natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This giant earthworm, symbol of vitality, winds its way up the side of the building which houses the offices of Wege e.V, an association for parents of children with psychological difficulties, supported by URBAN in Leipzig.
Denna jättelika daggmask, en symbol för livskraft, pryder fasaden på den byggnad som rymmer Wege e.V, en förening för föräldrar till barn med psykiska problem, vilken har fått stöd från URBAN i Leipzig.
almost impossible dream under the East German regime.
östtyska regimen, och flyttat till förorten eller till den närliggande landsbygden och bokstavligt talat övergett staden.
Karsten Gerkens, head of town planning with the City of Leipzig, shows the photo of a little girl dressed in a coat that is clearly much too big for her: ‘For us, urban development is about trying to adjust a coat that is very expensive but too big so that it can fit a growing body’.
Karsten Gerkens, stadsplaneringsdirektör i Leipzig, visar ett foto på en liten flicka i en alldeles för stor kappa: ”Hos oss har stadsutvecklingen bestått i att försöka anpassa en mycket dyr och alldeles för stor kappa till en växande kropp.”
It is an effective image: Leipzig is in effect a perfect example of the ‘shrinking city’.(1) From being the largest city in the former GDR after Berlin, it saw its population fall from 750 000 inhabitants in the 1930s to 493 000 in 2000, before rising again to reach the 500 000 mark today.
Den största staden efter Berlin i f.d. DDR har sett befolkningen minska från 750 000 invånare under 30-talet till 493 000 år 2000, för att sedan öka igen och nå upp till knappt 500 000 idag.
In the 1990s alone, Leipzig lost 100 000 inhabitants.
Enbart mellan 1990 och 2000 tappade Leipzig 100 000 invånare.
The causes were many: the very low birth rate accounted for a population decline of 25 000, whilst reunification led to the loss of 60 000 industrial jobs, prompting 25 000 inhabitants to move to Western Germany.
Orsakerna till denna be-folkningsfl ykt är flera: den mycket låga nativiteten förklarar en nedgång på 25 000 personer och i samband med återföreningen fick Leipzig uppleva att 60 000 industrijobb försvann, vilket drev 25 000 invånare att flytta till Västtyskland.
At the same time, 50 000 ‘Leipzigers’ abandoned the city centre in favour of the suburbs or neighbouring countryside. Suburban living had been an
Samtidigt hade 50 000 Leipzigbor uppfyllt sin dröm om ett eget småhus, vilket var mycket svårt att få under den
The net result was empty buildings, 60 000 vacant homes and a punctured urban fabric.
Resultat: många tomma fastigheter, 60 000 lediga bostäder och en mycket slapp stadsstruktur.
But the overall impression is not the same as in an industrial city in crisis where one usually finds whole neighbourhoods that have become rundown and dilapidated.
På de större gatorna i vissa kvarter står en fastighet av fyra tom. Intrycket är ändå inte detsamma som i en industristad i kris där hela kvarter i allmänhet förstörs.
In Leipzig, smart newly refurbished houses are found alongside abandoned buildings with their faded facades.
I Leipzig ligger eleganta nyrestaurerade fastigheter sida vid sida med övergivna hus med förfallna fasader.
This can be very sad to see as many of them are beautiful buildings in the ‘Gründerzeit’ style of the period of intense growth and urbanisation witnessed in Germany between 1870 and 1914.
Detta märks knappast eftersom det ofta handlar om vackra byggnader i ”Gründerzeitstil”, en period av intensiv expansion och urbanisering för Tyskland mellan 1870 och 1914.
The ultimate aim of the URBAN II ‘Leipziger Westen’ programme implemented in the four western areas of the city (8 km², 32 000 inhabitants) is therefore very simple: ‘To keep the people who are already in the city and attract others,’ explains programme manager Norbert Raschke.
Det yttersta målet för Urban II-programmet ”Leipziger Westen” som genomförs i fyra kvarter i stadens västra del (8 km², 32 000 invånare) är därmed enkelt att inse: ”Behålla dem som bor i staden och locka dit fler”, sammanfattar Norbert Raschke som leder programmet.
) Leipzig and the neighbouring Halle are members of the ‘Shrinking Cities’ network (http://www.shrinkingcities.com/), a project man- aged between 2002 and 2006 by the Kulturstiftung des Bundes (Federal Cultural Foundation) and involving architects, scientists and artists in studies that also relate to Detroit (USA), Ivanovo (Russia), Manchester and Liverpool (United Kingdom).
) Leipzig och dess granne Halle är medlemmar i nätverket «Shrinking Cities» (http://www.shrinkingcities.com/), ett projekt som ge- nomfördes mellan 2002 och 2006 av Kulturstiftung des Bundes (Federala kulturstiftelsen) och omfattade arkitekter, vetenskapsmän och konstnärer i arbeten som också inbegrep Detroit (USA), Ivanovo (Ryssland), Manchester och Liverpool (Storbritannien).
We apply the same principle to certain empty shops on major roads.
Att äga ... och jobba
‘In the east, people have very limited assets.
”I öst äger folk väldigt lite av kulturarvet.
Although a lot of them would like to own their own homes, few of them have the means to buy and renovate a house,’ explains Christoph Scheffen, coordinator of the Immothek social housing agency that is supported by URBAN and the City of Leipzig. ‘Our role, with the aid of architects who provide their services free of charge, is to seek available buildings that can be renovated at a reasonable cost and propose them to families who are seeking to buy.
Många vill förvärva men har inte tillräckliga resurser för att köpa och renovera en fastighet», förklarar Christoph Scheffen, samordnare på sociala fastighetsbyrån Immothek, som stöds av Urban och Leipzig stad. ”Vår roll består i att med hjälp av arkitekter som arbetar ideellt, leta rätt på tillgängliga fastigheter som kan renoveras till rimlig kostnad och sedan erbjuda dem till familjer som vill köpa bostad.
We then bring together these potential buyers – an average of six households per building – so they can get to know one another and see whether they think they get on well enough to buy the building together on a joint ownership basis.’
Vi samlar dessa potentiella köpare – i snitt sex hushåll per fastighet – så att de ska få lära känna varandra och se om personkemin stämmer tillräckligt för att de ska kunna köpa fastigheten tillsammans, som kooperativ.”
Between 2002 and 2005, 212 houses found buyers in this way.
Mellan 2002 och 2005 var det 212 bostäder som på detta sätt förvärvades till självkostnadspris.
Leipzig is the first city in Germany to support this type of operation, the model for which was developed thanks to an URBAN grant of €500 000 euros.
Leipzig är den första staden i Tyskland som stödjer den här typen av verksamhet och som har kunnat införas tack vare ett Urban-bi-drag på 500 000 euro.
The operation is believed to have generated €40 million in investments and about 200 new jobs.
Uppskattningsvis har verksamheten för hela staden genererat 40 miljoner euro i investeringar och ungefär 200 nya jobb.
A study carried out by The German Planning Institute (Deutsches Institut für Urbanistik / DIFU) found that the budget of around EUR 20 million available to URBAN Leipziger Westen generated EUR 280 million in private capital. ‘This is certainly an excellent result,’ confirms Bertram Plate, coordinator of the programme’s social projects, ‘but what I find even more impressive is that we found in our neighbourhoods the same enthusiasm that prevailed in the early days of reunification but that had evaporated in the face of the harsh realities of restructuring.’
Enligt en studie från Deutsches Institut für Urbanistik/DIFU (Tyska institutet för urbanism) har de cirka 20 miljonerna euro som fanns i budgeten för Urban Leipziger Westen genererat 280 miljoner euro från privata källor. ”Det är naturligtvis ett fantastiskt resultat”, konstaterar Bertram Plate, samordnare för sociala projekt inom programmet, ”men vad jag tycker är ännu mer fantastiskt är att man i våra kvarter har återfått den entusiasm som rådde när järnridån föll, men som sedan försvann med den hårda verkligheten kring återuppbyggnaden.”
A green brigade in action in Henriettepark, in the centre of the URBAN area in Leipzig.
En grön brigad i aktion i Henriettepark, inom URBAN-området i Leipzig.
The same regained enthusiasm and pride is also found in a region far from Leipzig that does not share the experiences of its recent past because it is in Western Germany.
Denna återfunna entusiasm och stolthet märks mycket tydligt även i en region långt bort från Leipzig och som inte alls har samma nya historia eftersom den ligger i Västtyskland.
Lying to the east of the Ruhr Basin, Dortmund (pop. 590 000) is continuing the process of conversion from a steel town to a high-tech metropolis.
Öster om Ruhrområdet fortsätter Dortmund (590 000 invånare) sin förvandling från stålverksstad till hightech-metro-pol.
The process is well under way but not all areas of the city are reaping the benefits: Nordstadt, an area lying north of Dortmund city centre, has lost a great many jobs and in particular two thousand at a stroke when a major steelworks closed.
Man har redan kommit en bra bit på väg, men alla i staden har inte glädje av förvandlingen. Nordstadt, norr om stadskärnan, har förlorat många arbetstillfällen, bland annat 2000 i ett slag när ett stålverk stängdes.
In addition, 40% of Nordstad’s 54 000 inhabitants are of immigrant origin, a population that is particularly vulnerable to the loss of industrial jobs.
Dessutom har 40 procent av de 54 000 invånarna i Nordstadt invandrarbakgrund och är en folkgrupp som har blivit synnerligen bräcklig när industrijobben gått förlorade.
For these reasons, this neighbourhood was chosen as the beneficiary of an URBAN II programme with funds of EUR 28.8 million, including EUR 10 million from the EU.
Det är därför som detta område har valts ut att delta i ett Urban II-program omfattande 28,8 miljoner euro, varav 10 miljoner från unionen.
So what is the situation as the 29 selected projects arrive at mid-term?
När hälften av de 29 projekten har genomförts är sammanfattningen följande: ”16 nya företag och 200 nya jobb, 2 300 personer som har fått utbildning, 2 500 kontakter som tagits med lokala företag och en märkbar sänkning av brottsligheten”, berättar Ralf Appel, programdirektör.
‘Sixteen new businesses started up, 200 new jobs created, 2 300 training places provided, 2 500 contacts with local firms and a significant fall in crime,’ declares Ralf Appel, programme manager, who also stresses that ‘URBAN has generated an irreversible neighbourhood dynamic.’
Han understryker också att ”en oåterkallelig kvartersdynamik har utvecklats med Urban”.
With neighbourhoods where unemployment is running at over 20%, jobs are clearly the big priority for the URBAN programme in Leipzig.
I de kvarter där arbetslösheten överstiger 20 procent är naturligtvis sysselsättningen i Leipzig den stora prioriteringen för Urban-programmet.
EUR 8 million, or 40% of the budget, is allocated to an ‘Economy and Employment’ measure that combines traditional methods for assisting entrepreneurs (advice, provision of equipment, networking, etc.) with targeted training (for young people, women, immigrants, etc.) and more innovative measures (school enterprises, idea grants, etc.).
8 miljoner euro, dvs. 40 procent av budgeten, tillägnas åtgärden ”Ekonomi och sysselsättning” där de klassiska åtgärderna till entreprenörer (rådgivning, tillhandahållande av utrustning, nätverk) kombineras med nyskapande utbildning (skolföretag, idémarknad) till vissa målgrupper (ungdomar, kvinnor, invandrare).
During the 2001-2004 period, URBAN Leipziger Westen created or saved 430 jobs, gave 80 trainees the chance to acquire new skills and enabled more than 800 young people to attend an intensive course on how to start up a company. ‘We started with nothing back in May 2002,’ explains Frank Basten, adviser at the ‘Freie Wirtschafts-Förderung’ (Support for free enterprise) Enterprise and Innovation Centre.
För perioden 2001-2004 redovisade Urban Leipziger Westen 430 nya eller bibehållna jobb, 80 personer som deltog i vidareutbildning och över 800 ungdomar som deltagit i en intensivkurs i att starta företag. ”Vi startade från ingenting i maj 2002”, berättar Frank Basten, rådgivare vid Företagar- och innovationscentrum ”Freie Wirt-schaftsFörderung” (Stöd till fritt företagande).
‘Today, in February 2006, we have assisted 147 small businesses representing 353 jobs.
«I dag, februari 2006, har vi gett stöd till 147 småföretag med 353 anställda.
The breakdown per sector reflects the URBAN zone’s economic fabric as well as our own priorities: 69 businesses providing services to companies, 28 craft enterprises, 23 shops, 14 hotels and 13 companies providing services to individuals.
Fördelningen över sektorer visar den ekonomiska strukturen i Urban-området men också våra prioriteringar: 69 tjänsteföretag med inriktning på företag, 28 hantverkare, 23 affärsmän, 14 hotellägare och 13 tjänsteföretag med inriktning på privatpersoner.
In our support we give priority to activities linked to Leipzig’s clusters and specialities, namely cars and computers.’
I vårt stöd prioriterar vi verksamhet som är kopplad till kluster och specialiteter för Leipzig: data och bilindustri.”
Attracting new residents to a city clearly involves cleaning up the neighbourhoods.
Att locka till sig nya invånare handlar helt klart också om att rusta upp staden.
This is why URBAN allocated
I detta syfte får åtgärden ”Kvalitet i
Whilst the visitor may be impressed by the sight of the world’s largest tepee standing in the Fredebaumpark, the Nordmarkt is perhaps the area of Nordstadt that is most emblematic of the strategy implemented and results obtained by URBAN in Dortmund.
Även om besökarna blir imponerade av världens största indiantält, tipi, i Fredebaumpark, är det nog Nordmarkt som bäst representerar den modell som har genomförts i Nordstadt och de resultat som har uppnåtts i Dortmund med Urban.
As recently as 2002 what is today a beautiful marketplace and pleasant green area at the heart of a densely populated area was a derelict site frequented by alcoholics, heroin addicts and prostitutes.
Det som numera är en vacker marknadsplats och ett behagligt grönområde mitt i ett tätbefolkat område var fortfarande 2002 ett förfallet område där alkoholister, heroinister och prostituerade höll till.
Just over EUR 1.1 million in URBAN funds made it possible to improve the site as well as to maintain it and ensure it remains a safe place by employing ‘urban stewards’ or ‘atmosphere agents’.
Med hjälp av drygt 1,1 miljoner euro från Urban-fonderna har man lyckats återställa området och även underhålla och göra det tryggt
Cities for growth, jobs and cohesion programme to get people back into work and ensure that the streets and square of the Nordmarkt remain clean, safe and generally a pleasant place to be.
Städer för tillväxt, sysselsättning och sammanhållning med hjälp av ett system med ”stewards urbains” eller ”närmiljövakter”.
‘The tasks involved are simple but highly symbolic, such as asking people to put their rubbish in the bins or helping children to cross the road, all of which helps these former excluded members of society to regain self esteem and renew social contacts,’ explains Baernd Axmann, project leader at the Grünbau GmbH social insertion enterprise that operates the scheme.
De ska hålla rent, övervaka säkerheten, ja till och med trivsamheten på gatorna och torgen i Nordmarkt. ”Det är enkla men ytterst symboliska uppgifter som att be folk att slänga skräpet i papperskorgarna eller att hjälpa skolbarn över gatan och det ger dessa f.d. utslagna en ny mening och skapar ett socialt band”, förklarar Bernd Axmann, projektledare i företaget för social integrering i Grünbau GmbH som leder insatsen.
Like the URBAN initiative that it partly inspired, the Soziale Stadt programme opts for a territorial, integrated and participatory approach to the renovation of the most disadvantaged neighbourhoods. ‘The major added value of programmes such as Soziale Stadt or URBAN,’ explains Karl Jasper, URBAN coordinator at the North Rhineland – Westphalia Ministry of Buildings and Mobility, ‘is that they encourage local residents to become involved in the projects.
Programmet Soziale Stadt har till en del inspirerats av initiativet Urban och ägnar sig i likhet med detta åt en regional, integrerad och involverande upprustning av de mest missgynnade kvarteren. ”Det stora mervärdet för program som Soziale Stadt och Urban, säger Karl Jasper, samordnare för Urban på ministeriet för byggande och rörlighet i förbundsstaten, är att de främjar invånarnas eget deltagande i projektet.
This brings two benefits.
Detta deltagande har två fördelar.
Firstly, we draw on their personal experiences so as to better adapt the projects and to make them more sustainable.
För det första kan man dra nytta av invånarnas erfarenheter för att anpassa projekten bättre och göra dem mer hållbara.
Secondly, the dynamic these projects generate makes it possible to create social structures that have a permanent stabilising effect on the neighbourhood.
För det andra leder projektens dynamik till att det skapas sociala strukturer som gör kvarteret mer stabilt i längden.
Ultimately, it is the role of government that is redefined: the government that assists, which helps people in difficulty, becomes the government that releases inherent potential to enable people to help themselves.
När allt kommer omkring är det de offentliga myndigheternas ställning som omvärderas: staten som hjälper och bistår sina medborgare i svårigheter blir staten som frigör inre potentialer som ger människor möjlighet att hjälpa sig själva.
“Help yourself and URBAN will help you”: that could be the motto.’
Det är lite som Hjälp dig själv och Urban ska hjälpa dig.”
But Karl Jasper is also quick to point out that URBAN is no more than one modest aspect of urban action in North Rhineland – Westphalia.
Karl Jasper framhåller att Urban bara är en blygsam del av satsningen på städer i Nordrhen-Westfalen.
The present Objective 2 programme (about EUR 2 billion) is principally active in urban areas and this Land alone – the most densely populated and industrialised in Germany and Europe’s number one regional economy – invests EUR 150 million a year in urban development, divided between the Soziale Stadt programme (40 million), the ‘Stadtumbau’ reconversion programme (30 million) and various other measures for the benefit of small and medium-sized towns (80 million).
Det faktiska Mål 2-programmet (cirka 2 miljarder euro) genomförs till stor del i stadsområdena men förbundsstaten själv, den första regionala ekonomin i Europa och den mest befolkade och industrialiserade i Tyskland, investerar varje år 150 miljoner euro i stadsutveckling.
A view of the façade painting operation under the URBAN district renovation campaign, in Dortmund.
Dessa fördelas på programmet Soziale Stadt (40 miljoner), programmet Stadsförvandling «Stadtumbau» (30 miljoner) och andra åtgärder till förmån för små och medelstora städer (80 miljoner).
The Rhineland of North Westphalia also provides an example of the future of urban development management fi -nanced by the Structural Funds.
När det gäller förvaltningen av den stadsutveckling som finansieras av strukturfonderna förebådar Nordrhen-Westfalen också framtiden.
It is quite remarkable that the mayors of five of the Land’s biggest towns sit on the European programme monitoring committee without any prerogatives and very much on an equal footing with the other partners, such as the Chambers of Commerce.
Det är faktiskt anmärkningsvärt att borgmästarna i fem av förbundsstatens största städer sitter med i uppföljningskommittén för de europeiska programmen, men utan någon dominerande makt och utan några andra privilegier än övriga parter, handelskammaren till exempel.
‘We are trying to give people a boost,’ explains Helga Beckmann.
En av skaparna och initiativtagarna till programmet Soziale Stadt, Ullrich Sierau, är kommunalråd i Dortmund.
‘To improve their self-image as well as the way they see their neighbourhood, to convince them that the glass is not half empty but half full and that there is no reason why it cannot be completely full.
Denne tidigare enhetschef vid stadsutvecklingsministeriet i förbundsstaten, uttrycker en åsikt som en stor del av de regionala utvecklarna verkar stå bakom: «Vi står bakom principerna i Lissabonstrategin: man måste främja konkurrenskraft, innovation, kunskap, utbildning av mänskliga resurser.
We organise all kinds of events, parties and competitions for the best ideas.
Jag tror också på principerna i Sociala staden: ingen får lämnas kvar längs vägen.
Helga and her colleague Martin Gansau are the joint managers of the Nordmarkt ‘Neighbourhood Office’.
”Vi försöker dra upp folk”, säger Helga Beckmann. ”Förbättra den bild de har av sig själva och sitt kvarter, övertyga dem om att glaset inte är halvtomt utan snarare halvfullt och att man kan fylla på det.
There are three such offices in Nordstadt and they are the interface between the population and the public authorities.
Vi ordnar alla slags arrangemang, fester, idétävlingar, osv. Detta genererar projekt och ger kvarteret dragningskraft och en synlighet utan att det kostar särskilt mycket pengar.”
‘They have a mediating, facilitating and organisational role,’ explains Martin.
Helga och hennes kollega Martin Gansau är de två som ansvarar för ”Kvartersbyrån” i Nordmarkt.
‘We do not solve problems directly, we do not replace the administration, we simply help people who contact us to address their questions to the right person.’
Det finns tre sådana i Nordstadt och de utgör en kontaktpunkt mellan invånarna och de offentliga myndigheterna, ”på en och samma gång medlare, hjälpare och ledare”, säger Martin. ”Vi löser inte direkt problemen, vi ersätter inte administrationen, vi hjälper bara dem som kontaktar oss att hitta den person de behöver tala med.”
To find out more: www.urban-leipzig.de www.urban.dortmund.de
För ytterligare information: www.urban-leipzig.de www.urban.dortmund.de
The URBAN Germano-Austrian network is an excellent resource in the field of urban development at European level as well as for the two countries in question.Deutsch-Österreichisches URBAN-Netzwerk47–51 rue du Luxembourg, B-1050 Brussels Tel.: +32 (0)2 5501610, Fax: +32 (0)2 5035606c.huttenloher@deutscher-verband.org
Det tysk-österrikiska nätverket Urban är en fantastisk resurs för stadsutveckling i de två berörda länderna men också på europeisk nivå: Deutsch-Österreichisches Urban-Netzwerk 47–51 rue du Luxembourg, B-1050 Bruxelles Telefon: (+32) 02 5501610 – Fax: +32 (0)2 5035606 c.huttenloher@deutscher-verband.org
This ‘Quartiersmanagement’, or ‘neighbourhood management’ is an essential tool of urban development in Germany.
Denna ”kvartersstyrelse” är ett viktigt redskap i stadsutvecklingen i Tyskland.
It is central to the concept of the ‘Soziale Stadt’ (Social Town) of which North Rhineland-Westphalia – the Land in which Dortmund lies – was a pioneer.
Det är kärnan i konceptet ”Soziale Stadt” (Social stad) som Dortmundland, Nordrhen-West-falen, framstår som pionjärer för.
Launched in 1993, the regional programme ‘Stadtteile mit besonderem Erneuerungsbedarf’ (Neighbourhoods with a special need for renovation) was the first German programme to opt for the transverse approach in seeking to combat the urban decline caused by the loss of the coalmines and steelworks in the Ruhr Basin.
Det regionala programmet ”Stadtteile mit besonderem Erneuerungsbedarf” (Kvarter med särskilt renoveringsbehov)inleddes 1993 och var det första tyska programmet som fungerade med en tvärgående strategi. Det handlade om att hantera städernas nedgång på grund av nedläggningen av kolgruvor och stålverk i Ruhrområdet.
In 1998, the scheme’s success caused the federal government to adopt the formula, in 1999 proposing it in all the 16 German Länder under the name of the ‘Bund-Länder-Programm Soziale Stadt’ (Federal-Regional Programme for the Social Town).
Programmets framgång ledde 1998 till att federala regeringen antog modellen och 1999 föreslogs den till alla de 16 tyska förbundsstaterna under namnet ”Bund-Länder-Programm Soziale Stadt” (Federala-regio-nala programmet Social stad).