natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The model that has beendeveloped differs from other similarexercises of which we are aware because itdoes not seek to classify practices orestablish any kind of ranking, neither is itlimited to a compendium of more or lessself-proclaimed good practices.
Vihar också granskat växelverkan elleravsaknaden av växelverkan mellangemenskapens politik ochstrukturfonderna (miljö, kontroll avstatliga stöd, offentlig upphandling,forskning och utveckling, osv.) ochfrågan om enklare administration.Kraven som medlemsstaternasmyndigheter ställer gör att förfarandenofta blir krångliga.
For EURADA, enlargement actuallyhappened in 1995, when we decided toallow regional development agencies from Central and Eastern Europe countries tobecome members.
Sedan 1977 arbetar EURADA med enpilotmodell för en komparativ studie avresultaten hos organisationer medansvar för regionernas ekonomiskainsatser.
Since 2000 we havebeen holding a major annual eventspecifically for regional developmentagencies in these countries.
Modellen bygger påinsamlingen och tolkningen avstatistiska uppgifter.
One of EURADA’s priority demands forthe post-2006 period is to boost Community policy in favour of SMEs,especially in regions that will no longer beeligible for the Structural Funds.
Ett av EURADA:s krav efter 2006 är enstarkare gemensam politik till förmån försmå och medelstora företag, i synnerhet iregioner som inte längre blir berättigadetill stöd från strukturfonderna.
From 1991 to 1995, the sum of 4.2 that regions do not necessarily define the
Mellan 1991 och 1995 beviljades i
E-mail: info@eurada.org Web: www.eurada.org million ECU was made available to the 15 same concept in the same way.
E-post: info@eurada.org Internet: www.eurada.org exempel, (d) deltagarna tvingas detta syfte 15 europeiska nätverk 4,2 miljoner ifrågasätta sig själva.
Interview with Mr. Pavel innovation
Nemec, minister för innovation gränsöverskridande regional utveckling i livsmedelssäkerhet
Second progress report on economic andsocial cohesion
Andra rapporten om den ekonomiska ochsociala sammanhållningen
On 30 January 2003, the Commission adopted the Second progress report on economic and social cohesion.
Europeiska kommissionen antog den 30 januari 2003 den andra rapporten om den ekonomiska och socialasammanhållningen.
•A group including the other current Member States, with an average percapita GDP of at least 115% of the Community average.
Klyftan mellan den totalainkomsten i de rikaste och i de fattigasteregionerna minskade, likaså antaleteuropéer som lever under nationelltexistensminimum.
an average rate of 48%.
I kandidatländerna:
This document was published as part of the European Commission’s undertaking toregularly report to the Council onpreparations for its proposals oncontinuing the cohesion policy after 2006.The report assesses what changes andtrends have occurred with regard to European economic and social cohesionsince the first interim report was publishedin January 2002.
I syfte att arbeta vidare medsammanhållningspolitiken efter år 2006, åtogsig kommissionen att regelbundet till rådetrapportera om hur förslagen utarbetas.Dokumentet offentliggjordes som ett led idenna process. Vad har hänt efter den förstarapporten som gavs ut i januari 2002 ochvilka tendenser kan man skönja inom deneuropeiska sammanhållningen?
•Social cohesion continues to improveslowly.
Efter utvidgningen, kommer skillnadernaatt öka.
The gap between the total incomeof the richest and poorest regions hasdiminished, as has the number of Europeans living under the nationalpoverty line.
Enligt senaste statistik har 48regioner i EU15 (dvs. 18 procent (%) avbefolkningen – 68 miljoner) en BNP percapita på högst 75 % av EU-genomsnittet.IEU25 ökar antalet regioner till 67, dvs.25% av befolkningen – 116 miljoner.
Inthe Union of 25, there will be 67 suchregions, or 25% of the population - 116million.
Den ekonomiska nedgången påverkadesysselsättningen mindre än beräknat.
In the enlarged Union, the ratiobetween the richest 10% of regions and thepoorest 10% of regions is 4.3 (comparedwith 2.6 in the Union of 15).
Destora tendenserna inom sysselsättningen iunionen är följande:
In 2001 the European Union experienced asignificant slowdown in economic growth,with the GDP of the current fifteen Members States rising by only 1.5%,compared with 3.5% in 2000.
Under 2001 minskade den ekonomiskatillväxten i Europeiska unionen avsevärt.Inom EU15 ökade BNP per capita endastmed 1,5 procent (%) jämfört med 3,5 %under 2000.
The impact of the economic slowdown onemployment has been less than expected.The major employment trends in the Union are as follows:
Man kan räkna med attnedgången särskilt påverkar unionensmindre utvecklade regioner.
•Employment was hit by the economiccrisis of 2001.
•Den ekonomiska krisen 2001 påverkadesysselsättningen negativt.
The steady fall in theemployment rate over the past five yearshas continued, in spite of a sharp rise inthe service sector. Only Slovenia and Cyprus have an employment rate higherthan the Community average.
Den konstantaminskningen av sysselsättningsnivånunder de senaste fem åren fortsatte, trotsen påtaglig ökning inom tjänstesektorn.Endast Slovenien och Cypern har enhögre sysselsättningsnivå än EU-genomsnittet.
It isestimated that 3 million new jobs mustbe created in the new Member States inorder to achieve the same levels ofemployment that currently exist in the EU.
Man beräknar att detbehövs tre miljoner arbetstillfällen i denya medlemsstaterna för att de skalluppnå samma sysselsättningsnivå som iden nuvarande unionen.
Ireland hasexperienced sustained growth.
•Sysselsättningen ökade knappt under2001.
•Employment grew marginally in 2001.The unemployment rate rose slightly inthe first half of 2002 to reach 7.7%.Unemployment is particularly severe in Italy, Greece and Spain, where it hitswomen and young people especiallyhard.
Under första halvåret 2002 ökadearbetslösheten något till 7,7 procent (%).Den är särskilt hög i Italien, Greklandoch Spanien, där främst kvinnor ochungdomar drabbas.
•Although regional disparities in terms ofemployment have diminished, they arestill wide: the regions with the highestemployment rates have an average rate of78.1%, and those with the lowest rates,
De länder som ingår i sammanhållningenknappade ytterligare in på övriga länder iunionen, med undantag av Grekland. IIrland fortsatte tillväxten och BNP percapita i köpkraft 2001 ökade till 118 % av EU-genomsnittet (jämfört med 115 %under 2000 och endast 64 % under 1988).
•While there are fewer regionalemployment disparities than in the EU,they remain substantial.
•De regionala skillnaderna isysselsättningen är mindre än i Europeiska unionen, men alltjämtavsevärda.
In 2001 theunemployment rate was 13%.
År 2001 nåddearbetslösheten 13 procent (%).
It rangedfrom 3.6% in the least affected regions to24.3% in the hardest-hit regions.
Denuppgår till 3,6 % i de minst drabbaderegionerna och till 24,3 % i de värstdrabbade regionerna.
Regional disparities within the Member States continued to grow in 2000.
Under 2000 ökade de regionala skillnadernainom medlemsstaterna ytterligare.
However,because of the convergence between Member States, the overall disparitiesbetween regions in the fifteen Member States remained virtually the same between1995 and 2000.
Medanledning av konvergensen mellanmedlemsstaterna, förändrades dock deglobala skillnaderna mellan regionernainom EU15 praktiskt taget inte mellan 1995och 2000.
In 2000 per capita income in the Objective1 regions remained slightly higher than71% of the Community average.
I kommissionens studie om stöd till Mål 1regioner mellan 2000 och 2006, redogörsför uppmuntrande resultat. I studien anges
However,it is easier to measure the catch-up effectover a five-year period, when we see thatthe overall income difference fell by 2points between 1995 and 2000 and by twopoints in Objective 1, underlining the longterm effectiveness of the Structural Funds.
I fråga om arbetslöshet,ligger klyftan mellan 2,3 % och 19,7 %beroende på region. Den största klyftanmellan regioner i en medlemsstatförekommer i Frankrike, om man räknarmed de utomeuropeiska departementen,och i Italien.
We find three groups of countries in the Union of 25:
Inhämtningen mäts bättre påen femårsperiod.
•The eight poorest future Member States,with a per capita GDP of 42% of the Community average.
•De åtta fattigaste kandidatländerna, meden BNP per capita på 42 procent (%) av EU-genomsnittet.
•An intermediary group (Spain, Cyprus,Portugal, Slovenia and Greece) with a percapita GDP of between 71% and 92% ofthe Community average.
•En mellangrupp (Spanien, Cypern,Portugal, Slovenien, Grekland), somligger mellan 71 % och 92 % av EU-genomsnittet.
Theconsequences of abandoning zoning of Objective 2 state aid for regionalpurposes was raised several times.
I rapporten sammanfattasyttranden från några europeiskainstitutioner (rådet, Europaparlamentet,Ekonomiska och sociala kommittén,Regionkommittén) och den oro somframfördes av deltagarna i fyra storaseminarier, som kommissionen anordnadeförra året.
•The exchange of experience andcooperation are widely acknowledged ashaving a beneficial impact, especially atthe crossborder level.
Stöden till Mål 1regioner har dessutom ytterligare eneffekt, eftersom en fjärdedel av deursprungliga kostnaderna gynnar andraområden i unionen och en tiondel tredjeland.
The Second progress report also reviewsthe debates that took place in 2002 on thefuture of the cohesion policy.
•Under 2002 diskuterades hur dengemensamma politiken (fiske,konkurrens, jordbruk, transport, miljö,forskning och utveckling) i störreomfattning skulle kunna bidra till denekonomiska och socialasammanhållningen.
•There was frequent mention of raisingthe contribution from Communitypolicies (fisheries, competition,agriculture, transport, environment,research and development) to economicand social cohesion in 2002.
•Alla är eniga om att prioritera de minstgynnade regionerna och merpartengodkänner ett kriterium för BNP percapita på 75 procent av EU-genomsnittet,tillämpat på den NUTS II-nivå somanvänds vid fastställandet.
The results of the Commission study onthe expected economic impact of Objective1 financing between 2000 and 2006 areencouraging.
Nya indikatorer för den tekniskautvecklingen finns också och bekräftar attländerna i södra Europa ligger efter inomteknisk innovation och kunskapsbaseradekonomisk tillväxt.
For example, it is estimatedthat Portugal’s total GDP over this periodwill be 3.5% higher than it would havebeen without Community support (2.2%for Greece, 1.7% in Italy’s Mezzogiornoregion, 1.6% in East Germany and 1.1% in Spain).
I Finland, Sverige och Tyskland är antalet patentansökningar permiljoner invånare minst dubbelt så högtsom EU-genomsnittet, däremot uppgår detendast till hälften i Irland, Italien, Spanien,Grekland och Portugal.
In addition, support for Objective 1regions has also had a knock-on effectoutside of those regions, with one quarterof the original expenditure benefiting otherareas in the Union and one-tenth benefitingnon-Union countries.
Inom detta områdeförekommer stora regionala skillnader, ochän större är de inom högteknologin.Utgifterna för forskning och utvecklingbekräftar tendenserna tydligt.
Finally, the Second progress report brieflymentions preparations for enlargement.Following the closure of the accessionnegotiations at the Copenhagen Council,these preparations mainly consist offinalising the future Member States’structural programmes and ensuring thatthey are operational on the actual day ofaccession.
Det viktigasteär nu att slutföra kandidatländernasstrukturprogram och säkerställa etteffektivt genomförande den dag de blirmedlemmar.
In July 2003, a special report willbe presented on the formalisation of theapplicant countries’ commitments underthe regional policy negotiations.
I juli 2003 skall en särskildrapport läggas fram om konkretiseringenav kandidatländernas åtaganden inomramen för förhandlingarna omregionalpolitik.
New indicators on technological progressconfirm that southern European countriesare lagging behind in terms of technologicalinnovation and growth in the knowledgeeconomy.
•Möjligheten att i denna kategori ävenomfatta regioner i de ytterstarandområdena enligt artikel 299 i Fördraget, presenterades av dessaområdens representanter.
Finland, Sweden and Germanyfile at least double the number of patentsper million inhabitants than the Europeanaverage. This is compared with fewer thanhalf the European average in Greece,Ireland, Italy, Portugal and Spain.
Den”statistiska effekten” på de regioner inom EU15 som för närvarande ärstödberättigade enligt Mål 1 skulle kunnakompenseras genom ett rättvistövergångssystem, som är mer omfattandeän nuvarande system.
Regionaldisparities in this field are very marked,especially in leading-edge technologies.These trends are widely confirmed byresearch and development spending.Among the applicant countries, Sloveniaand the Czech Republic have the highestlevels of research and developmentinvestment.
Representanternaför öar och avfolkade områden i denordiska länderna presenterade ocksåargument för att deras särskilda situationskulle beaktas inom ramen för denframtida sammanhållningspolitiken.
The Second progress report on economicand social cohesion is available at: http://europa.eu.int/comm/regional_policy/ sources/docoffic/official/reports/ interim2_en.htm
Andra rapporten om den ekonomiska ochsociala sammanhållningen: http://europa.eu.int/comm/regional_policy/ sources/key/key_en.htm
•The possibility of including islands andultra-peripheral regions in this category,referred to in article 299 of the Treaty, wasraised by their representatives.
Europeiska kommissionen har inlett flerastudier om sammanhållningens territoriellaförutsättningar.
The“statistical effect” on the regions in the Fifteen Member States currently eligiblefor Objective1 could be offset by meansof a transitional regime or by raising theeligibility threshold.
I en av studiernasammanfattas läget i öregioner. I en annanstudie behandlas bergsområden.
The representatives ofislands and sparsely populated regions of Nordic countries also advanced argumentsthat their special situation should be takeninto account in future cohesion policy.
I tvåstudier behandlas humankapitalets roll iden regionala utvecklingen, i den globalaekonomin och i kompetensutvecklingen.
Cohesion:a few key figures
Sammanhållning:några siffror
•Many people support aid outside regionswhose development is lagging behind.Points frequently mentioned in thiscontext include more simplification anddecentralisation, as well as a focus on Community priorities and regional
•I EU25 utgör förhållandet mellan de 10procent (%) av de rikaste regionerna ochde 10 % av de fattigaste regionerna 4,4(mot 2,6 i EU15).
The European Commission has launched aseries of studies on the regionalcomponent of cohesion.
•Många förordar stöd till andra områdenän de som är mindre utvecklade.Förenklade förfaranden ochdecentralisering samt en koncentrationpå gemensamma prioriteringar ochregional konkurrens utgör frågor somofta tas upp inom denna ram.
One of thestudies examines island regions.
Enområdesindelning av stöden anses intelängre lämplig.
Two studies onhuman capital analyse its role in regionaldevelopment and in the global andknowledge economies.
I den andra rapporten redogörs även fördebatten som fördes 2002 omsammanhållningspolitikens
Copenhagen Council (December 2002):Distribution of the Cohesion Fund and the Structural Funds in the new Member States for the period 2004-2006 (in millions of euros, 1999 prices)
Europeiska rådets möte i Köpenhamn (december 2002).Fördelning av Sammanhållningsfonden och strukturfonderna inom de nya medlemsstaterna underperioden 2004 till 2006(i miljoner euro, 1999 års priser)
Community Initiative Programmes
Indikativ fördelning andeli procent av totalvärdet
Objective Objective 2 3
Mål 2
•15% of Europeans are living under thenational poverty line (excluding socialtransfers other than old-age pensions,therate would be 24%).
•15 % av européerna lever undernationellt existensminimum (utan andrasociala inkomster än ålderspension skulleandelen vara 24 %).
•Every euro spent from the Structural Funds in Objective1 regions has led to a EUR 1.33 increase in the GDP of thoseregions and has also had a knock-oneffect in wealthier regions:one quarter ofthe original expenditure benefited otherareas in the Union.
•För varje euro som strukturfonderna ladeut i Mål 1regioner ökade deras BNP med1,33 euro,och det fick också en”återkopplingseffekt”till mera gynnaderegioner.En fjärdedel av de ursprungligautgifterna kommer andra områden iunionen till godo.
The PEACE programme for Northern Ireland and the Border Counties of Ireland
PEACE-programmet för Nordirland och Irlands gränsområde
In aid of peace and reconciliation
För fred och försoning
Its unique mission in the Structural Funds and the pioneering approach to implementation make the PEACEprogramme exemplary in more ways than one.
Genom sitt budskap – som är unikt hos strukturfonderna – och sina banbrytande insatser utgör PEACE-programmet en förebild på mer än ett sätt.
This was the “Special Support Programme for Peace and Reconciliation”, now better known as “PEACEI”.
Nordirland och de angränsande grevskapen i Irland”, idag mera känt som ”PEACE I”.
In the mid-1990s, Northern Ireland embarked onthe road to peace.
I mitten av 1990-talet inleddes fredsförhandlingari Nordirland.
The ceasefires agreed by allsides since 1994, and the 1998 Belfast Agreement(“Good Friday Agreement”) were two majormilestones on this difficult – and still incomplete– path to peace.
De vapenvilor som bägge sidornaingått sedan 1994 och fredsavtalet 1998(Belfast/Good Friday Agreement) utgjordeviktiga framgångar i förhandlingarna, menmycket återstår fortfarande.
With EUR 500 million from the Community,PEACEI funded no fewer than 12,000projectsbetween 1995 and 1999, benefiting a totalpopulation of some two million inhabitants inpre-defined priority sectors: employment, urban
Europeiska unionen stöder fredsprocessen aktivtgenom ett unikt program inom strukturfonderna.Redan i slutet av 1994 inrättade kommissionen ettfemårigt gemenskapsinitiativ för Nordirland ochde angränsande grevskapen i Irland.
The European Union is actively supporting thepeace process through a unique Structural Fundsprogramme.
Gemenskapen anslog 500 miljoner euro till PEACE I som finansierade inte mindre än 12 000projekt mellan 1995 och 1999 – för totalt ca 2miljoner invånare – i fastställda prioriteradesektorer, nämligen: sysselsättning, utveckling avstads- och landsbygdsområden, socialanpassning, stöd till produktionsinvesteringaroch företag samt samarbete över gränserna.PEACE-programmet tilldrog sig ett stortintresse.
In late 1994, the Commissionmooted the idea of a five-year Community inforegio panorama
Projekt, som dittills aldrig omfattats av inforegiopanorama
and rural renewal, social integration, support forproduction investment and businesses, and crossborder cooperation.
hädanefter på grupper, sektorer och områden,som identifierats som särskilt drabbade avkonflikten.
However, the mainadvantage of the PEACE programme is that ithas benefited categories of people particularlyhard-hit by the conflict in Northern Ireland, bymeans of projects that had hitherto never beeneligible for Community funding: psychologicaland social support for assault victims and theirfamilies, helping former prisoners involved inparamilitary organisations to find employment,young people and women involved in projectsfor building closer relations between Catholicsand Protestants in buffer zones between the twocommunities, etc.
Tyngdpunkten läggs dessutom pågemensamma projekt mellan kommuner eller påprojekt som på sikt förväntas sammanförakatoliker och protestanter. PEACE II har en merekonomisk inriktning än sin föregångare ochprioriteringarna avser ekonomisk förnyelse,social anpassning, integrering och försoning,lokala utvecklingsinitiativ, regionalt närmandeoch samarbete över gränserna.
Releasing goodwill
Den fria goda viljan
The PEACE programme is also original in termsof its innovative implementation mechanisms: itwas the first time the EU had ever tackled aprogramme of this scale that was cross-border(like an INTERREG-type programme), thatprioritised a form of management that was closerto needs on the ground by entrusting most of thefunding to local partnerships and NGOs, andthat explicitly involved all the region’s religiouscommunities and political factions.
Aldrigtidigare hade Europeiska unionen experimenteratmed ett så omfattande program. Det var bådegränsöverskridande (som ett INTERREG-program), administrerades på plats genom attstörre delen av fonderna anförtroddes till lokaltpartnerskap och icke-statliga organisationer, ochdet införlivade tydligt alla regionens religiösasamfund och politiska tendenser.
From PEACE I to PEACE II
Från PEACE I till PEACE II
Acknowledging the success of PEACE I, and thecontinuing special needs associated with thepeace process, in March 1999 the Berlin European Council decided to extend theprogramme for a further five years.
Vid Europeiska rådets möte i Berlin i mars 1999erkändes framgångarna med PEACE I ochfredsprocessens kvarstående särskilda behov, ochdet beslutades att programmet skulle förlängasmed ytterligare fem år.
As the Northern Ireland conflict has alwaystaken place under the spotlight of theinternational media, the peace process itself alsoattracts interest from the rest of the world.However, in spite of the ceasefires and the Belfast Agreement, Northern Irish society is still doggedby political violence.
Då den nordirländska konflikten alltid harutspelats i strålkastarnas ljus och inför världensögon, tilldrar sig även fredsprocessen världensintresse. Trots vapenvilor och fredsavtal uppleverdet nordirländska samhället fortfarande politisktvåld.
Since it responds to a European rationale – that of the Structural Funds– the PEACE programme has in a way created itsown arena of work and dialogue that is open toindividuals of goodwill who are seekingreconciliation, in spite of the current problems.In this respect the PEACE programme fits inperfectly with the new political order, supportingthe political peace process with grass-roots socialand economic initiatives.
Eftersom PEACE-programmet svarar moten europeisk logik – strukturfondernas –inrättades på något sätt ett eget dialog- ocharbetsområde, öppet för enskilda med god viljaoch en önskan om närmande, trots svårigheternai konjunkturen. I detta avseende har PEACE-programmet en given plats inom den nyapolitiska tendensen, där fredsprocessen påpolitisk nivå åtföljs av en social och ekonomiskverksamhet på plats.
It is a particularlyimportant challenge for the European Union, andan experience that may be transferable to otherregions emerging from conflict.
Det är en insats som ärsärskilt viktig för Europeiska unionen och enerfarenhet som, vid lämplig tidpunkt, kan görasgällande i andra regioner som måste ta sig urkonfliktsituationer.
The total budget earmarked for the new phase,“PEACE II”, for the 2000-2004 period, is morethan EUR 700 million, including a EUR 531million contribution from the Structural Funds.As with PEACE I, around 80% of theprogramme’s total resources are allocated toprojects in Northern Ireland and 20% to the Border Counties of Ireland.
För den nya perioden, ”PEACE II” under 2000till 2004, anslogs en total budget på över 700miljoner euro, varav stöden frånstrukturfonderna utgjorde 531 miljoner euro.Precis som för PEACE I, avsattes runt 80procent (%) av programmets totala resurser tillprojekt i Nordirland och 20 % till området somgränsar mot Irland.
15% of the entireprogramme is devoted to crossborder projects.
15 % av hela programmetavser gränsöverskridande projekt.
PEACE II is being implemented in a differentinstitutional context than its predecessor.
PEACE II genomförs i ett nytt institutionelltsammanhang.
Underthe Belfast Agreement, cross-borderadministrative bodieshave been set up to coverthe whole of the island of Ireland.
Inom ramen för fredsavtaletgenomfördes gränsöverskridande administrativastrukturer över hela irländska ön.
One of these,the Special EU Programme Body,now acts as thesingle managing authority for the PEACE inforegio panorama
En av dem,”Special EU Programme Body”, utgör numeraden enda administrativa myndigheten såväl för PEACE-programmet som för INTERREG-programmet.