natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Council's statements of reason were based on the consideration that the documents related to subject matters which were still being dis cussed in the Council and that the future exchange of information between the Council and the Member States could be harmed by disclosure.
Rådets motivering grundades på bedöm ningen att handlingarna rörde ämnen som fortfarande diskuterades i rådet och att det framtida informationsutbytet mellan rådet och medlemsstaterna skulle skadas av ett utlämnande.
Case T-174/95, Svenska Journalistförbundet (Tidningen Journalisten) v Council, judgement 17 June 1998. para 66.
Mål T-174/95, Svenska Journalistförbundet (Tidningen Journalisten) mot rådet, dom av den 17 juni 1998, punkt 66.
2.3 The Ombudsman observed that in public access regimes, it was commonly considered important that the disclosure of documents which relate to ongoing discussions could hamper such discussions.
2.3 Ombudsmannen påpekade att i system där allmänheten har till gång till handlingar anses det allmänt att ett utlämnande av hand lingar som rör pågående diskussioner kan försvåra sådana diskussioner.
However, if the Council's public access regime shall attain its objective of strengthening the democratic character and the public trust in the institutions, such a consideration should be applied with prudence.
Om rådets system för allmänhetens tillgång till handlingar skall uppnå syftet att stärka institutionernas demokratiska karaktär och allmänhetens tilltro till dem måste sådana bedömningar tillämpas med försiktighet.
In its statement, the Council referred to this broad consideration, without specifying why it was relevant in relation to the documents in question.
I sin motivering hänvisade rådet till sådana översiktliga bedömningar utan att närmare ange varför de var tillämpliga i fråga om de berörda handlingarna.
Thus the Council's statement of reasons does not enable the Ombudsman to ascertain whether it has correctly applied Article 4 (2).
Rådets motivering gör det därför inte möjligt för ombudsmannen att fastställa om det har tillämpat artikel 4.2 korrekt eller inte.
The Ombudsman therefore finds that the complainant rightly alleged that the Council's reasoning was inadequate.
Ombudsmannen finner därför att klaganden hade rätt när han påstod att rådets resonemang var felaktigt.
2.4 As concerns the documents 'Asylum/8418' and 'Racism/7141', the Council stated in its opinion that its reliance on Article 4 (1) was incorrect, and that Article 4 (2) should have been applied instead.
När det gäller handlingarna "Asyl/8418' och "Rasism/7141" angav rådet i sitt yttrande att dess tillämpning av artikel 4.1 var felaktig och att artikel 4.2 borde ha åberopats i stället.
The Council will therefore have to reconsider its refusal of access under Article 4 (2) in the light of the Ombudsman's findings above.
Rådet måste därför ompröva sin vägran att ge tillgång i enlighet med artikel 4.2 mot bakgrund av ombudsmannens ovannämnda slutsatser.
3 As concerns the obligation to balance interests under Article 4 (2) in reply to the initial application for documents
3 Skyldigheten att väga intressen i enlighet med artikel 4.2 i svar på den första ansökningen om handlingar
The Ombudsman noted that the Council had acknowledged that it should also balance the relevant interests at the initial stage of a public access application when relying on Article 4 (2).
Ombudsmannen noterade att rådet hade medgett att det också borde väga de tillämpliga intressena i det inledande stadiet av en ansökan från allmänheten om tillgång till handlingar när det åberopade artikel 4.2.
The Council had also recognised a duty to make it clear in its initial statement of reason that such balancing had in fact been carried out.
Rådet hade också erkänt sin skyldighet att i den första motiveringen klargöra att en vägning av intressen faktiskt hade ägt rum.
The Ombudsman did therefore not consider it justified to inquire further into this grievance.
Ombudsmannen ansåg därför inte att det fanns anledning att företa någon ytterligare undersökning av detta klagomål.
4 As concerns a Council register of documents
4 En förteckning över rådets handlingar
As it appeared that the Council was setting up a register of documents, the Ombudsman did not consider it justified to inquire further into this grievance.
Eftersom det föreföll som om rådet höll på att upprätta en förteckning över handlingar ansåg ombudsmannen det inte vara motiverat att företa någon ytterligare undersökning av detta klagomål.
On basis of the Ombudsman's inquiries into this complaint, it appeared necessary to make the following critical remarks:
Mot bakgrund av ombudsmannens undersökningar av detta klagomål före föll det nödvändigt att göra följande kritiska anmärkningar:
The Ombudsman considered that the Council had wrongly inter preted Article 3 (2) of Decision 93/731 and that it was not entitled to rely on that Article as a reason to reject part of the com plainant's application for documents in this case.
Ombudsmannen ansåg att rådet hade tolkat artikel 3.2 i beslut 93/731 felaktigt och att det inte fick åberopa denna artikel som ett skäl för att avslå en del av klagandens ansökning om handlingar i detta ärende.
The term "repeat applications" in Article 3 (2) does not include applications by the same person for different documents, nor is the Article to be inter preted so as to bring all applications for a very large number of documents within its scope.
Uttrycket "upprepade ansökningar" i artikel 3.2 omfattar inte ansökningar av samma person om olika handlingar och inte heller skall artikeln tolkas så att den gäller alla ansökningar om ett mycket stort antal handlingar.
It must be recalled, however, that the highest authority on the meaning and interpretation of Community law is the Court of Justice.
Det är dock nödvändigt att erinra sig att EG-domstolen är den högsta auktoriteten i fråga om innebörden i och tolkningen av gemenskapsrätten.
In refusing access to 'Schoolchildren/5143' and 'CIREA/1452' under Article 4 (2) of Decision 93/731, the Council had referred to a broad consideration according to which disclosure of the documents would hamper discussions on the subject matters of these documents.
När rådet vägrade tillgång till "Skolbarn/5143 " 'och "Cirea/1452 " i enlighet med artikel 4.2 i beslut 93/731 hänvisade det till en över siktlig bedömning enligt vilken ett utlämnande av handlingarna skulle försvåra diskussionerna om innehållet i dessa handlingar.
This broad reasoning did not enable the Ombudsman to ascertain whether the Council had correctly applied Article 4 (2).
Denna översiktliga bedömning gjorde det inte möjligt för ombuds mannen att fastställa om rådet hade tillämpat artikel 4.2 korrekt.
The Ombudsman therefore considered that the Council had failed to comply with the requirement to provide the complainant with the particular reasons which led it to consider that disclosure would hamper its proceedings.
Ombudsmannen ansåg därför att rådet hade underlåtit att uppfylla kravet på att upplysa klaganden om de särskilda skäl som gjorde att det ansåg att ett utlämnande skulle försvåra dess överläggningar. ningar.
Article 7 (3) of Council Decision 93/731 expressly provides for an applicant whose confirmatory application for access to documents is rejected to be informed of the possibility of complaint to the Ombudsman.
I artikel 7.3 i rådets beslut 93/731 föreskrivs det uttryckligen att en sökande vars bekräftande ansökning om tillgång till handlingar avslås måste infor meras om möjligheten att klaga till ombudsmannen.
The Ombudsman's critical remark implied that the Council should reconsider the complainant's confirmatory applications and give access to the documents requested, unless one of the exceptions contained in Article 4 of Decision 93/731 applied.
Ombudsmannens kritiska anmärkning innebar att rådet bör ompröva klagandens bekräftande ansökningar och ge honom tillgång till de efterfrågade handlingarna, om inte något av de undantag som finns i artikel 4 i beslut 93/731 är tillämpbart.
Since it was for the Council to carry out this reconsideration and communicate the result to the complainant, the Ombudsman closed the case.
Eftersom det var rådets sak att göra denna omprövning och informera klaganden om resultatet avslutade ombudsmannen ärendet.
ITOIZ DAM: COMMISSION'S INABILITY TO GIVE ADEQUATE REASONS FOR CONSIDERING THERETO BE NO INFRINGEMENT
ITOIZ-DAMMEN: KOMMISSIONENS OFÖRMÅGA ATT MOTIVERA SIN SLUTSATS ATT DET INTE FÖREKOMMIT NÅGON ÖVERTRÄDELSE
Decision on complaint 472/6.3.96/XP/ES/PD against the European Commission
Beslut i klagomål 472/6.3.96/XP/ES/PD mot Europeiska kommissionen
In March 1996, Greenpeace España and the association Cordinadora de Itoiz made a complaint to the Ombudsman against the Commission.
I mars 1996 tog ombudsmannen emot ett klagomål från Greenpeace España och organisationen Coordinadora de Itoiz mot kommissionen.
In later correspondence, Mr B. was designated the representative of the com plainants.
I senare skrivelser utsågs B till företrädare för de klagande.
In the complaint it was put forward that the Commission had failed to ensure that the Spanish authorities' decision to build a water reservoir at Itoiz, Navarre, was in conformity with Directive 85/337 and Directive 79/409.
De klagande ansåg att kommissionen inte hade försäkrat sig om att de spanska myn digheternas beslut att bygga en damm i Itoiz, Navarra, var förenligt med direktiv 85/337 och 79/409.
The complaint concerned both the Commission's dealings with a complaint Mr B. had made to the Commission about the matter, and the Commission's assessment of the complaint.
Klagomålet rörde både kommissionens hand läggning av ett klagomål som B framställt till kommissionen i frågan och kommissionens bedömning av detta klagomål.
In 1990 the Spanish Minister for Public Works approved the construction of a water reservoir at Itoiz, Navarre.
1990 godkände den spanska ministern med ansvar för anläggningsarbeten ett dammprojekt i Itoiz, Navarra.
It appeared that the project was very large, as 11,500,000 m2would be inundated entailing a water storage capacity of 418 hm3.
Projektet tycktes vara mycket stort, eftersom en areal på 11 500 000 m2 skulle komma att läggas under vatten och dammen få en vattenmagasineringskapacitet på 4,18 miljoner m3.
The complainants considered that, in the procedures which led to approval of the construction plan, the Spanish authorities had not complied with Directive 85/337 on the assessment of the effects of certain public and pri-
De klagande ansåg att de spanska myndigheterna i sin handläggning av ärendet, vilken ledde fram till godkännandet av byggnadsplanen, inte hade uppfyllt kraven i direktiv 85/337 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt.1 Dessutom ansåg organisationerna att
In relation to the first Directive, the complainants considered that the Spanish authorities had not made a proper environmental assessment. In relation to the second Directive, the associations put forward the following: Directive 79/409 aims at protecting wild birds and Art 4 provides that Member States shall establish special protection areas. Article 4 (4) pro­vides:
BESLUT projektet stred mot direktiv 79/409 om bevarande av vilda fåglar.1När det gäller det förstnämnda direktivet ansåg de klagande att de spanska myn digheterna inte gjort en riktig miljökonsekvensanalys, och när det gäller det andra direktivet lade organisationerna fram följande argument: Direktiv 79/409 syftar till att skydda.fåglar, och i dess artikel 4 föreskrivs att med lemsstaterna skall upprätta särskilda skyddsområden.
"In respect of the protection areas referred to in paragraphs 1 and 2 above, Member States shall take appropriate steps to avoid pollution or deterioration of habitats or any disturbances affecting the birds, in so far as these would be significant having regard to the objectives of this Article.
"Med avseende på de skyddsområden som avses i punkterna 1 och 2 skall medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att undvika förorening och försämring av livsmiljöer samt störningar som påverkar fåglarna, i den mån denna påverkan inte saknar betydelse för att uppnå syftet med denna artikel.
Outside these protection areas, Member States shall also strive to avoid pollution or deterioration of habitats. "
Medlemsstaterna skall även utanför dessa skyddsområden sträva efter att undvika förorening och försämring av livsmiljöer. "
The complaining associations considered that the Spanish authorities had violated this provision as it has been interpreted in the case­law of the Court of Justice, in particular the Court's judgment of 28 February 1991 in case C­57/89, Commission ν Germany3In the judgment the Court ruled on the possibility of reducing a special protection area under Article 4 (4) of the Directive.
De klagande organisationerna ansåg att de spanska myndigheterna hade brutit mot denna bestämmelse såsom den tolkats i EG-domstolens rättspraxis. Detta gäller i synnerhet domstolens dom av den 28 februari 1991 i mål C-57/89, Kommissionen mot Tyskland.2 I sin dom avgjorde domstolen frågan om möjligheten att minska ett område som är skyddat enligt artikel 4.4 i direktivet. Med domstolens ord:
"[The] interpretation of [Article 4 (4) of the Directive] is borne out, more­over, by the ninth recital in the preamble, which underlines the special importance which the Directive attaches to special conservation mea­sures concerning the habitats of the birds listed in annex I in order to ensure their survival and reproduction in their area of distribution.
"Tolkningen av artikel 4.4 i direktivet får dessutom stöd i ingressens nionde stycke, där det understryks vilken vikt man i direktivet lägger vid särskilda åtgärder för att bevara livsmiljöer för de fåglar som finns för tecknade i bilaga I, för att på så sätt säkerställa dessa arters överlevnad och reproduktion inom sina utbredningsområden.
It fol­lows that the power to reduce the extent of a special protection area can be justified only on exceptional grounds.
Det går därför bara att motivera en minskning av ett särskilt skyddsområde på exceptionella grunder.
Those grounds must correspond to a general interest which is superior to the general interest represented by the ecological objective of the Directive.
Det måste röra sig om ett allmänintresse som är överordnat det all mänintresse som utgörs av miljömålsättningen bakom direktivet.
In that context the interests referred to in Article 2 of the Directive, namely economic and recreational requirements, do not enter into consideration. "
I detta sammanhang kan man inte beakta de intressen som hänvisas till i artikel 2 i direktivet, nämligen ekonomiska krav och rekreationsbehov. "
According to the associations, the reservoir would reduce special protec­tion areas and the Spanish authorities would build the reservoir only for economic reasons.
Organisationerna menar att vattenmagasinet skulle minska skyddsområdena och att de spanska myndigheterna bara har ekonomiska motiv för att bygga dammen.
Thus, they considered the construction of the reservoir to be contrary to the case law of the Court.
De ansåg därför att dammbygget skulle strida mot EG-domstolens rättspraxis.
Against this background, the associations, together with a number of municipalities affected by the construction of the reservoir, lodged a com­
Mot denna bakgrund inkom organisationerna tillsammans med ett antal kommuner som skulle komma att beröras av dammbygget med ett kla gomål till Europeiska kommissionen, som enligt artikel 155 i EG-fördraget är skyldig att säkerställa att gemenskapens lagstiftning följs.
Subsequently, the complainants also referred in particular to judgment of 2 August 1993 in case C­355/90, Commission ν Spain, [1993] ECR I­4221 (the so­called Santoña case).
Senare har de klagande också särskilt hänvisat till domen av den 2 augusti 1993 i mål C-355/90, Kommissionen mot Spanien, [1993] Ree. 1-4221 (det så kallade Santona-målet).
By letter of 21 December 1994, the Commission informed the complainants about its decision on the complaint.
I en skrivelse av den of 21 december 1994 informerade kommissionen de klagande om sitt beslut i ärendet.
The letter states:
I skrivelsen sägs följande:
Hereby I inform you that the Commission decided in its meeting of 30 November 1994 to close the complaint that you have made against the project of a reservoir in Itoiz.
"Vi informerar er härmed om att kommissionen vid sitt sammanträde den 30 november 1994 beslutade att avsluta ärendet i fråga om det kla gomål som ni ingivit mot dammprojektet i Itoiz.
The complaint was registered in the official complaint register of the Commission under number P/4758/92.
Klagomålet registrerades i kommissionens officiella register över klagomål under nummer P/4758/92.
I enclose the Spanish version of the press release that the Commission has deemed necessary to publish, explaining the decision to close the case.
Jag bifogar den spanska versionen av det pressmeddelande som kom missionen ansett sig tvungen att publicera för att förklara beslutet att avsluta ärendet.
I shall observe that after considering the documentation provided by you as well as by the competent authorities, the Commission's services could not establish an infringement of environmental Community law, as it could not be proved, on the base of the existing knowledge that the project would have a significant impact on the environment in the mean ing of Directive 92/43 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora.
Jag kan konstatera att kommissionens enheter, efter att ha granskat den dokumentation som ni och ansvariga myndigheter inkommit med, inte kan slå fast att det förekommer någon överträdelse av gemenskapens miljölagstiftning. Detta hänger samman med att det utifrån till gänglig information inte kan bevisas att projektet skulle få några betydande konsekvenser för miljön enligt vad som avses i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.
In this situation, the Commission could only decide to close the case.
I denna situation kunde kommissionen bara besluta att avsluta ärendet.
I thank you for the interest that you and the bodies you represent, the Navarre municipalities of Valle de Lónguida, Aoiz, Valle de Artze, Oroz-Beztelu, the Junta General del Valle de Aezcoa and the Coordinadora de Itoiz, have shown in the conservation and protection of the environment. "
Jag vill tacka er för det intresse som ni och de organ som ni företräder, kommunerna Valle de Lönguida, Aoiz, Valle de Artze och Oroz-Beztelu I Navarra samt Junta General del Valle de Aezcoa och Coordinadora de Itoiz, har visat för att bevara och skydda miljön. "
Yours sincerely....". (Translated by the Ombudsman's services).
Med vänlig hälsning,....", (översatt från den engelska version som över satts av ombudsmannens enheter).
The press release referred to above stated the following concering the Commission's reasoning for closing the case:
I det pressmeddelande som hänvisas till angavs följande motiv för kom missionens beslut att avsluta ärendet:
"The Commission has just discontinued a procedure for looking at a possible infringement of legislation for the wild birds in the Navarre region of Spain...
"Kommissionen har precis avslutat förfarandet att granska en eventuell överträdelse mot lagstiftningen för skydd av vilda fåglar i den spanska regionen Navarra...
The Commission intervened following a complaint asserting that the project would affect two areas, namely Sierra de Artxuba y Zariquieta and Montes de Areta, which were initially protected under Council Directive 79/409 on the conservation of wild birds.
Kommissionen har inlett förfarandet till följd av ett klagomål där de kla gande anser att projektet i fråga skulle påverka två områden, nämligen Sierra de Artxuba y Zariquieta och Montes de Areta, som ursprungligen skyddades enligt rådets direktiv 79/409 om bevarande av vilda fågelarter.
For the most part, the Commission looked at the complaint on the basis of Council Directive 92/43 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, which with effect from 5 June 1994 replaced the initial provisions of the 1979 Directive.
Kommissionen granskade i huvudsak ärendet utifrån rådets direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, vilket trädde i kraft den 5 juni 1994 och då ersatte de ursprungliga bestämmelserna i 1979 års direktiv.
All interested parties were given an opportunity to express their views at a hearing in Madrid on 25 October 1994.
BESLUT framföra sina synpunkter vid en offentlig utfrågning i Madrid den 25 oktober 1994.
The investigation enabled the effects of the dam on the environment to be ascertained and it to be established that these effects are not of significance within the meaning of the 1992 Directive.
Denna undersökning gjorde det möjligt att fastställa dammens inverkan på miljön och att dessa konsekvenser inte är betydande enligt vad som avses i 1992 års direktiv.
Given that there is no evidence of any infringement of Community law, the Commission has closed the matter. "
Med tanke på att det inte finns några bevis för att gemenskapens lagstiftning skulle överträdas har kommissionen avslutat ärendet."
Taking into account the efforts made and the considerable documentation provided to the Commission, the associations found this decision unsatisfactory.
Med tanke på de ansträngningar man gjort och på den omfattande dokumentation som lagts fram för kommissionen godtog de klagande organisationerna inte detta beslut.
In particular, they considered that the Commission had failed to address their grievances as concerned Directives 85/337 and 79/409 and that the Commission's referral to Directive 92/43 was faulty, as this Directive had not entered into force at the time of the project.
De ansåg särskilt att kommissionen inte hade granskat deras klagomål utifrån direktiv 85/337 och 79/409. De ansåg vidare att kommissionens hänvisning till direktiv 92/43 var felaktig eftersom detta inte hade trätt i kraft vid tidpunkten för projektet.
Against this background, the complainants lodged the complaint with the Ombudsman.
Mot denna bakgrund ingav de klagande ett klagomål hos ombudsmannen.
Attached to the complaint was considerable documentation, amongst which reports established by the Spanish Society of Ornithologists which concluded that the Itoiz project would seriously affect the bird life in the area concerned.
Till detta klagomål bifogades en omfattande dokumentation, bland annat rapporter från det spanska ornitologiska sällskapet där man kommit fram till att Itoiz-projektet skulle få svåra konsekvenser för fågellivet i det aktuella området.
As concerned the Commission's dealing with the complaint, the Commission stated in summary the following: The complaint was lodged in July 1992 and an acknowledgment of receipt was sent in September 1992.
Vad gäller kommissionens handläggning av ärendet har kommissionen i sammanfattning anfört följande: Klagomålet inkom i juli 1992 och ett mot tagningsbevis skickades i september 1992.
At the same time, the Commission requested further information from the complainants.
Samtidigt begärde kommis sionen in ytterligare upplysningar från de klagande.
On 26 November 1992, the Commission requested information from the Spanish authorities.
Den 26 november 1992 begärde kommissionen in upplysningar från de spanska myndigheterna.
In the absence of an answer from the Spanish authorities, the Commission sent a reminder on 4 February 1993.
Då dessa inte inkom med något svar skickade kommissionen en påminnelse den 4 februari 1993.
On 14 May 1993 the Spanish authorities answered the request.
Den 14 maj 1993 svarade de spanska myndigheterna på denna begäran.
The case was thereafter discussed in depth at a meeting held in Madrid on 3 March 1994 between representatives from the Commission and the Spanish authorities.
Ärendet diskuterades sedan ingående vid ett sammanträde i Madrid den 3 mars 1994 mellan företrädare för kommis sionen respektive de spanska myndigheterna.
Following those discussions, a complementary set of information was sent to the Commission by the Spanish authorities on 21 April 1994.
Efter dessa diskussioner skickade de spanska myndigheterna kompletterande upplysningar till kom missionen den 21 april 1994.