natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SECOND WORLD WAR
ÅTERUPPBYGGA EUROPA EFTER ANDRA VÄRLDSKRIGET
Following the calamitous loss of human life that Europe suffered duringthe Second World War, the continent headed towards reconstruction andrecovery.
Efter den förödande förlust av människoliv Europa drabbades av underandra världskriget, gick kontinenten i riktning mot återuppbyggnad ochåterhämtning.
In 1951, six years after the war had ended, six countries (France,West Germany, Italy, Belgium, the Netherlands and Luxembourg) signedthe Treaty of Paris to create the European Coal and Steel Community(ECSC) to ensure that coal and steel, key military raw materials, weremanaged collectively.
1951, sex år efter krigsslutet, undertecknade sex länder(Frankrike, Västtyskland, Italien, Belgien, Nederländerna och Luxemburg)Parisfördraget om att skapa den Europeiska kol- och stålgemenskapen(EKSG), för att säkerställa att kol och stål – centrala militära råmaterial –hanterades gemensamt.
The overriding aim was to prevent war breaking outon the continent once more.
Det övergripande syftet var att förhindra att krigåter skulle bryta ut på kontinenten.
THE DAWN OF THE
UPPRINNELSEN TILL
In the years after the war, Europe received aid from the United States inthe form of the Marshall Plan for a European Recovery Programme torebuild its infrastructure, as well as for education and training. The coaland steel industries posed particular challenges as following the war theyhad to be downsized.
Under åren efter kriget fick Europa i form av Marshallplanen bistånd från Förenta staterna till ett program för återuppbyggnad av Europa till att återbygga upp sin infrastruktur och även till utbildning och yrkesutbildning.Kol- och stålindustrin innebar en särskild utmaning, eftersom dess omfatt -ning måste minskas efter kriget.
One outcome of the ECSC Treaty was a fund tohelp workers in the coal and steel industries gain a range of job skills tokeep apace with industrial modernisation or conversion to new kinds ofproduction or, failing that, to enable them to seek work in other industriesor geographical locations. This fund, known as the ECSC Fund for the Retraining and Resettlement of Workers, was the forerunner of the European Social Fund (ESF).
Ett resultat av EKSG-fördraget var enfond för att hjälpa arbetstagare inom kol- och stålindustrin att skaffa olikaslags kompetens för att hänga med i industrins modernisering elleromställning till annan produktion eller för att, om detta inte var möjligt, gedem möjlighet att söka arbete inom andra branscher eller på andra platser.Denna fond, som kallades EKSG-fonden för omskolning och omflyttningav arbetstagare, var föregångare till Europeiska socialfonden (ESF).
In 1957, the Treaty of Rome established the European Economic Community (EEC), and with it the ESF.
1957 upprättades genom Romfördraget Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEG) och med denna ESF.
In its early stages, the ESF was used as a means to 'compensate' for joblosses.
I ett första skede användes ESF som ett sätt att ”kompensera” för förloradearbetstillfällen.
It helped workers in sectors that were modernising or converting tonew kinds of production by providing them with short-term retrainingallowances.
Den bistod arbetstagare inom sektorer som höll på attmoderniseras eller ställas om till annan slags produktion, genom att ge
who left their region to seek jobs elsewhere.
Den tillhandahöll också flyttbidrag tillarbetslösa som lämnade sina regioner för att söka arbete någonannanstans.
The ESF could be used morewidely than the European Coal and Steel Community Fund as it coveredall sectors except agriculture.
ESF hade ett bredare användningsområde än Europeiskakol- och stålgemenskapens fond, eftersom den omfattade alla sektorerutom jordbruk.
TACKLING MIGRATION AND UNEMPLOYMENT
TA ITU MED MIGRATION OCH ARBETSLÖSHET
Throughout the 1950s and 1960s, levels of employment in the European Economic Community were so high that unemployment was regarded asexceptional.
Under hela 50- och 60-talen var sysselsättningsnivån i Europeiskaekonomiska gemenskapen så hög att arbetslöshet betraktades som ettundantag.
Unemployment was put down to young people making thetransition from school to working life or to workers having brief periodsof unemployment after which, following retraining that the ESF couldassist with, they would rejoin the labour market.
Arbetslöshet förklarades med att ungdomar övergick från skolatill arbetsliv eller med att arbetstagare hade korta perioder av arbetslöshetefter vilka de, efter omskolning som ESF kunde bistå med, åter skullekomma in på arbetsmarknaden.
In 1957 there were70 million employed with only 2.6 million unemployed which meant anunemployment rate of just over 3.5%.
1957 fanns 70 miljoner sysselsatta och bara2,6 miljoner arbetslösa, vilket betydde en arbetslöshet på bara drygt 3,5 %.
The main exception was Italy, which accounted for nearly two-thirds ofthe EEC's jobless with almost 1.7 million people out of work.
Det främsta undantaget var Italien, som stod för nästan två tredjedelar avde arbetslösa i EEG, eller nästan 1,7 miljoner människor utan arbete.
Italian workers from the much poorer and agriculture-based south of the country,where unemployment was endemic, were therefore migrating to find jobs,either in the industrialising north of the country or further afield.
Ita -lienska arbetstagare från landets mycket fattigare och jordbruksbaseradesödra delar, flyttade därför för att hitta arbete i landets nyligen industriali -serade norra delar eller ännu längre bort.
Between1955 and 1971, as many as 9 million workers left southern Italy.
Mellan 1955 och 1971 lämnadeså många som 9 miljoner arbetstagare södra Italien.
Similarly,and although not then a Member State of the EEC, over a million Spaniards from Andalucía, in southern Spain, moved north to the industrial engine of the country, Catalonia, between1950 and 1970.
Även om Spanien då intevar medlem av EEG, flyttade på liknande sätt mellan 1950 och 1970 flerän en miljon spanjorer från Andalusien i södra Spanien norrut till landets industriellamotor, Katalonien.
Many Italians went to Belgium following a 1946 governmental agreement,under which they worked in themines of Wallonia in exchange for Belgium pledging to supply coalto Italy.
Efter en mellanstatlig överenskommelse 1946, enligt vilken italienarearbetade i Valloniens gruvor i utbytemot att Belgien förband sig attleverera kol till Italien, kom mångaitalienare till Belgien.
As a consequence, Italianswere the major beneficiaries of the European Social Fund for retraining and resettlement grants in itsearly stages.
Följaktligenvar italienare under fondens förstaskede de främsta mottagarna avbidrag från Europeiska socialfondentill omskolning och flyttning.
In its early years, the Fundwas used by EEC governments to deal with problemsat a national level.
Ett annat land som regelbundetanvände sig av fonden var Västtyskland, som inriktade sig på attanvända den för att omskolamänniskor som skadat sig iarbetet.
Applications were automaticallyaccepted by the Commission.Since there was no overarching European strategy, resourceswere spread across a wide rangeof ad-hoc projects rather than beingused strategically.
Under dess första skedeanvände EEG-staterna sigav fonden för att hanteraproblem på nationell nivå.Ansökningarna accepteradesautomatiskt av kommissionen.Eftersom det inte fanns någonövergripande europeisk strategi,spreds resurser ut på en lång radenstaka projekt, i stället för att användasstrategiskt.
However, the Fund provided an early example of a Community-fundingrule which still applies today: EEC funding had to be matched withnational funding.
Men fonden gav upphov till ett tidigt exempel på en regel för gemenskapsfinansiering, som fortfarande tillämpas: EEG-finansiering måste matchasmed nationell finansiering.
Once funding was approved, it was channelled into gov-ernment-run retraining and resettlement projects operated by the publicsector.
När finansiering väl tillstyrkts, förmedlades dentill statligt kontrollerade omskolnings- och omflyttningsprojekt sombedrevs av den offentliga sektorn.
At this time, private companies did not participate in the ESF.
Privata företag deltog vid denna tid intei ESF.
The impact of the Fund was felt immediately, with some estimates indicating that it helped 1 million workers get back to work between 1960 and1973. Europe's economy was thriving at the time, stimulated by reconstruction and boosted by cheap oil.
Fonden fick ett omedelbart genomslag och enligt vissa uppskattningarhjälpte den mellan 1960 och 1973 en miljon arbetstagare tillbaka till arbete.Europas ekonomi stimulerades av återuppbyggnaden, fick extra skjuts avbillig olja och gick under denna tid på högvarv.
OUT OF ITS CLOTHES
VÄXA UR KLÄDERNA
The number of applications grew rapidly and the Fund became a victim ofits own success.
Antalet ansökningar växte snabbt och fonden föll offer för sin egenframgång.
Soon there was no longer enough money; funds had to beallocated and used more efficiently.
Snart räckte pengarna inte till – medlen måste fördelas ochanvändas effektivare.
THE1970SFacing financial challenges
De höll på att lägga grunden för denförsta reformeringen av ESF – 1971.
The 1970s (particularly with the 1973 oil crisis) saw a slow-down in the European economy and marked the end of what is sometimes referred toas the Golden Age of economic growth in Europe.
70-talet innebar (särskilt genom oljekrisen 1973) att Europas ekonomi för -svagades och det betydde slutet på vad som ibland kallas de gyllene årenför ekonomisk tillväxt i Europa.
When oil prices soared in 1973 after the Organization of Arab Petroleum Exporting Countries(OAPEC) stopped shipping oil to countries that supported Israel in its warwith Egypt and Syria, all parts of the economy were affected, includingemployment.
När oljepriset sköt i höjden 1973, efter attde arabiska oljeexporterande staternas organisation (OAPEC) slutat leverera olja till länder som stödde Israel i dess krig med Egypten och Syrien,påverkades alla delar av ekonomin, däribland sysselsättningen.
The 1979 energy crisis made things even worse.
Energikrisen 1979 förvärrade läget än mer.
The first reform of the European Social Fund, in 1971, sought to targetthe funding towards particular groups and categories of people.
Syftet med den första reformen av Europeiska socialfonden, 1971, var attinrikta finansieringen på vissa grupper och kategorier av människor.
It alsoadded more money to the pot with the budget for the new Fund in 1972and 1973 exceeding the total for the previous 12 years.
Mantillförde också mer pengar och budgeten för den nya fonden för 1972 och1973 översteg det sammanlagda beloppet för de föregående 12 åren.
In 1973, the United Kingdom, Denmark and Ireland joined the EEC,marking its first enlargement from six to nine Member States.
1973 anslöt sig Förenade kungariket, Danmark och Irland till EEG, vilketinnebar dess första utvidgning – från sex till nio medlemsstater.
As the EEC prepared itself for this extension, leaders of the nine countries metin Paris in October 1972 and agreed on the need to deal with regionaland structural imbalances in economic development.
Medan EEG gjorde sig redo för sin utvidgning, möttes ledare från de nio ländernai oktober 1972 i Paris och enades om behovet av att ta itu med den ekonomiska utvecklingens regionala och strukturella obalanser.
Three years later,in 1975, the European Regional Development Fund (ERDF) was born.Its mandate was to support regions in difficulties arising from restructuring or from industrial change.
Tre år senare,1975, föddes Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Den fick tilluppgift att stödja regioner med problem som uppstod till följd av omstrukturering eller industriell omställning.
The idea was for the two funds to workhand in hand, with the ESF concentrating on helping people throughout Europe to gain new skills, and the ERDF focusing on developing theinfrastructure of regions that were lagging behind.
Tanken var att de två fonderna skullearbeta hand i hand. ESF skulle koncentrera sig på att hjälpa människor runtom i Europa att skaffa sig ny kompetens, medan ERUF skulle fokusera påatt utveckla infrastrukturen i regioner som halkade efter.
The two funds werecollectively referred to as 'Structural Funds'.
De två fondernakallades gemensamt för ”strukturfonder”.
The 1970s saw the ESF open up to a wider selection of employees.
70-talet innebar att ESF öppnades för bredare grupper av arbetstagare.Eftersom jordbruket förändrades behövde jordbrukare och lantarbetaresom lämnade jordbruket stöd.
Sinceagriculture was changing, farmers and farm workers leaving agricultureneeded support; they became eligible in 1972.
1972 kunde de komma i fråga för stöd.
Similarly in the textilesector, early global trade patterns turned the sector from labour-intensi-ve into capital-intensive.
Påliknande sätt omvandlade tidiga globala handelsmönster textilsektornfrån arbetsintensiv till kapitalintensiv.
whether they wanted to stay in the industry or move to another job.
Textilarbetare behövde skaffa signy kompetens, oavsett om de ville stanna kvar i branschen eller byta tillandra jobb.
The ESF was consequently opened up to the clothing industry in 1975.
1975 öppnades följaktligen ESF för tekoindustrin.
The ESF had already provided resettlement support for migrants in earlier decades, but in the 1970s this was extended to help people with thepractical problems they faced when finding work in another EEC country.
ESF hade gett flyttbidrag till migrerande arbetstagare under tidigaredecennier, men på 70-talet utvidgades detta till att hjälpa människor medde praktiska problem de ställdes inför när de hittat arbete i andra EEG-länder.
Workers were helped with the cost of learning the local language andgiven advice to help them and their families adapt to their new living andworking conditions.
Arbetstagare fick hjälp med kostnaden för att lära sig det lokalaspråket och fick råd för att hjälpa dem och deras familjer att anpassa sig tillsina nya levnads- och arbetsförhållanden.
The ESF was also extended to support preparatorystudies and innovative pilot schemes to test new ideas and practices.
ESF breddades också till attstödja förberedande studier och nyskapande pilotsystem för att pröva nyaidéer och metoder.
Youth unemployment rose steadily in the 1970s.
Under 70-talet steg ungdomsarbetslösheten stadigt.
Towards the end of thedecade, the ESF received progressively increasing amounts of applications to help young people with low levels of qualifications.
Mot årtiondets slutfick ESF ta emot allt fler ansökningar om hjälp till unga med begränsadekvalifikationer.
Eligible applications amounted to over five times the available budget.
Ansökningarna som kunde komma i fråga för stöd uppgicktill mer än fem gånger den budget som fanns.
The ESFreacted quickly, and concentrated its support for young people onrecruitment and employment. Recruitment aid was to help young peoplegain useful experience with a vocational content or make it easier forthem to find a stable job.
ESF reagerade snabbtoch koncentrerade sitt stöd till unga till rekrytering och sysselsättning.Rekryteringsstöd skulle hjälpa unga att skaffa nyttiga erfarenheter med ettyrkesinriktat innehåll eller göra det lättare för dem att hitta fasta jobb.
By 1977, the Commission noted that youth unemployment had morethan doubled over four years, with around 2 million unemployed peopleaged less than 25 in the European Community.
1977 noterade kommissionen att ungdomsarbetslösheten mer än fördubb -lats på fyra år och att det fanns omkring två miljoner arbetslösa under25 år i Europeiska gemenskapen.
Having a vocational qualification or holding a university degree became more and more important when looking for a job.
Det blev allt viktigare att ha en yrkesutbildning eller en universitetsexamen när man sökte jobb.
Young people without these qualifications,or with qualifications that did not meet the needs of the labour market,found it increasingly difficult to find jobs.
Unga utan sådana kvalifikationer eller med kvalifikationer som inte stämde överens medarbetsmarknadens krav fick allt svårare att hitta arbete.
Unemployed young peoplethus became a priority group for the ESF.
Arbetslösa ungdomar blev därför en prioriterad grupp för ESF.
At around this time the place of women in the labour market was increasingly being taken into account by the ESF.
Ungefär vid den här tiden började ESF i allt högre grad beakta kvinnorsställning på arbetsmarknaden.
Responding to the growingrole of women in the workplace, the ESF gave greater support towomen, whether they had lost their job, were joining the labour marketfor the first time or returning to work after a break.
Som en reaktion på den allt viktigare rollkvinnor spelade på arbetsmarknaden, gav ESF mer stöd till kvinnor, antingende hade blivit av med jobbet, gick ut på arbetsmarknaden för förstagången eller gick tillbaka till arbetsmarknaden efter ett avbrott.
Other specific social groups, such as the disabled and older workers (aged 50 and over),were also beginning to be targeted by the Fund.
Fondenbörjade även inrikta sig på andra samhällsgrupper, som funktionshindradeoch äldre arbetstagare (50 år och äldre).
HEADING TOWARDS A COMMON EUROPEAN COMMUNITY STRATEGY
MOT EN GEMENSAM STRATEGI FÖR EUROPEISKA GEMENSKAPEN
Until then, Member Stateshad implemented projectsand been re-funded afterwards.
Fram till dess hade medlemsstater genomfört projekt och därefter erhållitfinansiering.
Now that access tothe Fund was wider, a system of prior approval hadto be put in place.
När nu fondenstod öppen för fler måsteman inrätta ett system medförhandsgodkännande.
This ledto significant changes: mostimportantly, it was thebeginning of a process inwhich the Commission and Member States would, in thefuture, define common prioritiesacross the EEC and allocate concentrated amounts of funding to dealwith them.
Detmedförde betydande förändringar. Framför allt innebar detbörjan av en process där kommissionen och medlemsstaterna iframtiden skulle fastställa gemensamma prioriteringar för hela EEGoch avsätta koncentrerade finansieringsmedel för att ta itu med dessa.
In other words, a structuredapproach was emerging as to how tooptimise use of the money, and make ESF-funded interventions as efficient as possible.
Medandra ord växte ett strukturerat angreppssättfram, avseende hur pengarna skulle användaspå bästa sätt och göra ESF-finansierade insatser såeffektiva som möjligt.
But this was not the only change.
Men det var inte den enda förändringen.
With the new system of prior approval and a more structured approach came also more checks to ensurethat ESF funding was spent properly.
Med det nya systemet med förhandsgodkännande och ett mer strukturerat angreppssätt följde även flerkontroller för att säkerställa att finansieringen från ESF användes rätt.
This increased the complexityaround procedures for Member States and organisations working with ESF-funding, as well as for the Commission.
Detgjorde procedurerna för medlemsstater och organisationer som arbetademed ESF-finansiering, och för kommissionen, mer komplicerade.
It also brought with it anapparently inevitable increase in paperwork.
Detförde också med sig en till synes oundviklig ökning av pappersarbetet.
The 1980s was a time of major change for European economies.
80-TALETEtt årtionde med ändrade marknader och nya behov
Thebeginning of the decade was marked by a new financial downturn as aresult of the 1979 energy crisis, though less severe than the one at thebeginning of the 1970s.
80-talet innebar en tid med omfattande förändringar av Europas ekonomier.Decenniets början präglades av en ny ekonomisk nedgång på grund avenergikrisen 1979, även om denna inte var lika allvarlig som den i början av70-talet.
European leaders acknowledged that closer economic and financial cooperation would put Europe in a better positionto deal with such crises.
Europas ledare insåg att ett närmare ekonomiskt och finansielltsamarbete skulle göra att Europa kunde hantera sådana kriser bättre.
The first bricks of what would later become the monetary union hadalready been laid in 1979.
Redan 1979 hade man tagit de första stegen mot vad som senare skullebli den monetära unionen.
This was when the ECU, the forerunner ofthe euro, was introduced.
Det var då ecun, eurons föregångare, introducerades.
It served as a virtual currency against whichnational currencies were pegged, thereby limiting the volatility of currency movements.
Den fungerade som en virtuell valuta, till vilka nationellavalutor knöts, varigenom valutafluktuationerna begränsades.
In 1981, Greece joined the European Community, followed in 1986 by Spain and Portugal.
1981 anslöt sig Grekland till Europeiska gemenskapen och följdes 1986av Spanien och Portugal.
One year later, in 1987, progress towards a single European market speeded up as the Single European Act entered intoforce.
Ett år senare, 1987, påskyndades framstegenmot en inre marknad i Europa, genom att den europeiska enhetsaktenträdde i kraft.
The 12 members of the Communitywere heading towards more unified financial policies and markets.
Gemenskapens 12 medlemmar rörde sig i riktning motmer enhetlig finanspolitik och mer enhetliga marknader.
Traditional industries such assteel, manufacturing and shipbuilding were in decline and opportunitiesarising from new technologies, especially in the services sector, werebeginning to emerge, resulting in a high demand for skilled workers.
Traditionell industri som stål, tillverk -ning och varv gick tillbaka och möjligheter som uppstod tack vare nyteknik, särskilt inom servicesektorn, började framträda, vilket ledde tillen stark efterfrågan på kunnig arbetskraft.
Unemployment was still severe.
Arbetslösheten var fortfarande svår.
Total unemployment in the European Community doubled from6 million in 1979 to 12 million in 1983; youthunemployment stood at over 25% in most Member States.
Mellan 1979 och 1983 fördubbladesden totala arbetslösheten i Europeiska gemenskapen – från 6 till 12 miljoner. Ungdomsarbetslösheten låg i de flesta medlemsstater på över25 %.
More seriously still, longterm unemployment (lasting a year or more) becameincreasingly common.
Ännu allvarligare var att långtidsarbetslöshet (ett år eller mer)började bli allt vanligare.
IT TRAINING- THEESF MEETINGTHEDEMANDSOFTHE
IT-UTBILDNING– ESF MÖTERMARKNADENSKRAV
For the ESF, industrial change meant an enormous challenge.
För ESF betydde industrins förändring en oerhörd utmaning.
A for-ward-looking decision was taken in the early 1980s to use the ESF fortraining in the newly emerging technologies.
I början av80-talet fattade man det framsynta beslutet att använda ESF för utbildninginom ny och framväxande teknik.
One major modificationintroduced in the 1983-1988 funding period removed the requirementthat a retrained person had to workin a job related to his training for atleast six months following theirtraining.
Under finansieringsperioden 1983–1988infördes en viktig ändring, genom att kravet på att en omskolad personunder minst sex månader efter utbildningen måste arbeta på en tjänst somhade anknytning till utbildningen togs bort.
This reflected the realityof a labour market in flux and opened up the Fund to provide trainingacross all areas of the economy.The aim was to equip beneficiarieswith a range of skills, making iteasier to find employment in different sectors.
Detta avspeglade realiteternapå en arbetsmarknad stadd iomvandling och öppnade möjlighetför fonden att tillhandahålla utbildning inom alla delar av ekonomin.Syftet var att utrusta mottagarnamed en rad kompetenser och på såsätt göra det lättare att hitta sysselsättning inom olika sektorer.
At the time, industry was strugglingto find young people with advanced qualifications in areas such aselectronics, engineering and information technology.
Industrin letade vid den här tidenmed ljus och lykta efter unga medingående kunskaper på områdensom elektronik, verkstadsteknik ochinformationsteknik.
Two ESF priorities were vocational training (half
Två av ESF:sprioriteringar var yrkesutbildning(varav hälften utgjordes av arbetslivserfarenhet) och kurser för att utbildamänniskor i att använda ny teknik.