natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The guarantee by the Community budget coverslenders when the Community floats an issue under one of its financial instruments: balance-of-payments support facility, Euratom loans, medium-termfinancial assistance for certain non-member countries (Æ point 78).
Europeiska gemenskapernas allmänna budget lämnar garantier till långivare i samband med den upplåning som sker genom gemenskapens finansieringsinstrument, det vill säga stöd till medlemsstaternas betalningsbalans, Euratom och medelfristigt ekonomiskt stöd till olika länder utanför gemenskapen (→punkt 78).
The budgetguarantee is also given to the European Investment Bank (EIB) for loans it grantsfrom its own resources to various non-member countries(1).
Gemenskapen ställer även säkerhet för Europeiska investeringsbankens (EIB) lån ur egna medel till vissa länder utanför gemenskapen (1).
At the end of 2002,the ceiling for authorised borrowing and lending operations guaranteed by thegeneral budget was EUR 41.402 billion.
Vid utgången av år 2002 låg taket för den sammanlagda upp- och utlåningen ur den allmänna budgeten på 41,402 miljarder euro.
At 31 December the guarantee was inoperation for EUR 13.442 billion of Community borrowing and for EUR 13.756 billion granted by the EIB out of its own resources.
Den 31 december belastades gemenskapsbudgeten med 13,442 miljarder euro för gemenskapens lån och med 13,756 miljarder euro i säkerheter för Europeiska investeringsbankens utlåning ur egna medel.
In its communication of 21 January(4)the Commission considered that, given the strong pressures to increase lending through the Guarantee Fund instruments, it was now necessary to examine themeans for finding further flexibility through the guarantee mechanism.
I ett meddelande av den 21 januari (4) ansåg kommissionen att eftersom påtryckningarna är starka för att öka utlå- ningen genom vart och ett av de tre instrumenten är det nödvändigt att undersöka hur prioriteringarna är fördelade och om det krävs ytterligare flexibilitet genom garantimekanismen.
Takingnote of the existing situation, in particular the fact that the reserve for provisioning the Guarantee Fund was totally exhausted, it proposed increasing lendingand guarantee capacity through some combination of decreasing the provisioning rate for the fund and reducing the extent of the guarantee granted for EIBloans.
Med tanke på den befintliga situationen, framför allt att reserven för tillförsel till garantifonden är fullständigt uttömd, föreslår kommissionen att låne- och garantikapaciteten utvidgas, i kombination med en sänkning av inbetalningssatsen för garantifonden och garantiprocenten för EIB:s anslag.
On 13 June the Commission presented a report on the Guarantee Fundand its management in 2001(5).
Den 13 juni lade kommissionen fram en årsrapport om garantifondens ställning och förvaltning under räkenskapsåret 2001 (5).
1/2-2002, point 1.7.10.COM(2002) 305; Bull.
5 ) KOM(2002) 305 och Bull. 6-2002, punkt 1.7.3.
Detailed information on the infringement proceedings instituted during the year and on the situation regarding transposal of Communitydirectives into the national laws of the Member States will be given in the20th annual report on monitoring the application of Community law, whichwill be published in 2003.
Närmare uppgifter om de överträdelseförfaranden som har inletts under året och om överföringen av gemenskapsdirektiv till nationell rätt kommer att finnas i den tjugonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning, som publiceras 2003.
On 20 March the Commission adopted a communication on relations with thecomplainant in respect of infringements of Community law(2), which codifies all the administrative rules applicable to the handling of complaints.
Den 20 mars antog kommissionen ett meddelande om klagandens ställning i ärenden om överträdelser av gemenskapsrätten (2). Genom meddelandet kodi- fieras samtliga administrativa bestämmelser om handläggning av klagomål.
On11 December it adopted a communication on the application of Communitylaw(3), which takes up the ‘better lawmaking’ theme of the White Paper on
Den 11 december antog kommissionen också ett meddelande om bättre kontroll av gemenskapsrättens tillämpning (3) som är att hänföra till ämnesområdet ”bättre lagstiftning” i vitboken om styrelseformerna i EU (4) (→punkterna 23 och 24).
European governance(4
( finns på
12-2002, point 1.9.1.COM(2001) 428; 2001 General Report, point 24; Internet http://europa.eu.int/comm/governance/white_paper/index_en.htm.
4 ) KOM(2001) 428, Allmänna rapporten 2001, punkt 24 och Internet (http://europa.eu.int/ comm/governance/white_paper/index_en.htm).
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance(1
Avgöranden i EG-domstolen och förstainstansrätten (1)
In its judgment in Pequeños Agricultores, delivered on 25 July(2), the Court of Justice had to consider an appeal filed by an association of small Spanish agricultural businesses against an order of the Court of First Instance dismissing as manifestlyinadmissible the association’s application for partial annulment of a regulationon the common organisation of the market in olive oil(3) on the ground that themembers of the association were not individually concerned by the provisionsof the regulation in question.
I ett mål som avgjordes av EG-domstolen den 25 juli (2) överklagade en förening för små spanska lantbruksföretag ett beslut i förstainstansrätten om att avvisa föreningens talan om delvis ogiltigförklaring av en förordning om den gemensamma organisatio- nen av marknaden för oljor och fetter (3). Avvisningsbeslutet grundades på att föreningens medlemmar inte berördes individuellt av förordningen.
The Court of First Instance found that in order to be able to challenge a measure in such a case itwas enough for the applicant to demonstrate that ‘the measure in questionaffects his legal position, in a manner which is both definite and immediate, byrestricting his rights or by imposing obligations on him’.
För att den sökande skall vara berättigad att begära ogiltigförklaring räcker det enligt förstainstansrätten att sökanden visar att ”bestämmelsen inverkar på hans rättsliga ställning på ett bestämt och omedelbart sätt genom att hans rättigheter begränsas eller att han åläggs skyldigheter”.
Advocate General Jacobs, in his opinion on the Pequeños Agricultores appeal — which antedatedthe judgment of the Court of First Instance in Jégo Quéré — came to the sameconclusion.
I sitt förslag till avgörande i Pequeños-målet, som skrevs före avgörandet i förstainstansrätten, drog generaladvokat F.G. Jacobs liknande slutsatser.
Statistics concerning the activities of the Court of Justice and the Court of First Instance in 2002 are publishedin the Court’s annual report (2002 edition forthcoming) and on the Europa server (http://curia.eu.int/en/pei/rapan.htm).Case C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores v Council (2002) ECR p. I-06677; Bull.
3 ) Förordning nr 136/66/EEG (EGT L 172, 30.9.1966), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1513/2001 (EGT L 201, 26.7.2001 och Allmänna rapporten 2001, punkt 455).
The national courts, since they had no jurisdiction themselves to declare those measures invalid, would request the Court of Justice for a preliminary ruling (Article 234 of the EC Treaty).
De nationella domstolarna, som inte är behöriga att fälla avgöranden om de nämnda rättsakternas giltighet, vänder sig då till EG-domstolen med en begäran om förhandsavgörande (artikel 234 i EG-fördraget).
The Court concluded that any other interpretation of the notion of ‘person individually concerned’ would inevitably have the effect of setting aside the condition in question, which was expressly laid down in the EC Treaty.
EG-domstolen fastslog att andra tolkningar av ”personligt berörda enskilda” inte får leda till att detta i EG fördraget föreskrivna villkor kringgås. I så fall skulle gemenskapsdomstolarna överskrida sin behörighet.
This would go beyondthe jurisdiction conferred on the Community courts: only the Member Stateshad the power to amend the Treaty and the system for judicial review of thelegality of Community measures of general application.
Endast medlemsstaterna är behöriga att besluta om ändringar i fördraget och av systemet för prövning av lagenligheten av rättsakter med allmän räckvidd.
The Court of Justice,then, did not follow the line adopted either by its Advocate-General or by the Court of First Instance (Jégo Quéré), both of whom had sought to broadenthe conditions of admissibility.
EG-domstolen var således inte beredd att godta generaladvokatens (Jacobs) eller förstainstansrättens (målet Jego Quéré) argument för att utvidga prövningsvillkoren.
The Court of First Instance has already acted onthis ruling in an order delivered in another case, VVG International, on8 August 2002, by strictly applying the settled case-law as upheld by the Court of Justice(1).
Förstainstansrätten har redan dragit slutsat- ser av detta i ett interimistiskt beslut av den 8 augusti (1) i ett nytt mål där EG-domstolens nu etablerade praxis i denna fråga tillämpades.
On 17 September the Court of Justicedelivered judgment in Baumbast and R(2), in which it had to consider whether persons admitted to the United Kingdom as members of the family of a migrantworker who was a Community national continued to enjoy the protection of Community law if they ceased to qualify as members of such a family and hencelost the status that had entitled them to residence.
I ett avgörande av den 17 september (2) fastställde EG-domstolen huruvida personer som inreser och vistas i Förenade kungariket i egenskap av familjemedlemmar till en migrerande arbetstagare fortsätter att åtnjuta skydd enligt gemenskapsrätten också efter det att de förlorat den ställning på vilken rätten till skydd grundar sig, nämligen ställningen som familjemedlem till en unionsmedborgare.
Mrs R. was a United Statescitizen, and was now divorced from her husband, who was a French nationaland a migrant worker in the United Kingdom; the children of the marriagecontinued to live with her.
Målet gällde två familjer. För det första gällde det en amerikansk kvinna, fru R., som skilt sig från sin man, en fransk medborgare som var migrerande arbetstagare i Förenade kungariket.
Continuing the approach it had taken in the Carpentercase, where it emphasised the importance of the protection of family life(2), the Court accepted that the members of the family had a right of residence, eventhough on a restrictive interpretation of Community law they no longer qualified for any such entitlement.
VIII-2 följde sina slutsatser från Carpenter-målet (1), där den understrukit vikten av skydd för familjelivet, och erkände familjens rätt att vara bosatt i Förenade kungariket trots att den ur ett strikt gemenskapsrättsligt perspektiv inte längre ägde en sådan rätt.
The UK authorities had stated that Mr Baumbast no longer enjoyed right of residence as a worker, as a self-employed person, or as a person possessing ‘sufficient resources’; the Court was asked whether he was entitled to residence bythe mere fact of being a European Union citizen, in direct application of Article18(1) of the EC Treaty, which concerns Union citizenship.
Slutligen fick domstolen frågan om herr Baumbast, som enligt de brittiska myndigheterna inte längre hade rätt att vara bosatt i Förenade kungariket varken som arbetstagare, egenföretagare eller som person med tillräckliga tillgångar, enbart i egenskap av unionsmedborgare kunde ha rätt till bosättning genom direkt tillämpning av artikel 18.1 om unionsmedborgarskap i EG-fördraget.
In reply the Courtfor the first time expressly acknowledged that Article 18(1) had direct effect.But the relationship between the direct effect of Article 18(1) and the scope ofthe ‘limitations and conditions’ which it allows to be imposed on exercise of theentitlement has still to be clarified.
Detta var första gången som EG-domstolen erkände den direkta effekten av artikel 18.1 i EG-fördraget. Ännu kvarstår det dock att klargöra förhållandet mellan den direkta effekten och räckvidden av de ”villkor och begränsningar” som gäller för tillämpning av bestämmelsen.
The Court specified that these limitationsand conditions, which were provided for in secondary legislation, had to beapplied in compliance with the general principles of Community law, and inparticular the principle of proportionality.
EG-domstolen konstaterade att dessa villkor och begränsningar skall tillämpas enligt allmänna gemenskapsrättsliga principer, särskilt proportionalitetsprincipen.
Competition
Konkurrenslagstiftning
The case of Woutersand Savelbergh, in which the Court of Justice delivered judgment on19 February(3), raised for the first time the important question of the conform- ity with Community law of a national decision prohibiting partnership betweenmembers of the bar and accountants.
I EG-domstolens dom av den 19 februari (2) behandlades för första gången den viktiga frågan huruvida ett nationellt förbud ( i Nederländerna) mot att utöva advokatverksamhet i samarbete med revisorer är förenligt med gemenskapslagstiftningen.
Mr Wouters and Mr Savelbergh, membersof the Bar of the Netherlands, were refused permission by the Supervisory Boardof the Bars of Amsterdam and Rotterdam to practise in partnership with theaccountants Arthur Andersen and Price Waterhouse, both established in the
J.C.J. Wouters och J.W. Savelbergh, advokater registrerade i advokatföreningarna vid domstolarna i Amsterdam respektive Rotterdam, fick av advokatsamfundets tillsynsnämnd avslag på begäran om att få samarbeta med revisionsfirmorna Arthur Andersen och Price Waterhouse, som båda är etablerade i Nederländerna.
The Court found further that the prohibition of such multidisciplinary partnerships did have the effect of restricting competition on the Dutch market for legal services.
435 den nederländska marknaden för juridiska tjänster.
Moreover, it deprived clients from turning to asingle structure offering a wide range of services (the ‘one-stop-shop advantage’).
Dessutom fråntas kunderna på så vis möjligheten att få tillgång till samlade ”paket” av tjänster, dvs. ett stort antal tjänster som erbjuds av samma byrå.
The Dutch regulation also affected trade between Member States,because it applied equally to visiting lawyers who were registered members ofthe bar of another Member State, because economic and commercial law moreand more frequently governed transnational transactions, and because firms ofaccountants looking for lawyers and partners were generally internationalgroups present in several Member States.
De nederländska bestämmelserna påverkar dessutom tjänstehandeln mellan medlemsstaterna, dels därför att de tillämpas på besökande advokater som är registrerade i en annan medlemsstat, dels därför att de finansrättsliga och handelsrättsliga bestämmelserna allt oftare tillämpas på gränsöverskridande transaktioner, och slutligen därför att revisionsfirmor som önskar partnerskap med advokater ofta är internationella koncerner som är etablerade i flera medlemsstater.
However, the Court acknowledgedthat there could be a degree of incompatibility between the ‘advisory activities’carried out by a member of the Bar and the ‘supervisory activities’ carried outby an accountant.
EG-domstolen fastslog dock att den rådgivning som erbjuds av advokater i viss mån kan vara oförenlig med den kontroll som utövas av revisorer.
In the Netherlands accountants certifying accounts were notbound by a rule of professional secrecy comparable to that applicable to members of the Bar.
Revisorer, som har till uppgift att kontrollera räkenskaper, omfattas i Nederländerna inte av samma tystnadsplikt som advokater.
Consequently, it was reasonable for the Dutch regulation toimpose restrictions despite the adverse effects on competition, as they were necessary in order to ensure the proper practice of the legal profession.
Det är under dessa omständigheter berättigat att de nederländska bestämmelserna innehåller vissa restriktioner, trots de konkurrensbegränsande verkningarna som de får, eftersom dessa är nödvändiga som en garanti för att advokatyrket utövas korrekt.
This reasonwas also invoked by the Court to validate the Dutch regulation in terms of theright of establishment and freedom to provide services.
EG-domstolen fann därför också att de nederländska bestämmelserna är förenliga med gemenskapsbestämmelserna om etableringsrätt och fritt tillhandahållande av tjänster.
1068.Merger control.
Kontroll av företagskoncentrationer.
In judgments delivered on 22 and 25 October the Court of First Instance annulled two Commission decisions prohibitingmergers(1).
I två avgöranden av den 22 res- pektive 25 oktober (1) ogiltigförklarade förstainstansrätten två förbud som utfärdats av kommissionen.
In Schneider Electric, following expedited proceedings lasting less than10 months, the Court annulled a Commission decision prohibiting a mergerbetween the French groups Schneider and Legrand, both of them manufacturersof low-voltage electrical equipment, and a second decision ordering a demerger.The Court found that the economic analysis the Commission had carried out inits prohibition decision was vitiated by errors and omissions which deprived it
I målet Schneider Electric SA mot kommissionen ogiltigförklarade förstainstansrätten kommissionens beslut, som fattats efter ett påskyndat förfarande som tagit mindre än tio månader, om att förbjuda en koncentration mellan de franska koncernerna Schneider och Legrand, båda tillverkare av elektronisk lågspänningsapparatur. I konsekvens med detta ogiltigförklarades även beslutet med krav på uppdelning av företagen.
Cases T-310/01 and T-77/02 Schneider Electric SA v Commission, Bull.
1) Målen T-310/01 och T-77/02, Schneider Electric SA mot kommissionen (Bull.
12-2002, point 1.9.78 and Cases T-5/02 and T-80/02 Tetra Laval BV v Commission; Bull.
12-2002, punkt 1.9.78) och T-5/02 och T-80/02, Tetra-Laval BV mot kommissionen (Bull. 12-2002, punkt 1.9.79).
Following the judgment the Commissiondecided to initiate the second stage of inquiry provided for in the merger regulation, Regulation (EEC) No 4064/89.
VIII-2 följd av denna dom beslutade kommissionen att inleda den andra fasen av det granskningsförfarande som föreskrivs i artikel 6.1 c i förordning (EEG) nr 4064/89.
The Schneider group subsequently soldits holding in Legrand to a consortium of investors, Wendel-KKR.
Detta ledde i sin tur till att Schneider-gruppen överlät sin ägarandel i Legrand-gruppen till investeringskonsortiet Wendel-KKR.
In its judgment in Tetra Laval, which likewise came at the end of expedited proceedings that lasted less than 10 months, the Court annulled a Commissiondecision prohibiting a merger between Tetra Laval, the world leader in cartonpackaging, and the French company Sidel, whose main business is the designand manufacture of packaging equipment and bottles in polyethylene terephthalate (PET).
Också i det andra målet (Tetra-Laval mot kommissionen ) ogiltigförklarade förstainstansrätten kommissionens beslut, som hade fattats efter ett påskyndat förfarande som tagit mindre än tio månader, om att förbjuda en koncentration mellan Tetra-Laval, en världsledande tillverkare av pappförpackningar, och det franska företaget Sidel, som i huvudsak utvecklar och tillverkar flaskor och andra produkter av PET-plast (polyetentereftalat).
Here too the Court annulled a decision ordering the demerger ofthe companies.
Följaktligen ogiltigförklarade förstainstansrätten även beslutet om uppdelning.
The Court found that the economic analysis of the conglomerateeffects, based on the foreseeable conduct of the merged entity, was vitiated bycertain errors of assessment.
Beträffande förbudsbeslutet fann förstainstansrätten att den ekonomiska analysen av konglomerateffekterna, som grundade sig på bedömningar av hur företaget efter sammanslagningen kunde förväntas agera på marknaden, präglades av vissa missbedömningar.
The Commission had to show that the anticipatedconduct would follow ‘in all likelihood’.
Förstainstansrätten ansåg att kommissionen måste styrka att företaget med största sannolikhet skulle komma att agera på det förväntade sättet.
The Commission should have takenaccount of incentives to avoid unlawful behaviour, and of the commitmentsoffered by the company regarding its future conduct.
Enligt förstainstansrätten skulle kommissionen således ha tagit hänsyn till incitamenten för företaget att undvika otillåtet agerande och till de åtaganden om att följa lagstiftningen som företaget erbjöd.
The definition of the market in equipment for manufacturing PET bottles was too narrow, and the Commission’s economic analysis relied on considerations which were not proved tothe requisite standard, particularly in respect of the anticipated growth indemand for packaging for sensitive food products and PET bottles between nowand 2005.
Förstainstansrätten fann också att definitionen av marknaden för maskiner för tillverkning av PET-flaskor var alltför snäv och att kommissionens ekonomiska analys grundade sig på bristfälligt redovisade uppgifter, särskilt i fråga om den förväntade efterfrågeökningen på förpackningar för känsliga livsmedel i PET-flaskor fram till 2005.
The Court rejected a submission by Tetra Laval that its right ofaccess to the file had been infringed.
Däremot avvisades Tetra-Lavals argument att företaget inte skulle ha haft tillräcklig insyn i ärendets handläggning.
On 20 December the Commission decidedto appeal against the judgment to the Court of Justice.
Den 20 december beslutade kommissionen att överklaga denna dom till EG-domstolen.
In judgments delivered on 4 June(1) the Courtof Justice ruled on the compatibility with the fundamental freedoms of the legislation of Belgium, France and Portugal on special ‘golden’ shares, whichrestricts the acquisition of shares in newly privatised undertakings.
I tre domar från den 4 juni (1) hade domstolen att uttala sig om huruvida Belgiens, Frankrikes och Portugals bestämmelser om ”gyllene aktier” – som begränsar möjligheten till förvärv av nyligen privatiserade bolag – är förenliga med de grundläggande rättigheterna.
I-4731, 4781 and 4809; Bull.
I-4731, I-4781 och I-4809 och Bull. 6-2002, punkt 1.8.115).
In its three rulings the Court fully upheld the 1997 communication, spelling out the following principles:
437 nu fullt ut bekräftat meddelandet från 1997 genom att uppställa följande principer:
• the ‘golden shares’ and other special rights vested in public authorities constituted obstacles to the free movement of capital and to the right of establishment in as much as they might dissuade investors in other Member Statesfrom investing in the capital of the undertakings concerned;
— Särskilda aktier och andra specialrättigheter som tillkommer det allmänna utgör hinder för den fria rörligheten för kapital och etableringsrätten eftersom de kan hindra investerare från andra medlemsstater att genomföra kapitalplaceringar i de berörda företagen.
• exceptions might be justified by overriding requirements of the general interest, such as, for example, the need to safeguard, for newly privatised publicundertakings, security of supply of petroleum products in the event of a crisis.
— Undantag från detta förbud kan vara befogade om de grundas på tvingande hänsyn till allmänintresset, t.ex. att trygga offentliga, nyligen privatiserade företags försörjning av petroleumprodukter i händelse av kris.
However, these exceptions assumed that the following conditions were met: the State measures must be founded on overriding requirements of the general interest; they must not be discriminatory; and they must be proportional to the general interest objective being sought.
För att undantagen skall vara tillämpliga förutsätts emellertid att samtliga följande villkor är uppfyllda: de statliga åtgärderna måste grunda sig på tvingande hänsyn till allmänintresset, de får inte vara diskriminerande och de måste stå i rimlig proportion till det allmänintresse som eftersträvas.