natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Citizen participation is a democratic imperative - the engagement of local residents and civil society in urban policy can give legitimacy and effectiveness to government actions.
Medborgarnas medverkan är en demokratisk nödvändighet, eftersom ortsbornas och det civila samhällets engagemang i stadspolitiken kan göra myndigheternas insatser mer legitima och effektiva.
Because of the different historical, legal, political and social contexts in different cities, good practices do not always translate directly from one city to another. Nevertheless, guidelines include:
Eftersom det historiska, juridiska, politiska och sociala sammanhanget varierar från stad till stad kan man inte alltid direkt tillämpa de lösningar som fungerar någon annanstans; nedan föreslås dock några linjer.
– It is important to involve local citizens, in particular young people, community groups and other NGOs in promoting environmentally and socially sustainable growth and jobs in cities.
– Det är viktigt att engagera ortsborna, inbegripet ungdomar, informella grupper och föreningar i främjandet av hållbar tillväxt och sysselsättning i staden ur samhälls- och miljösynpunkt.
These actors bring new competences as well as promoting project legitimacy in the eyes of the community.
Dessa aktörer kommer att tillföra nya kunskaper och ge projekten legitimitet i befolkningens ögon.
) Regulation laying down general provisions on the European Regional Development Fund (ERDF), the European Social Fund (ESF) and the Cohesion Fund, article 37(6) a) ) The Community Initiative URBAN II (2000-2006): Communication from the Commission to the Member States of 28 April 2000 laying down guidelines for a Community initiative concerning economic and social regeneration of cities and of neighbourhoods in crisis in order to promote sustainable urban development (URBAN II), C(2000) 1100 of 28.4.2000.
) Förordning om övergripande bestämmelser om Europeiska fonden för regionalutveckling, Europeiska strukturfonden och Sammanhållningsfonden, artikel 37.6 a). ) EU-initiativet Urban II (2000-2006): Kommissionens meddelande till medlemsstaterna om riktlinjer för ett gemenskapsinitiativ om ekonomisk och social förnyelse av problemdrabbade städer och storstadsområden för att främja en varaktig stadsutveckling, C(2000) 1100, 28.4.2000.
– A key common feature of successful citizen involvement is the availability of training and other forms of building the capacity and competence of local groups. e- government also has a role to play.
– Utbildningar och andra sätt för att höja kunskaper och färdigheter hos lokala grupper utgör ett gemensamt och grundläggande kännetecken för ett lyckat engagemang från medborgarnas sida.
– There is a need to reduce the gap between “citizen time” and “political time” – actors from the local community often have difficulty understanding the delays induced by political and bureaucratic processes.
– Man måste minska klyftan mellan medborgarnas tid och den politiska kalendern; oftast förstår inte de lokala aktörerna de tidsfrister som den politiska kalendern kräver och de administrativa eller byråkratiska förfarandena.
– Skills and knowledge are an important precondition for urban regeneration.
– Färdigheter och kunskap utgör en viktigt förutsättning för stadsförnyelse.
Successful solutions often require specific competences, including cooperation across administrative or professional boundaries.
Effektiva lösningar kräver för det mesta särskilda färdigheter, till exempel förmåga att organisera ett samarbete som går bortom administrations- och yrkesgränser.
Cities should therefore make use of the knowledge gained and collected under URBACT12 as well as other European and national networks.
Därför måste städerna använda de kunskaper som förvärvats och samlats inom ramen för programmet Urbact12, samt via andra europeiska och nationella nätverk.
– For the period 2007-2013, the Commission is proposing a European framework programme for the exchange of experience and good practice.
– För åren 2007-2013 föreslår kommissionen att man inrättar ett europeiskt ramprogram för utbyte av erfarenheter och goda lösningar.
This will build on and extend the work of URBACT, which has so far concentrated on the experience of cities covered by the URBAN Community Initiative.
Programmet kommer att bygga på Urbacts arbete och utvidga det (hittills har Urbact koncentrerats till erfarenheterna i städerna som deltagit i EU-initiativet Urban).
The new framework programme would extend URBACT to cover cities in all Member States as well as the experience gained under national networks and resource centres for urban policy.
Det nya ramprogrammet kommer att omfatta städer i alla medlemsstater samt erfarenheter hos nationella nätverk och resurscentrum för stadspolitik.
Urban renewal has been extensively supported by the EU Structural Funds.
Förnyelsen av städerna har i stor utsträckning fått bidrag ur strukturfonderna.
In the framework of the new regulations for the European Regional Development Fund (ERDF), the Cohesion Fund and the European Social Fund (ESF) the managing authorities of operational programmes will be able to finance a wide range of urban development projects.
Enligt de nya förordningarna om Europeiska fonden för regionalutveckling (ERUF), sammanhållningsfonden och Europeiska socialfonden (ESF) får de myndigheter som förvaltar de operativa programmen finansiera en rad projekt som rör förnyelse av städer. Förnyelse av städer
Urban development may also be supported by the Initiatives JASPERS13
15 kan även få bidrag ur initiativet JASPERS13
, JEREMIE14 and JESSICA15
, JEREMIE och JESSICA
This will allow for an increase in the leverage of public resources by attracting contributions from the private sector.
Detta kommer att möjliggöra en ökad hävstångseffekt av offentliga medel genom att man drar till sig bidrag ut den privata sektorn.
) URBACT was created early in 2003 to organise exchanges among cities receiving assistance under the URBAN Programme, to draw lessons from implemented projects, and to disseminate such knowledge and know-how as widely as possible.
) Urbact inrättades i början av 2003 för att organisera utbyten mellan städer som deltar i programmet Urban, dra lärdomar av verksamheten och ge stor spridning åt dessa kunskaper.
Since 1 May 2004, cities in the 10 new Member States have become eligible to participate in the URBACT Programme.
Från och med den 1 maj 2004 ingår även städerna i de tio nya medlemsstaterna.
Guidelines for further action include:
Några föreslagna linjer:
– Private financing is useful and often necessary to complement public resources.
– Privata medel är nyttiga och ofta nödvändiga för att komplettera offentliga medel.
A clear legal framework must underpin the setting up of public-private partnerships.
Partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn måste befästas (?) i en tydlig juridisk ram.
– The private sector brings not just money but complementary skills and competences.
– Den privata sektorn bidrar inte bara med finansiella medel, utan också med kompletterande kunskaper och färdigheter.
– An effective public-private partnership requires both a strategic and long term vision and technical and management competences on the part of local authorities.
– Ett effektivt partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn kräver från de lokala myndigheternas sida en långsiktig strategisk vision och färdigheter inom teknik och förvaltning.
The conference Regional Responses to Demographic Challenges on January 25-26, 2007 is the second in a series organised in the context of the Regions for Economic Change initiative.
Konferensen ”Regionala svar på demografiska utmaningar” den 25–26 januari 2007 är den andra i en serie som anordnas inom ramen för initiativet Regioner för ekonomisk förändring.
The aim of this initiative is to ensure that the wealth of experience and good practice which exists in Europe’s regions in a wide range of policy areas is shared as widely as possible and exploited fully to promote competitiveness, growth and job creation.
Syftet med initiativet är att säkerställa att den rikedom av erfarenhet och god praxis som finns i Europas regioner inom ett brett spektrum av politiska områden delas gemensamt i så stor omfattning som möjligt och utnyttjas till fullo för att främja konkurrenskraft och skapande av arbetstillfällen.
One of the themes identified in the initiative is“meeting the demographic challenge”.
Ett av initiativets teman är ”att möta den demografiska utmaningen”.
In recent years the European Commission has worked actively to take forward the debate on demographic issues.
Under de senaste åren har Europeiska kommissionen arbetat aktivt för att föra debatten om demografiska frågor vidare.
Most recently, following an EU-wide consultation, it laid down proposals for a long-term response to the issue in the Communication ‘The demographic future of Europe – from challenge to opportunity’.
Helt nyligen framlade den, efter en EU-omfattande konsultation, några förslag till en långsiktig hantering av denna problemställning i meddelandet ”Europas demografiska framtid – en utmaning som öppnar möjligheter”.
This Communication makes clear that the magnitude and rhythm of population trends varies substantially from country to country and from region to region.
Detta meddelande klargör att befolkningstrendernas omfattning och takt skiljer sig väsentligt från land till land och från region till region.
To give just a few examples, fertility rates are much lower in Germany and Italy compared to France.
Som exempel kan nämnas att fruktsamhetstalen är mycket lägre i Tyskland och Italien än i Frankrike.
Beyond changes in the size and agestructure of the population, there is a trend of population movement away from rural and isolated regions towards urban areas.
Förutom förändringar i befolkningens storlek och åldersstruktur finns det en trend till befolkningsrörelse bort från glesbygd och isolerade områden mot tätorter.
Many European regions are already experiencing such depopulation, with outward flows of working-age people leaving a very elderly population behind. Certain urban areas, on the other hand, find their infrastructure – housing, transport, and social services – under growing pressure from rapidly increasing populations.
Många europeiska regioner upplever redan en sådan avfolkning med utflöden av arbetsför befolkning och en mycket ålderstigen befolkning som blir kvar.Vissa tätorter ser å andra sidan sin infrastruktur – bostäder, transporter och sociala tjänster – utsättas för en ökande press från snabbt växande befolkningar.
The upshot of this is that a uniform policy response is impossible.
Följden av detta är att ett enhetligt politiskt svar är omöjligt.
Effective policies must be based on an understanding of these differing medium- and long-term trends.
Effektiv politik måste grundas på en förståelse av dessa olika medellånga och långsiktiga trender.
The objective of this conference – Regional Responses to Demographic Challenges – is precisely to arrive at a better understanding of the diverse challenges which Europe’s regions face on the demography question.
Målet med denna konferens – Regionala svar på demografiska utmaningar – är just att nå fram till en bättre förståelse av de olika utmaningar som Europas regioner står inför i den demografiska frågan.
It will also focus on the key role which regional policy plays in dealing with these challenges.
Konferensen ska också inriktas på den nyckelroll som regionalpolitik spelar när det gäller att hantera dessa utmaningar.
Regional policy, by involving all relevant partners in the design and implementation of policies, by promoting medium-term strategic planning and a stable financial framework, allows regions to respond to population change through policies which are tailored to their specific needs.
Genom att engagera alla relevanta parter i utformningen och genomförandet av politiska strategier och genom att främja strategisk planering på medellång sikt och ett stabilt finansiellt ramverk gör regionalpolitiken det möjligt för regioner att svara på befolkningsförändringar med en politik som är skräddarsydd för deras specifika behov.
The conference will focus on concrete examples from over 20 regions which are at the forefront of dealing with rapid demographic change, and will present projects demonstrating the innovative policies they have adopted.
Konferensen kommer att inriktas på konkreta exempel från över 20 regioner som står i förgrunden när det gäller att hantera snabb befolkningsförändring och kommer att presentera projekt som demonstrerar den innovativa politik de har antagit.
These experiences and the success stories they have generated need to be heard, understood and learnt from.
Det är nödvändigt att lyssna på, förstå och lära sig av dessa erfarenheter och de framgångar de har lett till.
This conference is an excellent opportunity to do so.
Denna konferens erbjuder ett utmärkt tillfälle att göra det.
Danuta Hübner Member of the European Commission responsible for Regional Policy
Danuta Hübner Medlem av Europeiska kommissionen och ansvarig för regionalpolitik
THE CONTEXT
KONTEXTEN
EU-25 population growth has varied significantly over this period.
Regionalpolitiska svar på demografiska utmaningar och möjligheter av befolkningsökningen inom EU-25 har skiftat avsevärt under denna tidsperiod.
There has been a sustained decline in the ‘natural increase’ since the early 1960s in contrast to the period before, while international migration has gained importance to become the major force of population growth from the beginning of the 1990s onwards.
Sedan tidigt 60-tal har det, i motsats till den föregående perioden, varit en oavbruten nedgång i den ”naturliga ökningen”, medan den internationella migrationen har ökat i betydelse till att från början av 1990talet och framåt utgöra den huvudsakliga anledningen till befolkningsökningen.
In Europe, the trend towards greater life expectancy, often in good health, is primarily due to the unprecedented peace we have known for 60 years, the constant improvement in living conditions and the progress in medicine enabling us to live longer.
Trenden i Europa, ökad sannolikhet till ett längre liv ofta i god hälsa, beror i första hand på den fred utan motstycke vi har haft i 60 år, på de ständigt förbättrade levnadsvillkoren och på de medicinska framsteg som gjort det möjligt för oss att leva längre.
This success partly explains the demographic perspective facing Europe of an ageing population with rising old age dependency ratios.
Denna framgång förklarar det demografiska framtidsperspektiv som Europa står inför med en allt högre beroendekvot på grund av den växande andelen gamla människor.
It is now widely understood that there is a strong demographic ageing of the EU population due to low fertility levels combined with longer, healthier lives and the fact that the baby boomers are approaching retirement age.
Man är nu allmänt på det klara med att EU:s befolkning håller på att åldras starkt på grund av låg fruktsamhetsnivå i kombination med längre och friskare liv samt det faktum att de som föddes under baby-boomen nu börjar närma sig pensionsåldern.
In 2004-05, the EU-25 average life expectancy for men increased to 74 years and for women to 80 years (up from 69 and 76 respectively since 1980).
Under 2004–2005 steg medellivslängden för män i EU-25 till 74 år och för kvinnor till 80 år (en ökning från 69 respektive 76 sedan 1980).
In the EU-25, the total fertility rate has declined from a level of above 2.5 children in the early 1960s to around 1.5 in 1995 where it has remained ever since.
I EU-25 har det totala fruktsamhetstalet sjunkit från en nivå på 2,5 barn i början av 1960-talet till omkring 1,5 1995, där det hållit sig kvar sedan dess.
That rate compares to the fertility rate of 2.1 children commonly accepted to be the replacement level.
Detta ska jämföras med ett fruktsamhetstal på 2,1 barn, vilket allmänt betraktas som reproduktionsnivån.
Interestingly enough, surveys show that most European couples aged 40 and over consider that it was mainly social and economic factors which prevented them from having as many children as they would have liked.
Intressant nog visar undersökningar att de flesta europeiska par som är 40 år och över anser att det framförallt var sociala och ekonomiska faktorer som hindrade dem från att skaffa så många barn de hade velat.
Initially, discussion around this ageing trend concentrated on the sustainability of social security, pensions and health policies.
I början koncentrerades diskussionen kring denna åldrandetrend på hållbarheten i socialförsäkringar, pensionssystem samt hälso- och sjukvårdssystem.
However, it is increasingly recognised that an ageing population will require the adaptation of practically all major public policies, including education, employment and social affairs, transport, public services and infrastructures and urban planning, to address ageing and exploit the opportunities it presents.
Man inser emellertid i allt högre grad att en åldrande befolkning kommer att kräva en anpassning av praktiskt taget alla väsentliga delar av offentlig service, som utbildning, sysselsättning och socialpolitik, transport, offentliga tjänster samt infrastrukturer och stadsplanering, för att man ska kunna hantera åldrandet och använda sig av de möjligheter detta erbjuder.
The Lisbon Strategy up to 2010 takes the broad European demographic trends into account.
Lissabonstrategin fram till år 2010 tar den breda europeiska demografiska trenden i beaktande.
Indeed, those trends reinforce the essential objective of seeking to improve EU competitiveness by raising overall employment rates and employment rates of women and older workers, and by promoting innovation and higher-value-added economic activities in order to raise productivity.
Det är ingen tvekan om att dessa trender förstärker målsättningen att försöka förbättra EU:s konkurrenskraft genom att höja den generella sysselsättningsnivån samt sysselsättningsnivån för kvinnor och äldre arbetstagare och genom att främja innovation och ekonomiska verksamheter med högre mervärde, öka produktiviteten.
Trends in migration and immigration, compared to the predictability of ‘natural change’ in population, are more difficult to foresee and their effects can be more pronounced in a shorter period2.
Trender i migration och invandring är, jämfört med förutsebarheten vid ”naturlig förändring” i befolkningen, mycket svåra att förutse och kan få mer uttalade följder på en kortare tidsperiod (2).
This has been true during the long history of European migration and immigration.
Detta har varit fallet under den europeiska migrationens och invandringens långa historia.
Intra–European and intra-regional population movements slowed considerably in the mid 1970s as the demand for foreign workers fell following the first oil price shock in 1973.
Inomeuropeiska och inomregionala befolkningsrörelser trappades ner avsevärt i mitten av 1970-talet då efterfrågan på utländsk arbetskraft sjönk efter den första oljeprischocken 1973.
In the period since then, the improving economic performance of the poorer countries within the EU has contributed to lower migrant worker flows.
Under den därpå följande perioden har den allt bättre ekonomiska prestationsförmågan i de fattigare länderna i EU bidragit till lägre flöden av migrerande arbetare.
However, the development of migration patterns has been complicated by ‘quality of life’ factors, including environment and cost-of-living issues countering the traditional rural-to-urban (intra-national) trends, and the rise of cross-national flows in urban areas, particularly amongst the higher qualified. ed.
Utvecklingen av migrationsmönster har emellertid komplicerats av ”livskvalitetsfaktorer”, som miljö- och levnadskostnadsfrågor som går emot de traditionella (inom-nationella) trenderna från glesbygd till tätort, samt av ökningen av nationsöverskridande flöden i tätortsområden, särskilt bland de mer kvalificerade.
However, at regional level demographic structures and likely future patterns often vary greatly from the EU and national averages.
På regional nivå skiljer sig dock de demografiska strukturerna och troliga framtidsmönstren avsevärt från genomsnittet i EU och på nationell nivå.
In order to address the demographic challenges effectively and seize the opportunities presented there is a need for regionally adapted policy responses.
För att kunna hantera dessa demografiska utmaningar på ett effektivt sätt och ta vara på de möjligheter som bjuds måste de mötas med politiska beslut som är regionalt anpassade.
EU Cohesion Policy is well suited to such a task, especially in those policy areas identified as EU Cohesion Policy priorities in the Community Strategic Guidelines 2007-2013 and in the specific funds regulations.
EU:s sammanhållningspolitik är mycket lämpad för en sådan uppgift, särskilt i de politiska områden som i Gemenskapens strategiska riktlinjer 2007–2013 och i de särskilda förordningarna för fonderna betecknas som prioriterade i EU:s sammanhållningspolitik.
In addition, the Commission Communication ‘The demographic future of Europe – from challenge to opportunity’1 sets out how the EU can constructively respond within an overall strategy.
Dessutom anger Kommissionens meddelande ”Europas demografiska framtid – en utmaning som öppnar möjligheter” (1) hur EU på ett konstruktivt sätt kan svara med en övergripande strategi.
While national governments will retain the policy prerogative in many policy areas affected by demographic trends, notably social and employment policies, many necessary reforms can be supported by EU Cohesion Policy.
Även om nationella regeringar kommer att behålla det politiska prerogativet i många politiska områden som påverkas av demografiska trender, som sysselsättning och socialpolitik, kan många reformer stödjas av EU:s sammanhållningspolitik.
The strength and composition of
Grundläggande demografiska trender
According to national statistics and Eurostat estimates, the total number of non-nationals living in the EU in 2004 was around 25 million, or just below 5.5% of the total population.
Enligt nationell statistik och Eurostats uppskattningar uppgick antalet icke-medborgare boende i EU år 2004 till omkring 25 miljoner, eller just under 5,5 procent av den totala befolkningen.
In absolute terms, the largest numbers of foreign citizens reside in France, Germany, Italy, Spain and the UK.
Absolut sett finns det största antalet utländska medborgare i Frankrike, Tyskland, Italien, Spanien och Förenade kungariket.
In the period 2000-2004, the non-national population varied from less than 1% of the total population in Slovakia, to 39% in Luxembourg, while in the majority of countries the figure was between 2% and 8%.
Under perioden 2000–2004 varierade den andel av befolkningen som bestod av icke-medborgare från mindre än en procent av den totala befolkningen i Slovakien till 39 procent i Luxemburg, medan siffran i de flesta länder låg mellan två och åtta procent.
In the 24 years up to 2004, the percentage of foreign nationals either did not change significantly in most Member States or it increased.
Under de 24 åren fram till 2004 var det i de flesta medlemsländer antingen så att den procentuella andelen utländska invånare inte förändrades avsevärt eller så ökade den.
1 European Commission, ‘The demographic future of Europe – from challenge to opportunity’, Communication 571 (2006) of 12 October 2006.2 For more details see the 2006 Employment in Europe report: http://ec.europa.eu/employment_social/employment_analysis/employ_2006_en.htm
1 Europeiska kommissionen, ”Europas demografiska framtid – en utmaning som öppnar möjligheter”, Meddelande 571 (2006) av den 12 oktober 2006.2 För fler detaljer se rapporten från år 2006 om sysselsättning i Europa (http://ec.europa.eu/employment_social/employment_analysis/employ_2006_en.htm).
Regional effects of demographic change: the main recent historic trends identified by Eurostat3 at national and regional
Försörjningsberoende äldre och barn