natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Appeal against the judgment of the Court of First In­stance (Second Chamber, extended composition) of 11 March 1999 in Case T­141/94 Thyssen Stahl ν Com­mission (1999) ECR Π­347, in which the Court rejected an application, principally, for the partial annulment of Commission Decision 94/215/ECSC of 16 February 1994 relating to a proceeding pursuant to Article 65 of the ECSC Treaty concerning agreements and concerted practices engaged in by European producers of beams, seeking to have that judgment set aside in part. The Commission decision had imposed a fine on the appli­cant under Article 65.)
(Överklagande av dom meddelad den 11 mars 1999 av Europeiska gemenskapemas förstainstansrätt (andra av­delningen i utökad sammansättning) i mål T­136/94, Eu­rofer mot kommissionen (REG 1999, s.
The appeal was dismissed.
2) Förbundsrepubliken Tyskland skall ersätta rätte­gångskostnaderna.
The Commis­sion decision had imposed a fine on the applicant under Article 65.)
3) Förenade konungariket Storbritannien och Nordir­land skall bära sin rättegångskostnad.
Article 56 of the EC Statute of the Court of Justice
4) Beslut om rättegångskostnader kommer att medde­las senare.
The main appeal and the cross-appeal were dis­missed.
I beslutet påförde kommissionen klagan­den böter med stöd av nämnda artikel 65.)
[Ί the part of that decision in which the Commission rejected the complaint relating to the level of the royal­ties charged for coal extraction before 1 April 1990.
(Överklagande av dom meddelad den 11 mars 1999 av Europeiska gemenskapemas förstainstansrätt (andra av­delningen i utökad sammansättning) i mål T­141/94, Thyssen Stahl mot kommissionen (REG 1999, s.
The Commission was ordered to pay its own costs.
2) Överklagandet ogillas i övrigt.
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance which remains capable of preventing, restricting or distorting competition.
Domstolens och förstainstansrättens rättspraxis
Right of establishment and freedom to provide services
8) Europeiska gemenskapernas kommission och NALOO skall vardera bära sina rättegångskostnader i förfarandet vid förstainstansrätten.
Confirmation of passing the final examination of the Ecole nationale de la santé publique, which leads to permanent appointment to the French hospital public service, must be regarded as a 'diploma' within the meaning of Council Directive 89/48/EEC of 21 De­cember 1988 on a general system for the recognition of higher­education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years' duration.
(Överklagande av dom meddelad den 6 juli 2000 av Europeiska gemenskapemas förstainstansrätt (fjärde avdelningen) i mål T­62/98, Volkswagen mot kommis­sionen (REG 2000, s.
It is for the national court to determine, for the purposes of applying point (a) of the first para­graph of Article 3 of that directive, whether a qualifica­tion obtained in another Member State by a national of a Member State wishing to pursue a regulated profes­sion in the host Member State can be regarded as a di­ploma within the meaning of that provision and, if so, to determine the extent to which the training courses whose successful completion leads to the award of those diplomas are similar with regard to both their du­ration and the matters covered.
11­2707), i vilket det förs talan om delvis upphävande av denna dom, vari förstain­stansrätten delvis ogillade talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut 98/273/EG av den 28 januari 1998 om ett förfarande enligt artikel 85 i EG­fördraget (Ärende IV/35 733 ­ VW).)
Where a national of a Member State holds a diploma obtained in one Member State which is equivalent to the diploma required in another Member State in order to take up employment in the hospital public service, Community law precludes the authorities of the second Member State from making that national's access to the employment in question subject to his passing a com­petition such as the entrance examination of the Ecole nationale de la santé publique.
Π­515), i vilket det förs talan om upphävande av denna dom, genom vilken förstain­stansrätten ogiltigförklarade kommissionens beslut IV/ E­3/NALOO av den 27 april 1998 (nedan kallat 1998 års beslut). Genom detta beslut avslog kommissionen ett klagomål som lämnades in den 15 juni 1994 av Na­tional Association of Licensed Opencast Operators (na­tionell sammanslutning av producenter av kol vid dag­brott på licens.)
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance
Fri etableringsrätt och fri rörlighet för tjänster
which falls to be determined by the national court — re­payment of a charge incompatible with Community law on the sole ground that the charge was passed on to third parties, without requiring mat the degree of unjust enrichment that repayment of the charge would entail for the taxable person be established.
2) De gemenskapsrättsliga reglerna om återkrav av be­lopp som felaktigt inbetalats skall tolkas på så sätt att de utgör hinder för nationella bestämmelser som innebär att återbetalning av en skatt som är oförenlig med ge­menskapsrätten nekas enbart av det skälet att skatten har övervältrats på tredje man, utan att det krävs att om­fattningen av den obehöriga vinst som återbetalningen av skatten skulle medföra för den skattskyldige har fastställts. Det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera huruvida detta är fallet.
Article 39 EC precludes national rules of a Member State, such as those in the present case, which prohibit a worker who is domiciled in that Member State from using on its territory a vehicle registered in another neighbouring Member State, belonging to a leasing company established in that second Member State, and made available to the worker by his employer who is also established in the second Member State.
Artikel 39 i EG­fördraget utgör hinder mot nationella bestämmelser som de aktuella, enligt vilka en i med­lemsstaten bosatt arbetstagare saknar rätt att i med­lemsstaten använda ett fordon som är registrerat i en angränsande medlemsstat, tillhör ett leasingföretag med säte i sistnämnda medlemsstat och har ställts till arbetstagarens förfogande av arbetsgivaren, vilken til­lika har säte i den angränsande medlemsstaten.
It is for the national court to ascertain, on the basis of a comprehensive assessment of national law, whether it is actually the case that only claimants who bring proceedings based on domestic constitutional law may rely on the 'Anlaßfallwirkung' and that the rules governing repayment of charges held to be incompatible with domestic constitutional law are more favourable than those applicable to actions relat­ing to taxes held to be contrary to Community law.
Det ankommer på den nationella domstolen att, utifrån en helhetsbedöm­ning av nationell rätt, kontrollera huruvida det faktiskt endast är sökande som väckt talan med stöd av natio­nell konstitutionell rätt som kan åberopa Anlaßfallwir­kung och huruvida de bestämmelser som reglerar åter­betalning av skatter som anses vara oförenliga med nationell konstitutionell rätt är mer förmånliga än de som är tillämpliga på talan som avser skatter som fast­ställts strida mot gemenskapsrätten.
Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member Stales, interpreted in the light of Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC), pre­cludes a national provision which, when determining the tax on the profits of a parent company established in one Member State, makes the deductibility of costs in connection with that company's holding in the capi­tal of a subsidiary established in another Member State subject to the condition that such costs be indirectly in­strumental in making profits which arc taxable in the Member Stale where the parent company is established.
Rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater, tol­kat mot bakgrund av artikel 52 i EG­fördraget (nu arti­kel 43 i EG­fördraget i ändrad lydelse), utgör hinder för en nationell bestämmelse som, vid fastställande av skatt på inkomsten i ett moderbolag som är etablerat i en medlemsstat, villkorar avdragsrätten för kostnader för andel i kapitalet i ett dotterbolag i en annan med­lemsstat, av att sådana kostnader indirekt genererar skattepliktiga inkomster i den medlemsstat där moder­bolaget är etablerat.
(Appeal against the judgment of the Court of First In­stance of 12 July 2001 in Case T­120/99 Kik ν OHM (2001) ECR 11­2235, in which the Court rejected an ac­tion brought against the decision of the Third Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) of 19 March 1999 (Case R 65/98­3) dismissing her appeal against the de­cision of the examiner refusing to register the word KIK as a Community trademark.)
(Överklagande av dom meddelad den 12 juli 2000 av Europeiska gemenskapemas förstainstansrätt i mål Τ­Ι 20/99, Kik mot Harmoniseringsbyrån (REG 2000, s. 11­2235), genom vilken förstainstansrätt ogillade en ta­lan om ogiltigförklaring av det beslut som fattats av tredje överklagandenämnden vid Byrån för harmonise­ring inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 19 mars 1999, genom vilket Chris­tina Kiks överklagande av granskarens beslut att avslå
Greece, Spain, the Council and the Commission were ordered to bear their own costs.
Domstolens och förstainstansrättens rättspraxis
The rules of Community law on the recovery of sums levied but not due are to be interpreted as meaning that they preclude national rules which refuse — a point
3) Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Euro peiska unionens råd och Europeiska gemenskapemas kommission skall bära sina rättegångskostnader.
However, Articles 49 EC et seq. do not preclude such national legislation, in view of the concerns of social policy and the prevention of fraud which justify it.
2) Artikel 10 i förordning nr 1612/68 är inte tillämplig när en unionsmedborgare och en medborgare i tredje land ingått skenäktenskap i syfte att kringgå bestämmelser om inresa och uppehälle för medborgare i tredje land.
Article 10 of Regulation (EEC) No 1612/68 is not applicable where the national of a Member State and the national of a non-member State have entered into a marriage of convenience in order to circumvent the provisions relating to entry and residence of nationals of non-member States.
Artikel 49 i EG-fördraget och följande artiklar utgör dock inte något hinder för en sådan nationell lagstiftning som fastställer sådana restriktioner med hänsyn till de socialpolitiska syften och bedrägeribekämpningsändamål på vilka den grundas.
Where a national of a Member State married to a na­tional of a non-member State with whom she is living in another Member State returns to the Member State of which she is a national in order to work there as an em­ployed person and, at the time of her return, her spouse does not enjoy the rights provided for in Article 10 of Regulation (EEC) No 1612/68 because he has not re­sided lawfully on the territory of a Member State, the competent authorities of the first-mentioned Member State, in assessing the application by the spouse to enter and remain in that Member State, must none the less have regard to the right to respect for family life under Article 8 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed at Rome on 4 November 1950, provided that the mar­riage is genuine.
Artiklarna 12 och 17 i EG-fördraget skall tolkas så, att de utgör hinder för en medlemsstats förvaltningsmyndigheter att, under sådana omständigheter som föreligger i målet vid den nationella domstolen, avslå en ansökan om byte av efternamn för minderåriga barn som är bosatta i denna stat och som är medborgare både i denna stat och i en annan medlemsstat, när ansökan syftar till att ge barnen rätt att bära det namn som de skulle ha givits enligt lagstiftoingen och traditionen i den an dra medlemsstaten.
If the national court, in examining these measures, finds that that requirement results in an obstacle to im­ports, then it cannot be justified by reasons relating to the protection of the health and life of humans within
Om den nationella domstolen, vid granskningen av denna förutsättning, skulle finna att nämnda krav med för ett importhinder, kan det inte motiveras med hänsyn till skyddet för människors hälsa och liv i den mening som avses i artikel 36 i EG-fördraget (nu artikel 30 i EG-fördraget i ändrad lydelse).
However, that is not the case where the existence of a risk of potentially dan­gerous effects on human health can be identified on the basis of the scientific knowledge available at the time of the initial assessment.
Detta gäller dock inte om det på grundval av vetenskap liga rön som finns tillgängliga vid den första utvärderingen går att fastställa att det föreligger en risk för att potentiellt farliga effekter kan uppkomma för männis kors hälsa.
It is for the national court to determine whether that condition is satisfied.
Det ankommer på den nationella domstolen att pröva om detta villkor är uppfyllt.
Article 29 EC precludes the rules of a Member State which prohibit a national of another Member State, on pain of criminal penalties such as imprisonment or a line, from taking to that other State a vehicle purchased in the first Member State bearing temporary number plates issued, for the purpose of the export of the vehi­cle to that other Member State, by the competent au­thorities of lhe latter State, if those rules are of such a kind as to restrict export patterns, create a difference in treatment between a State's domestic trade and its ex­ternal trade and give rise to an advantage for national trade at the expense of that of another Member State, provided that those rules cannot be justified under Ar­ticle 30 EC.
Artikel 29 i EG-fördraget utgör hinder för bestämmelser i en medlemsstat som innebär ett förbud för en med borgare i en annan medlemsstat att, vid äventyr av straffrättsliga påföljder i form av fängelse eller böter, till denna andra stat köra ett fordon som köpts i den förstnämnda medlemsstaten och som har försetts med tillfälliga registreringsskyltar som utfärdats i syfte att exportera fordonet till denna andra medlemsstat av be höriga myndigheter i denna andra stat, om dessa be stämmelser är av sådan art att de hindrar exportflödena, medför att handeln inom en stat och dess utrikeshandel behandlas olika, medför att den nationella handeln gynnas till skada för en annan medlemsstats och dessa be stämmelser inte kan motiveras med stöd av artikel 30 i EG-fördraget.
It is for the national court to ascertain whether that is so in the main proceedings.
Det ankommer på den nationella dom stolen att pröva huruvida så är fallet i målet vid denna tionella domstolen.
Since the simplified procedure does not imply any consent, even tacit, by the Commis­sion, a Member State is not required to challenge the lawfulness of such a consent before adopting such measures.
Eftersom det förenklade förfarandet inte innebär att kommissionen lämnar något medgivande, inte ens något tyst sådant, behöver en medlemsstat där för inte först ifrågasätta lagenligheten av ett sådant medgivande innan den vidtar dylika åtgärder.
Nevertheless, those measures can be adopted only if the Member State has first carried out a risk as­sessment which is as complete as possible given the particular circumstances of the individual case, from which it is apparent that, in the light of the precaution­ary principle, the implementation of such measures is necessary in order to ensure that novel foods do not present a danger for the consumer, in accordance with the first indent of Article 3(1) of Regulation (EC) No 258/97.
Dessa åt gärder får emellertid vidtas endast om medlemsstaten i förväg företagit en riskutvärdering som är så fullständig som möjligt med beaktande av de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet, och om det av denna utvärdering framgår att det med beaktande av försiktighetsprincipen är nödvändigt att vidta dylika åtgärder för att i enlighet med artikel 3.1 första strecksatsen i
Consideration of the fourth question has disclosed no factor such as to affect the validity of Article 5 of Reg­ulation (EC) No 258/ 97 as regards, inter alia, the con­dition for application of that provision relating to sub­stantial equivalence within the meaning of the first subparagraph of Article 3(4) of the regulation.
3) Vid prövningen av den fjärde frågan har det inte framkommit någon omständighet som kan påverka giltigheten av artikel 5 i förordning (EG) nr 258/97, särskilt vad gäller villkoret huvudsaklig överensstämmelse i den mening som avses i artikel 3.4 första stycket i förordningen, som skall vara uppfyllt för att artikel 5 skall kunna tillämpas.
Articles 12 EC and 17 EC must be construed as preclud­ing, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, the administrative authority of a Member State from refusing to grant an application for a change of surname made on behalf of minor children res­ident in that State and having dual nationality of that Stale and of another Member State, in the case where die purpose of that application is to enable those children to bear the surname to which they arc entitled according to the law and tradition of the second Member State
1) Principen att medlemsstaterna är skyldiga att ersätta skada som har vållats enskilda genom sådana överträdelser av gemenskapsrätten som kan tillskrivas med lemsstaterna är även tillämplig när överträdelsen i fråga beror på ett avgörande av en domstol som dömer i sista instans, under förutsättning att den rättsregel i gemen skapsrätten som har överträtts har till syfte att ge en skilda rättigheter, att det är en tillräckligt klar överträdelse och att det finns ett direkt orsakssamband mellan överträdelsen och den skada som de drabbade personerna har lidit.
(EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community are to be interpreted as meaning that they preclude the grant, un­der conditions such as those laid down in Article 50a of the Gehaltsgesetz (law on salaries) 1956, as amended in 1997, of a special length­of­service increment which, according to lhe interpretation of the Verwaltungs­gerichtshof (Austria) in its judgment of 24 June 1998, constitutes a loyalty bonus.
Indonesien, Pakistan och Turkiet (KOM(97) 160 slut­lig) som framlagts av Europeiska gemenskapemas kommission den 21 april 1997, ogiltigförklaras i den mån det berör klagandena.
D in circumstances such as those in the main proceed­ings, that directive precludes legislation of a Member State hich, in the case of on­call duty where physical presence in the hospital is required, has the effect of en­abling, in an appropriate case by means of a collective agreement or a works agreement based on a collective agreement, an offset only in respect of periods of on­call duty during which die worker has actually been en­gaged in professional activities;
och förste styrman på handelsfartyg som seglar under medlemsstatens flagg genom att uppställa ett sådant krav på ömsesidighet som det som anges i artikel 8.3 i Real Decreto 2062/1999, por el que se regula el nivel mínimo deformación en profesiones marítimas av den 30 december 1999.
D furthermore, in no circumstances may such a reduc­tion in the daily rest period lead to the maximum weekly working time laid down in Article 6 of the di­rective being exceeded.
5) Europeiska unionens råd skall ersätta rättegångs­kostnaderna i överklagandet.
In order to determine whether the infringement is sufficiently serious when the infringe­ment at issue stems from such a decision, the competent national court, taking into account the specific nature of the judicial function, must determine whether that in­fringement is manifest.
Artikel 39.4 i EG­fördraget skall tolkas så, att en med­lemsstat endast har rätt att förbehålla de egna medbor­garna rätten att inneha tjänsten som kapten på fartyg som seglar under medlemsstatens flagg och används för "sjöfart i liten skala" (Kleine Seeschiffahrt) om kap­tenen faktiskt och regelmässigt utnyttjar sin behörighet att utöva offentlig makt.
It is for the legal system of each Member State to designate the court competent to de­termine disputes relating to that reparation.
Det krävs dessutom att nämnda uppgifter inte utgör en alltför liten del av ar­betsuppgifterna.
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance external relations
Yttre förbindelser
11.9.2003: Case C-211/01 Commission ν Council.
(Överklagande av dom meddelad den 29 november 2000 av förstainstansrätten (andra avdelningen i utökad sammansättning) i mål T­213/97, Eurocoton m.fl. mot rådet (REG 2000, s.
(Appeal against the judgment of the Court of First In­stance (Second Chamber, extended composition) of 29 November 2000 in Case T-213/97 Eurocoton and Others ν Council (2000) ECR 11-3727, in which the Court rejected an application at first instance for annul­ment of the Council's decision not to adopt the pro­posal for a Council Regulation (EC) imposing a defin­itive antidumping duty on imports of unbleached (grey) cotton fabrics originating in the People's Repub­lic of China, Egypt, India, Indonesia, Pakistan and Tur­key (COM(97) 160 final of 21 April 1997) and for com­pensation for lhe damage suffered as a result of that decision, seeking to have that judgment set aside.)
2) Europeiska unionens råds beslut av den 16 maj 1997, som blev slutgiltigt den 21 maj 1997, att inte anta det förslag till rådsförordning (EG) om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av oblekt bo­mullstyg från Folkrepubliken Kina, Egypten, Indien.
The Council was ordered to pay the costs.
Domstolens och förstainstansrättens rättspraxis
30.9.2003: Case C­94/02 Ρ Etablissements Biret et Cie ν Council.
Domstolens och förstainstansrättens rättspraxis
Artide 234 of the EC Treaty
Överträdelser
2.10.2003: Case C­348/02 Commission ν Italy.
Domstolens och förstainstansrättens rättspraxis
Customs union
Förstainstansrätten
Article 234 of the EC Treaty
Viktigare avgöranden
Article 232 of the EC Treaty
Immaterialrätt
2004 at the latest, a detailed report drawn up by an ac­countant on its financial situation at 31 December 2003 and, in particular, the additional sum which it would be able to pay by 30 June 2004 at the latest, if judgment in the case in the main proceedings should not have been given by that last­mentioned date.
För det fjärde skall intyg avseende den förnyelse av säkerheterna som krävs enligt det andra och tredje villkoret ovan inges till förstainstansrättens kansli och till kommissionen senast den 17 oktober 2003.
Article 230 of the EC Treaty
Artiklarna 242 och 243 i EG-fördraget
Commission: Mr Bolkestein and Mr Solbes.
Institutioner och organ
D Structural indicators: conclusions adopted (­»point 1.3.2).
Europaparlamentet verksamma på ungdomsområdet (—» punkt 1.4.40), om främjande av organ som är verk samma på utbildningsområdet (^ punkt 1.4.34) och om främjande av kulturorganisationer (- > punkt 1.4.44). Sammanträdesperioden i Bryssel den 56 november
D Role of customs in controlling external bor­ders: conclusions adopted (—» point 1.6.23).
Sammanträdesperioden i Strasbourg den 17-20 november
Π Common model agreements concerning the taxation of savings with associated and dependant territories: briefing.
7.9.7 Denna sammanträdesperiod präglades av ett särskilt uppmärksammande av områdena budget, utvidgningen, yttre förbindelser och institutionella frågor.
D Labour force sample survey in the Commu­nity to adapt the list of survey characteristics: reg­ulation adopted (—» point 1.3.12).
7.9.2 Denna sammanträdesperiod präglades av kommissionens föredragning om sitt lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004 och en upp följning av regeringskonferensens arbete.