natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The UN millennium summit, for example, defined an absolute measure of poverty as a state in which someone has
Regioner som är oförmögna att mobilisera och se den ekonomiska potentialen hos stora grupper av den egna befolkningen, har sämre
The countries in which the proportion of people with poverty levels of income is lowest are Denmark, Luxembourg, the Netherlands and Austria (and probably Finland and Sweden as well, though they did not participate in the 1996 European Community Household Panel survey on which the figures are based).
1.2 Social sammanhållning inte i 1996 års "European Community Household Panel" på vars undersökning uppgifterna grundas. Förutom att andelen fattiga i dessa fyra länder endast utgör omkring 11­12 procent, så har dessa länder en nationell inkomst­nivå som är högre än EU:s genomsnitt.
Not only are the poverty rates in these four countries only around 11-12%, but this is relative to a national income which is higher than the EU average (Graph 6).
Detta innebär att mycket få personer skulle hamna under fattigdomsgrän­sen om ett medianvärde för hela EU ¡stället hade an­vänts för att bestämma fattigdomsgränsen (figur 6).
less than $1 a day to live on. Few people if any in the EU are in this position, though given price levels and the nature of the economy and society in the Union, a sum of significantly more than this would be necessary to prevent someone living in absolute poverty here.
ekonomins och samhällets sätt att fungera inom unio­nen, så krävs ett väsentligt högre belopp för att undvika att någon skall leva 1 fattigdom.
What this sum should be is very difficult to define.
Hur stort detta belopp bör vara är dock mycket svårt att slå fast.
Partly because of this, it has long been decided that a relative measure is more relevant for assessing poverty in the Union, in the sense that this is more indicative of deprivation in relation to the living standards of people generally.
Delvis beroen­de på detta har man sedan länge inom unionen beslutat sig för att ett relativt mått är mer relevant för att försöka definiera begreppet fattigdom. Detta för att det är mer beskrivande för hur levnadsnivån avviker från den gene­rella levnadsstandarden.
Accordingly, the focus tends to be on the proportion of the population with incomes below a certain level relative to the average, though again there is scope for disagreement about the appropriate level to take.1
Följaktligen har istället upp­märksamheten riktats mot hur stor andel av befolkning­en som har en inkomst under en viss nivå i relation till genomsnittet. Detta trots de problem som finns med att komma överens om hur hög denna nivå böra vara.'
In practice, the main measure of poverty used in the EU at present is the Eurostat definition: the percentage of people with an income of 60% or less of the median income in the country in which they live.2 Although this means that the poverty line, in terms of absolute values, differs between countries, it is indicative of relative deprivation in the country concerned.
I praktiken utgår det mått på fattigdom som idag huvud­sakligen används från Eurostats definition. Det innebär att man mäter den andel av befolkningen som har en In­komst som är 60 procent eller lägre än medianinkoms­ten i det land där man bor.2 Även om detta betyder att fattigdomsgränsen, i absoluta termer, varierar mellan olika länder, så ger det en uppfattning om fattigdomens omfattning 1 relativa termer 1 respektive land.
At the other extreme, the countries where the poverty rate is highest are Portugal and Greece, in which 21-22% of the population have income below the poverty line.
I de länder som har störst andel fattiga ­ Portugal och Grek­land ­ har 21 till 22 procent av befolkningen en inkomst som ligger under gränsen för fattigdom.
This understates the scale of the problem in an EU context, since these two countries have the lowest level of median income in the Union.
Detta underskat­tar dock problemets omfattning i ett EU­sammanhang, eftersom dessa två länder har unionens lägsta medianin­komst.
A further point of interest is the persistence of poverty, as indicated by the proportion of people with income below the poverty line in each of the three years for which comparable data are available.
En ytterligare aspekt av Intresse är hur pass stabila dessa mönster är över tiden. Det kan uppskattas genom att mäta den andel av befolkningen som har en inkomstni­vå under gränsen för fattigdom för de tre år där det finns tillgängliga data.
This is clearly more important than the figure for a single year, which may reflect only a temporary state of affairs for some of those concerned.
Sju procent, av de personer som finns med i underlaget under åren 1994 till och med 1996, har en inkomstnivå som är lägre än 60 procent av medianin­komsten under samtliga tre år. Detta kan jämföras med motsvarande uppgift för 1996 som är 17 procent.
Persistent poverty in the EU is slightly less than half the figure for a single year, 7% of the people covered between 1993 and 1995 having an income below 60% of the median in each of these three years, as opposed to 17% in 1995 (the figure being lower than that quoted earlier because not all the people were surveyed every year).
(Den, i jämförelse med ovan redovisade, något lägre siffran be­ror på att samtliga personer som ingår i undersökningen inte finns med under alla tre år.)
Using this measure, 18%, or more than one in six, of people in the EU had an income below the poverty level in 1995.
Detta sätt att mäta på innebär att 18 procent (var sjätte invånare) av EU:s befolkning hade en inkomst under fat­tigdomsgränsen 1996.
This proportion does not seem to have changed much in recent years, though the figures which exist on a comparable basis are only for the period 1993 to 1995, which is too short to determine much about changes.
Andelen förefaller inte ha föränd­rats anmärkningsvärt under senare år. Uppgifterna som jämförelsen baseras på omfattar dock endast perloden 1994 till 1996, vilket är en för kort period för att konstatera om några avgörande förändringar ägt rum.
While early indications are that the proportion might have declined since 1995, this remains to be confirmed.
Vissa tecken tyder på att andelen kan ha minskat efter 1996, vilket emellertid återstår att bekräfta.
There is some tendency for the persistence of poverty to be disproportionately higher in countries with high poverty rates in 1995.
Det finns en viss tendens till att fattigdomens varaktighet är oproportionellt högre i länder med en hög andel fatti­ga 1996.1 Danmark och Nederländerna utgjorde de var­aktigt fattiga endast tre procent av befolkningen, vilket motsvarar en fjärdedel av andelen för 1996.
In Denmark and the Netherlands, persistent poverty affected only 3% of the population, only a quarter of the proportion in 1995, which means that not only is poverty low in these two countries, but for most, it is a temporary state of affairs.
Detta bety­der att det inte bara är en låg andel fattiga i dessa två länder, utan också att det för flertalet bara är en tillfällig belägenhet.
Conversely, in Portugal, which had the highest level of poverty in 1995, more than half (12% of the population) were affected by persistent poverty, while in Greece, the figure was only slightly less (10% of the population).
I Portugal, med högst andel fattiga 1996, så ingår hälften av dem som låg under gränsen för fattig­dom det enskilda året i gruppen varaktigt fattiga (12 pro­cent av befolkningen). För Grekland är motsvarande uppgift något lägre (10 procent av befolkningen).
The main exception to the general relationship is the UK, where the proportion with income below the poverty line in 1995 was relatively high (19%), but where only 7% of people had income below this level in each of the three years.
Det huvudsakliga undantaget från det generella sambandet är StorBritannien, där andelen med en inkomst under gränsen för fattigdom 1996 är relativt hög (19 procent), men där endast sju procent av befolkningen hade en in­komst under denna nivå samtliga tre år.
For the candidate countries in Central Europe, there are no comparable data available.
För ansökarländerna i Centraleuropa finns det inga jäm­förbara data tillgängliga.
The studies which have been undertaken, however, suggest that the figures might be higherthan in the EU as income dispersion has widened over the 1990s due to the reduction
Av hittills genomförda studier kan man emellertid dra slutsatsen att motsvarande ande­lar sannolikt kan vara högre än inom EU, beroende på att inkomstskillnaderna har ökat under 1990­talet.
1.2 Social cohesion risk in Portugal, Spain, France Belgium and Italy- indeed, in Italy (where the risk of poverty is highest for large families), they are at no more risk than other households.
Av studierna framgår också att fattigdom i landsbygdsområden, i vilka undersökningarna har genomförts, är ett allvarligt problem (se faktaruta: "Landsbygdens inkomster och fattigdom 1 ansökarländerna").
in employment and a decline in real wages of the less skilled.
medianinkomsten är fem eller sex gånger större jämfört med befolkningen i genomsnitt.
They also show that poverty in rural areas, on which research has been carried out, is a serious problem (see Box 'Rural income and poverty in the candidate countries').
I Portugal, Spanien, Frankrike, Belgien och Italien är situationen till stor del den motsatta, då motsvarande risk är relativt liten. I Italien (där risken för fattigdom är störst för stora familjer) är inte risken större än för andra hushåll.
Factors linked to poverty: unemployment, low education and one parent families
Faktorer som är kopplade till fattigdom: arbetslöshet, låg utbildningsnivå och ensamstående föräldrar
Links between education and earnings: the implications of a single market for graduates for cohesion countries
Sambandet mellan utbildning och inkomster: den gemensamma marknadens betydelse för högskoleutbildade i sammanhållningsländerna
The causes of poverty are numerous, but here are a few factors which are strongly associated with low income, particularly on a persistent basis (see Table A.5).
Orsakerna till fattigdom är många, men här behandlas några faktorer som starkt kan kopplas samman med en i synnerhet varaktigt låg inkomstnivå (se tabell A.5).
In the EU, six categories of people are at particular risk of having a poverty level of income: the unemployed, lone parentfamilies, those with low education, those in retirement, families with many children and those of working-age not in employment (because of disability, for example).
Inom EU löper sex kategorier av befolkningen en särskild risk att få en inkomstnivå under gränsen för fattigdom. Dessa är: arbetslösa, ensamstående föräldrar, lågutbildade, pensionärer, familjer med många barn och de i arbetsför ålder som står utanför arbetsmarknaden (t. ex. på grund av handikapp).
The link between education and income levels is of particular interest (see Graph A.3).
Sambandet mellan utbildning och inkomst är speciellt viktigt (se figur A.3).
While in all Member States, income increases significantly with educational attainment levels, people with university education or the equivalent tend to have similar income levels (adjusted for cost of living) across the EU, which suggests perhaps the emergence of a single market for graduates.
I samtliga medlemsstater innebär en högre utbildningsnivå också högre inkomster. Det finns också en tendens till att högskoleutbildade inom EU har en likartad inkomstnivå (justerat för skillnader i levnadsomkostnader), vilket kan vara ett tecken på att det skapats en gemensam arbetsmarknad för högskoleutbildade.
Although many obstacles remain, such as a lack of transferability of qualifications or language difficulties, there are signs of increased international mobility among young graduates, in particular.
Även om många hinder återstår, som t. ex. när det gäller att tolka olika länders kvalifikationskrav eller bristande språkkunskaper, så finns det tecken på att den internationella rörligheten bland 1 synnerhet yngre högskoleutbildade ökar.
A possible effect of this is a trend towards equalisation of graduate pay across countries, while earnings of those with lower qualifications continue to vary .
En tänkbar effekt av detta är en utveckling med minskade löneskillnader mellan olika länder för högskoleutbildade, medan inkomsterna för de med lägre kvalifikationer fortsätter att variera.
The widening income gap which results in the less prosperous countries may put increasing pressure on social cohesion.
De ökade inkomstskillnader na som uppstår i de mindre välutvecklade länderna kan komma att öka pressen på social sammanhållning.
An uncertain long-term trend
En osäker långsiktig trend
A number of people fall into more than one of these groups.
Ett antal Individer hamnar i mer än en av dessa grupper.
For example, a large proportion of the unemployed have low education.
Exempelvis har en stor andel av de arbetslösa även en låg utbildningsnivå.
The first three characteristics, however, are the most noteworthy.
De tre förstnämnda beskrivningsfaktorerna är emellertid de mest väsentliga ¡nom EU som helhet -men nödvändigtvis inte i varje enskild medlemsstat.
In the EU as a whole - though not necessarily in individual Member States - the unemployed and lone parents are three times more likely than people generally to fall below the poverty line, reflecting in both cases the loss of income from employment (a disproportionate number of lone parents are not in work).
Sannolikheten att de som är arbetslösa och ensamstående föräldrar skall hamna under gränsen för fattigdom är tre gånger högre i jämförelse med befolkningen generellt. I båda fallen beror det på ett bortfall av arbetsinkomst (ett oproportionellt stort antal ensamstående föräldrar är utan arbete).
Many of these and others with low incomes have low educational attainment.
Flera av dessa och andra med låga inkomster har en låg utbildningsnivå.
Moreover, the information revolution is likely to mean that poor education will become a more important determinant of poverty in the future.
Dessutom kommer IT-revolutionen sannolikt att innebära att en låg utbildningsnivå blir en allt viktigare förklaringsfaktor till fattigdom i framtiden.
The factors underlying poverty levels of income give mixed messages for long-term trends in social cohesion.
De bakomliggande faktorerna som bestämmer inkomst nivåns gräns för fattigdom pekar i olika riktningar när det gäller den sociala sammanhållningens långsiktiga ut veckling.
On the one hand, continued economic growth and higher levels of employment may reduce the proportion of people with low income, insofar as the relative numbers without earnings from work are reduced.
Å ena sidan så kan en fortsatt ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning minska den andel av befolkning en som har en låg inkomst, 1 takt med att antalet utan ar betsinkomster minskar.
On the other, social trends mean that the number of lone parent families may continue to increase.
Å andra sidan så innebär den sociala trenden att antalet ensamstående föräldrar kan komma att fortsätta att öka.
Moreover, while education levels are rising across the EU, especially in the lagging regions, the growing dependency on information technology, and the high level of general education which is a precondition for being able to use this effectively, threatens to put those with low education levels at an increasing disadvantage.
Dessutom riskerar svårigheterna för lågutbildade att öka när utbildningsnivån stiger inom hela EU, men i synnerhet i de eftersläpande regio nerna, samt när beroendet av IT-teknologln, och en hög allmän kunskapsnivå för att använda tekniken, ökar.
The main characteristics of those with poverty levels of income differ between Member States, reflecting variations in both social policy and social structure.
Det som utmärker de inkomstgrupper som ligger under gränsen för fattigdom varierar mellan medlemsländerna, vilket beror på skillnader i såväl välfärdspolitik som social struktur.
For example, the unemployed are at particular risk in the UK, where they are four times more likely to have low incomes than people generally, while in Denmark, they are only slightly more at risk than average.
Exempelvis är de arbetslösa 1 Storbritannien särskilt utsatta, eftersom sannolikheten är fyra gånger större att de har en inkomst under den generella nivån i landet, medan sannolikheten för detta i Danmark bara är något större än jämfört med befolkningen i sin helhet.
This reflects the more comprehensive and generous unemployment benefit system in the latter than the former.
Förklaring en till detta är att Danmark har ett mer omfattande och ge neröst försäkringssystem för de arbetslösa.
The families concerned are most at risk in the UK and Ireland, where they are 5 or 6 times more likely than average to have income below 60% of the median.
Den största risken att hamna under gränsen för fattigdom löper en samstående med barn i Storbritannien och Irland.
Conversely, they are at relatively low
Sannolikheten i dessa länder för att familjerna i denna grupp har en inkomstnivå som är mindre än 60 procent av
Social transfers (other than pensions), which account for 9% of total household income in the EU, make a significant contribution to maintaining social
Transfereringarna ¡nom de sociala försäkringssystemen (exklusive pensioner), vilka motsvarar nio procent av EU-hushållens inkomster, är en viktig faktor för att bibehålla den sociala sammanhållningen.
1.2 Social cohesion cohesion.
1.2 Social sammanhållning
Rural income and poverty in candidate countries
Landsbygdens inkomstnivå och fattigdom i ansökarländerna
The effect of social transfers is evident if the proportion of people below the poverty line is compared with what it would be in the absence of transfers (Graph 7 and, in Annex, Graph A.4).
Betydelsen av de sociala transfereringarna blir upp­enbar om den andel av befolkningen som ligger un­der gränsen för fattigdom jämförs med vad andelen skulle ha varit om det inte funnits några transferering­ar (figur 7 och figur A.4 i bilagan).
In most Member States, transfers (in this case including pensions, some of which are from private sources) reduce the poverty rate by 30-40%.3 In Denmark, the figure is higher, while in Italy and Greece, and to a lesser extent Portugal, social benefits have much smaller effects on the distribution of income, reflecting both their smaller scale and less targeting on those with the lowest incomes.
I flertalet medlems­stater minskar transfereringarna (i detta fall inklusive pensioner) andelen fattiga med 30­40 procent.3I Danmark minskar andelen mer, medan ersättningar­na från transfereringssystemen i Italien och Gre­kland, och i en mindre utsträckning Portugal, har en mycket mindre betydelse för inkomstspridningen, vil­ket speglar såväl transfereringssystemens mer be­gränsade omfattning som att de i mindre grad riktar sig till dem med lägst inkomst.
In most countries, agricultural income has declined significantly since the beginning of transition.
Detta i sin tur åter­speglar de stora löneskillnaderna i dessa länder (vilket tydligt framgår av t. ex. Eurostat, Structure of Earnings Survey for 1995).
This has been particularly marked in Poland, Slovakia and Romania.
Detta har varit särskilt uttalat i Polen, Slovakien och Rumänien.
There are a number of reasons for this trend.
Det finns flera orsaker som förklarar denna utveckling.
First, at the beginning of transition, there was a sharp adjustment to world market prices, where trade was liberalised leading to a reallocation of resources in the agricultural sector.
För det första så skedde en omfattande an­passning till världsmarknadspriser under omställning­ens inledningsskede.
This was associated with declining terms of trade as input prices rose and producer prices fell.
Liberaliseringen av handeln ledde till en omfördelning av resurser ¡nom jordbruks­sektorn samtidigt som ländernas handelsvillkor försämrades när ¡nsatsvarupriserna steg och produ­centernas priser sjönk.
In many countries farmers reduced intensity of input use and shifted, particularly in sectors dominated by small scale farming, towards labour-intensive production systems.
I många länder minskade jord­brukarna användningen av insatsvaror och övergick, i synnerhet inom de delsektorer som dominerades av småskaligt jordbruk, till arbetskraftsintensiva produk­tionsmetoder.
Low opportunity costs of labour, linked to more general economic restructuring and lack of alternative sources of employment in rural areas supported this tendency.
Låga arbetskraftskostnader, tillsam­mans med en allmän ekonomisk omstrukturering och brist på alternativa sysselsättningsmöjligheter i lands­bygdsområden, bidrog till denna utveckling.
The result has meant that farm incomes, which before transition were at or above national wage levels, are now in many countries considerably lower than national wage levels.
Resultatet har inneburit att jordbrukarnas inkomstnivå är väsent­ligt lägre i många länder än den genomsnittliga nivån i landet.
In the UK and Ireland, in both of which social transfers reduce poverty rates substantially, the high proportion of people with low income is to a large extent due to a wide dispersion of income before transfers, which in turn reflects the wide dispersion of wages (as revealed, for example, by the Eurostat, Structure of Earnings Survey for 1995).
Detta bör också ses mot bakgrund av att jord­brukarnas inkomstnivå före omställningen av ekonomin låg över det nationella genomsnittet.
Despite the contribution of social transfers to maintaining social cohesion, it should be emphasised that, retirement pensions apart, they tend to tackle the symptoms rather than the underlying causes of poverty.
Trots socialförsäkringssystemens bidrag (oaktat ålders­pensioner) till att bibehålla den sociala sammanhåll­ningen så bör det understrykas att de mer är ett sätt att påverka symtomen på fattigdom snarare än dess orsa­ker.
As such, they do not in themselves provide a long-term solution to the problem.
Därmed utgör de inte i sig någon långsiktig lösning på problemet.
It is therefore important for them to be accompanied by structural measures aimed at tackling the root causes, in particular, unemployment, low education and inadequate skills, a lack of childcare support facilities and so on, which will also help to increase the growth potential of the economy.
Det är därför viktigt att de kompletteras med strukturella åtgärder som kan påverka problemets grundläggande orsaker och öka ekonomins tillväxtpo­tential. Till problemens orsaker hör framför allt arbetslös­het, låg utbildningsnivå och bristande kompetens samt bristande barnomsorg och stöd till barnfamiljer osv. En väl fungerande barnomsorg skulle också öka ekonomins tillväxtpotential.
The picture is, nevertheless, varied across the candidate countries.
Bilden varierar dock mellan olika ansökarländer.
Agricultural income per labour unit has remained relatively high in the Czech Republic and Hungary and to a lesser extent in Slovakia.
In­komsten per anställd i jordbruksnäringen är fortfarande relativt hög i Tjeckien och Ungern och i en lägre grad också i Slovakien.
In contrast, incomes are far lower in the remaining countries, particularly in Poland and Romania, reflecting very high levels of employment in agriculture combined with low productivity.
Detta i kontrast till övriga länder, i synnerhet Polen och Rumänien, där inkomstnivån är väsentligt lägre, vilket beror på att man har en mycket hög andel av sysselsättningen inom jordbrukssektorn i kombination med att produktiviteten är låg.
In all candidate countries, current evidence would suggest that agricultural labour incomes are considerably lower than in the European Union, even when adjusted for purchasing power.
De uppgif­ter som finns för närvarande tyder på att arbetskraftens inkomstnivå är betydligt lägre i samtliga ansökarländer än inom EU. Detta även om man justerar för skillnader i köpkraft.
In contrast, income per hectare remains relatively high in almost all countries except Poland and the Baltic States, particularly when the purchasing power of farm income per hectare is compared with the EU.
Inkomsten per hektar är fortfarande relativt hög i nästan alla länder, förutom Polen och de baltiska staterna.