natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In evaluating the problems unveiled by these complaints and looking for potential solutions, the Ombudsman has taken account of work undertaken in recent years by other Community institutions; in particular the pro posals made by the "High-Level Panel on the Free Movement of Persons"1 - a group of experts gathered by the Commission in January 1996 - and the Report prepared by the European Parliament on these proposals.2 The
När ombudsmannen satte sig in i de problem som dessa klagomål avslöjar och sökte efter tänkbara lösningar på dem drog han nytta av det arbete som under senare år har utförts av andra gemenskapsinstitutioner.
Ombudsman's experience supports the conclusions akin to those reached by the High Level Panel and the Parliament's Report.
Särskilt intressanta är de förslag som framförts av "högnivågruppen för personers fria rörlighet"1­ en expertgrupp som tillsattes av kommissionen i januari 1996 ­ och det betänkande över dessa förslag som Europaparlamentet
Report of the High Level Panel on the free movement of persons, chaired by Mrs Simone Veil; presented to the Commission on 18 March 1997 (C4-181/97).
Rapport från högnivågruppen för personers fria rörlighet, ordförande Simone Veil.
Report of Mrs Schaffner on the report of the High Level Panel on the free movement of persons, chaired by Mrs Simone Veil; Committee on Civil Liberties and Internal Affairs; 19.03.1998 (A40108/98).
Överlämnad t kommissionen den 18 mars 1997 (C4­181/97).
"Within the framework of the Treaties (...) the Ombudsman shall help to uncover maladministration in the activities of the Community institutions and bodies (...)
"Inom ramarna för (...) fördragen skall ombudsmannen bidra till upp täckten av fel och försummelser i samband med verksamheten inom gemenskapens institutioner och organ (...)
No action by any other authority or person may be the subject of a complaint to the Ombudsman".
Handlingar som företas av någon annan myndighet eller person kan inte vara föremål för klagan hos ombudsmannen".
In accordance with this provision, the Ombudsman has had to declare most of the complaints relating to the free movement of persons within the Union which he has received to be outside his mandate.
I enlighet med denna bestämmelse har ombudsmannen tvingats förklara att flertalet av de inkomna klagomålen avseende personers fria rörlighet inom unionen faller utanför hans ämbetsområde.
The practice, however, has been to suggest that the complaints be for warded to other institutions able to deal with Member States' failure to comply with Community law.
Ombudsmannen har dock i praktiken rått de klagande att framföra sina kla gomål till någon annan institution som har möjlighet att behandla fall av underlåtenhet från medlemsstaternas sida att följa gemenskapsrätten.
Alternatively, the complaint itself has been directly transferred to these institutions, provided that there had been a previous agreement by the complainant to such course of action.
Ibland har klagomålet vidarebefordrats direkt till någon sådan institution, under förutsättning att klaganden förklarat sig införstådd med detta.
Depending on the situation at stake and its most effective solution, the Ombudsman has passed the case on to other Community institution such as the Commission, as the guardian of the Treaty, or the Committee on Petitions of the European Parliament; or alternatively to similar institutions in the Member States, such as national and regional ombudsmen.
Beroende på vad klagomålet gäller och hur det på bästa sätt kan få en lösning har ombudsmannen överlämnat ärendet till andra gemenskapsinstitutioner såsom kommissionen, i dess egenskap av övervakare av fördraget, eller Europaparlamentets utskott för framställningar. I vissa fall har ärendena överlämnats till motsvarande organ i medlemsstaterna, t.ex. nationella och regionala ombudsmän.
This type of response has not always been entirely satisfactory, since most often the problems require a speedy and concerted action at both Community and national levels.
Detta sätt att ta itu med problemen har inte alltid varit helt tillfredsställande eftersom de vanligtvis kräver snabba och samordnade insatser både av gemenskapen och på nationell nivå.
Whereas Community institutions generally lack the resources and also the means to tackle case-by-case problems resulting from occasional administrative decisions, recourse to national bodies is usually limited when difficult Community considerations arise.
Gemenskapsinstitutionerna saknar i allmänhet både resurser och möjligheter att ta itu med problem som upp stått i enstaka fall till följd av administrativa beslut, och de nationella organens möjligheter är vanligen begränsade när det gäller svåra överväganden av gemenskapsrättslig art.
It would be desirable to design new mechanisms to better cope with these problems whereby both Community and national bodies could combine their efforts towards a rapid solution of individual problems.
Det vore önskvärt att nya mekanismer utformades som på ett bättre sätt kunde hantera dessa problem och som skulle göra det möjligt för gemenskapen och de nationella organen att i samverkan nå snabba lösningar på enskilda problem.
In this respect, the Ombudsman shares the point of view put forward by the High Level Panel, which concluded that "satisfactory application of the right of free movement requires the involvement of all those concerned",^ including as the Report itself recognizes, both the European Ombudsman and national Ombudsmen.
I det avseendet delar ombudsmannen den av högnivågruppen framförda uppfattningen att "en korrekt tillämpning av rätten till fri rörlighet förutsätter medverkan av alla berörda instanser".2Detta inbegriper, vilket också framhålls i rapporten, både Europeiska ombudsmannen och nationella ombudsmän.
A closer cooperation between the European Ombudsman and similar insti tutions in the Member States, either at the national, regional or local level, should facilitate a better exchange of information on specific problems con cerning free circulation of persons in Europe, and ultimately, a more effective pressure on the responsible administrative authorities.
Betänkande av Schaffner över rapporten från högnivågruppen för personers fria rörlighet, ordförande Simone Veil.
Such cooperation could also involve the European Commission and the Committee on Petitions of the European Parliament.
Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor, den 19 mars 1998 (A4-0108/98)
Report of the High Level Panel on the free movement of persons, pp. 80-83.
Rapport från högnivågruppen för personers fria rörlighet, s. 80-83.
COMPLAINTS the rights vested in them as European citizens, maybe even through a new Treaty provision.
Eventuellt skulle rentav en ny bestämmelse i fördraget kunna komma i fråga.
The Ombudsman intends to pursue his review of these complaints relating to the free movement of persons in the Union, and to monitor developments in this area with a view to making more specific proposals in the future.
Ombudsmannen avser att fullfölja sin genomgång av dessa klagomål rörande personers fria rörlighet i unionen och att vaksamt följa utvecklingen på området, för att längre fram presentera mera preciserade förslag.
ADMISSIBILITY OF COMPLAINTS
KLAGOMÅLS TILLÅTLIGHET
A complaint that is within the mandate of the Ombudsman must meet further criteria of admissibility before the Ombudsman can open an inquiry.
Ett klagomål som faller inom ombudsmannens ämbetsområde måste upp fylla ytterligare villkor för tillåtlighet innan ombudsmannen kan inleda en undersökning.
The criteria as set out by the Statute of the Ombudsman are that:
De kriterier som anges i stadgan är att
1 the author and the object of the complaint must be identified (Art. 2.3 of the Statute)
1 det skall framgå av klagomålet vem som klagar och över vad (artikel 2.3 i stadgan),
2 the Ombudsman may not intervene in cases before courts or question the soundness of a court's ruling (Art. 1.3)
2 ombudsmannen får inte ingripa i mål som är anhängiga vid domstol eller ifrågasätta domstolsavgöranden (artikel 1.3),
3 the complaint must be made within two years of the date on which the facts on which it is based came to the attention of the com plainant (Art. 2.4),
3 klagomålet skall göras inom två år från den dag då omständigheterna på vilka det grundar sig blev kända av klaganden (artikel 2.4),
4 The complaint must have been preceded by appropriate administrative approaches to the institution or body concerned (Art. 2.4)
4· klagomålet måste ha föregåtts av lämpliga hänvändelser till de berörda institutionerna eller organen (artikel 2.4),
5 in the case of complaints concerning work relationships between the institutions and bodies and their officials and servants, the possibilities for submission of internal administrative requests and com plaints must have been exhausted before lodging the complaint (Art. 2.8).
5 vid klagomål som rör arbetsförhållanden mellan gemenskapens institutioner och organ och deras tjänstemän och övriga anställda måste först alla andra möjligheter att framföra interna administrativa önskemål och klagomål ha uttömts (artikel 2.8).
An example of inadmissibility of a complaint because of Court proceedings
Exempel på ett klagomål som är otillåtet på grund av domstolsförfarande
In February 1998, Mr S., a lawyer, wrote to the Ombudsman concerning legal proceedings begun by a client company PO.
Advokaten S skrev i februari 1998 till ombudsmannen angående rättsliga förfaranden som inletts av ett företag PO som han företrädde.
PO had complained to the Commission in March 1997 about a proposed merger between two other companies.
PO hade i mars 1997 klagat hos kommissionen överen föreslagen sammanslagning mellan två andra företag.
The Commission refused to open an examination of the merger.
Kommissionen vägrade att inleda en undersökning av sammanslagningen.
(ii) examine whether the Commission had acted fairly in refusing to investigate PO's complaint.
PO väckte talan vid förstainstansrätten för att få lagenligheten av denna vägran prövad.
In relation to the second request, Article 138e of the EC Treaty provides for the Ombudsman to conduct inquiries: "except where the alleged facts are or have been the subject of legal proceedings. "
Beträffande den andra begäran föreskrivs i artikel 138e i EG-fördraget att ombudsmannen kan företa undersökningar: "dock inte om de påstådda förhållandena är eller har varit föremål för ett domstolsförfarande. "
The Ombudsman therefore informed Mr S. that he could not intervene in the proceedings before the Court of First Instance, nor inquire into the question of whether the Commission may have acted unfairly in dealing with PO's complaint.
Ombudsmannen meddelade därför S att han inte kunde ingripa i förfa randet vid förstainstansrätten och inte heller företa någon undersökning av huruvida kommissionen hade handlat inkorrekt när den behandlade PO:s klagomål. (Klagomål 223/98/IJH)
GROUNDS FOR INQUIRIES
SKAL FOR UNDERSÖKNINGAR
The Ombudsman can deal with complaints that are within his mandate and which meet the criteria of admissibility.
Ombudsmannen får ta upp klagomål som omfattas av hans ämbetsområde och som uppfyller villkoren för tillåtlighet.
Article 138e of the EC Treaty pro vides for him to "conduct inquiries for which he finds grounds".
Enligt artikel 138e har han rätt att "genomföra de undersökningar som han finner berättigade".
In some cases, there may not be sufficient grounds for the Ombudsman to begin an inquiry, even though the complaint is technically admissible.
I vissa fall kanske det inte föreligger tillräckliga skäl för ombudsmannen att inleda en undersökning även om klagomålet tekniskt sett är tillåtligt.
Where a com plaint has already been dealt with as a petition by the Committee on Petitions of the European Parliament the Ombudsman normally considers that there are no grounds for him to open an inquiry, unless new evidence is presented.
Om ett kla gomål redan har behandlats som en framställning av Europaparlamentets utskott för framställningar anser ombudsmannen vanligen att det inte finns något skäl för honom att inleda en undersökning, såvida inte nya fakta har framkommit.
An example of a complaint that provided no grounds for an inquiry
Exempel på ett klagomål som inte föranlett någon undersökning
In February 1998 Mrs B., an official of the European Commission, com plained to the Ombudsman because the Commission had not started an infringement procedure against France, further to her complaint in which she alleged that the French social security authorities had refused to reimburse the costs of three months of convalescence that her father had spent in Belgium.
Tjänstemannen B vid kommissionen klagade i februari 1998 till ombuds mannen över att kommissionen inte hade inlett ett överträdelseförfarande mot Frankrike som följd av hennes klagomål i vilket hon hade påstått att de franska socialförsäkringsmyndigheterna hade vägrat ersätta kostnaderna för en tre månaders konvalescens som hennes far hade tillbringat i Belgien.
According to the complainant this refusal was contrary to the provisions of Regulation 1408/71.
Enligt klaganden stod denna vägran i strid med föreskrifterna i för ordning 1408/71.
It appeared from the documents transmitted by the complainant that the Commission had decided to suspend the investigation of the complaint of Mrs B., given that it was waiting for two judgments of the Court of Justice (cases C-120/95 and C-160/96), in which the question of the prior authorization foreseen by article 22 of Regulation 1408/71, which conditioned also the issue of the complaint by Mrs B., had to be resolved.
Det framgick av de handlingar som klaganden hade lämnat in att kommis sionen hade beslutat att skjuta upp undersökningen av B:s klagomål med tanke på att den avvaktade två domar från EG-domstolen (målen C-120/95 och 160/96) som skulle ge svar på frågan om det förhandsbesked som föreskrivs i artikel 22 i förordning 1408/71 och på vilket svar även utgången av B:s klagomål berodde.
Of the 3,693 complaints registered from the beginning of the activity of the Ombudsman, 15% originated from France, 13% from Germany, 14% from Spain, 11% from the UK, and 12% from Italy.
Av de 3 693 klagomål som registrerats sedan ombudsmannens verksamhet började kom 15 procent från Frankrike, 13 procent från Tyskland, 14 procent från Spanien, 11 procent från Förenade kungariket och 12 pro cent från Italien.
A full analysis of the geographical origin of complaints is provided in Annex A, Statistics).
(En fullständig förteckning över klagomålens geografiska ursprung redovisas i bilaga A, Statistik).
During 1998, the process of examining complaints to see if they are within the mandate, meet the criteria of admissibility and provide grounds to open an inquiry was completed in 93% of the cases.
Förfarandet med granskning av klagomålen för att fastställa om de ligger inom ombudsmannens ämbetsområde, uppfyller villkoren för tillåtlighet och kan grunda en undersökning genomfördes under 1998 i 93 procent av fallen.
31% of the complaints examined appeared to be within the mandate of the Ombudsman.
31 procent av de granskade klagomålen befanns ligga inom ombudsmannens ämbetsområde.
Of these, 212 met the criteria of admissibility, but 42 did not appear to provide grounds for an inquiry.
Av dessa uppfyllde 212 fall villkoren för tillåtlighet, men i 42 av fallen föreföll det saknas grund för en undersökning.
Inquiries were therefore begun in 170 cases.
Undersökningar inleddes alltså i 170 fall.
Most of the complaints that led to an inquiry were against the European Commission (75%).
Flertalet fall som ledde till en undersökning var riktade mot kommissionen (75 procent).
As the Commission is the main Community organ that makes decisions having a direct impact on citizens, it is normal that it should be the principal object of citizens' complaints.
Eftersom kommissionen är det gemenskapsorgan som fattar de flesta beslut som direkt berör medborgarna är det helt naturligt att det är den som oftast är föremål för medborgarnas klagomål.
There were 27 com plaints against the European Parliament and 7 complaints against the Council of the European Union.
27 klagomål var riktade mot Europaparlamentet och 7 mot Europeiska unionens råd.
The main types of maladministration alleged were lack of transparency (69 cases), discrimination (21 cases), unsatisfactory procedures or failure to respect rights of defence (25 cases), unfairness or abuse of power (29 cases), avoidable delay (17 cases) negligence (38 cases), failure to ensure fulfilment of obligations, that is failure by the European Commission to carry out its role as "Guardian of the Treaties" vis-à-vis the Member States (11 cases) and legal error (7 cases).
De vanligaste typerna av påstått administrativt missförhållande var brist på insyn (69 fall), diskriminering (21 fall), bristfälligt förfarande eller underlåtenhet att respektera rätten till försvar (25 fall), orättvisa eller maktmissbruk (29 fall), försening som kunnat undvikas (17 fall), försummelse (38 fall), underlåtenhet att uppfylla en skyldighet, dvs. underlåtenhet från kommis sionens sida att fullgöra sin uppgift som övervakare av fördraget gentemot medlemsstaterna (11 fall) samt felaktig rättstillämpning (7 fall).
ADVICE TO CONTACT OTHER AGENCIES AND TRANSFERS
RÅD ÄTT KONTAKTA ANDRA INSTANSER SAMT ÖVERFÖRINGAR
If a complaint is outside the mandate or inadmissible, the Ombudsman always tries to give advice to the complainant as to another agency which could deal with the complaint.
Om ett klagomål inte ligger inom ämbetsområdet eller om det inte är tillåtligt försöker ombudsmannen alltid ge den klagande råd om vart denne kan vända sig för att få hjälp av en annan instans.
If possible the Ombudsman transfers a com plaint directly to another competent agency with the consent of the com plainant, provided that there appear to be grounds for the complaint.
Om möjligt överför ombuds mannen själv, med den klagandes tillåtelse, klagomålet direkt till någon behörig annan instans - under förutsättning att det förefaller finnas grund för klagomålet.
During 1998, advice was given in 600 cases, most of which involved issues of Community law.
Under 1998 gavs råd i 600 fall varav de flesta rörde frågor om gemenskapsrätten. I 259 fall råddes den klagande att inge sitt klagomål till en nationell eller regional ombudsman eller liknande organ.
In addition, with the consent of the complainant 7 complaints were transferred directly to a national Ombudsman.
Med den kla gandes medgivande överlämnades 7 klagomål direkt till en nationell ombudsman.
80 complainants were advised to petition the European Parliament and, additionally, 10 complaints were transferred to the European Parliament, with the consent of the complainant, to be dealt with as petitions.
80 klagande tillråddes att inge en framställning till Europaparlamentet och ytterligare 10 överlämnades med klagandenas medgivande till Europaparlamentet för behandling som framställningar.
In 154 cases the advice was to contact the European Commission.
I 154 fall blev rådet att ta kontakt med kommissionen.
This figure includes some cases in which a complaint against the Commission was declared inadmissible because appropriate administrative approaches had not been made to the Commission.
Däribland ingår ett antal fall där ett klagomål mot kommissionen förklarats otillåtet på grund av att man inte först hade vänt sig direkt till kommissionen på administrativ väg, vilket hade varit det korrekta sättet.
In 107 cases the complainant was advised to contact other agencies.
I 107 fall tillråddes klaganden att ta kontakt med andra organ.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY BY THE OMBUDSMAN
BESLUT EFTER EN UNDERSÖKNING AV OMBUDSMANNEN
When the Ombudsman decides to start an inquiry into a complaint, the first step is to send the complaint and any annexes to the Community institution or body concerned for an opinion.
När ombudsmannen beslutar sig för att inleda en undersökning av ett kla gomål börjar han med att skicka klagomålet med alla eventuella bilagor för yttrande till den gemenskapsinstitution eller det gemenskapsorgan som berörs.
When the opinion is received, it is sent to the complainant for observations.
När han har fått yttrandet skickar han det till klaganden för kom mentarer.
As explained in section 2.10 below, the Ombudsman cannot take into account information supplied by one of parties unless the other party has the opportunity to comment on it.
Som framgår av avsnitt 2.10 nedan kan ombudsmannen inte ta någon hänsyn till upplysningar som lämnas av endera parten utan att den andra parten har beretts tillfälle att kommentera dem.
In some cases, the institution or body itself takes steps to settle the case to the satisfaction of the complainant.
I en del fall vidtar institutionen eller organet själv åtgärder för att lösa pro blemet till den klagandes belåtenhet.
If the opinion and observations show this to be so, the case is then closed as "settled by the institution".
Om det av yttrandet och kommentarerna framgår att så blivit fallet avslutas ärendet som ett "fall som lösts av institutionen".
In some other cases, the complainant decides to drop the complaint and the file is closed for this reason.
I vissa andra fall drar klaganden tillbaka sitt klagomål och ärendet avslutas av den anledningen.
If the complaint is neither settled by the institution nor dropped by the com plainant, the Ombudsman continues his inquiries.
Om klagomålet varken löses av institutionen eller dras tillbaka av kla ganden fortsätter ombudsmannen sina undersökningar.
If the inquiries reveal no instance of maladministration, the complainant and the institution or body are informed accordingly and the case is closed.
Om det vid under sökningarna inte påträffas något administrativt missförhållande meddelas klaganden och institutionen eller organet om detta och ärendet avslutas.
If the Ombudsman's inquiries reveal an instance of maladministration, if possible he seeks a friendly solution to eliminate it and satisfy the com plainant.
Om ombudsmannen vid sina undersökningar påträffar något administrativt missförhållande försöker han om möjligt åstadkomma en vänskaplig förlikning som avhjälper detta på ett för den klagande tillfredsställande sätt.
At a meeting held in Strasbourg on 21 October 1997, the Ombudsman and the Secretary-General of the Commission, Mr Carlo TROJAN agreed that an informal meeting could, in some cases, provide an appropriate way to pursue a friendly solution in cases involving the Commission.
Vid ett möte i Strasbourg den 21 oktober 1997 enades ombudsmannen och kommissionens generalsekreterare Carlo Trojan om att ett informellt möte i vissa fall där kommissionen var berörd kunde vara ett lämpligt sätt att åstadkomma en vänskaplig förlikning.
One such meeting took place in 1998, leading to a friendly solution.
Under år 1998 ägde ett sådant möte rum och det ledde till en vänskaplig förlikning.
If a friendly solution is not possible, or if the search for a friendly solution is unsuccessful, the Ombudsman either closes the file with a critical remark to the institution or body concerned, or makes a formal finding of maladministration with draft recommendations.
Om en vänskaplig förlikning inte är möjlig att åstadkomma eller om för söken att åstadkomma en sådan misslyckas avslutas ärendet antingen med en kritisk anmärkning från ombudsmannen mot institutionen eller organet i fråga eller genom att ombudsmannen formellt fastslår det administrativa missförhållandet och fattar beslut med förslag till rekommendationer. tioner.
Ombudsman to present such a Special Report to the Parliament is of inestimable value for his. work.
Denna möjlighet som ombudsmannen har att lämna en sådan särskild rapport till parlamentet är av oskattbart värde för hans arbete.
Some national Ombudsmen have had a long struggle to obtain a comparable possibility.
Vissa nationella ombudsmän har fått kämpa länge för att få mot svarande möjligheter.