natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The parties had furthermore waived one ofthe clauses in the usage contract that had prompted the Commission’s 1994 decision.
Parterna har vidare avstått från att tillämpa en klausul i överenskommelsen som hade föranlett kommissionen beslut 1994.
The Commission noted first of all that the tunnel was not saturated.
Kommissionen konstaterade förstått tunneln inte var överbelastad.
In so far as there were availablehourly paths and the agreement between Eurotunnel and the railway companies was not exclusive, the Commission took the view that the usage contract had neither the purpose nor the effect of restrictingcompetition in the market for the provision of hourly paths.
I den mån det fanns lediga genomfarter och avtalet mellan Eurotunnel och järnvägsföretagen inte var exklusivt, ansåg kommissionen att över enskommelsen inte hade till syfte att begränsa konkurrensen på marknaden för tillhandahållande av genom farter per timme.
Neither was the usage contract a market-sharing agreement, and neither was it intended to restrictcompetition in so far as the railway companies and Eurotunnel were operating on different transportservices markets.
Överenskommelsen var inte heller ett avtal om uppdelning av makrnadenoch hade inte till syfte att begränsa konkurrensen, i den mån järnvägsföretagen och Eurotunnel var verksamma pä olika marknader för trans-
164APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
166 TILLÄMPNINGEN AV KONKURRENSREGLERNA I EUROPEISKA UNIONEN porttjänster.
The Commission exempted the standard leases of the three largest brewers in the UK.
Under 1999 beviljade kommisisonen undantag för de tre största brittiska bryggeriföretagens standardhyresavtal.
This followed anexhaustive examination by the Commission departments of the way in which the national brewers Bass,Scottish and Newcastle (“S & N”) and Whitbread had operated contractual agreements with their lessees.
Beslutet följde efter det att kommissionen genomfört en noggrann undersökning av hur de nationella bryggerierna Bass, Scottish and Newcastle («S & N») och Whitbread hade tillämpat kontraktsmässiga avtal med sina hyresgäster.
The national brewers’standard leases are typical UK property tie agreements.
De nationella bryggeriernas standardhyresavtal är typiska brittiska avtal med äganderättsliga åtaganden.
In such arrangements, acompany (in this case a national brewer) owns a retail outlet which it does not operate itself, but insteadrents out to an independent entrepreneur in exchange for a contractual rent and the obligation to buy allhis beer (of certain specified types) from the landlord-brewer.
Ett företag (i det här fallet ett nationellt bryggeri) äger ett försäljningsställe som det inte driver självt, utan i stället hyr ut till en självständig företagare i utbyte mot att denne betalar hyra och förpliktar sig att köpa allt öl (av en viss typ) av hyresvärden-bryggeriet.
The leases fall within the scope of Article81(1) if they meet two conditions set down in Delimitis:(65)(i)if the national on-trade beer market is foreclosed and (ii)if the agreements of the brewer in question contribute significantly to that foreclosure.
Sådana hyresavtal omfattas av artikel 81.1, om de uppfyller de två villkor som fastställdes i domen i Delimitis-målet (M): a) om en nationell marknad för försäljning av öl pä utskänkningsställen är avskärmad och b) om det ifrågavarande bryggeriets avtal avsevärt bidrar till den avskärmningen.
The Commission considered that the UK on-trade beer market was foreclosed in view of the totality ofon-trade beer throughput covered by the property-tied, managed houses and loan-tied outlets of all thebrewers operating in the UK and the beer which non-brewing pub companies were obliged to buy fromlocal brewers, and also other factors relating to the opportunities for access to, and the competitive forceson, the market.
Kommissionen ansåg att den brittiska ölutskänkningsmarknaden var avskärmad mot bakgrund av den totala försäljning av öl på utskänkningsställen som sker i uthyrda pubar, förvaltade pubar och pubar med låneavtal av alla bryggerier som var verksamma i Förenade kungariket och det öl som pubföretag utan egen bryggeriverksamhet måste köpa av lokala bryggerier samt andra faktorer som har samband med tillträde till och konkurrensen på marknaden.
The Commission also considered that the tied networks of Bass, S & N and Whitbread(66) contributedsignificantly to that foreclosure.
Kommissionen ansåg också att Bass, S & N:s och Whitbreads kontrakterade nätverk (65) bidrar avsevärt till denna avskärmning.
The Commission found that, on average, the lessees which are tied to Bass, S & N and Whitbread had topay more for their beer purchases than individual operators who bought the same beer from the samebrewer (so-called free traders).
Kommissionen fann att de hyrestagare som har ett låneavtal med Bass, S & N och Whitbread i genomsnitt måste betala mycket mer för sina ölinköp än enskilda operatörer som köper samma öl av samma bryggeri (fria pubförelag).
However, the Commission considered that an exemption was warrantedbecause Bass, S & N and Whitbread tied lessees were, on average, on a level playing field with their othercompetitors.
Den ansåg dock att ett undantag var berättigat eftersom hyrestagarna med låneavtal med Bass.
The Commission therefore decided to grant a temporary individual exemption to these brewers’standardleases.
S & N och Whitbread i genomsnitt utövade sin verksamhet på samma villkor som övriga konkurrenter.
(66)Consisting of the brewer’s property-tied, managed houses and loan-tied outlets, plus, in principle, the beer whichits “wholesale partners” are under an obligation to buy.
C'5) Omfattar bryggeriföretagets uthyrda och förvaltade utskänkningsställen samt utskänkningsställen med låneavtal med bryggeriföretaget plus, i princip, del öl som dess «grossistpartners» är skyldiga att köpa.
Following the adoption by the Commission of these three Article81(3) decisions concerning Whitbread,
Kommissionen beslutade därför att bevilja ett individuellt, tidsbegränsat undantag för dessa bryggeri företags standardhyresavtal.
) a number of complainants were sent a copy, signifying formal rejection of their complaints.
Efter det att kommissionen antagit dessa tre beslut enligt artikel 81.3 i fråga om Whitbread (''''), Bass (67) och S & N C'"), mottog övriga klagande parter en kopia av beslutet, vilket innebar att deras klagomål formellt avvisades.
Electricity transmission tariffs in the Netherlands (Case IV/E3/37.770)
Avgifter för elöverföring i Nederländerna PO/DTE (ärende nr. IV/E3/37.770)
In the Netherlands the total cost of transmitting electricity through the grid is shared on a 75:25 basis betweenconsumers and producers.
I Nederländerna delas de totala kostnaderna för elöverföring via nätet mellan konsumenterna (75 %) och producenterna (25 %).
The dominant Dutch transmission system operator (TSO) intended to charge suppliers for imports into the Netherlands and for transit transmissions of electricity through the Netherlands thesame fee as domestic suppliers, i.e. 25%.The Dutch electricity regulator, who has to approve such fees, consulted the Commission on the compatibility of the TSO’s planned pricing policy with the Community competition rules.
Den dominerande .systemansvarige (TSO) i Nederländerna avsåg att ålägga leverantörerna för import till Nederländerna samt för transitering av el via Nederländerna samma avgift som inhemska leverantörer, dvs. 25 %. Den nederländska tillsynsmyndigheten för elbranschen, som skall godkänna sådana avgifter, samrådde med kommissionen om huruvida de priser som TSO planerade att tillämpa var förenliga med EU:s konkurrensregler.
The regulator was acting in accordance with Community case-law, under which national authorities must not approve any practice or agreement contrary to Community competition law.(70)
Tillsynsmyndigheten i fråga gjorde detta i överensstämmelse med EU:s rättspraxis, enligt vilken nationella myndigheter inte fär godkänna förfaranden eller avtal som strider mot EU:s konkurrensrätt (69).
In their reply to the Dutch electricity regulator, the Commission departments regarded the import andtransit charges as compatible with Article82 of the EC Treaty, provided that two conditions were met.
I sitt svar till den nederländska tillsynsmyndigheten för elbranschen ansåg kommissionen att import- och transiteringsavgifterna var förenliga med artikel 82 i EG-fördraget, på två villkor.
Adominant TSO’s charges for electricity transmissions must always be linked to the actual cost in orderto avoid abuse within the meaning of Article82.
De avgifter som en dominerande systemasvarig tar ut för överföring av el måste alltid ha samband med de faktiska kostnaderna för att missbruk av en dominerande ställning som avses i artikel 82 i EG-fördraget skill 1 kunna undvikas.
According to the information currently available to the Commission, such costs normally arise only if there is a physical flow of electrons across borders.
Enligt de uppgifter kommissionen har till sitt förfogande uppkommer sådana kostnader i regel endast om det förekommer ett fysiskt flöde av elektroner över gränserna.
The Dutch TSO may therefore, under the supervision of the regulator, charge for import and transittransmissions only to the extent that these give rise to extra costs on the lines interconnecting the Dutchgrid with other grids in neighbouring Member States.
Den syslemansvarige i Nederländerna fär därför, under tillsynsmyndighetens överinseende, endast ta betalt för import och transitering endast om detta medför extra kostnader pä de linjer som sammanbinder det nederländska nätet med andra nät i angränsande medlemsstater.
Within the new framework of the internal market for energy it is quite possible for electricity to be tradedseveral times across national boundaries.
Det är fullt möjligt inom ramen för den inre marknaden för energi att elektricitet köps och säljs flera gånger över nationsgränserna.
This is particularly the case in Member States with a powerexchange such as exists in the Netherlands.
Detta gäller särskilt medlemsstater som har ett kraftutbyte av samma typ som Nederländerna.
In order to avoid double payments to the dominant TSO,care must be taken that foreign traders only pay import charges for electricity which is actually importedfrom another Member State.
För att dubbla betalningar till den dominerande systemansvarige skall kunna undvikas, måste man se till att utländska aktörer betalar importavgifter endast elektricitet som faktiskt importeras från en annan medlemsstat.
It is, however, for importers to prove the origin of the electricity.
Det är dock importörerna som skall bevisa elektricitetens ursprung.
166APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION out that no additional capacity should be allocated to the ESB, the incumbent Irish electricity monopolist.It was apparent that the allocation of additional capacity to the ESB would render it difficult, if notimpossible, for potential competitors to enter the Irish electricity market, as access to gas was needed tobuild a state-of-the-art power generation plant.
Dessutom påpekade tjänstemän vid kommissionen att ESB, det irländska elmonopolet, inte får tilldelas någon ytterligare kapacitet. Det är uppenbart att om ESB tilldelas ytterligare kapacitet, blir det svårt eller rentav omöjligt för potentiella konkurrenter till ESB att komma in på den irländska elmarknaden, eftersom tillgången till gas är nödvändigt för att ett modernt kraftverk skall kunna uppföras.
Thus, it appeared that the allocation of gas capacity tothe ESB would reinforce its dominant position on the Irish electricity market.
Det verkade därför som om tilldelningen av gaskapacitet skulle förstärka ESB:s dominerande ställning på den irländska elmarknaden.
The Irish Department of Public Enterprise also consulted the Commission on the appropriate allocationmethod: auction, lottery, first come first served, etc. Although no final position was taken on this issue, the Commission departments made it clear that it was normally for the Department to choose the appropriatemethod provided certain conditions such as transparency and the principle of non-discrimination were fulfilled.
Det irländska ministeriet samrädde också med kommissionen angående den lämpliga tilldelningsmetoden: auktion, utlottning. anmälningsordning osv. Kommissionen fattade ingen slutlig ståndpunkt, men gjorde klart att det i princip är ministeriet som skall välja lämplig metod förutsatt att vissa villkor, såsom öppenhet och principen om icke-diskriminering, uppfylls.
In the case in question allocation by means of an auction appeared to be acceptable.
I det aktuella ärendet verkade en tilldelning genom auktion vara godtagbart.
On 3December the Commission adopted a decision rejecting a complaint lodged by the Communautéurbaine de Lille against the Union of European Football Associations (UEFA) in what has come to beknown as the “Mouscron case”.(71)
Den 3 december 1999 antog kommissionen ett beslut om att slutgiltigt avvisa elt klagomål från Communauté Urbaine de Lille (nedan CU. de Lille) mot Europeiska fotbollsförbundet (nedan «UEFA») i det s.k. Mouscron-ärendet (70).
The decision helps to determine the limits to the application of the ECTreaty competition rules to sportand thus to improve legal certainty for the different organisations involved.
Beslutet bidrar till att fastställa gränserna för tillämpningen av EU:s konkurrensregler inom sportsektorn och därmed förbättra rättssäkerheten för de olika aktörer som berörs.
It highlights three key aspectsof the Commission’s policy in this sector: (i) the Commission recognises the regulatory powers of sportsorganisations as regards non-economic aspects linked to the specific nature of sport; (ii) the rules ofsports organisations that are necessary to ensure equality between clubs and uncertainty as to results arenot, in principle, caught by the Treaty competition rules; and (iii) the Commission investigates only casesthat have a Community dimension and significantly affect trade between Member States.
I beslutet anges tre viktiga aspekter på kommissionens politik inom denna sektor: l) kommissionen erkänner idrottsorganisationernas rätt att fastställa regler som gäller icke ekonomiska aspekter som hänför sig till idrottssektorns särart, 2) regler för idrottsorganisationer som är nödvändiga för att tillförsäkra klubbarna samma möjligheter och osäkerhet om resultaten omfattas i princip inte av fördragels konkurrensregler. 3) kommissionen undersöker endast ärenden som har en gemenskapsdimension och som har en avsevärd inverkan på handeln mellan medlemsstaterna.
The Commission considered that the UEFACup “at home and away from home” rule and the exceptionsto that rule (which do not prevent the host club from playing its home match in its opponent’s country)were needed to ensure equality between clubs.
Kommissionen ansåg i detta beslut att den regel för UEFA-cupen som kräver att varje klubb skall spela sin hemmamatch på egen plan (den s.k. at home and away from home-regeln) och undantagen till denna regei (som inte utesluter möjligheten att värdklubben spelar sin hemmamatch i motståndarlagets hemland) är en nödvändig regel för att garantera jämlikhet mellan klubbarna.
The rule therefore fell outside the scope of Article81 ofthe Treaty.
Regeln föll därför utanför artikel 81 i EG-fördraget.
ANTITRUST 167 which was not called into question by Community law; and (ii) the case was the only one that had beenbrought to the Commission’s notice and was an isolated case that had given rise to a dispute in the past.The investigatory measures needed would therefore be disproportionate to the probability of establishingthat an infringement had taken place.
Kommissionen motiverade avsaknaden av ett gemenskapsintresse bland annat med att det var osannolikt att en överträdelse av artikel 82 i EG-fördraget skulle kunna fastställas. Orsakerna till detta var följande: I ) ärendet måste bedömas inom ramen för den nationella geografiska fotbollsorganisationen i Europa, som inte ifrågasattes av gemenskapsrätten, 2) ärendet var det enda som kommit till kommissionens kännedom och utgjorde ett isolerat fall som hade orsakat en konflikt i det förgångna.
TF1 lodged this complaint on 10March1993.
TFl ingav detta klagomål den IO mars 1993.
Referring to Article81 of the ECTreaty, it claimed thatthe cooperation established between France2 and France3 created distortions of competition which wereharming its interests.
Den klagande parten ifrågasatte, med stöd av artikel 81 i EG-fördraget, det samarbete som etablerats av France2 och France3, som ledde till snedvridningar av konkurrensen till nackdel för TFl.
It argued that the purpose of this cooperation was to restrict competition becauseit formed part of a purely commercial strategy of gaining shares of the advertising market.
Enligt TFl hade samarbetet ett konkurrenshämmande syfte, eftersom det ingick i en rent kommersiell stratgei för att erövra andelar av annonsmarknaden.
TF1 pointedto two allegedly anticompetitive effects: the elimination of all competition between France2 and France 3 and the fact that the operations of third parties such as TF1 were made more costly.
TFl identifierade två konkurrenshämmande effekter: all konkurrens mellan France2 och France3 sattes ur spel och det blev kostsammare för utomstående företag, t.ex. TFl, att utöva sin verksamhet.
In deciding on 3February to reject the complaint the Commission applied the “intra-enterprise doctrine”,whereby Article81(1) of the ECTreaty does not apply to agreements or concerted practices betweencompanies belonging to the same group if the companies concerned form a business unit.
I beslutet av den 3 februari om att avvisa klagomålet tillämpade kommissionen «den företagsinterna principen», enligt vilken artikel 81.1 i EG-fördraget inte är tillämplig på avtal eller samordnade förfaranden mellan företag som hör till samma grupp om de berörda företagen utgör en ekonomisk enhet.
The Commission considered that France2 and France3 did form a business unit, for several reasons:
Kommissionen ansåg att France2 och France3 utgjorde en ekonomisk enhet av flera olika skäl:
—the very purpose of the Act of 2August1989 was to create a single group by introducing a jointchairmanship.
— Själva syftet med lagen av den 2 augusti 1989 var att skapa en enda enhet genom att införa ett gemensamt ordförandeskap.
The preamble to the bill and the minutes of the parliamentary debates were quite clearon this point;
Lagmotiveringen och parlamentsdebatterna var mycket entydiga i detta avseende.
—the role of the joint chairman showed that he framed the strategy of the two channels and coordinatedtheir activities;
- Den gemensamma ordförandens roll visade att han bestämde strategin för de båda kanalerna och samordnade deras verksamhet.
—the programming of the two channels was harmonised, complementary and coordinated under theauthority of the joint chairman;
- Programmeringen av de två kanalerna harmoniserades och samordnades under den gemensamma ordförandens överinseende.
—their advertising management departments had been merged.
— Deras reklamavdelningar slogs samman.
Pursuant to Article82 of the ECTreaty, the Commission also rejected the complaint on the ground thatthe two publicly owned channels could not be deemed to hold a dominant position in any of the relevantmarkets.
Kommissionen avvisade klagomålet också med stöd av artikel 82 i EG-fördraget, med motiveringen att de två offentliga kanalerna inte kunde anses ha en dominerande ställning på någon av de relevanta marknaderna.
In terms of audience shares, the relative positions of the two groups were broadly similar, bothat the time when the complaint was lodged in 1992 (41% for TF1 as against 38% for the two publicchannels) and in 1997 (35% for TF1 as against 40.1% for France2 and France3).
170 TILLÄMPNINGEN AV KONKURRENSREGLERNA I EUROPEISKA UNIONEN när klagomålet inlämnades 1992 (41 % för TFl, 38 % för de båda offentliga kanalerna) eller 1997 (35c/c för TFl mot 40,1 % för France2 och France3).
In terms of advertisingrevenues, TF1 was by far the dominant player with a 55% share in 1992 and 50% in 1997.
I fråga om reklamintäkter var TFl starkt dominerande med 55 % av marknaden 1992 och 50 % 1997.
The Commission found, furthermore, that the practices which the complainant had alleged to be unfairin fact constituted normal commercial behaviour in a competitive environment; the strategy of counterprogramming challenged by TF1 was normal, lawful behaviour.
Kommissionen fann vidare att det påstådda missbruket av en dominerande ställning i verkligheten var normala affärsmetoder i en konkurrenssituation. Den ifrågasatta programstrategin var normal, laglig praxis.
M6/European Broadcasting Union (EBU) (Case IV/C2/36.826)
Klagomål M6 mot Europeiska Radiounionen (EBU) (ärende nr IV/C2/36.826)
The EBU is a professional association of national broadcasters.
EBU är en branschorganisation för nationella programföretag.
One of its tasks is to negotiate, with the sportsfederations or organisers of competitions, exclusive broadcasting rights to sports events for its members.Members also provide each other with technical assistance for the retransmission of sports events.
Den har bland annat till uppgift att förhandla med idrottsfederationer eller tävlingsarrangörer om exklusiva rättigheter att sända idrottsevenemang för sina medlemmar.
168APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
Medlemmarna ger varandra dessutom tekniskt bistånd för omsändning av idrottsevenemang.
Since 1987 it had on six occasions appliedto join the EBU and had each time been refused.
Sedan 1987 har M6 sex gånger ansökt om medlemskap i EBU och fått avslag varje gång.
The EBU brought an appeal before the Court of Justice,supported by the Commission.
EBU väckte talan inför EG-domstolen med stöd av kommissionen.
These developments form the background to the complaint lodged by M6, which considered that, byagain refusing its application for membership, the EBU had failed to take account of the CFI’s judgementand was continuing to apply membership criteria that the CFI had found unlawful.
Denna utveckling förklarar del klagomal som ingavs av M6 som ansåg att EBU, genom att avslå dess ansökan om medlemskap, hade underlåtit att beakta förstainstansrättens dom och fortsatte att tillämpa sådana villkor för medlemskap som förstainstansrätten hade utdömt som olagliga.
M6 also claimed thatthe Commission should have ordered the EBU to grant it direct access to the sporting rights it acquiredon behalf of its members.
M6 ansåg också att kommissionen borde ha ålagt EBU att ge M6 direkt tillgång till de rättigheter att sända idrottsevenemang som EBU förvärvat för sina medlemmars räkning.
The Commission rejected the complaint by decision dated 29June.
Kommissionen avvisade klagomålet genom ett beslut av den 29 juni 1999.
It found first of all that it did nothave the necessary legal powers to order the EBU to grant M6 direct access to sports broadcasting rights.It rejected the complaint on the grounds that the membership criteria did not fall within the scope of Article 81(1) of the ECTreaty and that, even if they did restrict competition, the EBU had not appliedthem but had, following the CFI’s ruling, assessed and rejected M6’s application in the light of newcriteria.
Den fann för det första att den inte hade de nödvändiga juridiska befogenheterna för att ålägga EBU att bevilja M6 direkt tillgäng till rättigheter att sända idrottsevenemang. Klagomålet avvisades med motiveringen att villkoren för medlemskap inte omfattades av artikel 81.1 i EG-fördraget och att EBU, även om villkoren var konkurrensbegränsande, inte hade tillämpat dem utan hade prövat M6 ansökan om medlemskap enligt nya villkor efter det att förstansinstansrätten fällt sitt utslag.
Those new criteria were objective, quantifiable and capable of being applied in a nondiscriminatory manner and as such complied with the CFI’s requirements.
De nya villkoren var objektiva, mätbara och kunde tillämpas på ett icke diskriminerande sätt. De uppfyllde därmed förstainstansrättens krav.
CanalSatellite challenged the agreement granting TPS the exclusive right to retransmit the generalinterest channels indigital mode.
CanalSatellite ifrågasatte det avtal om ensamrätt som band de allmänna kanalerna till TPS digitala plattform.