natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1.4 Article 5 therefore requires an exercise of judgement by the Member State as to what information is to be provided and, in that sense, leaves the extent of the in formation required to be supplied to the discretion of the Member State.
Kommissionen ansåg följaktligen att man på grund av de uppgifter som lämnats inte kunde konkludera att Förenade kungariket vid tillämpningen av direktiv 85/337/EEG hade använt sin handlingsfrihet på ett sätt som var oförenligt med kraven i detta direktiv. Kommissionen hade således inga rättmätiga grunder för att föra en formell talan mot Förenade kungariket på grund av artikel 169 i fördraget. "
1.5 The requirements of Article 3 of the Directive are expressed to be "in accor dance with the Articles 4 to 11." Given that Annex III (referred to by Article 5) is more detailed than Article 3, it does not appear that the latter was intended to impose obligations on Member States independent of those under Article 5.
Efter ingående granskning av de uppgifter som lämnats av kommissionen och av klaganden beslutade ombudsmannen att det var nödvändigt att granska de hand lingar rörande klagomålet som kommissionen innehade för att kunna bilda sig en uppfattning om beslutet att avföra ärendet hade tagits i enlighet med allmänt vedertagna sunda förvaltningsprinciper.
It must be recalled, however, that the Court of Justice is the highest authority on questions of Community law.
Prövningen utfördes den 5 november 1 996.
2) The Commission's analysis of its own role
1) Kommissionens tolkning av direktivet
2.1 Article 169 of the Treaty does not lay down procedures or criteria to be used by the Commission in the period preceding the issuing of a reasoned opinion to a Member State.
1.1 I sitt svar till ombudsmannen av juli 1996 påpekar kommissionen att enligt artikel 3 i direktiv 85/337/EEG skall bedömningen av miljöpåverkan identifiera, beskriva och bedöma effekterna av ett projekt på ett antal områden, däribland människan och luften.
Furthermore, the jurisprudence of the Court of Justice provides only limited guidance.
1.2 Enligt artikel 5 skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att exploatören på lämpligt sätt lämnar de uppgifter som anges i bilaga 3.
The Commission itself therefore must decide what procedures and criteria to adopt in order to discharge its responsibilities under Article 169 in the process that may lead to the issuing of a reasoned opinion.
Enligt bilaga 3 skall bl.a. luftföroreningar och buller utvärderas.
In explaining its decision thus to limit its review, the Commission has drawn by ana-
Uppgifter skall enbart lämnas om medlemsstaten anser
logy on the principles used by the Court of Justice in Remia ν Commission', to re­view Commission decisions based on complex economic appraisal.
Det bör dock erinras om att det i sista instans är domstolen som bedömer gemenskapsrättsfrågor.
2.3 The Commission's analysis of its role appears reasonable given, in particular, the evidential burden that the Commission must discharge if it brings a Member State before the Court of Justice.
2.3 Kommissionens analys av sin egen roll föreföll vara rimlig, särskilt mot bak­grund av det bevismaterial som kommissionen måste anföra när den väcker talan mot en medlemsstat.
The Ombudsman's inquiries have not, therefore, revealed any instance of maladministration by the Commission in its approach to the discharge of its responsibilities under Articles 155 and 169 in cases involving the exercise of judgement by a Member State as regards the information to be sup­plied under Directive 85/337/EEC.
sina skyldigheter enligt artiklar 155 och 169 i ett fall som i direktiv 85/337/EEG där en medlemsstat har full frihet att avgöra vilka uppgifter som skall tillhandahållas.
3) The Commission's investigation of the complaint by Mr A. and Mr. H.
3) Kommissionens undersökning av klagomålet från A. och H.
3.1 In their complaint to the Commission, Mr A. and Mr. H. made four specific claims.
3.1 I sitt klagomål till kommissionen anförde A. och H. fyra konkreta påpekanden.
Two of these claims, concerning air quality and noise level assessments, contest the adequacy of the information contained in the environmental statement.
I två av dessa påpekanden ifrågasätts tillräckligheten av de uppgifter som låg till grund för bedömningen av miljöeffekterna i fråga om luftens kvalitet och buller nivån.
As noted in paragraph 1.4 above, the extent of the information to be supplied is a matter within the judgement of the Member State.
Såsom redan noterats i punkt 1.4 ankommer det på medlemsstaten att avgöra omfattningen av de uppgifter som skall tillhandahållas.
3.2 The other two claims concern the availability of information to the public.
3.2 De andra två påståendena gäller allmänhetens tillgång till information.
The Directive's requirements in this respect are contained in Article 6, which also leaves to the judgement of Member States the detailed arrangements for public informa­tion and consultation.
Direktivets krav i detta avseende omfattas av artikel 6, som likaledes låter medlems staterna bestämma på vilket sätt allmänheten skall informeras och offentlig utfrågning skall ske.
3.3 It therefore appears that all four claims made by the complainants raised issues within the area of judgement left by the Directive to Member States.
3.3 Det framstod således att samtliga fyra påståenden från de klaganden gällde frågor som ligger inom det fria bedömningsutrymme som direktivet ger till medlems staterna.
On the basis of the Commission's analysis of its own role, it therefore appears that there would have been no basis for further action under Article 1 69, even assuming that the complainants were right in all four claims that they made.
Mot bakgrund av analysen av kommissionens ansvar kan det därför inte anses ha funnits grund för att vidta åtgärder enligt artikel 169 även i fall att samt liga påståenden från de klaganden hade varit berättigade.
Therefore a detailed in­vestigation of the claims was unnecessary and the Commission was entitled to limit its inquiry to the documents which it requested from the UK authorities and to base its decision to close the file on those documents.
Det var således inte nödvändigt att göra en grundlig undersökning av dessa påståenden och kommis sionen hade rätt att begränsa sin undersökning till de handlingar som begärdes från Förenade kungarikets myndigheter och att grunda sitt beslut att avsluta ärendet på dessa handlingar.
3.4 The Ombudsman's inquiries have not, therefore, revealed any instance of mal­administration by the Commission in the application of Community law to the facts of the case.
3.4 Av ombudsmannens undersökning framgick således att det inte fanns något belägg för att kommissionen i detta ärende hade gjort sig skyldig till administrativt missförhållande vid tillämpningen av gemenskapens bestämmelser.
4.1 The original complaint to the Commission was made on 29 November 1990.
4.1 Det ursprungliga klagomålet inlämnades till kommissionen den 29 november 1990.
Receipt of the complaint was acknowledged on 26 August 1991.
Mottagandet bekräftades inte förrän den 26 augusti 1991.
The Commission has already apologised for this delay, which was clearly too long, and no further remark by the Ombudsman seems necessary.
Då kommissio nen redan hade framfört en ursäkt för detta dröjsmål, som onekligen var för lång, ansåg sig ombudsmannen inte behöva göra ytterligare påpekanden om detta.
4.2 From the examination of the documents, it is clear that there was delay of over nine months between the date when the Commission decided to close the file and the communication of this decision to the complainants.
4.2 En granskning av handlingarna ger vid handen att mer än nio månader förkupit mellan den dag då kommissionen beslutade att avföra målet och den dag då detta beslut meddelades till de klaganden.
Since the date of the decision was not specified in the letter to the complainants, they were unaware of the delay.
Då datumet för beslutet inte angavs i brevet till de klaganden var dessa ovetande om dröjsmålet.
4.3 As a matter of good administrative practice, the Commission should always communicate a decision to close a file to the complainant reasonably promptly.
4.3 Enligt vedertagen sund förvaltningspraxis bör kommissionen alltid ¡nom rimlig tid meddela ett beslut om att avskriva ett ärende till de klaganden.
There appears to have been no justification for the delay in this case.
Dröjsmålet tycktes inte vara berättigat i detta fall.
However, there is no evidence that the delay was the result of anything other than an adminis trative failure.
Det fanns dock inget som tydde på att förse ningen berodde på något annat än ett administrativt misstag.
The further remarks of the Ombudsman in the present case will be taken into account in an own-initiative inquiry into the procedural position of complainants to the Commission in the Article 169 procedure.
De klaganden förutsatte därför att också kommissionen hade skyldig het att detaljgranska deras fyra påståenden.
The Ombudsman closed the case with the critical remark in paragraph 4.3 of the decision.
När allt kommer omkring var båda närmanden dömda att misslyckas.
FAILURE TO ANSWER A REQUEST FOR EXTENSION OF A TIME LIMIT
UNDERLÅTENHETEN ATT BESVARA BEGÄRAN OM MER TID
The President of an Italian foundation complained about the European Commission's rejection of an urban renovation project which the Italian authorities had submitted for funding from the European Regional Development Fund (ERDF).
Ordföranden för en italiensk fond klagade på att Europeiska kommissionen hade avvisat ett statsutvecklingsprojekt som de italienska myndigheterna lagt fram för finansiering av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF).
It appeared from the complaint that, by letter dated 4 October 1994, the Commission informed the Italian authorities of its intention to co-finance a limited number of pilot projects under Article 10 ERDF.
Av klagomålet framgick att kommissionen, i ett brev daterat den 4 oktober 1994, hade informerat de italienska myndigheterna om sin avsikt att medfinansiera ett an tal pilotprojekt under artikel 10 i ERDF.
The letter was addressed to Dr Ugo de Dominicis, head of the central service for cohesion policies of the Italian Ministry of Budget and Economic planning and was signed by Mr Landáburu, Director-General of DG XVI of the Commission.
Brevet var ställt till Dr Ugo de Dominicis, ordförande för centraltjänsten för sammanhållningspolitik vid det italienska budgetoch ekonomiplaneringsministeriet. Brevet var undertecknat av Landáburu, general direktör för kommissionens generaldirektorat XVI.
The letter invited the Italian authorities to submit two projects by no later than 31 October 1994.
Brevet uppmanade de italienska myndigheterna att lämna in två projekt senast den 31 oktober 1994.
It stated that the Commission intended to proceed to the selection of projects with the assistance of a small committee of independent experts with the intention of selecting, in principle, on the basis of their quality, one project for each member state.
Det sade vi dare att kommissionen avsåg att gå vidare med valet av projekt med hjälp av liten kommitté oberoende experter med avsikt att välja, i princip på grundval av deras kvalitet, ett projekt från varje medlemsstat.
This letter was received by the Italian authorities on 25 October 1994.
Detta brev mottogs av de italienska myndigheterna den 25 oktober 1994.
On 2 November 1994, Dr. de Dominicis wrote to Mr Landáburu giving the names of three projects.
Den 2 november 1994, skrev Dr de Dominicis till Landáburu och namngav tre projekt.
The project proposed by the foundation was listed first.
Det projekt som föreslagits av fonden stod först på listan.
The letter from Dr. de Dominicis requested more time in which to finalise the projects and indicated that details of cost and other details would be received by DG XVI by no later than 20 November.
Brevet från Dr. de Dominicis bad om mer tid för att slutföra projekten och angav att information om kostnader och andra detaljer skulle komma GD XVI till hända senast den 20 november.
By letter dated 2 March 1995, Dr de Dominicis was informed by DG XVI that the project of the foundation had not been selected because it did not meet the announced criteria.
I ett brev daterat den 2 mars 1995 informerades Dr de Dominicis av GD XVI att fondens projekt inte hade valts eftersom det inte uppfyllde de uppställda kriterierna.
By letter dated 6 June 1995, DG XVI wrote again to Dr de Dominicis stating that the project of the foundation had arrived two months after the deadline and after the meeting of experts to consider the projects had already taken place.
I ett brev den 6 juni 1995, skrev GD XVI ¡gen till Dr de Dominicis och meddelade att fondens projekt hade kommit in två månader efter tidsfristens utgång och efter det att experternas sammanträde för att bedöma projekten redan hade ägt rum.
On the basis of the above events, the President of the foundation complained that:
På grundval av ovanstående händelser anförde ordföranden för fonden klagomål om följande:
1) the Commission had sent two contradictory letters of refusal concerning the project; ject;
1 ) Kommissionen hade skickat två oförenliga avslagsbrev om projektet.
2) the Commission's letter of 4 October 1994 had arrived in Rome only six days before the deadline for submission of projects.
2) Kommissionens brev den 4 oktober 1994 kom fram till Rom bara sex dagar före sista inlämningsdag för projekten.
The Commission should have been aware that postal delays in Italy were greater than in other member states and should have acted to ensure equality of treatment by faxing the letter.
Kommissionen borde ha känt till att postgången i Italien är långsammare än i andra medlemsstater och borde ha agerat för att ge lika möjligheter åt alla genom att faxa brevet.
That it had not done so suggested discrimination and bad faith;
Att den inte hade gjort detta antydde diskriminering och svekfullt beteende.
3) the Commission's letter of 4 October 1 994 spoke of financing one project from each Member State.
3) Kommissionens brev av den 4 oktober 1994 talade om finansiering av ett pro jekt från varje medlemsstat.
By not doing so the Commission had violated principles of transparency, accuracy of information and equality of treatment.
Genom att inte göra det hade kommissionen brutit mot principerna om insyn, korrekt information och likabehandling.
In observations on the Commission's comments, the complainant specified that the foundation project was dispatched from Italy to the Commission on 28 November 1 994.
I sina anmärkningar till kommissionens kommentarer sade fonden att projektet skickats från Italien till kommissionen den 28 november 1994.
The complainant also argued that the Commission's comments indicated that even the seven successful projects were incomplete and that the principle of impartiality should therefore have led the Commission to reject these projects.
Den klagande hävdade vidare att det av kommissionens kommentarer framgått att även de sju framgångsrika projekten varit ofullständiga och att kommissionen, enligt objektivitetsprincipen, borde ha avvisat även dessa projekt.
Following consideration of the Commission's comments and the complainant's observations, the Ombudsman asked the Commission for further information on a number of questions.
Efter bedömning av kommissionens kommentarer och den klagandes anmärkningar bad ombudsmannen kommissionen om ytterligare information i ett antal frågor.
The replies indicated that the meeting between the Commission and the experts took place on 15 December 1994 and that the foundation project was received by DG XVI on 20 December 1994, but because of the end of year holidays it was not transmitted to the relevant service until January 1 995.
Av svaren framgick att sammanträdet mellan kommissionen och experterna ägde rum de 15 december 1994 och att fondens projekt togs emot av GD XVI den 20 december 1994, men på grund av julledigheten skickades det inte till behörig tjänst förrän i januari 1995.
The Commission also stated that it had received on 1 6 November 1 994 the letter from the Italian Ministry of the Budget and Economic Planning dated 2 November 1994.
Kommissionen sade också att den 16 november 1994 fått ett brev från italienska budget- och ekonomiplaneringsministeriet daterat 2 november 1994.
1) The short deadline and postal delays
1) Den korta tidsfristen och försenad postgång
1.1 In an administrative procedure involving the submission and consideration of applications, it is for the Commission to determine if a deadline is necessary and if so what it should be.
1.1 I ett administrativt förfarande som omfattar inlämnande och bedömning av ansökningar, är det upp till kommissionen att avgöra hur lång tidsfrist som krävs och vilken denna skall vara.
1.2 The deadline of 31 October established in the Commission's letter dated 4 October was not manifestly unreasonable.
1.2 Tidsfristen 31 oktober som slogs fast i kommissionens brev den 4 oktober var inte uppenbart orimlig.
There do not appear to be any grounds for the accusation that DG XVI foresaw postal delays and made use of them in or der to discriminate between member states.
Det verkar inte finnas någon grund för anklagelsen att GD XVI förutsåg den försenade postgången och använde sig av den för att diskriminera vissa medlemsstater.
1.3 Where a very short deadline is established, it is good administrative practice to consider whether post aione is an adequate means of communication to those who are invited to submit applications.
1.3 När man beslutar om en mycket kort tidsfrist, är det god förvaltningssed att överväga om enbart post räcker som kommunikationsmedel för dem som inbjudits att lämna in ansökningar.
1.4 If fax had also been used as means of communication in this case, the adminis trative process would have been more effective in that many subsequent problems and suspicions could have been avoided.
1.4 Om man i detta fall även använt fax som kommunikationsmedel, skulle det administrativa förfarandet varit effektivare genom att senare problem och misstankar kunde ha undvikits.
1.5 The Commission has acknowledged that, in future, deadlines should be longer and, if this is not possible, fax should be used as a complementary mode of communication.
1.5 Kommissionen har bekräftat att tidsfristerna skall bli längre i framtiden och, om detta inte är möjligt, att fax skall användas som ett kompletterande kommunikationsmedel.
In view of this acknowledgement no further remark by the Ombudsman is necessary.
Med tanke på denna bekräftelse krävs ingen ytterligare anmärkning från ombudsmannens sida.
2) The Commission's failure to respond to the letter of 2 November 1994
2) Kommissionens underlåtenhet att besvara brevet av den 2 november 1994
2.1 According to the Commission, the letter of 2 November 1994 from Dr De Dominicis to Mr Landáburu requesting more time arrived on 16 November 1994. It
2.1 Enligt kommissionen ankom brevet av den 2 november 1994 från Dr de Dominicis till Landáburu med en begäran om mer tid den 16 november 1994.
appears from the Commission's replies to the Ombudsman that this letter received neither acknowledgement nor an answer.
Det framgår av kommissionens svar till ombudsmannen att detta brev vare sig bekräftades eller besvarades.
2.2 It is normal that letters addressed to the administration should receive a reply.
2.2 Det är normalt att brev till en förvaltning besvaras.
The failure to answer the request for more time was, therefore, maladministration.
Underlåtenheten att besvara begäran om mer tid var, därför, ett administrativt missförhållande.
2.3 The Commission could properly have refused the request for more time.
2.3 Kommissionen kunde förmodligen ha avvisat begäran om mer tid.
Moreover, according to the complainants, the foundation project was posted on 28 November 1994.
Dessutom postades, enligt de klagande, fonds projektet den 28 november 1994.
Even if the Commission had granted Dr De Dominicis' request for an extended deadline of 20 November 1994, therefore, it seems likely that the foundation project would have been submitted too late.
Även om kommissionen hade tillmötesgått Dr de Dominicis begäran om förlängd tidsfrist till den 20 november 1994, verkar det därför troligt att fonds projektet hade lämnats in för sent.
3.1 It appears from the Commission's replies to the Ombudsman that the Italian projects, including that of the foundation, were not taken into consideration by the com mittee of experts.
3.1 Det framgår av kommissionens svar till ombudsmannen att de italienska projek ten, inklusive det från fonden, inte bedömdes av expertkommittén.
According to the Commission, the foundation project arrived at the Commission on 20 December 1994 whereas the committee of experts met with the Commission on 15 December.
Enligt kommissio nen inkom fonds projektet till kommissionen den 20 december 1994 medan expert-
4.2 The letter from DG XVI of 4 October 1994 indicated that, in principle, there would be one project per member state, but subject to the quality of the projects.
kommittén sammanträdde med kommissionen den 15 december.
There does not appear therefore to have been any specific commitment by the Commission as a matter of policy to one project per Member State. According to the Commission, of the seven projects selected for further examination only four were finally accepted.
Därför utgjorde det ett administrativt missförhållande när GD XVI skickade ett standardbrev den 2 mars 1995, undertecknat av Leygues, vari det sades att de berörda projekten granskats och avvisats eftersom de inte uppfyllde de uppställda kriterierna.
4.3 In these circumstances, the fact that the outcome of the selection process did nol represent one project per Member State does not appear to provide any grounds for criticism of the process.
Detta brev den 6 juni 1995 från GD XVI, undertecknat av Leygues, sade att de italienska projekten inkom till kommissionen mer än två månader efter tidsfristens utgång den 31 oktober 1994, när sammanträdet med expertkommittén redan hade ägt rum.
Nor do there appear to be any grounds for suspecting that there was discrimination against Italy in the selection process.
Brevet bad inte om ursäkt för eller ens hänvisade till brevet den 2 mars 1995. Det skapade intrycket att det var oförenligt med det första brevet snarare än en rättning av det.
It is normal that detailed examination should take place before public money is spent.
Kommissionen uppfyllde inte god förvaltningssed när den inte kunde erkänna att ett misstag hade begåtts och framföra en ursäkt för detta.
The Ombudsman's examination of this complaint revealed maladministration by the European Commission in the form of procedural errors as detailed in points 2.2 and 3.3 above.
4.1 Det verkar inte finnas någon specifik rättslig bestämmelse i fördraget eller relevanta förordningar som kräver att ett projekt per medlemsstat skall finansieras.
There appeared to be no evidence, however, to support the com plainants' allegations of bad faith or discrimination.
Allmänna principer om jämlikhet och icke-diskriminering kräver att alla projekt bedöms på samma grundval, inte att det skall vara ett projekt per medlemsstat.
Since the application procedure for pilot projects for 1994 was closed, it was not possible to pursue a friendly settlement of the matter.
4.2 Brevet från GD XVI den 4 oktober 1994 sade att det, i princip, skulle vara ett projekt per medlemsstat, men att det berodde på kvaliteten på projekten.
The Ombudsman therefore closed the case.
Kommissionen verkar alltså inte ha gjort något särskilt åtagande att som princip anta ett projekt per medlemsstat.
In its comments to the Ombudsman made on 15 May 1996, the Commission twice stated that the project of the foundation arrived at the Commission at the end of January 1995.
4.3 Under dessa omständigheter ger det faktum att urvalsprocessen inte ledde till antagandet av ett projekt per medlemsstat ingen anledning till kritik av förfarandet.
In its later reply to the Ombudsman's specific question the Commission acknowledges that the project arrived at DG XVI on 20 December 1994.
Inte heller verkar det finnas någon grund för misstanken att urvalsprocessen innebar diskriminering av Italien.