natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But when all is said and done, nothing belongs to them: not the boat, the house or the car.
Denna skickades direkt till alla konferensdeltagare och fick en bred spridning inom branschen.
At the end of their lives, they find themselves with no earnings and no pension.’
Till 2004–2005 planeras en andra konferens, så att man kan utvärdera de framsteg som har gjorts och välkomna kvinnor från de tio nya medlemsstaterna.
An association of women in fisheries has been set up in Finland, but it is not very active: ‘Women have a tough time finding the time to deal with it and the money to make it run’, concludes Lena.
Man undersöker dessutom om det är möjligt att inrätta ett forum på Internet för att underlätta nätverkssamarbetet mellan kvinnor i fiskerinäringen.
‘DAUGHTER OF…, WIFE OF…’ interview
”DOTTER TILL …, HUSTRU TILL …” interview
Since October 2002, a European network dedicated to women in fisheries has been growing.
Sedan oktober 2002 arbetar ett europeiskt nätverk för kvinnor i fisket på att bygga upp en struktur.
Launched at the instigation of a French researcher at the University of Brest, in Brittany (with Community funding), the network has two goals: to create ties between women in fisheries and aquaculture throughout the EU and to promote research into questions that concern them.
Nätverket startades på initiativ av en fransk forskare vid universitetet i Brest, Bretagne (med stöd av medel från gemenskapen) och har två mål: Att skapa kontakter mellan kvinnor i fiskerinäringen och vattenbruket i hela EU och att främja forskningen om frågor som påverkar dem.
Anne-Marie Esteban, aged 45, is President of the French association UHAINA and Vice-President of the Federation of Women and Families of Seafarers (FFFM).
Anne-Marie Esteban är 45 år. Hon är ordförande i den franska sammanslutningen UHAINA och vice ordförande i FFFM, förbundet för havsfiskares hustrur och familjer.
For 25 years, she seconded her husband in managing his trawler.
I 25 år har hon hjälpt sin man att sköta sin trålare.
Often on her own at home, she took care of the paperwork while bringing up her two daughters.
Då hon ofta är ensam hemma har hon också tagit hand om alla administrativa göromål, samtidigt som hon har uppfostrat deras två döttrar.
But before being the wife of a seafarer, she was the daughter of another: ‘I have always lived in this environment, since the days when I was known as the “daughter of” until today, when I am “wife of”.
Men innan hon blev fiskarhustru var hon fiskardotter: ”Jag har alltid levt i den här miljön, alltsedan man kallade mig ’dotter till’, fram till i dag, när jag är ’hustru till’.
It is hard for a woman to be recognised in these circles as a person in her own right.
Som kvinna är det svårt att bli sedd som en egen fullvärdig person i den här miljön.
Fortunately, things are changing’, welcomes Anne-Marie. She continues: ‘In this man’s world, women’s lack of training is often used as a pretext not to acknowledge what we do.
Som tur är går saker och ting framåt”, säger Anne-Marie nöjt, innan hon fortsätter: ”I denna manliga miljö tjänar kvinnornas brist på utbildning ofta som en förevändning för att inte ge oss ett erkännande.
Which is why we are giving priority to action in this area.’
Därför prioriterar vi insatser på det området.”
UHAINA has around 30 members who do voluntary work.
Sammanslutningen UHAINA har ett trettiotal medlemmar som arbetar frivilligt.
Participants in the ‘Femmes’ Thematic Network are women, of course, and social science researchers in five Member States: France, Finland, Portugal, Spain and Ireland. ‘The main task of our network is organising workshops in the Member States so as to get a grasp on women’s situation in Europe today’, explains project initiator Katia Frangoudes.
Deltagarna i detta nätverk på temat ”Femmes” är givetvis kvinnor, men även samhällsvetenskapliga forskare från fem medlemsstater: Frankrike, Finland, Portugal, Spanien och Irland. ”Huvuduppgiften för vårt nätverk är att organisera seminarier i medlemsstaterna för att få en uppfattning om situationen för dagens kvinnor i Europa”, förklarar Katia Frangoudes, initiativtagare till projektet. ”Vid dessa seminarier placerar vi kvinnor och forskare runt samma bord.
‘At the workshops, women and researchers sit down at the same table. The women talk about their lives and their work and the researchers hear first-hand accounts of the realities in each country.
De förstnämnda talar om sitt liv och sitt yrke, och de sistnämnda lyssnar när kvinnorna förmedlar den verklighet som upplevs ute i samhället i varje land.
We then try to highlight areas of future research on women’s issues.’
Vi hoppas sedan kunna lyfta fram kvinnofrågan när forskningen ska välja inriktning för framtiden.”
In 1997, a new social scheme came into existence in France for the spouses of heads of fishing or fish-farming enterprises. ‘But it does not go far enough yet.
I Frankrike finns det sedan 1997 en ny social ställning för makar till chefer för fiskeföretag eller havsodlingar. ”Men det är fortfarande otillräckligt.
For small companies, the social security contributions are too high compared to the benefits.
För småföretagen är avgifterna alltför höga i förhållande till fördelarna.
And there has been no proposal to give seafarers’ wives their own legal status.’
Och det finns inga förslag om att ge sjömanshustrur en oberoende ställning.”
In 1997, FFFM was created.
Förbundet FFFM bildades 1997.
Soon thereafter it merged with another federation of seafarer’s wives, the FIFEL: ‘We noticed that we had often knocked at the same doors for the same reasons.
Det kommer snart att slås samman med ett annat förbund för hustrur till havsfiskare, FIFEL: ”Vi har konstaterat att vi ofta har knackat på samma dörrar och av samma anledning, men att vår olikhet är en svaghet”, avslutar Anne-Marie. ”Tillsammans blir vi starkare.”
Certain women are already well organised.
Vissa kvinnor är redan välorganiserade.
In other regions of Europe, they are slower to engage in networking.
I andra regioner i Europa är kvinnorna inte organiserade i samma utsträckning.
Many women were happy to learn about the others’ experiences.
Många gifta kvinnor var glada över att få ta del av andras erfarenheter.
It is important to understand that this type of initiative in the fisheries sector is totally new.
Man måste betona att den här typen av initiativ är något helt nytt på fiskeområdet.
To date, only one study exists on the role of women in fisheries: the European Commission study.
I dag finns det bara en enda undersökning om kvinnors roll i fiskerinäringen, och det är Europeiska kommissionens undersökning.
Until very recently, no one took any interest in these women.’
För bara ett litet tag sedan var det ingen som intresserade sig för dessa kvinnor.”
The initiative has of course created high hopes: ‘The hope of encouraging communication between women, of promoting dialogue between women in fisheries and academia, of getting social scientists interested in these women, and of course’, concludes Katia Frangoudes, ‘of seeing the creation of a European association of women in fisheries and aquaculture…’ eu l
Initiativet när förstås många förhoppningar: ”Att uppmuntra kommunikationen mellan kvinnorna, att främja dialogen mellan kvinnor i fiskerinäringen och den akademiska världen, att väcka intresse för dessa kvinnor inom samhällsvetenskapen, men också, självklart”, avslutar Katia Frangoudes, ”att få se ett europeiskt förbund för kvinnor i fisket och vattenbruket komma till stånd …” eu l
Rarely working aboard vessels, women have a stronger presence in shore-based fishery occupations.
Hon finns sällan ombord men ingårofta i yrkeskårenpå land.
E d it or ia l
Leda r e
A precautionary approach to protect endangered resources
En försiktighetsstrategi för att skydda hotade fiskeresurser
The Common Fisheries Policy, along with other Community policies such as environment and public health, must take a precautionary approach to guarantee a high level of protection.
Inom den gemensamma fiskeripolitiken måste man precis som inom övriga gemensamma politikområden rörande miljö och hälsa tillämpa en försiktighetsstrategi för att säkerställa en hög skyddsnivå.
Such an approach to fisheries management means that even the absence of relevant scientific data cannot be used as a pretext not to adopt or to postpone the adoption of measures to conserve resources and protect their environment.
När det gäller fiskeförvaltningen innebär försiktighetsstrategin att brist på relevant statistik inte får användas som en förevändning för att låta bli att anta eller vänta med att anta åtgärder som syftar till att bevara fiskeresurserna och deras miljö.
This time, under the CFP reform that entered into force on 1 January 2003, the Commission has set target figures: 150,000 tonnes of adult cod in the North Sea, Skagerrak and Eastern Channel, for example.
Enligt den reform av den gemensamma fiskeripolitiken som trädde i kraft den 1 januari 2003 fastställer kommissionen denna gång siffermål, exempelvis 150 000 ton vuxen torsk i Nordsjön, Skagerrak och östra Engelska kanalen.
In these waters, stocks currently stand at 35,400 tonnes.
I dessa vatten är vi i dagsläget nere på 35 400 ton.
The target figure goes beyond the minimum viable limit for these stocks, estimated at 70,000 tonnes.
Det mål som ska uppnås ligger över det lägsta gränsvärdet för ett hållbart fiske på dessa bestånd, som beräknats till 70 000 ton.
The safety margin between the two figures is dictated by the precautionary principle and calculated on a scientific basis.
Marginalen mellan detta gränsvärde och det fastställda målet kan kallas en ”säkerhetsmarginal”.
It is meant to guarantee the sustainability of cod exploitation.
Den styrs av försiktighetsprincipen och beräknas med vetenskapliga metoder.
Action is all the more imperative when available scientific findings point to a danger that is likely to grow worse, with potentially disastrous consequences.
Det är denna marginal som ska garantera ett hållbart torskfiske.
Clear objectives call for simple and precise measures.
Ett tydligt mål kräver enkla och väl avgränsade åtgärder.
For one thing, total allowable catches (TACs) are set in accordance with the objectives to be attained.
Dels ska de totala tillåtna fångstmängderna (TAC) beräknas utifrån det fastställda målet.
For another, a system of fishing effort limitation is introduced, measuring effort on the basis of kilowatt-days and giving fishermen and Member States maximum flexibility in fisheries management.
Dels ska en begränsning av fiskeansträngningen införas. Denna ska mätas i enheten kilowattfiskedagar, som ska hjälpa fiskare och medlemsstater att förvalta och fördela sin fisketid flexibelt.
These measures are described in detail in the articles found in this issue of Fishing in Europe.
Dessa åtgärder beskrivs mer ingående i detta nummer av Europeiskt fiske.
Today, certain stocks of cod are close to total collapse.
I dag är situationen för vissa torskbestånd nära total kollaps.
Other species are also on a slippery slope throughout Community waters.
Även andra arter går tillbaka på ett oroväckande sätt, i alla gemenskapens vatten.
The cause is very simply over-fishing.
Orsaken heter överfiske.
The danger is not limited to the biodiversity of Europe’s waters alone.
Hotet riktar sig inte bara mot den biologiska mångfalden i de europeiska haven.
It also concerns the 375 million Europeans who need varied food in sufficient quantities and at reasonable prices.
Det riktar sig också mot 375 miljoner européer som behöver en varierad kost i tillräcklig mängd och till ett överkomligt pris.
And it also hangs over the thousands of Europeans who make a living in fisheries and who need sustainable fish resources in a commercially exploitable state.
Och framför allt riktar det sig mot de tusentals européer som lever av fisket och som behöver en fiskeresurs i stånd att klara ett hållbart, kommersiellt fiske.
They will no doubt have social effects that must also be taken into consideration.
Åtgärderna kommer tveklöst att få sociala konsekvenser som måste beaktas.
European funds have therefore already been made available to help the Member States finance vessel scrapping and facilitate retraining and early retirement of fishermen.
EU-medel har därför frigjorts för att medlemsstaterna ska kunna finansiera skrotning av fartyg, underlätta omskolning till andra yrken och ge stöd till fiskare som går i pension.
One thing is certain: the consequences of the recovery plans will be less serious than what would happen if we just stood by and did nothing to counter the systematic over-fishing of cod stocks.
En sak är säker. Konsekvenserna av återhämtningsplanerna kommer att bli mindre allvarliga än vad som skulle ha varit fallet om vi utan att reagera fortsatte att åse ett systematiskt överfiske på torskbestånden.
The protection of fish resources lies at the heart of the recent reform of the CFP, adopted in December 2002.
Det var bevarandet av denna fiskeresurs som utgjorde kärnan i den senaste reformen av den gemensamma fiskeripolitiken, som antogs i december 2002.
This reform announced recovery plans, developed in line with the precautionary approach, for stocks in danger of collapse.
I denna reform aviserades återhämtningsplaner för bestånd som hotades av kollaps. Planerna skulle utarbetas enligt försiktighetsprincipen.
The first practical measures have now been drawn up.
I dag har de första praktiska tillämpningarna utarbetats.
On 6 May last, the European Commission proposed the first of the new recovery plans: the ‘cod plan’, aimed at addressing the most urgent situation.
Den 6 maj presenterade Europeiska kommissionen den första av dessa återhämtningsplaner –”torskplanen”– avsedd att bemöta den mest akuta situationen.
Indeed, for the last few years, alerted by scientists, the Commission has been sounding the alarm over the state of certain cod stocks.
Kommissionen har sedan flera år reagerat på forskarvärldens larmrapporter och ringt i varningsklockan när det gäller läget för vissa torskbestånd.
But the measures decided so far by the Council of Ministers have proved unsuccessful.
De åtgärder som hittills beslutats av ministerrådet har dock visat sig otillräckliga.
Tourism and fisheries
Turism och fiske
A match made in Italy
Äktenskap på italienska
In scads of coastal regions, small-scale inshore fishing and tourism exist side by side.
I många kustregioner lever det småskaliga fisket och turismen sida vid sida.
In Italy, during the summer, these two activities combine to form a new practice that has been growing in the peninsula for the last few years: ‘pescaturismo’, fisheries tourism.
Under sommarperioden i Italien förenar de sig och bildar en ny verksamhet, som har ökat på den italienska halvön under de senaste åren. Den kallas ”pescaturismo”, fisketurism. På den lilla sicilianska ön Marettimo har fiskaren Francesco och hans far Nino på detta sätt hittat en intressant möjlighet att utvidga sin verksamhet.
Tourists are equally enthusiastic.
Även turisterna är entusiastiska.
Fishing is now one more tourist attraction on the island of Marettimo.
Fisket är numera en extra turistattraktion på ön Marettimo.
it into a seaside resort, appreciated in particular by yachtsmen and divers.
M förvandlas då till en verklig badort, som båtfolk och dykare sätter särskilt värde på.
But here, in the heart of the reserve, all activities are regulated to protect the environment.
Men här i det marina reservatets hjärta är allt reglerat och all verksamhet sker i harmoni med naturen.
Three small patches of terra firma surrounded by the protected marine reserve of the Egadi Islands, which covers 54,000 hectares.
Tre små landplättar omgivna av Egadi-öarna, ett skyddat marint reservat, som omfattar en yta på 54 000 hektar.
Twenty years ago, the Lega Pesca came up with the idea of combining these two activities into one to give holidaymakers the chance to learn more about a little known trade while creating a different type of tourism, closer to nature.
För tjugo år sedan föddes idén inom Lega Pesca om att slå samman dessa båda näringar till en, för att ge semesterfirarna möjlighet att närma sig ett underskattat yrke och samtidigt erbjuda en annorlunda och mer naturnära form av turism.
Ettore Ianì, President of Lega Pesca and one of the driving forces behind pescaturismo, remembers: ‘We wanted to find a new way of conserving resources and giving fishermen extra income.
Ettore Ianì, ordförande för Lega Pesca och en av drivkrafterna bakom pescaturismo, minns hur det var. ”Vi ville hitta ett nytt sätt för att spara fiskeresurserna och samtidigt erbjuda fiskarna alternativa försörjningsmöjligheter.
Also, the general public was showing more and more interest in the environment at the time.
Vid den här tiden växte sig också allmänhetens miljöintresse starkare.
So we decided to put the two together.’
Därför kombinerade vi de båda.” År 1992 kom en lag om pescaturismo1.
In this Mediterranean paradise said to have been visited by Ulysses, small-scale coastal fishing is an integral part of the landscape.
Det berättas att Odysseus landsteg på denna paradisiska platsen i Medelhavet, där det småskaliga kustfisket är en del av landskapet.
In Marettimo especially, 10 vessels ranging from 8 to 10 metres long work the neighbouring waters, under the leadership of the local co-operative, San Giuseppe, which is itself overseen by the national fishermen’s association, Lega Pesca.
I synnerhet på Marettimo, där tio fiskebåtar på mellan 8 och 10 meter bedriver fiske i de närliggande havsdjupen, under ledning av det lokala kooperativet San Giuseppe, som i sin tur omfattas av fiskarnas nationella organisation Lega Pesca.
Another 70 or so craft, now used for marine tourism, are docked at port or in dry dock for repainting.
Ytterligare 70 mindre båtar ligger förtöjda i hamnen eller dockade för målningsarbeten.
‘But the law was too strict’, continues the President.
”Men lagstiftningen var alltför stelbent, fortsätter ordföranden.
‘For example, it banned the boarding of passengers under the age of 14.
Exempelvis förbjöds barn under 14 att gå ombord.
So families with children couldn’t take part.
Därmed kunde inte barnfamiljer vara med.
Fishermen were not very inclined to make the investments needed to comply with drastic safety standards.
Fiskarna var å sin sida inte så pigga på att göra de investeringar som krävdes för att uppfylla de stränga säkerhetskraven.
In 1999, all that was changed with a new law and pescaturismo blossomed as a result.’
År 1999 löstes allt detta genom en ny lagtext och pescaturismo kunde ta fart.”
Nino and Francesco, father and son, along with their families, make a living from fishing all year long.
Nino och Francesco, far och son och deras familjer, lever av fisket året runt.
They engage in multi-species fishing, taking what the sea offers according to the season or nature’s whims.
De bedriver ett fiske på flera arter, där man tar vad havet kan erbjuda, beroende på säsong och naturens nycker.
Donning their waxed overalls at dawn to go out into the translucent waters surrounding their village of 1,000 souls is second nature to them: they could just as well be going out to work the vegetable garden...
När de i gryningen drar på sig sina oljebyxor och ger sig ut på det genomskinligt klara vatten som omger deras by på 1 000 invånare, är det lite som om de gick ut i sitt grönsaksland – så hemmastadda känner de sig här.
‘In the early stages’, recalls Salvatore Braschi, President of the San Giuseppe Co-operative, ‘when I approached fishermen with the idea, they were very reluctant.
”I början var det också så, berättar Salvatore Braschi, ordförande för kooperativet San Giuseppe, att fiskarna var mycket tveksamma till idén. De trodde inte att de skulle klara det.
Probably out of shyness and modesty.’
Förmodligen av rädsla, och blygsamhet.”
Today this type of project exists in all Italy and has the support of national fishermen’s associations.
I dag finns denna typ av projekt i hela Italien och får stöd av de nationella organisationerna för fiskare.
For example, Lega Pesca now has no fewer than 16 projects running smoothly, in northern and southern Italy alike and about 22 co-operatives belonging to the Federcoopesca are also involved in pescaturismo.
Lega Pesca till exempel, har inte mindre än 16 projekt i gång, både på norra och södra delen av halvön och samtidigt har Federcoopesca, runt 22 kooperativ som bedriver pescaturismo.
(1) It has been replaced by Ministerial Decree 293 of 13 April 1999.
(1) Lagen har numera ersatts av ministerdekret nummer 293 av den 13 april 1999.
Francesco and Nino were won over faster than they had expected.
Francesco och Nino blev övertygade snabbare än de hade trott.
One experience was all it took to make them realise what they had to gain from pescaturismo: extra income to help make ends meet during the winter months and a certain value added to their trade.
Ett försök räckte för att få dem att inse vad de kunde få ut av pescaturismo.
‘We earn twice with pescaturismo: with our fishing and with the tourists.
En extra inkomst som kunde göra vintermånaderna behagligare och ge dem ett visst yrkesmässigt erkännande. ”Vi tjänar dubbelt så mycket med pescaturismo: både på fisket och på turisterna.
It suits us quite well’, recognises Francesco.
Det är mycket bra för oss”, erkänner Francesco.
Tourists discover how fishing nets are handled through pescaturismo.
Tack vare pescaturismo upptäcker turisterna hur fiskenät hanteras.
Only two vessels practice pescaturismo in Marettimo, but this summer their number will rise to four.
På Marettimo är det bara två båtar som ägnar sig åt pescaturismo, men redan i sommar blir det fyra.
Davide Tumbiarello, commander of the harbour master’s office, issues the authorisations. ‘The national decree regulating pescaturismo is very strict’, explains Davide.
Det är Davide Tumbiarello, chef för hamnkontoret, som utfärdar de nödvändiga tillstånden. ”Det nationella dekret som reglerar pescaturismo har mycket stränga regler, förklarar Davide.
‘Vessels have to go through regular technical inspections and the fishermen have to demonstrate recognised experience.
Båtarna måste genomgå regelbundna tekniska kontroller och fiskarnas erfarenhet måste godkännas.
Finally, the number of persons allowed to board is limited.
Antalet personer ombord är också begränsat.
We authorise at most six people on an 8-metre vessel and eight on a 12-metre vessel.
På en åtta meters båt tillåter vi högst sex personer, och på en tolv meters båt åtta personer.
The boat also has to be safe and regularly maintained.’ continues: ‘The public attracted by pescaturismo includes gourmets and people interested in nature and in local traditions.
Båten måste också vara sjösäker och i gott skick.” marknadsföringsinsats som nu börjar ge resultat. ”När det gäller kunderna, fortsätter Ettore Ianì, lockar det gastronomer, folk som intresserar sig för natur och lokala traditioner.
The practice also adds value to the cultural heritage.’
Det här är också ett sätt att uppvärdera kulturarvet.”
The activity begins early in the day, when the sea and the sky merge.
För inte så länge sedan föddes ittiturismo.
The small fishing vessel heads out towards the translucent waters where the skipper set out his fixed net the day before.
Denna andra diversifieringsform går ut på att man erbjuder folk att bo och inta sina måltider hos fiskare, eventuellt i kombination med pescaturismo.
Nino is at the controls and starts hauling in the gear.
Men vi är övertygade om att det kommer att fungera, och rentav bli större än pescaturismo.
Francesco pulls on the net.
Ittiturismo är inte väderberoende och känner inga åldersgränser.
The tourists watch as a variety of species become trapped in the mesh: cuttlefish, octopus, black and red scorpionfish, bluespotted seabream, spiny lobster, white seabream, red mullet and lapana.
Att gå ombord på en fiskebåt kräver en viss anpassningsförmåga som inte alla besitter.”
After a good half hour or so, the net has been pulled completely out of the water.
Arbetet börjar tidigt, när hav och himmel flyter samman.
Francesco immediately starts taking out the catch. The engine slows.
Då rör sig den lilla båten ut mot de genomskinliga vatten där kaptenen dagen innan lade ut sitt bottengarn.
Nino joins him at the stern end of the vessel.
Nino sitter vid spakarna.