natgillin/translations-raw huggingface dataset:
YEARS establishing the European Community (TEC) a matter of common concern and Member States were called on to develop a coordinated employment strategy at EU level. Largely inspired by the Treaty’s provisions on economic policy co-or-dination2and by the coordination of employment policies launched at the Essen European Council of 1994, the new Article 128 TEC instituted a framework for developing national employment policies on the basis of shared European priori- ties and interests.
ÅR stora delar var inspirerad av fördragets bestämmelser om samordning av den ekonomiska politiken (2) och av den samordning av sysselsättningspolitiken som lanserades vid Europeiska rådet i Essen 1994, fastställdes en ram för utveckling av den nationella sysselsättningspolitiken på grundval av delade europeiska prioriteringar och intressen.
of the European Employment Strategy
med Europeiska sysselsättningsstrategin
Implementation of the EES allowed for a number of approaches and called for the involvement of all actors, namely national governments, EU institutions, social partners, civil society, academics, etc. This is in accordance with the wide range of national institutional set-up and social dialogue practices.
Genomförandet av ESS lämnade utrymme för ett antal tillvägagångssätt och krävde att alla aktörer var engagerade, dvs. nationella regeringar, EU-institutioner, arbetsmarknadens parter, det civila samhället, akademiker m.fl., alltefter medlemsstaternas olika institutionella strukturer och praxis för dialogen mellan arbetsmarknadens parter.
The openness of the coordination process led, inter alia, to calls on social partners, both at national and EU level, to develop specific actions and initiatives to develop regional and local involvement.
Samordningsprocessens öppenhet ledde bl.a. till att arbetsmarknadens parter, både på nationell och EU-nivå, uppmanades att utveckla särskilda åtgärder och initiativ för att utveckla regionalt och lokalt engagemang.
Since the Amsterdam Treaty, the European Parliament, other Community institutions and the Employment Committee have also played an active part in the development of the Employment Guidelines.
Sedan antagandet av Amsterdamfördraget har även Europaparlamentet, andra gemenskapsinstitutioner och sysselsättningskommittén spelat en aktiv roll för att utveckla sysselsättningsriktlinjerna.
In anticipation of entry into force of the Amsterdam Treaty, the Luxembourg Jobs Summit (November 1997) launched the implementation of the new, open method of coordination embedded in Article 128 TEC and endorsed the first set of Employment Guidelines.
Inför ikraftträdandet av Amsterdamfördraget lanserade toppmötet om sysselsättning i Luxemburg (november 1997) införandet av den nya, öppna, metod för samarbete som inryms i artikel 128 i EG-fördraget och ställde sig bakom den första uppsättningen sysselsättningsriktlinjer.
These guidelines were presented under four integrated strands of action, or the so-called pillars of the Employment Guidelines: employability, entrepreneurship, adaptability, and equal opportunities.
Dessa riktlinjer lades fram uppdelade på fyra integrerade handlingslinjer, sysselsättningsriktlinjernas så kallade pelare: anställningsbarhet, entreprenörskap, anpassningsförmåga och lika möjligheter.
These actions constituted a comprehensive response to the employment challenge, integrating essential supply and demand oriented policies.
Dessa åtgärder utgjorde ett samlat svar på sysselsättningsutmaningen och inkluderade central utbuds- och efterfrågeinriktad politik.
Employment expansion of 18 million
18 miljoner fler sysselsatta
While the Amsterdam Treaty did not change the basic principle of the Member States having the sole competence for employment policy, it entrusted the Council and the European Commission with a stronger role, new tasks and more forceful tools.
Även om Amsterdamfördraget inte ändrade den grundläggande principen att medlemsstaterna ensamma är behöriga i fråga om sysselsättningspolitik, tillerkände det rådet och Europeiska kommissionen en viktigare roll, nya uppgifter och effektivare verktyg.
It also integrated the European Parliament more closely into the decision making process.
Det innebar också att Europaparlamentet blev bättre integrerat i beslutsprocessen.
The responsibilities of the Social Partners and their possibilities to contribute are also enhanced through the inclusion of the Social Protocol into the Treaty.
Även det ansvar som ligger hos arbetsmarknadens parter och deras möjligheter att bidra vidgades genom att det sociala protokollet integrerades i fördraget.
Beyond the overall strengthening of the Community approach to employment, the key elements of the Amsterdam Treaty in this area were the following:
Utöver att gemenskapens angreppssätt i fråga om sysselsättning generellt stärktes, omfattade Amsterdamfördraget följande viktiga delar på detta område:
The employment situation in the EU has witnessed a clear improvement since the inception of the European Employment Strategy in 1997.
Sysselsättningssituationen i EU har uppvisat en klar förbättring sedan Europeiska sysselsättningsstrategin inrättades 1997.
Between 1997 and 2006 the overall employment rate has increased from 60.7% to 64.3% (see charts 1 and 3).
Mellan 1997 och 2006 har den samlade sysselsättningsgraden ökat från 60,7 % till 64,3 % (se diagrammen 1 och 3).
Especially since the revision of the strategy in 2005, employment growth has picked up resulting in increasing employment rates and declining unemployment rates (including long term unemployment).
Särskilt sedan översynen av strategin 2005 har sysselsättningstillväxten tagit fart, vilket har lett till högre sysselsättningsgrad och sjunkande arbetslöshet (däribland långtidsarbetslöshet).
Importantly, the increase in employment and participation rates in the EU has demonstrated less sensitivity to cyclical conditions.
Viktigt är att ökningen av sysselsättningen och graden av deltagande på arbetsmarknaden inom EU visat mindre konjunkturkänslighet.
This re-fl flects both the effects of reforms and longlasting socio-economic change.
Detta är en avspegling både av verkan av reformer och av långsiktiga sociala och ekonomiska förändringar.
The former is also shown by an increase in the employment rate of 5.3 percentage points for the Member States which launched the EES in 1997.
Det förra visas även genom en ökning av sysselsättningsgraden på 5,3 procentenheter för de medlemsstater som lanserade ESS 1997.
It should be noted, also, that employment rates vary considerably between Member States ranging from 54.5% in Poland to 77.4% in Denmark (see chart 3).
Man bör också observera att sysselsättningsgraden varierar betydligt mellan medlemsstaterna och uppgår till allt ifrån 54,5 % i Polen till 77,4 % i Danmark (se diagram 3).
It emphasised that employment is an issue of “common concern”.
Det underströk att sysselsättning är en fråga av ”gemensamt intresse”.
The Member States committed themselves to co-ordinate their employment policies at Community level, and as the way labour market measures were implemented in one country inevitably influenced the parameters of other Member States’ labour market policy.
Medlemsstaterna förband sig att samordna sin sysselsättningspolitik på gemenskapsnivå eftersom det sätt på vilket arbetsmarknadsåtgärder genomförs i ett land oundvikligen påverkar parametrarna för andra medlemsstaters arbetsmarknadspolitik.
It emphasised the important principle of “mainstreaming” employment policy.
Det framhöll den viktiga principen om att ”integrera sysselsättningspolitiken på alla områden”.
Article 127 requires that the employment impact of all community policies must be taken into account.
Enligt artikel 127 krävs att sysselsättningskonsekvenser ska beaktas i all gemenskapens politik.
It created the framework for a country surveillance procedure (Article 128).
Det skapade ramförfarande för landsövervakning (artikel 128).
Member States’ employment policies are examined through a yearly Joint Employment Report established by the Commission and Council.
Medlemsstaternas sysselsättningspolitik granskas genom en årlig gemensam sysselsättningsrapport som fastställs av kommissionen och rådet.
Furthermore, the Commission proposes and the Council adopts yearly Employment Guidelines for the Member States (broadly in a similar manner as in the field of economic and monetary policy), on the basis of which Member States develop National Action Plans for Employment.
Vidare föreslår kommissionen och godkänner rådet varje år sysselsättningsriktlinjer för medlemsstaterna (ungefär på samma sätt som på området för ekonomisk och monetär politik) och på grundval av dessa utarbetar medlemsstaterna nationella handlingsplaner för sysselsättning.
Finally the Commission may propose and the Council adopt Recommendations to individual Member States.
Slutligen kan kommissionen föreslå och rådet godkänna rekommendationer till enskilda medlemsstater.
It established permanent, treaty-based institutional structures (Article 130, the Employment Committee) which allowed a visible, continuous and transparent debate on employment and other structural policy issues at the European level.
Det upprättade bestående fördragsbaserade institutionella strukturer (artikel 130, sysselsättningskommittén), som möjliggjorde en synlig, fortlöpande och öppen diskussion kring sysselsättningsfrågor och andra strukturpolitiska frågor på europeisk nivå.
It further enabled improved preparation of Council deliberations.
Vidare möjliggjorde det bättre beredning av behandlingen i rådet.
It created a legal basis for the analysis, research, exchange of best practices and promotion of incentive measures for employment (Article 129) as well as other work undertaken by the Commission at the Community level in this area, which did not exist before.
Det skapade en rättslig grund för att analysera, utreda, utbyta bästa praxis och främja stimulansåtgärder för sysselsättning (artikel 129) liksom för annat arbete som utförs av kommissionen på gemenskapsnivå på detta område.
YEARS of the European Employment Strategy
ÅR med Europeiska sysselsättningsstrategin
1.3 The Luxembourg process: spurring partnership, cooperation and mutual learning
1.3 Luxemburgprocessen: stimulera till partnerskap, samarbete och ömsesidigt lärande
The “open method of co-ordination” of the Luxembourg Process has proven its worth and was considered by the Lisbon Summit in 2000 as a model to be adopted into other policy fields such as social inclusion.
Luxemburgprocessens ”öppna samordningsmetod” har visat sig värdefull och ansågs av toppmötet i Lissabon 2000 utgöra en modell som borde anammas inom andra politikområden, såsom social integration.
A recognised strength of the Luxembourg Process is multilateral surveillance.
En erkänd styrka i Luxemburgprocessen är den multilaterala övervakningen.
Based on annual reporting and comparable indicators, it has highlighted the best performers in the EU.
Den har på grundval av årlig rapportering och jämförbara indikatorer lyft fram dem inom EU som når bäst resultat.
Annual reporting and monitoring has led to increased and more thorough exchanges of information between Member States and the peer review process set up to evaluate the transferability of good practices3has allowed for more in-depth evaluations.
Den årliga rapporteringen och övervakningen har lett till ökat och mer ingående informationsutbyte mellan medlemsstaterna och den process med inbördes granskning mellan länder som inrättats för att utvärdera möjligheterna att överföra god praxis (3) har medgett mer ingående utvärderingar.
Many Member States have intensified their bilateral contacts and found inspiration in other Member States’ approaches.
Många medlemsstater har intensifierat sina bilaterala kontakter och låtit sig inspireras av andra medlemsstaters tillvägagångssätt.
The establishment of the Employment Committee, which regularly brings together top
Inrättandet av sysselsättningskommittén, som regelbundet sammanför medlemsstaternas högre
The EES has recognised the key role of social partners in a wide range of areas related to employment.
ESS har uppmärksammat arbetsmarknadens parters viktiga roll på en rad områden som rör sysselsättning.
While the initial guidelines referred to the social partners in relation to their specific area of adaptability, their wider role and recognition was acknowledged after the Lisbon Summit.
Medan man i de första riktlinjerna hänvisade till arbetsmarknadens parter när det gällde det särskilda området anpassningsförmåga, uppmärksammades och bekräftades deras bredare roll efter toppmötet i Lissabon.
The involvement of social partners in the preparation of the NAPs at national level has improved steadily.
Arbetsmarknadens parter har blivit allt mer engagerade i att utarbeta de nationella handlingsplanerna på nationell nivå.
European social partners engaged in their own processes of implementation around key issues such as lifelong learning.
Europeiska arbetsmarknadsparter engagerade sig i egna genomförandeprocesser kring frågor som livslångt lärande.
The EES has supported the development of a territorial dimension to employment policies, as demonstrated by the emergence of territorial action plans (see section 3.4).
ESS har stött utvecklingen av en territoriell dimension av sysselsättningspolitiken, vilket visas genom framväxten av territoriella handlingsplaner (se avsnitt 3.4).
Local and regional authorities, whether as social service providers or local employers, have increasingly become partners in implementing employment policies, not least through theuse of the European Social Fund, the priorities of which were aligned to the EES in 2000 (see section 3.7).
Lokala och regionala myndigheter har, i egenskap av lokala arbetsgivare eller tillhandahållare av sociala tjänster, i allt högre grad blivit partner vid genomförandet av sysselsättningspolitik, inte minst genom användningen av Europeiska socialfonden, vars prioriteringar 2000 avstämdes med dem för ESS (se avsnitt 3.7).
Institutional cooperation was intensified at EU level between different Council formations (notably ECOFIN and the Employment/So-cial Affairs ministers (EPSCO)) and their corresponding committees4, as well as between Commission services in charge of designing and monitoring various employment related policy processes (e.g. in the fields of education/training, economic policy, taxation or entrepreneurship).
Institutionellt samarbete intensifierades på EU-nivå mellan olika rådskonstellationer (särskilt Ekofin och ministrarna för sysselsättning och sociala frågor [EPSCO]) och deras respektive kommittéer (4), liksom mellan kommissionens avdelningar med ansvar för att utforma och övervaka olika sysselsättningsrelaterade politiska processer (t.ex. på områdena utbildning/yrkesutbildning, ekonomisk politik, skatte- eller företagspolitik).
Cooperation between the Commission and the Council, notably via the Employment Committee, has been strengthened as a result.
Ett resultat har blivit att samarbetet mellan kommissionen och rådet stärkts, särskilt via sysselsättningskommittén.
The European Parliament was closely involved in the annual review process and thereby contributed to the development of the strategy, while the other institutions also made valuable contributions.
Europaparlamentet var starkt engagerat i den årliga översynsprocessen och bidrog därigenom till att utveckla strategin, samtidigt som även andra institutioner gav värdefulla bidrag.
Public employment services, represented in an active EU level network, have been strongly mobilised around EU priorities.
De offentliga arbetsförmedlingarna, som företräds i ett aktivt nätverk på EU-nivå, har mobiliserats runt EU:s prioriterade åtgärdsområden.
E.g. the Employment Committee, the Economic Policy Committee and the Social Protection Committee
) T.ex. sysselsättningskommittén, ekonomisk-politiska kommittén och kommittén för social trygghet.
The increase in employment rates from 1997-2006 mainly reflects higher labour market participation (see chart 4 showing a 3.7 percentage point increase for the EU15 and 2.8 points in the EU25).
Högre deltagande på arbetsmarknaden – långsammare framsteg med arbetslösheten
The improvements in the unemployment rate were more modest; down from 9.8% to 7.4% for the EU15 and from 9.3% to 7.9% for the EU256(see charts 2, 3 and 5) and the issue of youth employment remains a major concern (see section 3.3).
Framgången med ESS:s öppna samordningsmetod uppmärksammades vid Europeiska rådet i Lissabon (mars 2000) och man enades om ett nytt strategiskt mål för det kommande decenniet, nämligen att Europeiska unionen ska bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, i stånd till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och högre social sammanhållning.
Structural improvements in the functioning of labour markets are reflected in lower structural unemployment rates; increased efficiency in matching between the unemployed and unfilled vacancies; wage formation processes that take better account of prevailing conditions in the economy and competitiveness constraints; development of certain types of labour contracts (part-time and temporary work) that are positively correlated with employment creation; and expenditure on Active Labour Market Policies (ALMPs) that has been increased and better targeted7.
Inriktningen försköts också från att sänka arbetslösheten till att återskapa förutsättningar för full sysselsättning samt att det övergripande syftet skulle vara att till 2010 höja sysselsättningsgraden i EU till 70 % och öka andelen sysselsatta kvinnor till mer än 60 %.
The success of the open method of coordination of the EES was acknowledged at the Lisbon European Council (March 2000) and a new strategic goal for the next decade was agreed upon; namely, the European Union should become the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion.
Ökningen av sysselsättningsgraden mellan 1997 och 2006 avspeglar främst högre deltagande på arbetsmarknaden (se diagram 4, i vilket visas en ökning med 3,7 procentenheter för EU-15 och 2,8 för EU-25).
Also, the focus was shifted from the reduction of unemployment to regaining the conditions of full employment and that the overall aim should be to raise the EU employment rate to 70% and increase the number of employed women in to more than 60% by 2010.
Som jämförelse var förbättringarna av arbetslöshetstalen blygsammare, med en nedgång från 9,8 % till 7,4 % för EU-15 och från 9,3 % till 7,9 % för EU-25 (6) (se diagrammen 2, 3 och 5), och ungdomsarbetslösheten är fortsatt mycket oroande (se avsnitt 3.3).
To be compared with the US where the unemployment rate continued to fall and was at 4.6% in 2006.
) Vilket kan jämföras med USA, där arbetslösheten fort- satte att sjunka och 2006 låg på 4,6 %.
7 Source “Employment in Europe 2005”, chapter 2
) Källa: ”Sysselsättning i Europa 2005”, kapitel 2.
10 years of the European Employment Strategy k h s to c
10 år med Europeiska sysselsättningsstrategin k h st oc
The Lisbon European Council discussed progress in the delivery of the Strategy, which covered a number of other open methods of coordination (education, social inclusion, pensions, etc.), every year at a spring European Council.
Vid Europeiska rådets möte i Lissabon diskuterades framstegen med genomförandet av strategin, vilken omfattade ett antal andra öppna samordningsmetoder (utbildning, social integrering, pensioner m.m.) varje år vid ett möte med Europeiska rådet på våren.
Subsequent European Councils recommended new or strengthened priorities such as quality in work (Nice, December 2000), active ageing and lifelong learning (Barcelona, March 2002).
Senare Europeiska råd rekommenderade nya eller stärkta prioriteringar, som arbetskvalitet (Nice, december 2000), aktivt åldrande och livslångt lärande (Barcelona, mars 2002).
These priorities were integrated into the annual Employment Guidelines together with the employment rate targets.
Dessa prioriteringar integrerades i de årliga sysselsättningsriktlinjerna, tillsammans med målen för sysselsättningsgraden.
2.2 “Jobs, jobs, jobs”; the European Employment Taskforce
2.2 ”Jobb, jobb, jobb” – Europeiska specialgruppen för sysselsättningsfrågor
In 2003, the EES was subject to a fi ve year evaluation.
Under 2003 var ESS föremål för en utvärdering efter fem år.
Considerable progress was noted in terms of job creation, curbing long term unemployment, reducing taxation of low paid labour, and spreading lifelong learning and equal opportunity policies for women and men.
Man noterade betydande framsteg i fråga om att skapa arbetstillfällen, begränsa långtidsarbetslöshet, minska beskattningen av lågavlönad arbetskraft och sprida politik för livslångt lärande och lika möjligheter för kvinnor och män.
However, it became clear that the Strategy needed to be more focused on priorities and improved governance.
Det blev emellertid klart att strategin behövde inriktas mer på prioriteringar och bättre styrning.
The 2003 Employment Guidelines were therefore articulated on the three overarching priorities of full employment, quality in work and social inclusion, as well as a number of newly quantified targets (notably in the field of lifelong learning).
Därför formulerades 2003 års sysselsättningsriktlinjer kring de tre övergripande prioriteringarna full sysselsättning, arbetskvalitet och social integrering samt ett antal nykvantifierade mål (särskilt på området livslångt lärande).
Later that year, a taskforce headed by Wim Kok, former Prime Minister of the Netherlands, was charged with carrying out an independent in-depth examination of key employmentrelated policy challenges.
Senare samma år fi ck en specialgrupp ledd av Wim Kok, tidigare premiärminister i Nederländerna, till uppgift att genomföra en ingående granskning av centrala sysselsättningsrelaterade problem.
The taskforce was to identify practical reform measures that would have the most direct and immediate impact on the ability of Member States to implement the revised European Employment Strategy and to achieve its objectives and targets.
Specialgruppen skulle identifiera praktiska reformåtgärder som skulle ha så direkt och omedelbar verkan som möjligt för medlemsstaters förmåga att genomföra den reviderade Europeiska sysselsättningsstrategin och att uppnå dess målsättningar och mål.
The taskforce report (“Jobs, Jobs, Jobs – Creating more employment in Europe”) presented the main challenges and priorities for increasing employment in Europe: increasing adaptability of workers and enterprises; making work a
Specialgruppens rapport (”Jobb, jobb, jobb – Skapa mer sysselsättning i Europa”) beskrev de viktigaste utmaningarna och prioriteringarna som krävs för att sysselsättningen ska höjas i Europa: att göra arbetstagare och företag mer anpassningsbara, att göra arbete till en reell möjlighet för alla genom att stärka den ak-
YEARS real option for all through strengthening active labour market policies and targeting more vulnerable groups like women, older people and ethnic minorities; investing in human capital, especially in lifelong learning; and improving governance for employment by mobilising all actors in society.
ÅR tiva arbetsmarknadspolitiken och öka inriktningen på utsatta grupper som kvinnor, äldre människor och etniska minoriteter, att investera i humankapital, i synnerhet i livslångt lärande, samt att förbättra styrningen för sysselsättningen genom att mobilisera alla samhällsaktörer.
The taskforce also sought more effective management of labour migration in view of a shrink- of the European Employment Strategy ing working age population and the need to improve labour market integration of non-EU nationals.
Mot bakgrund av att andelen av befolkningen som är i arbetsför ålder krymper och behovet av att förbättra integrationen på arbetsmarknaden för andra än EU-medborga- med Europeiska sysselsättningsstrategin re, eftersträvade specialgruppen även effektivare styrning av arbetskraftsmigrationen.