natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Similar vegetation belts can be found on all mountain ranges within the Alpine Region but at diering altitudes.
När det gäller mänsklig markanvändning och dess påverkan är de flesta bergskedjor glest befolkade, särskilt över 1 000 m (eller 500 m i Skandernas fall), på grund av det hårda klimatet, svårtillgängligheten och den korta odlingssäsongen.Traditionell djurhållning har dock i århundraden utgjort grunden för bergsekonomin och har ytterligare bidragit till regionens redan rika biologiska mångfald.
In the Scandes, for instance, the tree line is below 1,000 m whereas in the Pyrenees it is well above 2,000 m.
Men nu är denna markanvändning snabbt på väg att försvinna på grund av den kombinerade effekten av att marken överges och jordbruket intensifieras. eras.
Because of their steep gradients, mountains have highly compressed latitudinal life zones.
Liknande vegetationsbälten kan hittas på alla bergskedjor i den alpina regionen, men på olika höjder.
As a result, habitats and species alter rapidly with altitude. Moving 100 m upwards
I Skanderna, exempelvis, går trädgränsen under 1 000 m, medan den ligger väl över 2 000 m i Pyrenéerna.
In terms of human land-use and impacts, most mountain ranges are poorly populated, particularly above 1,000 m (or 500 m in the case of the Scandes) due to the harsh climate, dicult access and short growing seasons.
På grund av den branta stigningen har bergen mycket komprimerade livszoner på olika höjder.Vilka livsmiljöer och arter som förekommer varierar därför snabbt med höjden.
Traditional pastoral farming practices have, nonetheless, been the mainstay of the mountain economy for centuries and have contributed further to the region’s already rich biodiversity.
Att förflytta sig 100 m uppåt i bergen motsvarar en förflyttning 100 km norrut på låglandet.
These land uses are, however, now rapidly disappearing under the combined pressure of land abandonment and intensication.
Den komplexa topografin och de varierande lägena (skyddade sydsluttningar, snöfläckar, vindpinade klippor och ojämna rasbranter osv.) skapar också en mängd olika mikroklimat.
% of EU territory
Procent av EU:s
Climate change presents another major threat.
Klimatförändringarna är ett annat stort hot.
Because of the tight ecological and climatic bands in the mountains a small change could have devastating eects on their ability to absorb and retain water.
På grund av de snäva natur- och klimatbältena i bergen kan en liten förändring få förödande konsekvenser för förmågan att absorbera och hålla kvar vatten.
Already there is evidence that the glaciers are shrinking, if they diminish further one can expect signicantly more drought in the lowlands and marked changes in vegetation in the mountains, particularly at the higher elevations.
Det finns redan belägg för att glaciärerna krymper, och om de blir ännu mindre kan man förvänta sig en avsevärt ökad torka på låglandet och stora förändringar av växtligheten i bergen, särskilt på högre höjd.
Source: European Topic Centre on Biological Diversity (European Environment Agency) http://biodiversity.eionet.europa.eu October 2008
Källa: European Topic Centre on Biological Diversity (Europeiska miljöbyrån) http://biodiversity.eionet.europa.eu, oktober 2008
Mountain ranges in the EU Alpine Biogeographic Region:
Bergskedjor i EU:s alpina geografiska region
Length of range
Bergskedjans längd
Highest peak
Högsta topp
NB The Rhodopes consists of a massif with three mountains in close proximity: Rhodopes, Rila, Pirin.
Anm: Rodopibergen består av ett massiv med tre närliggande bergskedjor: Rodopibergen, Rilabergen och Pirinbergen.
The first one continues over the border into Greece but only the Bulgarian section is included in the Alpine Biogeographical Region
Den förstnämnda fortsätter över gränsen in i Grekland, men det är bara den bulgariska delen som ingår i den alpina biogeografiska regionen.
The wooded slopes of le Canigou, eastern Pyrenees.
Canigous skogbevuxna sluttningar, östra Pyrenéerna. Foto © Peter Creed utrotning.
The Pyrenees
Pyrenéerna
Pyrenees of which at least 120 species are endemic, including Alyssum pyrenaicum and Aster pyrenaeus, both of which are listed in the Habitats Directive.
Bland dem finns den sällsynta lammgamen, Gypaetus barbatus, och den lilla pärlugglan, Aegolius funereus, som bygger bo i håligheter i de gamla träden.
Stretching from the shores of the Mediterranean Sea to the Atlantic Ocean, the Pyrenees are amongst the smallest of the mountain ranges in the Alpine Region.
Pyrenéerna sträcker sig från Medelhavets kust till Atlanten och är en av de minsta bergskedjorna i den alpina regionen.
The chain is just 430 km long and 10 km wide at its eastern end but expands to 150 km in the central zone.
Den är bara 430 km lång och 10 km bred längst i öster men vidgas till 150 km i den centrala delen.
The highest summit is Pic D’Aneto, at 3,404 m.
Den högsta toppen är Pic D’Aneto, 3 404 m.
Over 40 species of mammal are present including rare endemics like the curious looking Pyrenean desman Galemys pyrenaicus and the Pyrenean ibex Capra pyrenaica pyrenaica.
Vidare förekommer också ärilen Graellsia isabellae, med sitt dramatiska utseende, som nu i stort sett bara finns i Pyrenéerna.
Persecuted by over-hunting, rescue actions came too late to save the Pyrenean ibex from extinction. It now has the dubious title of being the first species listed on the Habitats Directive to have gone extinct.
Den var tidigare högt värderad bland samlare och var därför nära att utrotas, men tack vare ett strikt skydd återhämtar sig arten nu sakta.
As in other mountain ranges, the Pyrenees are also home to a rich array of rare birds and butteries.
I norr slutar bergen tvärt och övergår i de vidsträckta slätterna i Aquitaine och Languedoc i Frankrike.
Amongst them is the rare lammergeier or bearded vulture Gypaetus barbatus and the diminutive Tengmalm’s owl Aegolius funereus which nests in holes in the ancient trees.
På grund av Atlantens ständiga inflytande faller mycket nederbörd, och en stor del av bergssluttningarna är därför täckta av bok och gran.
Because the mountain is at the intersection of several climatic inuences, it exhibits a complex range of landscapes.
Sydsluttningarna är däremot mycket torrare och inte lika branta.
In the north, the mountain descends abruptly onto the broad plains of Aquitaine and Languedoc in France.
Denna miljö lämpar sig bättre för tall och bergstall, en och, på lägre höjd, städsegrön ek.
Rainfall is abundant due to the permanent inuence of the Atlantic Ocean and, as a consequence, much of the mountainside is covered in beech and fir.
Det finns även stora områden med medelhavsbuskar och spansk ginst.
Also present is the dramatic looking Spanish moon moth Graellsia isabellae which is now largely restricted to the Pyrenees.
Ur socioekonomiskt perspektiv är Pyrenéerna mycket mer glesbefolkade än Alperna, men även här var jordbruk och fårhållning fram till nyligen de viktigaste näringarna.
The southern slopes, on the other hand, are much drier and have gentler gradients.
Spår av denna exploatering kan ses i nästan varje dal.
This is better suited to Scots and mountain pine, juniper and, lower down, evergreen oak.
Framför allt bok användes som eldningsved och som bränsle i ugnar för metallutvinning.
There are also vast areas of Mediterranean scrub and Spanish broom.
På senare år har turismen ökat kraftigt, särskilt i skidorterna.
Above the tree line (2,400–2,900 m), the vegetation is very similar to the Alps if somewhat less diverse.
Ovanför trädgränsen (2 400–2 900 m) är växtligheten mycket lik Alpernas även om mångfalden är något mindre.
Dwarf willows hug the ground along with alpine heaths, thickets of alpenrose Rhododendron ferrugineum and windswept grasslands.
Dvärgvide klamrar sig fast vid marken tillsammans med vårljung, buskage av rostalpros, Rhododendron ferrugineum, och vindpinade gräsmarker.
From a socio-economic perspective the Pyrenees are much less populated than the Alps although here too farming and shepherding were the mainstay activities until recently.
Sammanlagt förekommer 60 av de livsmiljötyper som förtecknas i habitatdirektivet i Pyrenéerna, bl.a. ett slags silikatgräsmark som domineras av Festuca eskia, som är unik för området.
The Pyrenees were also heavily deforested in the past.
I Pyrenéerna f i finns också en mängd strömmar, vattenfall och sjöar.
Traces of this exploitation can be seen in almost every valley.
Det finns mer än 1 500 sjöar över 1 000 meters höjd.
Beech, in particular, was used for firewood and to stoke furnaces for metal extraction.
Omkring 3 000 kärlväxtarter har registrerats i Pyrenéerna, varav minst 120 är endemiska, bl.a.
More recently, there has been a surge in tourism, especially for ski resorts.
Alyssum pyrenaicum och Aster pyrenaeus, som båda finns förtecknade i habitatdirektivet.
The Pyrenees also have an abundance of torrents, cascades and lakes.
Mångfalden är lika imponerande när det gäller fåglar och andra djur.
Like in the Alps, plant diversity is very high.
Över 40 däggdjursarter förekommer, bl.a. sällsynta endemiska arter som bisamnäbbmusen, Galemys pyrenaicus, med sitt märkliga utseende, och den pyreneiska stenbocken, Capra pyrenaica pyrenaica.
Some 3,000 species of vascular plants have been recorded in the
Den pyreneiska stenbocken har utsatts för överjakt, och räddningsinsatserna kom för sent för att den skulle undgå
The Alps
Alperna av vintergröna arter.
The Alps also act as a bridge between the Mediterranean climate in the south and the more temperate weather in the north and this is reected everywhere in the type of habitats and species present.
Skogarna befinner sig fortfarande i ett relativt naturligt tillstånd, särskilt på högre höjder, och de utgör därför en viktig fristad och ekologisk korridor för många av de större arterna, t.ex. björnar och rovfåglar.
Over half of the Alps are covered in forests.
Alperna tillhör Europas högsta bergskedjor.
To the north, the lower slopes are dominated by deciduous trees whereas, in the south, they are mainly covered in evergreen forests.
De bildar en 1 200 km lång och 200 km bred halvmåne över åtta länder, från Frankrike, Schweiz och Monaco till Italien, Tyskland, Österrike och Slovenien.
The Alps are amongst the highest mountain chains in Europe.
Ytterligare 25 % av den alpina växtligheten utgörs av gräsmarker och bergsängar.
They form a crescent 1,200 km long and 200 km wide across eight countries ranging from France, Switzerland and Monaco to Italy, Germany, Austria and Slovenia.
De flesta är halvnaturliga efter århundraden av påverkan från ett återhållet jordbruk.
Several peaks rise above 4,000 m, including Mont Blanc which, at 4,807 m, is the highest summit in Europe.
Många är dock i dag allvarligt hotade, eftersom allt fler gårdar överges.
In general, the forests are still in a relatively natural state, particularly at higher elevations, and so provide an important refuge and ecological corridor for many of the larger species, such as bears and birds of prey.
Alperna bildades ursprungligen genom en kraftig kollision mellan den afrikanska och den eurasiatiska kontinentalplattan, och de frilagda kristalliniska klippformationerna har sedan dess i hög grad omformats och skulpterats av strida alpina floder, krympande glaciärer och snösmältningens och frostens ständiga påverkan.
Originally formed by a powerful collision between the African and Eurasian continental plates, the exposed crystalline rock formations have since been extensively remodeled and sculptured by torrential alpine rivers, retreating glaciers and the relentless pressure of snowmelt and frost.
Totalt är det 84 av livsmiljötyperna i habitatdirektivet som finns i Alperna, inklusive flera som är belägna ovanför trädgränsen, t.ex. alpina hedar, silikatgräsmarker eller olika typer av bergssluttningar och rasbranter.
Grasslands and mountain meadows make up a further 25% of the alpine vegetation.
På så sätt har en oerhört invecklad labyrint av bergskedjor skapats, med inslag av långa, djupa dalar och alpina floder.
Most are semi-natural, having been inuenced by centuries of low-key farming practices.
Flera av Europas största floder har sitt ursprung i Alperna, t.ex. Rhen, Po och Rhône.
However, many are now under serious threat as more and more farmsteads are being abandoned.
De är en viktig sötvattenkälla för stora delar av Europa och därmed en värdefull tillgång för områden långt utanför de direkta omgivningarna.
This has helped create an extremely complex labyrinth of mountain ranges interspersed by long deep valleys and alpine rivers.
När det gäller växter är Alperna en av Europas artrikaste platser. Omkring 40 % av Europas flora finns här.
Several of Europe’s most important rivers originate in the Alps such as the Rhine, Po and RhÔne.
Många arter har anpassat sig till de hårda förhållandena genom att växa ihop i platta kuddar, rosetter eller mattor som klamrar sig fast vid marken för att söka skydd från vind och snö eller genom att utveckla hår och tefatsliknande blommor för att hålla kvar värme.
They are a vital source of freshwater for much of Europe and, as such, provide a valuable service that extends far beyond their immediate surroundings.
Alpsippa, Pulsatilla alpina, och edelweiss, Leontopodium alpinum, är utmärkta exempel.
Altogether, 84 habitat types listed in the Habitats Directive are present in the Alps, including several that are situated above the tree line such as the alpine heaths, siliceous grasslands or various types of rocky slopes and scree.
Alperna fungerar också som övergång mellan Medelhavsklimatet i söder och det mer tempererade vädret i norr, och detta återspeglas överallt i de livsmiljötyper och arter som förekommer. Mer än hälften av Alperna är täckta av skog.
Mountains: the domain of the large birds of prey o © F M
Bergen: de stora rovfåglarnas hemvist
Raptors reign supreme in the mountains of the Alpine Region.
Rovfåglarna härskar över bergen i den alpina regionen.
Many have sought refuge here to escape persecution and to benet from the few remaining large remote areas left in Europe.
Många har sökt sin tillflykt hit för att undkomma förföljelse och utnyttja de få större ödsliga områden som finns kvar i Europa.
None is more emblematic than the bearded vulture or lammergeier Gypaetus barbatus.
Den mest karakteristiska av dem alla är lammgamen, Gypaetus barbatus.
It is amongst the largest birds of prey in Europe with a wing span of 3 metres.
Den är en av Europas största rovfåglar med en vingbredd på över tre meter.
It feeds mainly o the bones of dead animals which it sometimes drops from a great height in order to be able to extract the juicy bone marrow with its unusual trowel-like tongue.
Födan består huvudsakligen av benen från döda djur som den ibland släpper från hög höjd för att komma åt den saftiga benmärgen med sin särpräglade murslevsliknande tunga.
This species became extinct in the Alps at the turn of the century but has since been re-introduced.
Denna art utrotades i Alperna vid sekelskiftet men har sedan dess återinförts.
So far about 130 individuals have been re-released into the wild and a coordinated programme is now underway to conserve this endangered species across the mountain ranges of Europe.
Hittills har omkring 130 individer släppts ut i det fria och ett samordnat program genomförs nu för att bevara denna hotade art i alla Europas bergskedjor.
A number of rare butteries have also found ways to survive at high altitude.
Fyrtiosju växtarter finns med i habitatdirektivet på grund av sitt begränsade utbredningsområde eller sin ogynnsamma bevarandestatus.
Some are endemics like the Rätzer’s ringlet Erebia christi which is only found in a dozen or so locations in Switzerland and Italy. Its preferred habitats are sunny alpine meadows between 1,300 and 2,100 m.
Här ingår den vackra italienska aklejan, Aquilegia bertolonii, alpmarton, Eryngium alpinum, och konungabräcka, Saxifraga florulenta, med sitt dramatiska utseende.
About 40% of Europe’s flora is present here. Many have adapted to the harsh conditions by growing into at cushions, rosettes or ground-hugging carpets to protect them from the wind and snow or by developing hairs and saucer-like flowers to retain the heat.
Alperna är visserligen en av de europeiska bergskedjor som har den rikaste biologiska mångfalden, men den tillhör också de hårdast exploaterade.
The Alpine pasqueflower Pulsatilla alpina and edelweiss Leontopodium alpinum are prime examples.
Mer än 11 miljoner människor bor i Alperna, främst i de alltmer urbaniserade dalarna.
Forty-seven plants species are included in the Habitats Directive in view of their restricted range or unfavourable conservation status.
Ytterligare 100 miljoner människor besöker bergen för turism och rekreation.
They include the pretty columbine Aquilegia bertolonii, the Alpine sea holly Eryngium alpinum and the dramatic looking ancient king Saxifraga florulenta.
Allt detta innebär att den ömtåliga miljön utsätts för oerhörda påfrestningar.
The Alps are equally important for birds, at least 200 species breed in the mountains and a further 200 migrate through or spend the winter here.
De flesta däggdjursarter i Alperna är smågnagare, fladdermöss och hovdjur.
Some birds have adapted well to the mountain environment and are now found predominantly at altitude like the rock ptarmigan Lagopus muta, chough Pyrrhocorax pyrrhocorax and dotterel Charadrius morinellus.
Liksom i andra bergskedjor finns det flera relikter från istiden som utvecklats till distinkta underarter, som sorken Microtus bavaricus och alpstenbocken.
The majority of the mammal species in the Alps are small rodents, bats or ungulates.
Alperna är också hem för en enorm mångfald ryggradslösa djur.
As in other mountain ranges, there are several Ice Age relicts which are evolving into distinct sub-species like the Bavarian vole or the Alpine ibex.
Några är nu så sällsynta att de finns med i habitatdirektivet, t.ex. den färgstarka Rosalia alpina och den regnbågsskimrande Carabus olympiae, som lever i dött virke eller håligheter i träd.
The Alps may be one of the richest mountain ranges in Europe in terms of biodiversity but they are also amongst the most intensively exploited.
Ett antal sällsynta ärilar har också funnit sätt att överleva på hög höjd.
Over 11 million people live in the Alps, mostly in the increasingly urbanised valleys.
Vissa är endemiska, som schweizisk svartgräs äril, Erebia christi, som bara finns på ett dussintal platser i Schweiz och Italien.
A further 100 million people visit the mountains for tourism and recreation.
Den föredrar livsmiljöer som soliga alpängar på mellan 1 300 och 2 100 meters höjd.
The Alps are also home to an immense diversity of invertebrates.
Alperna har även stor betydelse för fåglar.
Some are now so rare that they are included in the Habitats Directive such as the colourful Rosalia alpina or the iridescent Carabus olympiae which live in dead wood or holes in trees.
En del fåglar har anpassat sig väl till bergsmiljön och finns nu främst på hög höjd, t.ex. ällripa, Lagopus muta, alpkråka, Pyrrhocorax pyrrhocorax, och ällpipare, Charadrius la s ek. H
The Alps are home to one of the most striking beetles to be found in Europe:the Alpine longhorn.
Alperna är hem för en av Europas mest anslående skalbaggar – alpbocken.
This little insect has a very distinctive steely blue colouration with large black dots on the carapace and striped antennae that are sometimes twice as long as the actual body.
Denna lilla insekt har en mycket karakteristisk blå färg med stora svarta fläckar på ryggskölden och randiga antenner som ibland är dubbelt så långa som själva kroppen.
Although not restricted to the Alpine Region, it is found most frequently in mountainous beech forests that have a relatively open canopy which lets the sunlight through.
Den förekommer även utanför den alpina regionen men är vanligast i bokskogar i bergsområden med relativt öppet krontak som släpper igenom solljuset.
Its presence is a tell-tale sign of a forest in good conservation condition as it can only survive in areas with mature,dead and dying trees.
Alpbockens förekomst är ett avslöjande bevis på att skogens bevarandestatus är god, eftersom den bara kan överleva i områden med mogna, döda och döende träd.
Unfortunately,changing forestry practices, large scale deforestation and the lack of dead wood or large mature trees have taken their toll on the species.It is now listed in the Habitats Directive in view of its poor conservation status.
Tyvärr har nya skogsbruksmetoder, storskalig avverkning och avsaknad av dött virke och stora mogna träd påverkat arten negativt. Den finns nu förtecknad i habitatdirektivet på grund av sin ogynnsamma bevarandestatus.
Number of habitat types in Annex I and species or sub-species in Annex II of the Habitats Directive.
Antal livsmiljötyper i bilaga 1 och arter eller underarter i bilaga 2 till habitatdirektivet
Black Sea Mediterranean Macaronesian
Karta över Natura 2000-områden i den alpina regionen
Shaped by successive periods of glaciation, the Scandes are the oldest mountains in the Alpine Region.
Förteckningen över Natura 2000-områden i den alpina regionen antogs i december 2003 och uppdaterades i januari och december 2008.
Because of these dicult conditions, over half the Scandes are without trees, instead vast areas are covered in fell vegetation dominated by typical moorland species such as heather, grasses, and sedge.
I hela den alpina regionen finns det 1 496 områden av gemenskapsintresse enligt habitatdirektivet och ytterligare 365 särskilda skyddsområden enligt fågeldirektivet.
They can be found growing alongside the tiny Lapland rhododendron Rhododendron lapponicum which is only 5–15 cm high.
De två områdestyperna överlappar ofta varandra i hög grad, vilket betyder att siffrorna inte är kumulativa.
However, most of the mountains remain undisturbed by human inuences and are, as a result, amongst the largest unspoilt natural areas left in Europe.
Enligt uppskattningar täcker de dock sammanlagt omkring 40 % av landytan i den alpina regionen.
Natura 2000 in the Alpine Region at at at at at a at a a at a at a a at t t ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur a ur ur ur a ur a ur a ur a ur a ur a u ur a ur a ur ur a ur a ur a ur a ur u ur a u ur a u ur a ur u ur a ur a ur u ur ur ur a ur a u ur a ur ur ur a u ur a ur a ur a u ur a u ur a u ur a ur ur a ur a ur r a a r r a r r a r r a r a a r a r 20
Fåglar enligt bilaga 1 till fågeldirektivet förtecknas inte eftersom de inte kategoriseras med utgångspunkt i biogeografisk region.
0 0 0 0 0 0 0 0 in i in in in i in in in in in i in i in in in in in in in in in in in in in in in in in in in in i in i in in in in n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n n the t th the the the the th t th the the the th h the the th t the the the the the t th the the t the th th h the t th he the t the th h th h the the t the t th he th t th th th the t th h the t th he the h he he h he he he he he h he he he Al e e e e A
Särskilda skyddsområden väljs inte ut med utgångspunkt i biogeografisk region.De särskilda skyddsområdenas yta i stäppregionen beräknas med utgångspunkt i tillgängliga GIS data.
The Carpathians
Karpaterna
The Carpathians are the youngest and most easterly of the mountains in the Alpine Region.
Karpaterna är den yngsta och mest östligt belägna av bergskedjorna i den alpina regionen.
They extend in a huge arc over 1,450 km from Slovakia to Romania.
Den sträcker sig i en enorm båge över 1 450 km från Slovakien till Rumänien.
The range is twice as narrow as the Alps and the peaks are half as high.
Bergskedjan är hälften så bred som Alperna och topparna hälften så höga.
The highest peaks are located within the Tatras in the Western Carpathians.
De högsta topparna finns iTatrabergen i västra Karpaterna.
These natural montane forests are amongst the most extensive in the EU.
Dessa naturliga bergsskogar tillhör EU:s mest vidsträckta.
They contain the continent’s largest remaining natural mountain beech and beech/coniferous forest ecosystems and the largest expanse of pristine forest outside of Russia.
Här finns kontinentens största kvarvarande naturliga ekosystem i bergsskogar med bok och bok/barrträd, och det största orörda skogsområdet utanför Ryssland.