natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court ruled that the former Article 12EEC met these criteria, and that the firm Van Gend & Loos could therefore also deriverights from it which the court in the Netherlands was obliged to safeguard. As a consequence of this the Dutch court invalidatedthe customs duties levied in contravention ofthe Treaty. Subsequently, the European Courtof Justice continued to apply this reasoning inregard to other provisions of the EEC Treatythat are of far greater importance to citizensof the Community than Article 12. The judg- The Court of Justice was asked by the Belgian Conseil d’État to give a ruling on the directapplicability of provisions guaranteeingfreedom of establishment.
Detta befanns gälla för f.d. artikel 12 i EEG-fördraget, så att företaget Van Gend & Looskunde härleda rättigheter ur denna bestämmelse, som den nederländska domstolenvar skyldig att garantera och följdriktigt förklarades den tull som tagits ut i strid medfördraget för ogiltig. Till följd av dennarättspraxis har EG-domstolen senarebekräftat den direkta tillämpligheten i andrafördragsbestämmelser, som är av större bety- Belgiens Conseil d’État (rådgivande organ ilagfrågor samt högsta förvaltningsdomstol)vände sig till domstolen med frågan ometableringsrättens direkta tillämplighet. Ennederländsk advokat, J. Reyners, hadeväckt talan i Conseil d’État.
Mr Reyners felt obliged to bring the action afterhe had been denied admission to the legalprofession in Belgium because of his foreignnationality, despite the fact that he hadpassed the necessary Belgian examinations.
Advokatenåberopade sina rättigheter enligt artikel 43i EG-fördraget. Reyners såg sig tvingad attväcka denna talan efter att han hade
Member States given that regulations (ECSCgeneral decisions) and decisions addressed toindividuals (ECSC individual decisions)already derive their direct applicability fromthe Treaties (Article 249(2) and (4) EC), Article14 ECSC).
vägrats att utöva sitt yrke som advokat i Belgien på grund av sin utländska nationalitet. I sin dom av den 21 juli 1974beslutade EG-domstolen att en ojämlikbehandling av de egna medborgarna ochmedborgare från andra länder vad gälleretableringsrätten inte kunde fortsätta,eftersom artikel 43 i EG-fördraget vardirekt tillämplig efter övergångsperiodensslut och att den gav unionsmedborgarnarätt att uppta och utöva ett yrke i en annanmedlemsstat på samma villkor som landetsegna medborgare.
Since 1970 the Court hasextended its principles concerning directapplicability to provisions in directives and indecisions addressed to the Member States.
Reyners måste med stödav denna dom tillåtas att vara medlem avdet belgiska advokatsamfundet.
The practical importance of the direct effectof Community law in the form in which it hasbeen developed and brought to fruition bythe Court of Justice can scarcely be overemphasised. It improves the position of theindividual by turning the freedoms of thecommon market into rights that may beenforced in a national court of law.
Man kan aldrig nog understryka den praktiska betydelsen av gemenskapsrättensdirekta tillämplighet, så som domstolenhar berikat den och utvecklat den: Denförbättrar unionsmedborgarnas ställninggenom att den omformar de friheter somde tilldelats genom den gemensammamarknaden till rättigheter, som de kangöra gällande i nationella domstolar.Gemenskapsrättens omedelbara tillämp-lighetutgördärmedenavpelarnaigemenskapens rättsordning.
The Court of Justice was given an opportunityin the ‘Van Binsbergen’case to specificallyestablish the direct applicability of provisionsrelating to the freedom to provide services.These proceedings involved, among otherthings, the question of whether a Dutch legalprovision to the effect that only personshabitually resident in the Netherlands couldact as legal representatives before an appealcourt was compatible with the Communityrules on freedom to provide services.
I målet "Van Binsbergen" hade domstolenockså möjlighet att uttryckligen säkerställaden direkta tillämpligheten av friheten atttillhandahålla tjänster. Det var i detta målbland annat fråga om, om en nederländskrättsbestämmelse, enligt vilken endast enperson bosatt i Nederländerna kan agerasom ombud vid processer i en appellationsdomstol, kunde vara förenlig med degemenskapsrättsliga bestämmelserna omfrihet att tillhandahålla tjänster.
The Court ruled that it was not compatible, on thegrounds that all restrictions to which Community citizens might be subject byreason of their nationality or place of residence infringe Article 49 of the EC Treaty andare therefore void.
Domstolensvarade negativt på denna fråga medmotiveringen att alla inskränkningar i enunionsmedborgares rättigheter på grundav hans/hennes nationalitet eller bostadsort strider mot artikel 49 i EG-fördragetoch därmed är ogiltiga.
Also of considerable importance in practicalterms is the recognition of the direct applicability of provisions on the free movement ofgoods (Article 28 EC), the principle of equalpay for men and women (Article 141 EC), thegeneral prohibition of discrimination (Article12 EC) and freedom of competition (Article81 EC).
Av stor praktisk betydelse är slutligen ävenerkännandetav den direktatillämp-ligheten av fri rörlighet för varor (artikel 28i EG-fördraget), principen om lika lön förkvinnoroch män (artikel 141 i EG-fördraget), det allmänna diskrimineringsförbudet (artikel 12 i EG-fördraget) och
As regards secondary legislation, thequestion of direct applicability only arises inrelation to directives (ECSC recommendations) and decisions addressed to the
Den direkta tillämpligheten av en bestämmelse i gemenskapsrätten ger upphov tillen annan fråga som är lika grundläggande.Vad händer när en bestämmelse i gemen-skapsrättengerunionsmedborgarnadirekta rättigheter och skyldigheter ochinnehållsmässigt strider mot en bestämmelse i nationell rätt?
The direct applicability of a provision of Community law leads to a second, equallyfundamental question: what happens if aprovision of Community law gives rise to direct rights and obligations for the Community citizen and thereby conflictswith a rule of national law?
För vad skulle bli kvar av gemenskapsrätten om man ville göra den underordnadden nationella rätten? Nästan ingenting!De gemenskapsrättsliga bestämmelsernaskulle kunna upphävas av vilken nationelllagstiftning som helst.
Such a conflict between Community lawand national law can be settled only if onegives way to the other.
En sådan konflikt mellan gemenskapsrätten och nationell rätt kan endast lösasom en av de båda rättsordningarna gervika för den andra.
Community legislation contains no express provision on thequestion.
Den skrivna gemen-skapsrätteninnehållerintenågonuttrycklig bestämmelse om detta.
None of the Community treatiescontains a provision stating, for example,that Community law overrides, or is subordinate to, national law.
Inte inågot av fördragen föreskrivs t.ex. attgemenskapsrätten har företräde framförnationell rätt eller tvärtom.
Nevertheless, the only way of settling conflicts between Community law and national law is togrant Community law primacy and allowit to supersede all national provisions thatdiverge from a Community rule and taketheir place in the national legal orders.After all, precious little would remain ofthe Community legal order if it were to besubordinated to national law. Communityrules could be set aside by any nationallaw.
Trots det kantvisten mellan gemenskapsrätten och dennationella rätten bara lösas om den enages företräde framför den andra, varmedgemenskapsrättenskulleersättadenationella bestämmelser i medlemsstaternas rättsordningar som avviker från engemenskapsbestämmelse.
In ‘Costa v ENEL’, the Court made twoimportant observations regarding the relationship between Community law andnational law:
I det redan beskrivna målet "Costa/ENEL"gjorde domstolen två viktiga konstaterandenom förhållandet mellan gemenskapsrättenoch den nationella rätten:
The Member States have definitively transferred sovereign rights to a Community created by them.
Medlemsstaterna har definitivt överförtsina suveräna befogenheter till dengemenskap som de bildat.
Theycannot reverse this process by meansofsubsequentunilateral measures which are inconsistent with the Community concept.
Dessa befogenheter kan de inte senare återvinnagenom ensidiga åtgärder som är oförenliga med gemenskapsbegreppet.
It is a principle of the Treaty that no Member State may call into questionthestatusof Communitylawasasystem uniformly and generally applicable throughout the Community.
En grundprincip i fördraget är att enmedlemsstat inte kan hindra gemenskapsrätten från att gälla enhetligt och i sinhelhet inom hela gemenskapen.
It follows from this that Community law,which was enacted in accordance withthe powers laid down in the Treaties, haspriority over any conflicting law of the Member States.
Av detta följer: Gemenskapsrätten harskapats i enlighet med befogenheter ifördragen som har företräde framför allabestämmelser i medlemsstaternas rättsordningar som strider mot den.
Not only is it strongerthan earlier national law, but it also has alimiting effect on laws adopted subsequently.
Detta gällerför lagstiftning som skapats före, men ävenefter, gemenskapsrätten.
No such problem exists as regards therelationship between international lawand national law.
Ett sådant problem föreligger inte i förhål-landetmellanfolkrättenochdennationella rätten.
Given that internationallaw does not become part of a country’sown legal order until it is absorbed bymeans of an act of incorporation or transposition, the issue of primacy is decidedonthebasisofnationallawalone.Depending on the order of precedenceascribed to international law by a nationallegal system, it may take precedence overconstitutional law, be ranked betweenconstitutional law and ordinary statutorylaw, or merely have the same status asstatutory law.
Eftersom folkrätten inteutgör en del av den nationella rättsordningen förrän den inkorporeras eller transformeras, avgörs frågan om företräde uteslutande i enlighet med bestämmelser iden nationella rätten. Beroende på vilkenrangdennationellarättentillmäterfolkrätten inom sin rättsordning, har denföreträde framför författningen, står mellanförfattningen och vanlig lag eller harsamma rang som vanlig lag.
The relationship betweenincorporated or transposed internationallaw and national law is determined byapplying the rule under which the mostrecently enacted legal provisions prevailagainst those previously in place (lexposteriorderogatlegipriori).Thesenational rules on conflict of laws do not,however,applytotherelationshipbetween Community law and national lawbecause Community law does not formpart of any national legal order.
Förhållandetmellan likställd inkorporerad eller trans-formeradfolkrättochnationellrättbestäms enligt regeln om att en senare laghar företräde framför en äldre ("lex posterior derogat legi priori"). Dessa nationellakonfliktregler kan dock inte tillämpas påförhållandet mellan gemenskapsrätten ochden nationella rätten, eftersom gemen-skapsrätteninte utgören delav dennationella rättsordningen.
Anyconflict between Community law andnational law may only be settled on thebasis of the Community legal order.
En konfliktmellangemenskapsrättenochdennationella rätten kan därför endast lösasinom ramen för gemenskapsrätten.
Ultimately, the Court did not in its judgment in ‘Costa v ENEL’call into questionthe nationalisation of the Italian electricity industry, but it quite emphaticallyestablished the primacy of Communitylaw over national law.
Somettresultatavdettaifrågasattedomstolen med sin dom i "Costa/ENEL"målet inte nationaliseringen av den italienska elektricitetssektorn, utan konstaterade entydigt att gemenskapsrätten harföreträde framför nationell rätt.
Once again it fell to the Court of Justice, inview of these implications, to establish —despite opposition from several Member States — the principle of the primacy of Community law that is essential to theexistence of the Community legal order.
Det var återigen EG-domstolen som medtanke på dessa följder, i strid med vissamedlemsstatersuppfattning,antogprincipen om att gemenskapsrätten skallha företräde, utan vilken det inte skulleexistera någon gemenskapsrätt.
Inso doing, it erected the second pillar of the Community legal order alongside direct
Därmedhade den grundat gemenskapsrätten på enandra pelare, vid sidan om den direktatillämpligheten, genom att ge den endefinitiv rättslig grund.
The legal consequence of this rule ofprecedence is that, in the event of aconflict of laws, national law which is in
Somenrättsligföljdavdennaföreträdesregel är vid konflikt nationell rättsomstrider motgemenskapsrättintetillämplig och nya nationella lagstiftningsakter kan inte komma till stånd, sålänge den nationella rätten inte är förenligmed gemenskapsbestämmelserna.
contravention of Community law ceasesto apply and no new national legislationmay be introduced unless it is compatiblewith Community law.
Sedan dess har domstolen ständigt hållitsig till detta i sin rättspraxis.
Whereasthe‘Costa’judgment was concerned only with the question of the primacy of Community law over ordinary nationallaws, the Court confirmed the principleof primacy also with regard to the relationship between Community law andnational constitutional law.
Ävenom domstolen i ovannämnda dom hadeombetts att enbart uttala sig i frågan omgemenskapsrättens företräde före nationelllagstiftning, bekräftade den även vad avserförhållandet mellan gemenskapsrätten ochden nationella författningsrätten principenomgemenskapsrättensföreträde.
After initialhesitation, national courts in principleaccepted the interpretation of the Courtof Justice.
Denationella domstolarna kom, efter att tillen början ha tvekat, att principiellt rättasig efter domstolens uppfattning.
In the Netherlands, no difficulties could arise anyway because the primacy of Treaty law over national statute law is expressly laid down in theconstitution (Articles 65 to 67).
I Nederländerna medförde detta inga problem,eftersom fördragens företräde framförnationell lag uttryckligen erkänns i landetsförfattning (artikel 65 till 67).
In theother Member States, the principle of theprimacy of Community law over nationallaw has likewise been recognised bynational courts.
I de andramedlemsstater har de nationella domstolarna likaså erkänt principen om gemen-skapsrättensföreträdeframförvanlignationell lag.
However, the constitu-tionalcourtsof Germany and Italy initially refused to accept the primacy of Community law over national constitutional law, in particular regarding theguaranteed protection of fundamentalrights.
Däremot erkändes inte till enbörjangemenskapsrättensföreträdeframför nationell författning, framför alltvadgällernationellagarantieromgrundläggande rättigheter, av författningsdomstolarna i Västtyskland och Italien.
They withdrew their objectionsonly after the protection of fundamentalrights in the Community legal order hadreached a standard that corresponded inessence to that of their national constitutions.
Deerkände inte detta företräde förrän skyddetav grundläggande rättigheter i gemenskaps-rättenhade uppnått en nivå motsvarandeden i de nationella författningarna.
In its judgment of 12 October 1993 concerning the Treaty on European
Dentyska författningsdomstolen konstateradeentydigt i sin dom av den 12 oktober 1993om Fördraget om Europeiska unionen(Maastrichtfördraget) att den på intet sätt
Union (Treaty of Maastricht), however,the German constitutional court made itquite clear that it had not in any way‘surrendered’its jurisdiction in determining the applicability of secondary Community legislation in Germany;however, it would only exercise this judicial authority ‘in collaboration’with the European Court of Justice, whereby the European Court would guarantee theprotection of the basic rights of all individuals throughout the Community whilsttheconstitutionalcourtin Germanywould restrict itself to generally ensuringcompliance with mandatory requirements regarding fundamental rights.
"givit upp" sin domsrätt över tillämpligheten i sekundär gemenskapsrätt i Tyskland. Den utövar dock denna domsrätt "isamarbete" med EG-domstolen, varvidden senare i varje enskilt fall garanterarskyddet av de grundläggande rättigheternainom hela gemenskapens territorium,medan den tyska författningsdomstolenbegränsar sig till ett allmänt säkerställande av de ovillkorliga normerna för de grundläggande rättigheterna.
Theconstitutional court also made it clearthat it did not accept as valid within Germany any Community legal act which had been adopted merely becauseofthe‘usefuleffect’of Communitypowers and on the basis of a broad interpretation of this concept, and also statedthat government institutions in Germanywere prevented from applying these legalacts for constitutional reasons.
Dessutomklarlägger den tyska författningsdomstolen, att sådana gemenskapsrättsaktersom endast tillkommit under åberopandeav gemenskapsrättens ändamålsenligatolkning (effet utile) och därigenom ävenavenvidtolkningavdem,inteärbindande på tyskt territorium.
It wastherefore the task of the constitutionalcourt to examine whether legal acts of Community bodies and institutions remained within or exceeded the limits oftheir sovereign rights.
De tyskamyndigheterna var följaktligen av författningsrättsliga skäl förhindrade att tillämpadessa rättsakter i Tyskland.
Only when thisthinkingisputintopractice willitbecome clear whether and to what extentthe German constitutional court is actually undermining the primacy of Community law and the Court of Justice’s exclusive power to reject illegal Communityprovisions.
Författningsdomstolen var sålunda tvungen att prövaomdeeuropeiskainstitutionernasrättsakter skulle hålla sig inom gränsernaför de suveräna befogenheter som överförts på dem eller sträcker sig utöver dem.Först när denna domfinner praktisktillämpning kommer det att skapas klarheti huruvida och i hur stor omfattning dentyska författningsdomstolen därigenommotarbetar gemenskapsrättens företrädeoch denensamrättatt ogiltigförklaragemenskapens rättsakter som tillkommer EG-domstolen.
CONCLUSIONS hat overall picture emerges of the
SLUTORD ilken helhetsbild har vi fått av
European Community’s legal order?
Europeiska gemenskapens struktur och dess rättsordning?
As a result the Communitylegal order is an important instrument forthe preservation and creation of peace.
Gemenskapsrätten är därför ettviktigtinstrumentförattskapaochupprätthålla fred.
For all its imperfections, the Communitylegal order makes an invaluable contribu-tiontowardssolvingthepolitical,economic and social problems of the Member States of the Community.
försvara, garanterar att gemenskapsrättentillämpas enhetligt och ges företräde isamtliga medlemsstater.
existence and maintenance of which areresolutelydefendedbythe Court of Justice, guarantee the uniform and priorityapplicationof Community law in all Member States.
Det bidrag som gemenskapsrätten ger föratt lösa politiska, ekonomiska och socialaproblem i medlemsstaterna är ovärderligt,trots sin ofullkomlighet.
Nature and primacy of Communitylaw
Gemenskapsrättens företräde ochrättsliga natur
Case C-393/92 Gemeente Almelo (1994)ECR I-1477 (primacy and uniform application of Community law).
Mål C-393/92 – Gemeente Almelo – Rec.1994,s.I-1477(gemenskapsrättensföreträde och enhetliga tillämpning)
Case 26/62 Van Gend & Loos (1963) ECR1 (nature of Community law; rights andobligations of individuals). Case 6/64 Costa/ENEL(1964) ECR 1251(nature of Community law; direct applicability; primacy of Community law).
Mål 26/62 – Van Gend & Loos – Rec.1963, s. 1 (gemenskapsrättens rättsliganatur, privatpersoners rättigheter ochskyldigheter) Mål 6/64 – Costa/ENEL– Rec. 1964, s.1251 (gemenskapsrättens natur, direktaeffekt, företräde)
Joined Cases C-10 and 22/97 IN.CO.GE‘90 Srl.
Sammanslagna mål C-10/97 – C-22/97 –IN.CO.GE’90 – Srl.
Case 106/77 Simmenthal (1978) ECR 629(Community law; direct applicability,primacy).
Mål 106/77 – Simmenthal – Rec. 1978, s.629 (gemenskapsrätten, direkt effekt,företräde)
(1999) ECR I1459 (national measures for preventingabuse of Community law).
1999,s.I-1459(nationellaåtgärderförattförhindra att gemenskapsrätten missbrukas)
Powers of the Community
EG:s behörighet
Case 8/55 Fédéchar (1955-56) ECR 291(implied powers; official fixing of prices).
1955/56, s.291 (implicita befogenheter; auktoritativtfastställande av priser)
Case C-213/89 Factortame (1990) ECR I2466 (direct applicability; primacy of Community law).
Sammanslagna mål C-6 – Francovich –och 9/90 – Bonifaci – Rec. 1991, s.
Case6/76Kramer(1976)ECR1279(external relations; international commitments; authority of the Community).
Mål 6/76 – Kramer – Rec. 1976, s.
Opinion 1/76 (1977) ECR 759 ff. (externalrelations; international commitments;authority of the Community).
1279(EG:s yttre förbindelser, folkrättsliga förpliktelser, behörighet)
Opinion 1/78 (1979) ECR 2871 (divisionof powers between the Community andthe Member States).
Yttrande1/78–Rec.1979,s.2871(uppdelning av behörigheter mellan EGoch medlemsstaterna)
Opinion 2/91 (1993) ECR I-1061 (distribution of powers between the Communityand the Member States).
1974, s.1337 (direkt effekt, fri rörlighet)
Opinion 1/94 (1994) ECR I-5267 (WTOAgreement; distribution of powers).
Yttrande 1/91 – Rec. 1993, I-6079 (EESavtal I – uppdelning av behörigheter)
Case 322/88 Grimaldi (1989) ECR 4416(recommendations; direct effect or itsabsence; observance by national courts).
Mål 322/88 – Grimaldi – Rec. 1989, s.4416 (rekommendationer, [avsaknad av]direkt effekt, beaktande av nationelladomstolar)
Case 65/75 Tasca (1976) ECR 291 (regulations; direct effects).
Mål 65/75 – Tasca – Rec. 1976, s.
Case 188/89 Forster (1990) ECR I-3343(directives; horizontal direct effect).
291(förordningar, direkt effekt)
Case 469/93 Chiquita Italia (1995) ECR I4533 (direct effect of provisions of the GATT and the Lomé Convention).
Mål C-469/93 – Chiquita Italia – REG.1995, s. I-4533 (direkt effekt av GATT-bestämmelser och Lomé-avtal)
Case44/79 Hauer(1979)ECR3727(fundamental rights; right to property).
Mål C-368/96 – Generics Ltd. – REG.1998, s. I-7967 (protokollförklaring, beaktande vid tolkningen)
Case 293/83 Gravier (1985) ECR 593(equal treatment; students’registrationfee).
1125 (grundläggande rättigheter, generella rättsprinciper)
Case 265/87 Schräder (1989) ECR 2263(rights of ownership; freedom to pursue atrade or profession; restrictions).
Mål 46/87 och 227/88 – Hoechst – Rec.1989, s. 2919 (grundläggande rättigheter,principen om rätt till försvar, förvaltningsförfarandet, rätt till hemfrid, hänvisning tillden europeiska konventionen om skyddför de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna)
Case62/90 Commissionv Germany(1992) ECR I-2575 (fundamental rights;observance by Member States; restrictionsin the public interest).
Mål 100/88 – Oyowe och Traore – Rec.1989, s.
Case T-105/95 WWF (World Wide Fundfor Nature) v Commission (1997) ECR II-313 (basic procedural rights; public accessto Council and Commission documents).
4304 (grundläggande rättigheter,åsikts- och yttrandefrihet)
Cases 248 and 249/95 SAM Schiffahrt und Stapf (1997) ECR I-4475 (protection ofproperty rights and their substance).
I-4165 (grundläggande rättigheter, etableringsrätt, yrkesfrihet)
General principles of law (selection)
Mål C-137/95 – Richardson – REG. 1995,s.
Case 61/79 Denkavit (1980) ECR 1205.
Mål 61/79 – Denkavit – Rec. 1980, s.1205
Cases 66, 127 and 128/79 Salumi (1980)ECR 1237.
Mål 66/127 och 128/79 – Salumi – Rec.1980, s. 1237
Case 826/79 Mireco (1980) ECR 2559.
Mål 826/79 – Mireco – Rec. 1980, s. 2559
Protection of legitimate expectations
Mål T-162/94 – NMB m.fl. – REG. 1996, s.II-427
Cases T-551/93, T-231–234/94 Industrias Pesqueras Campos and others (1996) ECRII-247.
Mål C-233/94 – Tyskland/rådet och Europaparlamentet – REG. 1997, s. I-2405
Cases 31–44/91 Lageder (1993) ECR I1761.
Mål C-31-44/91 – Lageder – Rec. 1993, s.I-1761
Case T-29/92 SPO (1995) ECR II-289.
Skydd för berättigade förväntningar
TABLE OF EQUIVALENCES REFERRED TO IN ARTICLE 12OF THE TREATY OF AMSTERDAM
JÄMFÖRELSETABELL ENLIGT ARTIKEL 12 I AMSTERDAMFÖRDRAGET
B. Treaty establishing the European Community
B. Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen
TITLE Article
AVDELNING I I Artikel G
1233 a3 b3 c (*)44 a4 b55 a (*)66 a (*)7 (repealed)7 a7 b (repealed)7 c7 d (*)
1233 a3 b3 c (*)44 a4 b55 a (*)66 a (*)7 (upphävd)7 a7 b (upphävd)7 c7 d (*)