike.
In any event, the case in the main proceedings does not concern the rules for access to 'employment in the public service', but simply the determination of the seniority of contractual teachers or teaching assistants for the purposes of calculating their pay.
Målet vid den nationella domstolen handlar inte heller om tillgången till "anställning i offentlig tjänst", utan endast om fastställandet av tjänstetiden för kontraktsanställda lärare och assistenter med avseende på deras lönesättning.
Once a Member State has admitted workers who are nationals of other Member States into its public administration, Article 48(4) of the Treaty cannot justify discriminatory measures against them with regard to remuneration or other conditions of employment.
Artikel 48.4 i fördraget får inte ligga till grund för diskriminerande åtgärder i fråga om lön eller andra arbetsvillkor, när en medlemsstat väl har anställt arbetstagare från andra medlemsstater i offentlig tjänst.
Finally, as regards the argument concerning the objective of rewarding the loyalty of the staff concerned, given the large number of employers covered by Paragraph 26(2) of the VBG, the pay scheme is intended to allow the greatest possible mobility within a group of legally distinct employers and not to reward the loyalty of an employee to a particular employer.
Vad slutligen gäller argumentet att de berörda anställda skall få ett erkännande för sin lojalitet är syftet med lönesystemet, med hänsyn till det stora antalet arbetsgivare som anges i 26 § andra stycket VBG, att säkerställa största möjliga mobilitet i fråga om anställning inom en grupp rättsligt oberoende arbetsgivare och inte att belöna den lojalitet som en anställd har visat gentemot en viss arbetsgivare.
It follows that Article 48(4) does not apply to the facts of the case in the main proceedings.
Artikel 48.4 kan alltså inte tillämpas på omständigheterna i målet vid den nationella domstolen.
It must therefore be considered whether a rule such as Paragraph 26 of the VBG might breach the principle of non-discrimination laid down in Article 48 of the Treaty and Article 7(1) and (4) of the Regulation.
Av det ovan anförda följer att bestämmelsen i 26 § VBG under alla omständigheter inte står i proportion till det av den österrikiska regeringen åberopade syftet.
It follows from the foregoing that Paragraph 26 of the VBG is not in any event proportionate to the objective the Austrian Government claims it is intended to achieve.
Domstolen har i fast rättspraxis funnit att artikel 48 i EG-fördraget inte bara förbjuder öppen diskriminering på grund av nationalitet utan även all dold diskriminering som, genom tillämpning av andra särskiljningskriterier, i praktiken leder till samma resultat.
According to the settled case-law of the Court, Article 48 of the Treaty prohibits not only overt discrimination by reason of nationality but also all covert forms of discrimination which, by the
En bestämmelse i nationell rätt skall anses som indirekt diskriminerande när den, för det första,
discriminatory but concerns the current treatment of migrant workers.
migrerande arbetstagare med avseende på deras nuvarande rättsliga ställning.
By its third question, the national court is essentially asking whether, a Member State which is obliged to take into account, in calculating the pay of contractual teachers and teaching assistants, periods of employment in certain institutions in other Member States comparable to the Austrian institutions listed in Paragraph 26(2) of the VBG, must take such periods into account without temporal limitation.
lönesättningen för kontraktsanställda lärare och assistenter ta hänsyn till anställningsperioder vid vissa institutioner i andra medlemsstater som kan jämföras med de österrikiska institutioner som anges i 26 § andra stycket VBG är skyldig att göra detta utan någon begränsning i tiden.
The purpose of the question is to determine whether periods of employment spent by such staff before the accession of the Republic of Austria to the European Union must be taken into account.
Föremålet för denna fråga är huruvida de anställningsperioder som dessa anställda har fullgjort innan Republiken Österrikes blev medlem i Europeiska unionen skall tillgodoräknas dem.
The Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded contains no transitional provisions concerning the application of Article 48 of the Treaty and Article 7(1) of the Regulation.
Akten om anslutningsvillkoren för Republiken Österrike, Republiken Finland och Konungariket Sverige och anpassningarna av fördragen om upprättandet av Europeiska unionen innehåller inga övergångsbestämmelser beträffande tillämpningen av artikel 48 i fördraget respektive artikel 7.1 i förordningen.
Those provisions must be considered to be immediately applicable and binding as regards the Republic of Austria as of the date of its accession to the European Union, that is to say 1 January 1995.
Dessa bestämmelser skall alltså anses vara omedelbart gällande och bindande i Republiken Österrike från den tidpunkt då denna blev medlem i Europeiska unionen, det vill säga den 1 januari 1995.
Since that date, they can be relied on by migrant workers from the Member States.
Sedan denna tidpunkt har migrerande arbetstagare kunnat åberopa nämnda bestämmelser.
In the absence of transitional provisions, previous periods of employment must necessarily be taken into account.
Då det inte finns några övergångsbestämmelser, måste de tidigare anställningsperioderna tillgodoräknas.
It is important to note that the case in the main proceedings does not concern the recognition of rights under Community law allegedly acquired before the accession of the Republic of Austria,
Målet vid den nationella domstolen rör inte erkännandet av rättigheter på grundval av gemenskapsrätten, vilka påstås ha förvärvats innan Republiken Österrike blev medlem i Europeiska unionen, utan diskrimineringen av
Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) and Article 7(1) and (4) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community preclude a national rule such as Paragraph 26 of the Vertragsbedienstetengesetz 1948 (Federal Law on Contractual Public Servants of 1948) concerning the account to be taken of previous periods of service for the purposes of determining the pay of contractual teachers and teaching assistants, where the requirements which apply to periods spent in other Member States are stricter than those applicable to periods spent in comparable institutions of the Member State concerned.
2) Artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) samt artikel 7.1 och 7.4 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen utgör hinder för en sådan nationell bestämmelse som 26 § i Vertragsbedienstetengesetz 1948 (1948 års federala lag om kontraktsanställda tjänstemän) om tillgodoräknande av tidigare anställningsperioder vid lönesättningen för kontraktsanställda lärare och assistenter, när kraven avseende de perioder som fullgjorts i andra medlemsstater är strängare än vad som gäller för perioder som fullgjorts vid jämförbara institutioner i medlemsstaten ifråga.
Where a Member State is obliged to take into account, in calculating the pay of contractual teachers and teaching assistants, periods of employment in certain institutions in other Member States comparable to the Austrian institutions listed in Paragraph 26(2) of the Vertragsbedienstetengesetz 1948, such periods must be taken into account without any temporal limitation.'
När en medlemsstat vid lönesättningen för kontraktsanställda lärare och assistenter är skyldig att beakta anställningsperioder som har fullgjorts i andra medlemsstater vid institutioner som kan jämföras med de österrikiska institutioner som anges i 26 § andra stycket Vertragsbedienstetengesetz 1948 skall dessa perioder beaktas utan någon begränsning i tiden."
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 27 January 2000.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 27 januari 2000.
Preliminary ruling (Agriculture — Common organisation of the markets storage aid for certain pieces of beef) (Fifth Chamber)
HMIL deklarerade omkring 13 000 ton nötkött i syfte att erhålla särskilt exportbidrag i enlighet med förordning nr 1964/82 och ingick förbindelser beträffande detta nötkött.
No 3258/88 of 21 October 1988 (hereinafter ■Regulation No 2675/88').
Bolaget erhöll 5 376 259,13 IEP i stöd till privat lagring.
Those questions have been raised in proceedings between HMIL Ltd (hereinafter *HMIL·), a company engaged in purchasing, boning and trading of beef, and the Minister for Agriculture, Food and Forestry (hereinafter the Minister') concerning the application of those Community regulations.
Supreme Court har genom beslut av den 23 juli 1998 ställt flera frågor om tolkningen av kommissionens förordning (EEG) nr 1964/82 av den 20 juli 1982 om villkoren för beviljande av särskilda exportbidrag för vissa urbenade styckningsdelar av nötkreatur i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3169/87 av den 23 oktober 1987 om ändring av förordningarna (EEG) nr 32/82, (EEG) nr 1964/82 och (EEG) nr 74/84 i fråga om exportformaliteter för visst nötkött för vilket det beviljas särskilda exportbidrag samt av kommissionens förordning (EEG) nr 2675/88 av den 29 augusti 1988 med bestämmelser om stöd till privat lagring som fastställs till ett enhetsbelopp i förskott för helkroppar, halvkroppar, bakkvartsparter och framkvartsparter av vuxna handjur av nötkreatur, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3258/88 av den 21 oktober 1988 (nedan kallad förordning nr 2675/88).
The main proceedings and questions referred for a preliminary ruling
Ministeriet har dessutom gjort gällande att andelen rester, putsbitar och bitar som inte var separat förpackade var extremt hög vid fyra av dessa produktionsanläggningar.
It is apparent from the order for reference that in 1988 HMIL participated in both the subsidy schemes described in paragraphs 4 to 16 of this judgment.
Den 17 maj 1991 skrev ministeriet till HMIL och begärde återbetalning av
By order of 23 July 1998, the Supreme Court referred to the Court for a preliminary ruling under a number of questions on the interpretation of Commission Regulation (EEC) No 1964/82 of 20 July 1982 laying down the conditions for granting special export refunds on certain cuts of boned meat of bovine animals and the corrigendum at OJ 1982 L 273, p.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan HMIL Ltd (nedan kallat HMIL), ett bolag vars verksamhet består i inköp, urbening och försäljning av nötkött, och Minister for Agriculture, Food and Forestry (det irländska jordbruks-, livsmedels- och skogsministeriet, nedan kallat ministeriet) beträffande tillämpningen av de ovannämnda gemenskapsförordningarna.
whether trimmings are eligible for special export refunds;
1 135 %7,93 IEP avseende särskilt exportbidrag (inklusive 20 procents påslag för förskottsbetalning),
the proper construction of Regulation No 2675/88 with regard to the question whether trimmings are eligible for private storage aid; and
241 021,03 IEP avseende stöd till privat lagring (inklusive 20 procents påslag för förskottsbetalning),
It also entered into 138 private storage contracts pursuant to Regulation No 2675/88 in respect of the same beef. It received IEP 5 376 259.13 in private storage aid.
148 759,97 IEP avseende säkerheter för avtal om privat lagring och som förklarats förverkade beträffande produktion av bringa, kållapp och entrecote med bringa vid HMIL:s produktionsanläggningar i Sallins, Athy, Tunney och Ballymahon.
if HMIL infringed those regulations, the legality of the financial corrections sought to be imposed by the Minister, and the limitations contended for by HMIL on any financial corrections which might be imposed by him.
Den hänskjutande domstolen har ställt de tre första frågorna för att få klarhet i, för det första, i vad mån det enligt artikel 1 i förordning nr 1964/82 krävs att vissa köttbitar eller putsbitar förpackas separat för att de skall ge rätt till särskilt exportbidrag och, för det andra, huruvida det är tillåtet att göra en åtskillnad, beroende på om dessa bitar väger mer eller mindre än 100 gram.
By judgment of 8 February 1996 the High Court found for HMIL, holding.
I skrivelsen redogjorde ministern för den metod som hade använts för att fastställa beloppen som begärdes återbetalda.
Checks carried out by the Minister between April and September 1989 revealed that, in seven production plants used by HMIL, certain of its cartons examined included pieces of beef which in the Minister's view were not individually wrapped, as well as cod fat, scraps and trimmings wrapped inside the cuts known as plate and flank and mid rib.
I detta avseende framgår det med tillräcklig tydlighet av ordalydelsen i artikel 2.1 i förordning nr 1964/82 att varje köttbit skall förpackas separat.
The Minister also claimed that in four of those production units the level of scraps and trimmings and nonindividually wrapped pieces was extremely high.
Denna förordning föreskriver inte några undantag i detta avseende, oavsett köttbitens storlek, vikt eller karaktär.
On 17 May 1991, the Minister wrote to HMIL seeking repayment of:
I synnerhet föreskrivs inte att skillnad skall göras mellan rester ("scraps") och putsbitar ("trimmings").
It is appropriate to consider the first three questions together, then to examine in turn the fourth, fifth and sixth questions, and last to consider the final three questions together.
Förbudet mot att samförpacka olika bitar bekräftas av ordalydelsen i artikel 8 första stycket i förordning nr 1964/82, enligt vilken utbyte av varorna skall omöjliggöras genom att varje köttbit märks.
IEP 241 021.03 in respect of private storage aid (including the 20% advance payment premium); and
Tolkning av förordning nr 2675/88 beträffande frågan huruvida putsbitar berättigar till bidrag för privat lagring eller inte.
IEP 148 759.97 in respect of private storage contract securities declared forfeit in relation to plate and flank and mid rib production at the Sallins, Athy, Tunney and Ballymahon production plants of HMIL.
Om näringsidkaren väljer att ansöka om de bidrag som ges med tillämpning av gemenskapslagstiftningen, ankommer det på honom att iaktta de villkor för beviljande som fastställs i denna lagstiftning.
By these questions, the national court essentially asks, first, to what extent Article 1 of Regulation No 1964/82 requires certain pieces or cuts of beef and trimmings to be individually wrapped in order to qualify for special export refunds, and, second, whether it is possible to draw a distinction according to whether the pieces weigh more or less than 100 grams.
För det fall HMIL har överträtt dessa förordningar, huruvida de finansiella korrigeringar som ministeriet velat göra är lagliga och huruvida det, vilket HMIL har gjort gällande, skall ske en begränsning av ministeriets finansiella korrigeringar.
According to the order for reference, the issues raised by that action may be regarded as falling under three headings:
Ministeriet överklagade denna dom till Supreme Court, som beslutade att förklara målet vilande och att ställa frågor till domstolen.
The prohibition on wrapping two different pieces of meat together is confirmed by the wording of
Den hänskjutande domstolen har ställt den fjärde frågan för att få klarhet i huruvida artikel 4.4 i förordning nr 2675/88 skall tolkas på så sätt att
the first paragraph of Article 8 of Regulation No 1964/82, according to which substitution of the products in question must be made impossible by identification of each piece of meat differed and which therefore contained different conditions of grant.
putsbitar från styckningen och urbeningen som väger mindre än 100 gram kan ge rätt till stöd till privat lagring enligt avtal som ingåtts i enlighet med denna förordning.