natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Certain expressions in one language — and in particular quite commonones such as the French ‘sans préjudice’— have no equivalent in other Community languages.In those languages,they can therefore only betranslated using circumlocutions and approximations,which inevitablyresult in semantic divergences between the various language versions.Expressions which are too specific to one language should therefore beavoided as far as possible.
Målet är att rättsakten,i möjligaste mån och med hänsyn tagen tillgemenskapsrättens särdrag och terminologi,inte skall uppfattas som en”översättning”,i negativ bemärkelse,av dem som tillämpar och tolkar deni de olika medlemsstaterna (tjänstemän,domare,advokater etc.),utan somen text som följer en viss stil för författningsskrivning.Texter fulla medfrämmande ord och ordagrant översatta uttryck eller svårbegriplig jargongär orsak till en stor del av den kritik som riktas mot gemenskapslagstift-ningen,och till att den av många uppfattas som främmande.
As regards actual legal terminology,terms which are too closely linkedto national legal systems should be avoided.
Slutligen är det på sin plats med två i huvudsak praktiska påpekanden omsambandet mellan ursprungstexten och översättningarna av denna.
The concept of ‘faute’,which is well known in French law,has nodirect equivalent in other legal systems (in particular,English and German law);depending on the context,terms such as ‘illégalité’,‘manquement’ (in relation to an obligation),etc.,which can easilybe translated into other languages (‘illegality’,‘breach’,etc.)should be used instead.
För det första måste författaren se till att översättaren omedelbart kanidentifiera de källor som används i originaltexten.Om ett stycke ioriginaltexten har tagits från en befintlig text (fördrag,direktiv,förord-ning etc.),måste detta framgå klart av texten eller meddelas separat –vid behov på elektronisk väg (se riktlinje 6).Varje dolt citat,utanangivande av källan,riskerar att leda till en fri översättning till ett ellerflera språk,fastän författarens avsikt i själva verket var att användaden exakta ordalydelsen i en befintlig bestämmelse.
The aim is that,as far as possible,and taking account of the specific natureof Community law and its terminology,those called on to apply orinterpret the act in each Member State (officials,judges,lawyers,etc.)must perceive it not as a ‘translation’ in a negative sense — but as a textwhich corresponds to a certain legislative style.Texts peppered with loanwords,literal translations or jargon which are hard to understand are the
För det andra måste författaren vara medveten om att påpekanden frånöversättarna och,mer generellt,från alla avdelningar som ägnar sig åt
Second,the author must realise that comments from translators and,more generally,all departments which carry out a linguistic check of thetext can be extremely useful.Such checks provide an opportunity toidentify any errors and ambiguities in the original text,even after alengthy gestation period and even — perhaps especially — when thedrafting has been the subject of much discussion between a number ofpeople.The problems encountered may then be brought to theattention of the author.In many cases,the best solution will be to alterthe original,rather than the translation.
Gemensam praktisk handledning språklig granskning av texten kan vara till stor nytta.Granskning avtexten ger ur denna synvinkel ett tillfälle att upptäcka fel och oklarheter som kan förekomma i originaltexten,också när den har förberettsunder längre tid,och till och med – eller kanske särskilt – när utformningen har varit föremål för långa diskussioner mellan flera personer.Författaren kan då upplysas om de problem som har konstaterats.Imånga fall är den bästa lösningen att arbeta om originalet och inteöversättningen.
The terminology used in a given act shall beconsistent both internally and with actsalready in force,especially in the same field.
Den terminologi som används i en och sammarättsakt skall vara konsekvent ochöverensstämma med terminologin i gällanderättsakter,särskilt dem inom sammaämnesområde.
Identical concepts shall be expressed in thesame terms,as far as possible without departingfrom their meaning in ordinary,legal ortechnical language.
Samma begrepp skall uttryckas med samma ordoch de skall,i möjligaste mån,inte avvika frånden innebörd som de har i allmänt,juridiskteller tekniskt språkbruk.
In order to aid comprehension and interpretation of a legislative act,thetext must be consistent.A distinction can be drawn between formalconsistency,concerning only questions of terminology,and substantiveconsistency,in a broader sense,concerning the logic of the act as a whole.
För att underlätta förståelsen och tolkningen av en rättsakt måste textenvara enhetlig.Man kan skilja mellan formell enhetlighet,som enbart gällerde terminologiska aspekterna,och innehållsmässig enhetlighet i utvidgadbemärkelse,som avser hela rättsaktens logiska uppbyggnad.
Formal consistency
Formell enhetlighet
Consistency of terminology means that the same terms are to be used toexpress the same concepts and that identical terms must not be used toexpress different concepts.The aim is to leave no ambiguities,contradictions or doubts as to the meaning of a term.Any given term istherefore to be used in a uniform manner to refer to the same thing andanother term must be chosen to express a different concept.
Terminologisk enhetlighet innebär att samma termer används för attuttrycka samma begrepp och att identiska termer inte bör användas för attuttrycka skilda begrepp.Målet är att inte orsaka oklarheter,motstridig-heter eller osäkerhet beträffande betydelsen av ett begrepp.Samma termskall således användas på samma sätt om man vill uttrycka samma sak.Om man vill uttrycka något annat bör man välja en annan term.
This applies not only to the provisions of a single act,including theannexes,but also to provisions of related acts,in particularimplementing acts and all other acts in the same area.In general,terminology must be consistent with the legislation in force.
Detta gäller inte bara bestämmelser i en och samma rättsakt,inklusivedess bilagor,utan även andra rättsakter som har samband med denaktuella rättsakten,särskilt tillämpningsföreskrifter och alla andra
Words must be used in their ordinary sense.If a word has one meaningin everyday or technical language,but a different meaning in legallanguage,the phrase must be formulated in such a way as to avoid anyambiguity.
Termerna skall användas i sin vanliga betydelse.Om samma ord harolika mening enligt juridiskt respektive normalt språkbruk (till exempelåtervinning),skall meningen utformas på ett sådant sätt att den intekan missförstås.
In the interests of precision and to avoid problems of interpretation,itmay be necessary to define a term (see Guideline 14).
För precisionens skull och för att undvika tolkningsproblem kan detvara lämpligt att definiera vissa termer (beträffande detta,se riktlinje14).
(Guidelines 7 to 15)
(riktlinje 7 till 15)
All Community acts ofgeneral applicationshall be drafted according to a standardstructure (title — preamble — enacting terms— annexes,where necessary).
Alla gemenskapens rättsakter av allmängiltighet skall utformas i enlighet med enstandardiserad mall (titel,ingress,normativdel och,i förekommande fall,bilagor).
The ‘title’ comprises all the information in the heading of the act whichserves to identify it.It may be followed by certain technical data(reference to the authentic language version,relevance for the EEA,serialnumber) which are inserted,where appropriate,between the title properand the preamble.
”Titeln”på en rättsakt skall innehålla uppgifter som gör det möjligt attidentifiera rättsakten.Den kan följas av vissa formella uppgifter (hänvisning till giltigt språk för rättsakten,eventuell betydelse för EES ochadministrativt nummer) som placeras mellan själva titeln och ingressen.
‘Preamble’ means everything between the title and the enacting terms ofthe act,namely the citations,the recitals and the solemn forms whichprecede and follow them.
Med ”ingress”förstås allt som finns mellan titeln och rättsaktens normativa del,dvs.beaktandemeningen,skälen och de formella fraserna.
The ‘enacting terms’ are the legislative part of the act.They are composedof articles,which may be grouped in titles,chapters and sections (see tablein Guideline 15),and may be accompanied by annexes.
”Föreskrifterna”finns i den normativa delen av rättsakten.De består avartiklar,eventuellt samlade i avdelningar,kapitel och avsnitt (se tabellen iriktlinje 15),och kan åtföljas av bilagor.
For the respective parts of the standard structure,see the Guidelineson the specific parts.
Beträffande grundstrukturens olika delar,se de riktlinjer som särskiltbehandlar dessa.
For models of standard acts,consult the models in the annex,takenfrom LegisWrite.
För standardexempel på rättsakter,se bifogade mallar som hämtatsfrån LegisWrite.
The title ofan act shall give as succinct andfull an indication as possible ofthe subjectmatter which does not mislead the reader as tothe content ofthe enacting terms.Whereappropriate,the full title ofthe act may befollowed by a short title.
Rättsakternas titel skall innehålla såkortfattade och fullständiga uppgifter sommöjligt om ämnet och får inte kunna vilseledaläsaren om bestämmelsernas innehåll.Vid behovkan titeln åtföljas av en förkortad version avtiteln.
The title proper,that is to say,the formula chosen to give,in the title,certain indications as to the main subject matter of the act must,inparticular,make it possible to determine what is (or is not) concerned bythe act.It must give as clear an indication as possible of the content of theact.Authors should not encumber the title with extraneous information,but,rather,use keywords characteristic of the different areas of Community
Rättsaktens titel,dvs.den formulering som valts för att i titeln ge vissaupplysningar om det huvudsakliga ändamålet med rättsakten,måstesärskilt ge möjlighet att konstatera vem som berörs av rättsakten.Denmåste ge en så klar bild som möjligt av innehållet i rättsakten.Titeln börinte tyngas av uppgifter som inte bidrar till ökad klarhet.I stället bör mananvända nyckelord som är typiska för olika områden av gemenskapslag-
25 legislation (it is useful,in that context,to refer to the analytical structureof the Directory of Community legislation in force).
25 stiftningen (jämför gärna med systematiken i registret över gemenskapensgällande lagstiftning).
Authors should therefore consider what information must appear in thetitle in order for a reader directly concerned (for example,not everyfarmer,but every apple producer) to be prompted to read the act bearingthat title.
Författaren bör därför överväga vad som skall ingå i titeln för att direktberörda läsare (till exempel inte alla jordbrukare,men alla äppelodlare)skall känna sig manade att läsa den rättsakt som berörs i titeln.
Let us take,for example,the title ‘Regulation … reimposing a definitive anti-dumping duty on imports of leather handbags originating inthe People’s Republic of China and sold for export to the Communityby Gainth Industrial Ltd.,Macia Company Ltd,Yen Sheng Factory Ltd,Dongguan All Be Right Leathern Products Co.Ltd and Panyu Simone Handbag Ltd and amending Council Regulation (EC) No 1567/97 inorder to apply the individual duties determined for two exporters torelated companies which have commenced manufacture of leatherhandbags’.
Låt oss till exempel ta titeln ”förordning (…) om återinförande av enslutgiltig antidumpningstull på import av handväskor av läder medursprung i Folkrepubliken Kina som säljs för export till gemenskapenav Gainth Industrial Ltd,Macia Company Ltd,Yen Sheng Factory Ltd,Dongguan All Be Right Leathern Products Co.Ltd och Panyu Simone Handbag Ltd och om ändring av rådets förordning (EG) nr 1567/97 föratt de individuella antidumpningstullar som fastställts för två exporterande tillverkare skall tillämpas på företag som är dessa två exporterande tillverkare närstående och som börjat tillverka handväskor avläder”.
That title was amended to read as follows:
Denna titel ändrades till följande:
‘Regulation … reimposing a definitive anti-dumping duty on importsof leather handbags originating in the People’s Republic of China andsold for export to the Community by certain exporting producers andamending Regulation (EC) No 1567/97’.
”förordning (…) om återinförande av en slutgiltig antidumpningstullpå import av handväskor av läder med ursprung i Folkrepubliken Kinasom säljs för export till gemenskapen av vissa exporterande tillverkare och om ändring av förordning (EG) nr 1567/97.”
The title of the act must be different from the titles of other acts in force(but see point 8.4).
Rättsaktens titel skall skilja sig från titlarna på andra gällande rättsakter(se dock punkt 8.4).
Acts amending earlier acts are a special case.The title is incomplete unlessit mentions all the acts amended,by number.Without such a reference,it isnot possible to find all the amendments to a given act.If the sole purposeof the act in question is to amend another act,either the title and numberof the act to be amended is mentioned,or its number and the purpose ofthe amendment.In contrast,if the act in question lays down autonomousprovisions and consequently amends another act in a purely subsidiarymanner,only the number of that act is given.
Ett särskilt fall är rättsakter om ändring av tidigare rättsakter.Titeln är idetta fall inte fullständig om den inte med nummer anger alla de rättsakter som ändras.Utan denna uppgift är det i praktiken omöjligt att åter-finna alla ändringar av en viss rättsakt.Om det enda syftet med rättsaktenär att ändra en annan rättsakt,anges antingen titeln och numret på densistnämnda rättsakten eller dess nummer och föremålet för ändringen.Omrättsakten däremot innehåller självständiga bestämmelser och,som enbieffekt av detta,medför att en annan rättsakt ändras,skall endast numretpå den senare rättsakten anges.
Another case which should be mentioned is that of the title ofimplementing acts,which refers to the basic act by number and title,in thecase of general provisions,and by number and area concerned,in the caseof specific provisions.
Ett annat fall som bör uppmärksammas gäller titeln på rättsakter sominnehåller tillämpningsföreskrifter.I en sådan titel skall den grundläggande rättsakten med nummer och titel anges när det är fråga omallmänna bestämmelser och med nummer och relevant område när det ärfråga om särskilda bestämmelser.
Short title
Förkortad titel
A short title for a legislative act is less useful in Community law — whereacts are identified by a combination of numbers and letters (for example‘1999/123/EC’) — than in systems which do not have such a system ofnumbering.In certain cases,however,a short title has come to be used inpractice (for example,Regulation (EEC) No 4064/89 = ‘the Merger Regulation’) and the author should consider,when drafting the act,whether such a title could be useful.
Fördelen med en förkortad titel på en rättsakt är mindre uppenbar igemenskapsrätten – där rättsakterna är numrerade med en alfanumeriskkod (till exempel ”1999/123/EG”) – än i system som inte använder ensådan numrering.I vissa fall har man emellertid i praktiken börjat användaen förkortad titel (till exempel kallas förordning (EEG) nr 4064/89 också”koncentrationsförordningen”),och den som utarbetar en rättsakt börställa sig frågan om en sådan titel kan vara ändamålsenlig.
The following rules apply to a short title: it is created when the act is adopted,in anticipation of its future utility,in view of the importance of the act;it is not recommended where anumber of related acts exist in the same field,when it could causeconfusion; it does not replace use of the full title when the act is referred to for thefirst time in a later act; its use is not compulsory (the use of letters and numbers could be a moreconvenient and more certain means of reference,depending on thecircumstances); if it is used,it is the only permitted abbreviation of the title of the act inquestion.
Den skapas i samband med att rättsakten antas om man med hänsyn tillrättsaktensbetydelse kan förutse att en sådan titel skulle vara ändamåls-enlig.Om det finns många besläktade rättsakter inom samma områdebör denna lösning undvikas,eftersom den kan skapa osäkerhet om vilkenrättsakt som avses.
To summarise:
Sammanfattning
The full title of a legislative act comprises:
En bindande rättsakts fullständiga titel skall innehålla följande uppgifter,iangiven ordning:
(2) the abbreviation of the Community concerned,the number of the actand the year;
2) Typ av rättsakt.
(3) the name of the institution or institutions which adopted the act;
3) Förkortningen för den berörda gemenskapen,rättsaktens nummer ochår.
(5) a succinct indication of the subject matter.
5) Kortfattad uppgift om ämnet.
The purpose ofthe citations is to set out thelegal basis ofthe act and the main steps in theprocedure leading to its adoption.
Syftet med beaktandemeningen är att ange denrättsliga grunden för rättsakten och deviktigaste etapperna i det förfarande som harlett till att akten antagits.
The citations,at the beginning of the preamble,indicate: the legal basis of the act,that is to say,the provision which conferscompetence to adopt the act in question; proposals, recommendations, initiatives, drafts, requests, opinions which
I beaktandemeningen som står i början av ingressen anges den rättsliga grunden för rättsakten,dvs.den bestämmelse som gerbehörighet att anta rättsakten i fråga, de förslag, rekommendationer, initiativ, utkast, uppmaningar eller ytt-
) and,where appropriate,the procedure followed (in particular: co-decision, cooperation); certain opinions and other non-mandatory procedural steps,in particularopinions of the European Parliament sought where consultation is notmandatory.
) som måste inhämtas och,i förekommande fall,det förfarande som följts (till exempel medbeslutande- eller samarbetsförfarande), vissa yttranden och andra inlagor som inte behöver inhämtas,till exempel fakultativa yttranden från Europaparlamentet.
Check that items cited are actually citations and that they should not bementioned in another part of the act (see points 9.13 and 9.14).
Man bör kontrollera att det som anges i beaktandemeningen verkligen hörhemma där och inte bör finnas någon annanstans (se punkterna 9.13 och9.14).
Citations are largely standardised (in English,most commonly beginningwith ‘Having regard to’).
Varje led i beaktandemeningen inleds normalt på samma sätt (på svenskamed orden ”med beaktande av”skrivna med gemener).
The first citation is a general reference to the Treaty which constitutes thegeneral basis for the action that is being taken.
Det första ledet i beaktandemeningen innehåller en allmän hänvisning tilldet fördrag som utgör den allmänna grunden för rättsakten i fråga.
If more than one Treaty is to be referred to,they should be cited in thefollowing order:EC,Euratom.
Om det hänvisas till flera fördrag,sker det i följande ordning:EG,Euratom.
For opinions under the Comitology procedure,see point 10.17.1.
För de yttranden som inhämtas vid kommittéförfaranden,se punkt 10.17.1.
If the direct legal basis of the act is a Treaty provision,the general citationis accompanied by the words ‘,and in particular’,followed by the relevant
Om den direkta rättsliga grunden för rättsakten är en fördragsbestäm-melse,skall den allmänna hänvisningen till fördraget åtföljas av ordet
‘Having regard to the Treaty establishing the European Community,and in particular Article 37 thereof,’
”med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-skapen,särskilt artikel 37 i detta,”
If,by contrast,the direct legal basis of the act is to be found in secondary
Om den direkta rättsliga grunden för rättsakten däremot finns i en
3 legislation (
3 sekundärrättsakt (
),the particular act concerned is cited in a second citation, with the relevant article,preceded by the words ‘,and in particular’.
),görs en hänvisning till denna i nästa led i beaktande- meningen,och den relevanta artikeln anges på följande sätt:”särskiltartikel (...) i denna,”.
Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992on the common organisation of the market in cereals (*),and in particular Article 13(5) thereof,’
”med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spann- mål (NOTTECKEN
The legal basis should be clearly distinguished from provisions whichdetermine the purpose,conditions and substantive aspects of the decisionsto be taken.Purely procedural provisions (for example,Articles 251 and300 of the EC Treaty) do not constitute legal bases.
Den rättsliga grunden bör klart skiljas från de bestämmelser i vilkaföremålet,villkoren och de närmare materiella förutsättningarna fastställsför de beslut som skall fattas.Rena förfarandebestämmelser (till exempelartiklarna 251 och 300 i EG-fördraget) kan inte utgöra rättslig grund.
For example,a regulation establishing a common organisation of anagricultural market must cite Article 37 of the EC Treaty,which givesthe Council power to act by qualified majority on a proposal from the Commission after consulting the European Parliament,rather than Article 33,which defines the objectives of the common agriculturalpolicy,or Article 34,which sets out the principles on which the common organisations are to be based.
Till exempel skall det i förordningar om upprättande av en gemensamorganisation för jordbruksmarknaderna hänvisas till artikel 37 i EG-för-draget,enligt vilken rådet,på förslag från kommissionen och efter att hahört Europaparlamentet,har befogenhet att besluta med kvalificeradmajoritet på detta område,och inte artiklarna 33 och 34 i det fördraget,där målen för den gemensamma jordbrukspolitiken och de styrandeprinciperna för den gemensamma organisationen fastställs.
Where an act is based on a provision of an Act of Accession,the formula used is:‘Having regard to the Act of Accession of …,and in particular Article ...thereof’ or ‘…,and in particular Article ...of Protocol ...thereto.’The citation of the provision of secondary legislation is as follows:the citation sets outthe full title,followed by a footnote reference;the footnote gives the OJ reference(series,number,date and page) and,where appropriate,an indication of the lastamendment (number of the act,followed by its OJ reference).
När rättsakten grundar sig på en bestämmelse i en anslutningsakt används följandeformulering:"med beaktande av Anslutningsakten (...),särskilt artikel (...) i denna"eller,beroende på omständigheterna,"(…),särskilt artikel (...) i protokoll nr (...),vilketfogats till den akten".Hänvisning till sekundärrättsakter görs på följande sätt:rättsaktens fullständiga titelanges i beaktandemeningen,följt av en hänvisning till en fotnot som innehåller rättsaktens EUT-nummer (serie,nummer,datum och sida) och,i förekommande fall,en uppgift om senaste ändring (rättsaktens nummer,följt av EUT-nummer).
‘Having regard to the Treaty establishing the European Community,and in particular Article 37,in conjunction with Article 300(2) and thefirst subparagraph of Article 300(3) thereof,’
”med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-skapen,särskilt artikel 37 jämförd med artikel 300.2 och 300.3 förstastycket i detta,”
Where an act sets out in a series of articles the purpose of future decisionsand indicates in another article the institution empowered to take thosedecisions,it is the latter article alone which is to be cited.
När föremålet för framtida beslut anges i en rad artiklar i en rättsakt ochden institution som är behörig att fatta dessa beslut anges i en annanartikel skall på samma sätt endast den sistnämnda artikeln anges ibeaktandemeningen.
Similarly,where an act contains within one article a paragraph on thepurpose of the measures and another giving power to act,it is only the
När en artikel i en rättsakt innehåller en punkt om föremålet för åtgärderna och en annan punkt om behörighet att fatta beslut om de ifrågavarande
),rather than the entire article,that is cited.
) anges i beaktande- meningen och inte hela artikeln i fråga.