natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 8 January 1996, using the Commission's standard complaint form (OJ 1989, C26/6) the association made, together with the community of Mytika, a complaint alleging non-compliance with Community law by the Greek Ministry of Environment, Regional Planning and Public works.
Sammanslutningen inlämnade tillsammans med kommunen Mytika den 8 januari 1996 på kommissionens standardformulär (EGT 1989, C26/6) ett klagomål i vilket den gjorde gällande att det grekiska ministeriet för miljö, regional planering och offentliga arbeten inte efterlevde gemenskapsrätten.
The complaint concerned the Ministry's joint decision N° 30146/94 of 11 July 1995 to discharge processed sewage into the Ionian sea at Kalamitsi.
Klagomålet gällde ministeriets gemensamma beslut nr 30146/94 av den 11 juli 1995 om att släppa ut renat avloppsvatten i Joniska havet vid Kalamitsi.
According to the complainant, this decision was contrary to Community and national environmental law.
Enligt klaganden stred detta beslut mot gemenskapsrätten och den nationella miljölagstiftningen.
The association also asked the Commission to suspend its funding of the project mentioned under (i) above.
Sammanslutningen begärde också att kommissionen tills vidare skulle upphöra med sin finansiering av det projekt som anges under punkt i) ovan.
The association also sent to the Commission five other letters on 7 February 1996, 8 March 1996, 6 May 1996, 15 July 1996, and 8 January 1997, in which it provided new information as regards its original complaint.
Sammanslutningen skickade också fem andra brev till kommis sionen av den 7 februari 1996, 8 mars 1996, 6 maj 1996, 15 juli 1996 och den 8 januari 1997, där den lämnade nya uppgifter som gällde det ursprungliga klagomålet.
DG XVI never answered those let ters and did not inform the association about the progress of its complaint.
GD XVI besvarade aldrig dessa brev och informerade inte sammanslutningen om den fortsatta handläggningen av dess klagomål.
The Commission's opinion
UNDERSÖKNINGEN Kommissionens yttrande
The complaint was forwarded to the Commission in June 1997.
Klagomålet vidarebefordrades till kommissionen i juni 1997.
As regards the first allegation, the Commission's opinion stated that the competent service informed the complainant that, according to Article 2.1 of the Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents, the application should be made in writing.
När det gällde det första påståendet angav kommissionen I sitt yttrande att den behöriga enheten informerat klaganden om att ansökan enligt artikel 2.1 i kommis sionens beslut av den 8 februari 1994 om allmänhetens tillgång till kom missionens handlingar måste ske i skriftlig form.
The Commission observed that, upon receipt of a written demand, it would see no obstacle to sending the decision to the complainant, but such a request had not been received.
Kommissionen uppgav att den, om den fått en skriftlig begäran, inte skulle ha sett något hinder för att skicka beslutet till klaganden, men att någon sådan begäran inte inkommit.
As regards the second allegation, the Commission observed that, accord ing to Article 10.7 of Council Regulation N° 1164/94,1 only the key details of the Commission's decisions have to be published in the Official Journal.
Kommissionen konstaterade när det gällde det andra påståendet att endast de viktigaste uppgifterna i kommissionens beslut i enlighet med artikel 10.7 i rådets förordning nr 1164/941 skall offentliggöras i EGT.
For the present project the key details had been published in OJ C 122 of 19 April 1997.
Vad gäller projektet i fråga hade de viktigaste uppgifterna offentliggjorts i EGT C 122 av den 19 april 1997.
However, the Commission explained the delay between the adoption of the decision and its publication in the Official Journal by refer ring to the size and the nature Of the publication which grouped together 66 projects adopted on different days.
Kommissionen förklarade dock fördröjningen från det att beslutet antagits tills det offentliggjordes i EGT med hänvisning till att offentliggörandet omfattade inte mindre än 66 projekt av olika slag som antagits vid olika tillfällen.
Given that, once adopted, the decisions are notified to the Member States, the key details are only published for transparency reasons.
Med tanke på att besluten meddelas med lemsstaterna så snart de antagits offentliggörs endast de viktigaste uppgifterna för att ge möjlighet till insyn.
Therefore the Commission prefers to group together the information related to different projects instead of publishing it in separate parts of the Official Journal.
BESLUT manföra den information som gäller olika projekt framför att offentliggöra informationen successivt i olika delar av EGT.
With regard to the third allegation, the Commission first observed that its services had concluded that the project did not violate Community law, and that, therefore, the complaint did not need to be registered.
När det gäller det tredje påståendet framhöll kommissionen först att dess enheter hade kommit fram till att projektet Inte stred mot gemenskapsrätten och att klagomålet därför inte behövde registreras.
More particularly, there was no violation of Directive 85/337/EEC,2 which entered into force after the project had started in 1985.
Framför allt förelåg inte någon överträdelse av direktiv 85/337/EEG1, som trädde i kraft efter det att projektet hade påbörjats 1985.
It was only after a preliminary decision of the Greek Council of State, and after an environmental impact assessment decided by the Minister of Environment, that the Commission decided on 5 November 1996 to cofinance the project.
Det var först sedan ett preliminärt beslut fattats av Greklands statsråd och efter det att en miljökonsekvensbedömning beslutats av miljöministeriet som kommissionen den 5 november 1996 fattade beslut om att medfinansiera projektet.
This decision had been taken in conformity with the decision of the Greek Council of State.
Detta beslut hade fattats i överensstämmelse med det grekiska statsrådets beslut.
The Commission observed that, further to his complaint dated 8 January 1996, two acknowledgement receipts had been sent to the complainant on 17 January and 19 February 1996, by respectively the Regional Fund and the Cohesion Fund Divisions, but that it was not necessary to answer all the other letters which the association had sent to the Commission.
Kommissionen konstaterade att efter klagomålet av den 8 februari 1996 två mottagningsbevis hade skickats till klaganden, den 17 januari och den 19 februari 1996, från respektive Regionalfonden och Sammanhållningsfonden, men att det inte hade ansetts nödvändig att besvara alla de övriga brev som sammanslutningen sänt till kommissionen.
However, on 23 July 1997, the Cohesion Fund Division sent a letter to the complainant in which it answered all previous letters.
Den 23 juli 1997 skickade dock Sammanhållningsfondens avdelning ett brev till klaganden i vilket den besvarade alla tidigare brev.
The complainant maintained his allegation that the publication of the deci sion 5 months after its adoption constituted an irregularity and that the association had received no information about it.
Klaganden vidhöll sitt påstående att det var oriktigt att offentliggöra beslutet fem månader efter det att det hade fattats och att sammanslutningen inte hade informerats om beslutet.
The complainant further observed that the Commission's assertion that there was no violation of Community law was wrong and that the Commission never informed the association about the fact that the complaint had been rejected.
Klaganden menade vidare att kommissionens försäkran om att det inte förekommit någon överträdelse av gemenskapsrätten var felaktig och att kommissionen aldrig hade informerat sam manslutningen om att klagomålet hade avvisats.
The com plainant concluded that for a whole year he received no reply at all to his letters which had been ignored by the Commission.
Klaganden anförde slutligen att han under ett helt år inte hade fått något som helst svar på sina brev och att kommissionen helt struntat i dem.
1 The alleged failure to send a copy of the decision granting finan cial support
1 Den påstådda underlåtenheten att skicka en kopia av beslutet om beviljande av ekonomiskt stöd
The Ombudsman noted that, as regards a request for a copy of a Commission decision to cofinance a project, Article 2.1 of Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents provides that all applications for access to documents shall be made in writing to the relevant Commission department.
Ombudsmannen konstaterade att det, vad det gällde begäran om en kopia av kommissionens beslut om att medfinansiera ett projekt, i artikel 2.1 i kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om allmänhetens till gång till kommissionens handlingar föreskrivs att alla ansökningar om tillgång till handlingar skall göras skriftligt och ställas till berörd avdelning inom kommissionen.
The com plainant was informed by the competent Commission service of this for mality in order to obtain the requested document.
Klaganden informerades av den behöriga enheten inom kommissionen om denna formalitet för att få tillgång till den begärda handlingen.
However, it appeared that the complainant did not produce such a written demand to DG XVI.
Det framgick emellertid att klaganden inte inkommit till GD XVI med någon sådan skriftlig begäran.
Under these circumstances, the fact that the Commission did not send him a copy of the decision did not constitute an instance of maladministration. istration.
BESLUT honom någon kopia av beslutet inte något administrativt missförhål lande.
2 The alleged failure of appropriate publication of the decision in the Official Journal
2 Den påstådda underlåtenheten att på rätt sätt offentliggöra beslutet i EGT
2.1 The complainant alleged that the decision to cofinance the project had not been appropriately published in the Official Journal and that five months passed between the adoption of the decision and its publication.
Klaganden gjorde gällande att beslutet om att medfinansiera pro jektet inte hade offentliggjorts i EGT på rätt sätt och att det hade gått fem månader från den tidpunkt då beslutet antogs till tid punkten för offentliggörande.
The Commission replied that the key details of the present decision were published in the OJ C 122 of 19 April 1997.
Kommissionen svarade att de viktigaste uppgifterna i beslutet I fråga hade offentliggjorts i EGT C 122 den 19 april 1997.
2.2 Article 10.7 of Council Regulation N° 1164/94 provides that only the key details of decisions of the Commission approving projects and granting financial support from the Cohesion Fund shall be published in the Official Journal.
Enligt artikel 10.7 i rådets förordning nr 1164/94 skall endast de viktigaste uppgifterna i kommissionens beslut om godkännande av projekt och beviljande av ekonomiskt stöd från Sammanhållningsfonden offentliggöras i EGT.
The Regulation does not foresee a time limit for this publication.
I förordningen föreskrivs Ingen tidsgräns för offentliggörandet.
In the present case the decision was taken on 5 November 1996 and its key details were published on 19 April 1997.
I det aktuella ärendet fattades beslutet den 5 november 1996 och de viktigaste uppgifterna offentliggjordes den 19 april 1997.
The Commission explained this five months delay by referring to the size and the nature of the publication which grouped together 66 projects adopted on different days.
Kommissionen förklarade detta dröjsmål på fem månader med hänvisning till att offentliggörandet var omfattande och av ett speciellt slag eftersom det sammanförde 66 projekt som antagits vid olika tillfällen.
It pointed out that its services prefer to group this information in one Official JournalInstead of publishing it separately.
Enligt kommissionen föredrar dess enheter att samla denna information i ett enda nummer av EGT framför att offentliggöra den successivt.
This explanation for the delay between the adoption and the publication of the deci sion appeared to be reasonable.
Denna förklaring till att det dragit ut på tiden mellan antagandet och offentliggörandet av beslutet föreföll rimlig.
Therefore the fact that the deci sion was only published on 19 April 1997 did not constitute an instance of maladministration.
Den omständigheten att beslutet offentliggjordes först den 19 april 1997 utgjorde därför inte något administrativt missförhållande.
The alleged failure to inform the complainant about the outcome of his complaint concerning non-compliance with Community law (Article 169 procedure)
Denna del av klagomålet gällde ett påstått administrativt missförhållande i samband med handläggningen av ett klagomål om att en medlemsstat hade överträtt gemenskapsrätten.
As regards this administrative procedure, the Commission had, in its com ments in the framework of the Ombudsman's own initiative inquiry 303/97/PD,1observed that all complaints which reached the Commission were registered and that no exceptions were made to this rule, that it acknowledged receipt of the complaint, and that the complainant was kept informed about the action taken by the Commission in response to the complaint, or whether no action had been taken on it.
När det gällde denna handläggning hade kommissionen i sina kommentarer inom ramen för den undersökning som ombudsmannen gjort på eget initiativ 303/97/PD1 påpekat att alla klagomål som inkom till kommissionen undantagslöst registrerades, att mottagandet av klagomålet bekräftades och att klaganden hölls underrättad om vilka åtgärder kommissionen vidtog med anledning av klagomålet eller om det hade lämnats utan åtgärd.
The Commission also observed that a deci sion to close a file without taking any action must be taken on every complaint within a maximum period of one year from the date on which it was registered.
Kommissionen menade också att ett beslut att avsluta ett ärende utan åtgärd måste fattas ¡nom en tid av högst ett år efter det datum då ärendet registrerades. rades.
In the present case it appeared that two acknowledgement receipts were sent to the complainant in January and February 1996.
I detta ärende framkom det att två mottagningsbevis hade skickats till klaganden, ett i januari och ett i februari 1996.
The Commission then decided not to register the complaint because it concluded that there was no violation of Community law.
Kommissionen beslutade därefter att inte registrera klagomålet eftersom den kommit fram till att det inte förelåg någon överträdelse av gemenskapsrätten.
However, the Commission did not inform the complainant about the fact and the reasons why the complaint had not been registered.
Kommissionen underrättade dock inte klaganden om detta och om skälen till att klagomålet inte hade registrerats.
The Commission left the complainant without any written information about the outcome of his complaint until July 1997, i.e. 17 months after the acknowledgement receipts.
Kommissionen lämnade inte klaganden någon skriftlig information om hur hans klagomål hade fallit ut förrän i juli 1997, dvs. 17 månader efter mottagningsbevisen.
More particularly, during this period of 17 months in which the complainant had sent five letters asking for information on the progress of his com plaint, the Commission did not inform him why it found that there was no infringement of Community law.
Under dessa 17 månader hade klaganden dessutom skickat fem brev med begäran om information om hur hans klagomål fortskred, men kommissionen hade inte heller därvid upplyst honom om varför den hade kommit fram till att det inte förelåg någon överträdelse av gemenskapsrätten.
The Ombudsman noted that, according to the Commission's own observations in the framework of his own initiative inquiry, no exceptions were made to the rule that all complaints received by the Commission were registered, and a decision to close a file without taking any action must be taken within a maximum period of one year from the date when the complaint was registered.
Ombudsmannen konstaterade att enligt kommissionens egna kommentarer till hans undersökning på eget initiativ alla till kommissionen inkomna klagomål undantagslöst registreras och att ett beslut att avsluta ett ärende utan åtgärd måste fattas inom högst ett år efter det datum då klagomålet registrerades.
Even if the commitments which the Commission undertook in the framework of the own initiative inquiry dated from after the lodging of the present complaint, the principles of good administrative behaviour require that the Commission should have informed the complainant adequately and as soon as possible about the out come of his complaint.
3.3 Även om den skyldighet som kommissionen åtagit sig inom ramen för ombudsmannens egen undersökning daterade sig från en senare tidpunkt än när det klagomål det här rör sig om fram ställdes kräver principerna om god förvaltningssed att kommis sionen så snart som möjligt borde ha informerat klaganden på lämpligt sätt om utfallet av hans klagomål.
DECISIONS complainant during 17 months without any written information about the outcome of his complaint, constituted an instance of maladministration.
Alltså utgjorde det ett administrativt missförhållande att kommissionen i detta ärende inte informerade klaganden om att den inte hade registrerat kla gomålet och varför den inte hade gjort det, samt att den under 17 månader inte ens hade lämnat klaganden någon skriftlig information om hur hans klagomål hade utfallit.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into parts 1 and 2 of this com plaint, there appeared to have been no maladministration by the Commission.
Mot bakgrund av resultatet av ombudsmannens undersökning av punkterna 1 och 2 i detta klagomål föreföll det inte föreligga några administrativa missförhållanden från kommissionens sida.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into part 3 of this complaint, it appeared necessary to make the following critical remark :
Mot bakgrund av resultatet av ombudsmannens undersökning av punkt 3 i detta klagomål föreföll det nödvändigt att göra följande kritiska anmärkning:
According to the Commission's own observations in the framework of the Ombudsman's own initiative inquiry 303/97/PD, no exceptions are made to the rule that all complaints received by the Commission are registered, and a decision to close a file without taking any action must be taken within a maximum period of one year from the date when the complaint was registered.
Enligt kommissionens egna kommentarer inom ramen för den under sökning som ombudsmannen gjort på eget initiativ (303/97/PD) registreras utan undantag alla klagomål som kommer in till kommissionen och ett beslut att avsluta ett ärende utan åtgärd måste fattas inom högst ett år efter det datum då klagomålet registrerades.
Even if the commitments which the Commission undertook in the framework of this own initiative inquiry date from after the lodging of the present complaint, the principles of good administrative behaviour require that the Commission should have informed the complainant adequately and as soon as possible about the outcome of his complaint.
Även om den skyldighet som kommissionen åtagit sig inom ramen för ombudsmannens egen undersökning daterade sig från en senare tidpunkt än när det kla gomål det här rör sig om framställdes kräver principerna om god för valtningssed att kommissionen snarast borde ha informerat klaganden på lämpligt sätt om utfallet av hans klagomål.
Therefore, the fact that in the present case the Commission did not inform the complainant about the fact and the reasons why it did not register the complaint, and even left the complainant during 17 months without any written information about the outcome of his complaint, constituted an instance of maladministration.
Alltså utgjorde det ett administrativt missförhållande att kommissionen i detta ärende inte
Given that this aspect of the case concerned procedures relating to specific events in the past, it was not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.
BESLUT informerade klaganden om att den inte hade registrerat klagomålet och varför den inte hade gjort det, samt att den under 17 månader inte ens hade lämnat klaganden någon skriftlig information om hur hans kla gomål hade utfallit.
The Ombudsman therefore closed the case.
Eftersom denna aspekt av ärendet berörde förfaranden som hade att göra med vissa tidigare händelser, var det inte lämpligt att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning och ombudsmannen avslutade därför ärendet.
CHANGE OF RECRUITMENT POLICY
ÄNDRAD REKRYTERINGSPOLICY
Decision on complaint 320/97/PD against the European Commission
Beslut i klagomålet 320/97PD mot Europeiska kommissionen
In April 1997, Mr R. complained to the Ombudsman that the way in which the Commission had dealt with his recruitment constituted maladministration. tion.
R klagade i april 1997 till ombudsmannen och uppgav att det sätt på vilket kommissionen rekryterat honom utgjorde ett fall av administrativt missförhållande. hållande.
In June 1994, Mr R. had passed a selection procedure organized by the Commission for establishing a reserve list for the recruitment of temporary posts in grades A7/6, 65T/XXIII/93.
R hade i juni 1994 godkänts vid ett urvalsförfarande som anordnats av kommissionen för att upprätta en reservlista för rekrytering av tillfälligt anställd personal i lönegraderna A7/6, 65T/XXIII/93.
In September 1996, while he was work ing in Peru, Mr R. was called by a Commission official from DG IB, who wanted to know if he would be interested in a post concerning Latin America.
I september 1996 då R arbetade i Peru fick han ett telefonsamtal från en tjänsteman från kom missionens GD IB som ville veta om han var intresserad av en anställning som gällde Latinamerika.
Mr R. confirmed his interest.
R bekräftade att han var intresserad.
In November 1996, Mr R. received a letter from Directorate General IX inviting him to an interview in Brussels and to the necessary medical examina-
R fick i november 1996 ett brev från Generaldirektorat IX där han kallades till en intervju i Bryssel och till sådana läkarundersökningar som krävdes i händelse av anställning.
The interview and the medical exarrv ¡nations took place later the same month.
Intervjun och läkarundersökningen ägde rum senare i samma månad.
On 6 December 1996 Mr R. was informed orally by DG IB that he was offered the post in question.
Den 6 december 1996 informerades R muntligt av GD IB om att han erbjöds anställningen i fråga.
By note of 16 December 1996, DG IB asked DG IX to put the recruitment procedure in motion as soon as possible.
I ett meddelande av den 16 december 1996 bad GD IB att GD IX snarast skulle påbörja rekryteringsförfarandet.
On 13 January 1997 Mr R. contacted DG IX. He was told that his recruit ment was certain and that he would receive a fax to that effect within a week.
R kontaktade den 13 januari 1997 GD IX och fick med säkerhet veta att han hade rekryterats och att han skulle få ett fax med denna innebörd inom en vecka.
On 16 January 1997, DG IX informed Mr R. that the recruitment pro cedure was blocked by a decision to close the relevant reserve list, and therefore he could not be recruited.
Den 16 januari 1997 underrättades R av GD IX om att rekryteringsförfarandet hade stoppats av ett beslut om att avveckla den gällande reservlistan och att han därför inte kunde rekryteras.
Mr R. was never informed in writing that the reserve list had been closed.
R fick aldrig någon skriftlig information om att reservlistan hade upphört att gälla.
By letter of 15 March 1997, Mr R. informed the Commission that he did not find this way of proceeding appropriate.
R framförde i ett brev av den 15 mars 1997 till kommissionen att han ansåg att detta förfarande var otillbörligt.
In his complaint to the Ombudsman, Mr R. claimed that the Commission's way of proceeding constituted maladministration.
I sitt klagomål till ombudsmannen hävdade R att kommissionens sätt att gå till väga var ett administrativt missförhållande.