natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Agreements with countries in the south (mainly Africa), which represent 75% of the valueadded resulting from agreements, mostly benefit Spain (80%) and Portugal (7%), especially the ADFs in the Canarias, Andalusia, Pays basco, Galicia, Sesimbra and Olhao, and accordingly have a positive effect on cohesion.
Överenskommelserna med länder i syd (särskilt Afrika), vilka utgör cirka 75 procent av det totala mervärdet, gynnar framförallt Spanien (80 procent) och Portugal (7 procent) och därvid särskilt de områden som är beroende av fiske (ADF) på Kanarieöarna, i Andalusien, Baskien, Galicia, Sesimbra och Olhão, vilket allt påverkar sammanhållningen på ett positivt sätt.
The significant growth in fish farming, supported by the FIFG (and locally by the PESCA Initiative), has been translated into a substantial increase in both output and employment.
Fiskodlingens markanta ökning - vilket stöds av FIFG (och lokalt av PESCA-initiativet), har lett till en reell ökning vad gäller såväl produktionsresultat som sysselsättning.
Between 1990 and 1997, production in the EU (excluding Austria, Finland and Sweden) rose by 54% in cash terms (being valued at EUR 2 billion in 1997) and by 23% in volume terms (from 880,000 to 1,080,000 tons), some 85% of this rise taking place in Objective 1 regions (70% in Greece, southern Italy and Scotland alone).
Mellan 1990 och 1997 har produktionen inom EU (exklusive Österrike, Finland och Sverige) ökat med 54 procent i omsättning (vilket motsvarar två miljarder euro år 1997) och med 23 procent i volym (från 880 000 till 1 080 000 ton). Cirka 85 procent av denna ökning skedde ¡nom Mål 1 -regionerna (därav så mycket som 70 procent i Grekland, södra Italien och Skottland).
Employment in fish farming (excluding processing) increased by 20% (from 47,000 to 57,000), the only part of the fisheries sector in which there has been net job creation.
Antalet jobb ¡nom fiskodlingsnäringen (exklusive förädlingsindustrin) ökade med 20 procent (från 47 000 till 57 000), vilket är den enda del av fiskeindustrin där det har skett en nettoökning i sysselsättningen.
Some 70% of job growth in the Union has occurred in Spain, Greece and Portugal.
Cirka 70 procent av ökningen av antalet jobb har skett i Spanien, Grekland och Portugal.
Fish farming has, therefore, developed largely in disadvantaged Objective 1 ADFs and, accordingly, has had a positive effect on social and economic cohesion.
Fiskodling har alltså utvecklats särskilt i eftersatta Mål 1-regioner, som dessutom är s.k. områden beroende av fiske (ADF) och har följaktligen haft po sitiva effekter på den sociala och ekonomiska samman hållningen.
An ADFls an area (a region or local area of employment) where the contribution of the fisheries sector to the economy, in terms of employment or value-added, is so important that problems in the sector or the decline of fishing have serious social and economic consequences both directly and indirectly.
Ett ADF-område är en region eller en lokal arbetsmarknad där fiskesektorns bidrag till ekonomin, i termer av sysselsättning och mervärde är så betydelsefull att problem inom sektorn, eller minskande fiske, får allvarliga sociala och ekonomiska konsekvenser både direkt och indirekt.
Dependence is analysed in the text in terms of employment, though the same conclusions would be reached if it were measured in terms of value-added, since this has changed in a similar way over time.
Graden av beroende analyseras i texten i termer av sysselsättning, men samma slutsatser skulle kunna dras om det mättes i mervärde, efter som detta ändrats parallellt med sysselsättningen.
The EU Budget and economic and social cohesion
EU:s budget och ekonomisk och social sammanhållning
The contribution of structural policies to economic and social cohesion: results and prospects
Strukturpolitikens bidrag till ekonomisk och social sammanhållning: resultat och möjligheter
Part III —The EU Budget and the contribution of structural policies to economic and social cohesion
Del III — Sammanhållningspolitiken
111-1 The EU Budget and economic and social cohesion
1.1 EU:s budget och ekonomisk och social sammanhållning
The objective of strengthening economic and social cohesion is mentioned explicitly in Article 2 of the Treaty and as the first objective of the Union.
Målet att stärka ekonomisk och social sammanhållning nämns uttryckligen i artikel 2 av fördraget och som ett första mål för unionen.
More specifically, Article 158 states that cohesion is a precondition for harmonious development in the EU: 'in
Mer specifikt konstateras i artikel 158 att sammanhållning är en nödvändig förutsättning för en harmonisk utveckling inom EU: "in order to promo
21).Such an aggregate measure may, however, be misleading since only part of overall EU expenditure (included in the data plotted in graph), is explicitly of a order to promote its overall harmonious development, cohesion nature.
Medlemsstater som har sämre förutsättningar tenderar därför alltid att vara nettomottagare av medel från budgeten2 (figur 21 ). Det föreligger emellertid en risk att den na typ av aggregerade data är vilseledande eftersom det endast är en del av de totala utgifterna ¡nom EU (vilka te its overall harmonius development, the Community är inkluderade i figur 21) som explicit syftar till att öka shall develop and pursue its actions leading to the strenghtening of its economic and social cohesion".
This article, moreover, goes on to sitions and levels of GNP across Member States, stress that fostering cohesion requires that 'the Com-since expenditure includes that devoted to purposes munity shall aim at reducing disparities between the other than cohesion.
Denna artikel understryker vidare att en gynsam utveckling när det gäller sammanhållning kräver att: "the Com sammanhållningen. Även om länder som är föremål för sammanhållningsåtgärder är nettomottagare från budgeten, så existerar inte ett självklart samband mellan "budgetstatus" och BNP-nivå. Detta eftersom det i utgif munity shall aim at reducing disparities between the le terna också inkluderas åtgärder vars syfte är ett annat vels of development of the various regions and the än att öka sammanhållningen. backwardness of the least favoured regions or islands, including rural areas ".
Types of EU expenditure and cohesion
Sammanhållning och olika typer av utgifter inom EU
The EU Budget contains no stabilisation function as such.
EU-budgeten innehåller inga stabiliseringsåtgärder i sig.
Nevertheless, according to 1999 data, 23.3% of expenditure was on to allocative objectives, 71.4% on redistributive ones and the remainder on administration.
71,4 % var relaterade till olika omfördelningsmål. Resterande delen (5,3 %) av utgifterna var olika kostnader för administration.
The Treaty, by making explicit the aim of reducing disparities in economic development, implicitly requires that EU policies, and cohesion measures in particular, should influence factor endowment and resource allocation and, in turn, promote economic growth.
Fördraget har - genom att explicit lyfta fram att ett viktigt mål är att minska ojämn ekonomisk utveckling - implicit slagit fast att EU:s politik, i synnerhet åtgärder riktade mot att öka sammanhållningen, ska understödja gynn sam faktorutveckling och allokering av resurser, dvs. åt gärder som i förlängningen skapar ekonomisk tillväxt.
More specifically, cohesion policies are aimed at increasing investment to achieve higher growth and are not specifically concerned either with expanding consumption directly or with redistribution of income.
I klartext innebär detta att sammanhållningspolitikens målsättning ska vara att öka investeringsnivån i syfte att öka tillväxten. Detta i sin tur innebär att sammanhållningspolitiken inte explicit syftar till att vare sig öka den privata konsumtionen eller att utjämna skillnader i in komstnivåer.
This differs fundamentally from national cohesion policies which are in part aimed at transferring income to the poorest areas.1
Detta skiljer sig markant från nationell politik för sammanhållning vilken ofta bland annat syftar till att transferera medel till fattigare regioner.'
The EU Budget is a key instrument for enhancing economic and social cohesion.
EU:s budget är ett nyckelinstrument för att stärka social och ekonomisk sammanhållning.
First, even though part of expenditure is not directed explicitly towards this objective, most of it is.
För det första så är -även om delar av utgifterna inte är direkt relaterade till detta mål - merparten av utgifterna inriktade mot detta mål.
Secondly, it is recognised in the Treaty that contributions to the Budget must take account of the differential ability to pay and that measures need to be taken to ameliorate the adverse situation of the less wealthy Member States.
För det andra, så understryks det i fördraget att när det gäller bidrag till budgeten så måste i beräkningen tas med till exempel att betalningsförmåga mellan med lemsstaterna varierar och att det är nödvändigt att vidta åtgärder för att förbättra situationen för de ekonomiskt sett svagare medlemsstaterna.
111.1 The EU Budget and economic and social cohesion
.1 EU:s budget och ekonomisk och social sammanhållning
GNP and Internal Market expenditure, 1999
22 BNP och utgifter för den externa marknaden, 1999
Internal Market expenditure (EUR per head)
Utgifter för den interna marknaden (EUR per capita)
GNP and total CAP expenditure, 1999
23 BNP och de totala utgifterna för GSP, 1999
Allocative expenditure aimed at improving the free market outcome poses more difficulties.
GSP utgifter (EUR per capita)
GNP and CAP income support, 1999 ncome support (EUR per head)
24 BNP och GSP inkomststöd, 1999 nkomststöd (EUR per capita)
As noted above, the key objective of EU redistributive policy is to reduce regional differences in the level of development through fostering investment.
Huvudmålet för EU:s omfördelningspolitik, vilket redan nämnts ovan, är att minska regionala skillnader genom att gynna investeringar.
The aim, therefore, is to improve the structural endowment of less prosperous regions or where development needs are greatest.
Målsättningen är därför att strukturellt förbättra förutsättningarna för ekonomiskt svaga regioner eller områden, generellt, där stora ut­vecklingsbehov existerar.
This is pursued through the Structural Funds and many other EU policies which are directed at improving the level of infrastructure, education and scientific research in the regions in question.
Detta ska åstadkommas ge­nom förbättringar av infrastrukturen, utbildningsväsen­det och forskning lokaliserad i den berörda regionen.
111.1 The EU Budget and economic and social cohesion
11.1 EU:s budget och ekonomisk och social sammanhållning
% of total expenditure
% av totala utqifterna
The emphasis on growth and investment explains the importance attached to the principle of additionality, under which Community transfers may not lead to a reduction in the structural expenditure financed by Member States themselves.
Att tyngdpunkten läggs på tillväxt och in­vesteringar förklarar den betydelse som kopplas ihop med principen om extra till­delning av medel, nämligen att EU:s transfereringar inte nödvändigtvis leder till en minskning av de strukturella utgifter som medlemsstaterna själva finansierar.
In other words, EU structural aid must be additional to and supplement national investment.
Med andra ord, EU:s strukturella stöd är alltid ett komplement till en nations inve­steringar.
The present system of structural expenditure can then be thought of as a rules-based system in which spending for convergence is tied to specific projects and to explicit financial and other parameters.
Det nuvarande strukturella utgiftssyste­met kan ses som ett regelsystem där åt­gärder riktade mot ökad konvergens måste kopplas ihop med specifika pro­jekt och sättas i relation till finansiella och andra parametrar.
One rationale for this is to ensure that convergence aid is used as intended, so providing reassurance to EU taxpayers.
Anledningen till detta är att försäkra sig om att stöd till konvergens används som det är tänkt, i förlängningen för att skapa förtroende hos EU:s skattebetalare.
The involvement of recipient Member States is for reasons of subsidiarity, in that they are acknowledged to be in the best position to propose projects and to judge the appropriateness of expenditure.
Att det mottagande landet involve­ras i processen hänger samman med betydelsen av subsidiaritet i den bemärkelsen att det mottagande lan­det är den "aktör" som är bäst skickad att föreslå projekt samt att bedöma rimliga utgiftsnivåer.
As noted above, however, direct income support to farmers under the CAP is different from other EU redistributive expenditure, in that it is aimed at redistributing income between people rather than at fostering investment in particular regions.
Det direkta inkomststödet till lantbrukare genom GSP skiljer sig från andra stödformer syftande till omfördel­ning inom EU. Detta eftersom detta stöd direkt sysslar med att fördela inkomster mellan individer snarare än att skapa gynsamma förutsättningar för investeringar.
Indeed, the more the CAP moves away from price support towards income support, the more it becomes a means of interpersonal redistribution, with no direct intention of reducing regional disparities in growth potential.
Vis­serligen kan konstateras att ju mindre GSP­stödet inrik­tas mot pris till förmån för inkomst, desto mer blir stödet ett medel för omfördelning av inkomster utan att direkt understödja regionala skillnader i tillväxtpotential.
The European Commission has suggested that at least part of this income support could be co-fi-nanced by Member States (see European
Kom­missionen har i detta sammanhang föreslagit att åtmin­stone en del av detta ¡nkomststöd borde finansieras av medlemsstaterna (se EU, 1998).
GNP and structural expenditure, 1999
26 BNP och strukturutgifter, 1999
Whilst the largest part of the Structural Funds is allocated on a regional basis, the Guidance section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and the Cohesion Fund are allocated to Member States.
Emedan den största delen av EU:s strukturfonder alloke­ras regionalt så allokeras EUGFS (The European agri­cultural guidance and Guarantee Fund) och Samman­hållningsfonden till medlemsstaterna på nationell nivå.
The limited importance of the latter in relation to the former (the EAGGF-Guidance and Cohesion Fund account for about 23% of total structural expenditure) can mean that Member States with similar GDP per head have different access to funds, as in the case of Sweden and Italy, for example.
Den begränsade betydelsen av dessa ­ jämfört med de totala strukturfonderna (EUGFS och Sammanhållnings­fondens andel av de totala strukturutgifterna är 27 %) ­får ibland till följd att medlemsstater med liknande BNP per capita har olika stor tillgång till fonderna. Detta gäller till exempel för Sverige och Italien.
In Italy, therefore, there are six regions (accounting for some 33% of the population) eligible for Objective 1
I Italien är till exempel sex regioner (där ca 33 % av landets befolkning bor) be­rättigade till Mål 1­stöd att jämföras med Sverige där en­dast 6 % av befolkningen bor i regioner som är berättiga­de till Mål 1­stöd.
111.1 The EU Budget and economic and social cohesion
III.1 EU:s budget och ekonomisk och social sammanhållning
GNP, while the 1994 Decision limited it for Member States with GNP per head below 90% of the EU average (the cohesion countries) to 50% and reduced it progressively for others to 50% by 1999.
EU:s budgetintäkter skulle denna nivå (50 %) nås 1999 (minskningen skulle ske progressivt).
The 1994 Decision also progressively reduced the maximum call rate of VAT from 1.4% in 1995 to 1% by 1999.
Beslutet 1994 slog också fast att sänka den maximala utgångsnivån för moms från 1,4 % 1995 till 1 % 1999.
The March 1999 Berlin European Council and the new Own Resources Decision further reduced the maximum VAT call rate to 0.75% in 2002 and 2003 and to 0.5% from 2004 on.
Rådsmötet i Berlin 1999 och beslutet röran­de egna medel ("own resources") slog fast att denna nivå skulle reduceras till 0,75 % under 2002/2003 och till 0,5 % från och med 2004.
The EU Budget is financed by the EU's own resources, ie custom duties, agricultural and sugar levies, VAT resources and those related to GNP.
EU­budgeten finansieras via EU:s egna medel, m.a.o. tullavgifter, olika jordbruksrelaterade skatter, moms samt BNP­relaterade medel.
In recent years, GNP resources have increased in importance, while VAT resources and the other sources have declined (Graph 27).
Under senare tid, har BNP­medlen ökat i betydelse emedan momsmedel och andra tillgångar minskat i betydelse (figur 27).
With the new Own Resources Decision, which will come into force on 1 January, 2002, this trend will be further reinforced.
Denna trend kommer vidare att befästas ytterligare genom infö­randet av ORD (Own Resource Decision) som ska ¡m­plementeras från och med den 1 januari 2002.
The increased importance given to GNP resources in future years will reduce the regressive nature of the system substantially, so effectively nullifying an issue which could have become potentially contentious with enlargement and the very low levels of GNP per head in many of the acceding countries.
Den ökade betydelse som kommit att tillmätas BNP­me­del i framtiden har som avsikt att genomgripande redu­cera systemets regredierende karaktär och på så vis eli­minera en känslig fråga som potentiellt skulle kunna bli extremt problematisk på grund av de ansökande länder­nas låga BNP­nivåer per capita.
Cohesion and budgetary balances
Sammanhållning och budgetbalans
Unlike in the case of national budgets, where progressive taxation plays an important redistributive role, in the EU budget, contributions are proportional to the capacity to pay measured by nominal GNP at current exchange rates.
Till skillnad från statsbudgetar, där progressiva skatter är ett viktigt medel för att omfördela resurser, känneteck­nas EU:s budget av att bidragen är proportionella mot betalningsförmågan viktad mot den nominella värdet för BNP utifrån aktuell växelkurs.
Redistributive objectives, as noted above, are, therefore, pursued through expenditure alone.
Omfördelningsmålen, vil­ket redan noterats ovan, försöker EU därför enbart upp­nå genom olika typer av anslag.
The importance of VAT resources to revenue, however, is liable to produce regressive effects.
Det faktum att momsmedlen är en betydelsefull del av in­täkterna gör dem delvis i detta sammanhang "skyldiga" när det gäller att skapa tillbakaverkande effekter.
To correct for this, the 1988 Own Resources Decision capped the VAT base of all Member States to 55% of
För att korrigera för detta begränsades i 1988 års beslut röran­de bestämmanderätt momsbasen i alla medlemsstater till 55 % av BNP emedan beslutet 1994 begränsade momstaket för de länder vars BNP per capita var 90 % av medelvärdet för EU (sammanhållningsländerna) till 50 % samt slog fast att för de återstående länderna
Composition of EU own resources, 1985-2006
Sammansättningen av EU:s egna resurser, 1985-2006
• GNP iVAT !Traditionally own resources
D BNP B MOMS ■ Traditionella egna resurser r
Economic literature is nearly unanimous on the positive and direct relationship between income inequality and social policy.
Ekonomisk litteratur är på det hela taget enhällig rörande det positiva och direkta sambandet mellan snedvriden inkomstfördelning och socialpolitik.
Since their creation, the Structural Funds and the Cohesion Fund have represented the main instruments of social and economic cohesion policy, which is a priority objective of the Union.
Strukturfonderna och Sammanhållningsfonden har, se­dan de skapats, utgjort det huvudsakliga instrumentet för att implementerà politiska mål rörande social och ekonomisk sammanhållning, mål som har hög prioritet ¡nom unionen.
These are aimed at strengthening the structural factors which determine competitiveness, and therefore the growth potential of less advantaged regions.
Insatserna syftar till att stödja de struktu­rella faktorer som är avgörande för konkurrenskraft och är därför, i förlängningen, betydelsefulla för tillväxten också i de regioner som idag har få konkurrensfördelar och försämrad ekonomisk utveckling.
The financial effort to improve cohesion
Finansiella insatser för förbättrad sammanhållning
The macroeconomic aspect of structural support
Makroekonomiska aspekter av strukturella stöd
Over 10 years have passed since the reform of the Structural Funds in 1988.
Mer än tio år har förflutit sedan strukturfondsreformen genomfördes 1988.
A first evaluation of the results was presented in the First Report on Economic and Social Cohesion.
En första utvärdering av resultaten av denna reform presenterades i Första rapporten om ekonomisk och social sammanhållning.
This showed the progress made in terms of convergence and cohesion and the contribution of structural policies to the attainment of these objectives.
Rapporten visa­de att olika framsteg gjorts när det gäller konvergens samt sammanhållning och att strukturpolitiken varit be­tydelsefull i detta sammanhang.
The report had also suggested possible ways of improving the effectiveness of structural policies and these were integrated into the new regulatory framework.
Rapporten föreslog också ett antal förändringar för att ytterligare förbättra strukturpolitiken. Dessa förändringsförslag har seder­mera infölivats i det nya regleringsramverket.
This financial effort is significant in macroeconomic terms, especially in Objective 1 regions (Table 9).
En viktig dimension när det gäller EU:s roll för att stödja sammanhållning rör olika finansiella insatser.
EUR million (bars)
EUR miljoner (Staplar)
% EU GDP (line)
% EU BNP (linj ä)
The first examines the scale of the effort made to improve economic and social cohesion; the second assesses the results achieved over the period 1994 to 1999; the third at-
Detta kapitel består av fyra delar. Den första delen belyser nivån på de insatser som genomförts för att öka den sociala och ekonomiska sammanhållningen.
III.2 The contribution of structural policies to economic and social cohesion: results and prospects
III.2 Strukturpolitikens bidrag till ekonomisk och social sammanhållning: resultat och möjligheter
Structural and Cohesion Funds: commitment data up to 1999; forecasts for 2000-2006 Source: European Commission, estimates based on Eurostat data and projections for 2000-2006
ga utvecklingsmöjligheter. Nivån på åtgärderna är följaktligen större i dessa länder jämfört med andra medlemsstater där en mer lyckosam regional utveck­ling kan skönjas.
2000-2006 (around EUR 136 billion) will go to Objective 1 regions compared to 68% in 1994-1999 (including Community Initiatives).
Närmare 70 % av den totala andelen av de strukturfondsmedel som ska allokeras under perioden 2000­2006 (ca 136 euro) kommer att gå till Mål 1­regioner jämfört med 68 % under perioden 1994­1999 (inklusive EU­initiativ).
This financial concentration will enable the average intensity of aid per inhabitant each year in Objective 1 regions to be maintained at the same level as in 1999 (Table 10).
Denna koncentra­tion av finansiella resurser ska möjliggöra att medel­nivån för stöd per capita i Mål 1­regioner ska ligga kvar på 1999 års nivå (tabell 10).
These regions will also receive funding from the Community Initiatives.
Dessa regioner kom­mer också att erhålla stöd från andra EU­initiativ.
the period 1994 to 1999, Community funding in Portugal amounted to 3.3% of GDP, in Greece, 3.5% and in Ireland, 2.4%, all three countries consisting entirely of Objective 1 regions.
Under perioden 1994 till 1999, utgjorde olika EU­finansieringsinsatser 3,3 % av Portugals BNP, 3,5 % av Greklands BNP och 2,4 % av Irlands BNP. Dessa tre länder består enbart av Mål 1 Regioner.
In the other countries with Objective 1 regions, the figure varied between 0.2% of GDP (Germany) and 1.5% (Spain).
I andra länder med Mål 1­regioner varierade andelen mellan 0,2 % av BNP i Tyskland och 1,5 % i Spanien.