natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is open to thegovernment in each country to decidewhether this is through judicial procedures —i.e. through the system of criminal or civil justice — or through administrative arrangements, such as tribunals.
Detär upp till regeringen i varje land att bestämmaom detta skall ske genom rättsliga förfaranden– dvs. genom det straffrättsliga eller civilrättsliga systemet – eller genom administrativa förfaranden, t.ex. i tribunaler.
Governments canalso choose to encourage conciliation and setup a system for sorting out cases of unfairtreatment voluntarily through discussioninstead of through the legal route.
Regeringarna kanockså välja att uppmuntra förlikning och inrätta ett system för att frivilligt klara ut fall avojämlik behandling genom diskussion i ställetför ett rättsligt förfarande.
At the same time, the directives make clearthat they do not force employers to take onanyone who is not competent to do a particular job or is incapable of undergoing thetraining needed to do the work involved.
Samtidigt klargörs det i direktiven att de intetvingar arbetsgivarna att anställa någon somsaknar kompetens för ett visst arbete eller intekan följa den utbildning som krävs för attutföra arbetet i fråga.
The racial equality directive also covers otherareas of possible discrimination, giving people from all ethnic backgrounds comprehensive protection against unfair treatment intheir daily lives. According to the directive,therefore, someone’s racial or ethnic originshould not affect their entitlement to socialsecurity and healthcare and to what arecalled ‘social advantages’ or their access toeducation and goods and services.
Direktivet om likabehandling mellan raseromfattar även andra områden där diskriminering kan förekomma och ger människor av allatyper av etniskt ursprung ett omfattande skyddmot ojämlik behandling i det dagliga livet.Enligt direktivet får därför inga människors raseller etniska ursprung påverka deras rätt tillsocial trygghet och hälso- och sjukvård och tillvad som kallas ”sociala förmåner” eller derastillgång till utbildning och varor och tjänster.
The directives impose an obligation on governments to ensure that people bringingcomplaints of unfair treatment have the rightto be supported and represented by theirtrade union or by specialist associations ororganisations.
Genom direktiven blir regeringarna skyldiga attsäkerställa att personer som anför klagomål påojämlik behandling har rätt att stödjas ochföreträdas av sin fackförening eller av specialsammanslutningar eller -organisationer.
At the same time, they have tomake sure that the sanctions to be applied incases where discrimination has occurred are‘effective, proportionate and dissuasive’.Inother words, the penalties for discriminationshould bear some relationship to the harmdone and should act as a deterrent againstbehaviour of this kind.
Deskall samtidigt se till att de sanktioner somskall tillämpas där det har förekommit diskriminering är ”effektiva, proportionerliga ochavskräckande”. Med andra ord bör straffen fördiskriminering stå i viss relation till den skadasom åsamkats och avskräcka från sådana beteenden.
This means that no one should be discriminated against because of their racial or ethnicorigin when it comes to pensions and othersocial benefits, as well as the full range ofsocial advantages.
Detta betyder att ingen får diskrimineras pågrund av sin ras eller sitt etniska ursprung närdet gäller pensioner och andra typer av socialtrygghet, och inte heller när det gäller ”socialaförmåner” av alla slag.
These cover things likehousing benefits, concessionary fares or fees,subsidised meals, grants for education ortraining, free prescriptions, reduced chargesfor services and so on. It also means that theyhave an equal right to attend school andundertake particular courses of study and tobuy or rent all kinds of goods and serviceswhich are available to the public at large,including housing and entry to pubs andclubs.
I de sociala förmånernaingår sådant som bostadsbidrag, rabatteradebiljettpriser eller avgifter, subventionerademåltider, utbildningsbidrag, gratis mediciner,nedsatta avgifter för tjänster osv. Det innebärockså att de har lika rättigheter att gå i skolanoch genomgå särskilda utbildningar och attköpa eller hyra alla slags varor och tjänster somär tillgängliga för allmänheten, inklusivebostäder och rätt till inträde på pubar ochklubbar.
Defence of rights and the right of redress
Tillvaratagande av rättigheter ochrätten till upprättelse
To strengthen protection further, governments are required to introduce legislationunder which the burden of proof in civil cases(i.e. where criminal charges are not involved)is shared between the person claiming tohave been treated unfairly and the personagainst whom the complaint is being made.This means that the responsibility for provingor disproving the case is divided between thetwo.
För att stärka skyddet ytterligare måste regeringarna införa lagstiftning enligt vilken bevisbördan i civilmål (dvs. där det inte förekommernågra straffrättsliga anklagelser) delas mellanden person som anser sig ha behandlats ojämlikt och den person mot vilken klagomåletanförs. Detta innebär att ansvaret för att bevisaeller motbevisa fallet delas mellan dessa tvåpersoner.
The person making the complaint hasfirst to show that the facts are consistent withdiscrimination having occurred (that there isprima facieevidence of this) and that there istherefore a case to answer.
Den person som anför ett klagomålmåste först bevisa att det föreligger primafacie-fall av diskriminering och att talan därförär befogad.
The personaccused of discrimination then has to demonstrate that they did not act unfairly and thatthere was a legitimate reason for what theydid.
Den person som anklagas för diskriminering måste då bevisa att han inte handlat ojämlikt och att det fanns ett legitimt skälför vad han gjort.
The onus is, therefore, on the accused toconvince the court or tribunal that they didnot behave in a discriminatory way.
Det åligger därför den anklagade att övertyga domstolen eller tribunalenatt han inte handlat på ett diskriminerandesätt.
And theperson claiming discrimination is not expected to produce conclusive proof of this, something which they are unlikely to be in a position to do.
Den person som påstår sig diskrimineradförväntas inte lägga fram säkra bevis på detta,något som denne sannolikt inte är i stånd attgöra.
The directives make clear that everyone whois a victim of discrimination or who considersthat they have been unfairly treated becauseof their personal characteristics should haveadequate means of legal protection and aneffective right of redress (i.e. they should be
Det framgår av direktiven att alla som utsättsför diskriminering eller som anser sig habehandlats ojämlikt på grund av sina individuella särdrag bör tillförsäkras ett lämpligt
PART1 — The directives on racial equality and equality in employment
DELI — Direktiven om likabehandling mellan raser och i arbetslivet
An example shows why sharing the burden of proof in discrimination cases is important.
Det finns ett exempel som visar varför delad bevisbörda i diskrimineringsfall är viktig.
A number of people of non-European origin working in a company in the EU applyfor promotion each time a more senior job becomes vacant.
Ettflertal personer av icke-europeiskt ursprung som arbetar vid ett företag i EU ansöker ombefordran varje gång en högre befattning blir ledig.
Each time they are overlooked and the job goes to someone of European origin.
De förbises varje gång, och tjänstengår till någon med europeiskt ursprung.
If the people being promotedseem no better qualified than those being rejected all the time, then there is prima facieevidence of racial discrimination.
Om de som befordras inte förefaller mer kvalificerade än dem som hela tiden avvisas föreligger det prima facie-bevis på rasdiskriminering.
But it would be difficult to prove this conclusively without being able to make a detailed comparison of the qualifications of those beingpromoted and those not being and of their suitability for the job.
Men det skulle vara svårt att slutgiltigt bevisa detta utan att kunna göra en ingående jämförelse av kvalifikationerna hos dem som befordras och dem som inte befordras och av deras lämplighet för arbetet.
If, in fact, there are reasons why particular people were promoted which have nothingto do with their ethnic origin, the person best placed to know this is the person makingthe decision — that is the manager of the company concerned.
Om det faktiskt finns skäl till vissa personers befordran som inte har med deras etniskaursprung att göra, är den som är bäst känner till detta den person som fattar beslutet –dvs. det berörda företagets chef.
Indeed, he or she mightbe the only one who knows what the real reasons are, so it is arguably only right thatthey should have to demonstrate that they did not behave in a discriminatory way.
Han eller hon kan faktiskt vara den enda som kännertill den verkliga anledningen, och alltså är det kanske inte mer än rätt att denne måstebevisa att man inte handlat på ett diskriminerande sätt.
Bodies for the promotion of equal treatment
Organ för främjande avlikabehandling
To increase the level of protection against discrimination even more, the racial equalitydirective requires governments to designatean independent body, or bodies, to help people suffering racial discrimination to pursuetheir complaints.
För att öka skyddet mot diskriminering ännumer, krävs det i direktivet om likabehandlingmellan raser att regeringarna utser ett ellerflera oberoende organ som skall hjälpa människor som utsätts för rasdiskriminering att drivasin sak.
Governments have to givethese bodies the power to conduct independent surveys on discrimination and topublish independent reports on the subject,so that they can help increase understandingof the problem and contribute to finding solutions as well as providing practical assistanceto victims.
Regeringarna måste ge dessa organbefogenheter att genomföra oberoendeundersökningar om diskriminering och attoffentliggöra oberoende rapporter om saken,så att de kan hjälpa till att öka förståelsen förproblemet och bidra till att hitta lösningar ochockså ge praktisk hjälp till de utsatta.
Governments are obliged, in addition, toensure that people complaining about discrimination are adequately protected fromvictimisation or retaliation, which ifunchecked could deter them from exercisingtheir right to equal treatment.
Regeringarna är dessutom skyldiga att se till attpersoner som anför klagomål om diskriminering får lämpligt skydd mot repressalier ellervedergällning, som okontrollerade skullekunna hindra dem från att utöva sin rätt tilllikabehandling.
This also goesfor witnesses in discrimination cases whoneed to receive the same protection from victimisation to encourage them to give evidence.
Detta gäller också för vittnen idiskrimineringsmål, som behöver sammaskydd mot repressalier som uppmuntran föratt vittna.
Governments are, therefore, requiredto put measures in place to dissuade thoseaccused of discrimination from reacting inthis way. These measures, in particular, needto protect employees against the possibility ofdismissal if they lodge a complaint or takelegal action against their employers or if theygive evidence in cases of unfair treatment(see Box).
Regeringarna måste därför införaåtgärder som hindrar dem som är anklagadeför diskriminering att reagera på detta sätt.Dessa åtgärder behöver inte minst skyddaanställda mot risken för att bli uppsagda omde anför klagomål eller vidtar rättsliga åtgärdermot sina arbetsgivare eller om de vittnar i fallav ojämlik behandling (se rutan).
Positive action
Positiv särbehandling och särskildaåtgärder
An employee working in a company gives evidence againstthe personnel manager accused of discrimination because ofthe way job applicants are questioned to find out about theirsexual orientation.
En anställd vid ett företag vittnar mot personalchefen som äranklagad för diskriminering på grund av det sätt på vilketarbetssökande utfrågas om sin sexuella läggning.
If the employee is subsequently dismissedfor no substantive reason, then he or she has the right to takelegal action against the company on grounds of victimisation.
Om denanställde sedan avskedas utan sakskäl har han eller hon rättatt vidta rättsliga åtgärder mot företaget på grund avrepressalier.
The directives recognise explicitly that outlawing discrimination will not necessarily beenough by itself to ensure genuine equality ofopportunity for everyone in society.
Direktiven erkänner uttryckligen att förbud motdiskriminering inte nödvändigtvis är tillräckligti sig för att säkerställa genuint lika möjligheterför alla i samhället.
Specificmeasures might be called for to compensatefor disadvantages arising from a person’sracial or ethnic origin, age or other characteristics which might lead to them being treatedunfairly.
Särskilda åtgärder kanbehövas för att kompensera nackdelar till följdav ras eller etniskt ursprung, ålder eller andrasärdrag som medför att någon behandlasojämlikt.
For example, ethnic minorities mayneed special training and specific help tohave a reasonable chance of finding a job.Putting on training courses or making different arrangements especially for them areways of improving their chances.
Exempelvis kan etniska minoriteterbehöva specialutbildning och särskild hjälp föratt få en rimlig chans att hitta ett arbete. Atterbjuda utbildning eller olika specialarrangemang för dessa är ett sätt att förbättra derasmöjligheter.
The directives allow positive action of thiskind to be undertaken and do not regard it asinfringing the principle of equal treatment.
Direktiven tillåter positiva åtgärder av dettaslag och anser inte att dessa inkräktar på principen om likabehandling.
Reasonable accommodation
Rimliga anpassningsåtgärder
REASONABLE ACCOMMODATION FOR PEOPLE WITH DISABILITIES
RIMLIGA ANPASSNINGSÅTGÄRDER FÖR PERSONER MEDFUNKTIONSHINDER
The equality in employment directive contains an explicit provision forpeople with disabilities to ensure that they enjoy equal rights to employment and training:
Även om positiva åtgärder för att kompenseranackdelarna för särskilda grupper är frivilliga, äranpassning till funktionshindrade personersbehov en obligatorisk del av direktivet om likabehandling i arbetslivet.
The reason isthe same as the argument for positive action,only stronger.
Skälet är detsammasom argumentet för positiva åtgärder, fast starkare.
Without measures to accommodate their needs, people with disabilitiescould be so disadvantaged that they areunable to work at all.
Personer med funktionshinder kan, ominga åtgärder vidtas för anpassning till derasbehov, hamna i ett så ofördelaktigt läge att deinte kan arbeta alls.
The directive, therefore,requires employers throughout the EU to takewhatever steps are ‘reasonable’ to enablepeople with disabilities to work, advance intheir careers and participate in training, solong as this does not involve excessive financial and other costs.
Enligt direktivet måste därför arbetsgivarna i hela unionen vidta alla ”rimliga” anpassningsåtgärder för att personer medfunktionshinder skall kunna arbeta, avancera ikarriären och delta i utbildning, så länge dettainte medför orimliga finansiella och andrakostnader.
‘In order to guarantee compliance with the principle of equal treatmentin relation to persons with disabilities, reasonable accommodation shallbe provided.
Direktivet om likabehandling i arbetslivet innehåller en uttryckligbestämmelse för att säkerställa att personer med funktionshinder får likarättigheter till anställning och utbildning:
Specific provisions on age discrimination
Särskilda bestämmelser avseendeåldersdiskriminering
For employers to meet their legal obligation under the directive and toaccommodate the needs of people with disabilities does not necessarily involve large expense.
”För att garantera principen om likabehandling för personer med funktionshinder skall rimliga anpassningsåtgärder vidtas.
Indeed, many of the measures which they canintroduce to make it easier for people with disabilities to work oftenentail little or no cost.
Detta innebär attarbetsgivaren skall vidta de åtgärder som behövs i det konkreta falletför att göra det möjligt för en person med funktionshinder att få tillträde till, delta i eller göra karriär i arbetslivet, eller att genomgåutbildning, såvida sådana åtgärder inte medför en oproportionerligbörda för arbetsgivaren.”
Examples include relocating people who have difficulty climbing stairs toa ground floor office or providing special computer software for thosewho are partially sighted to enable them to read computer screensbetter.
Exempel på detta kan vara att flytta personer som har svårt att gå i trappor till ett arbetsrum på bottenvåningen eller att förse synskadade personer med särskilda datorprogram som gör det lättare för dem att läsapå datorskärmar.
Work or training can also be reorganised to accommodate peoplewith disabilities, often with little or no adverse effect.
Ofta kan arbetet eller utbildningen också omorganiseras efter funktionshindrades behov utan större olägenheter.
For example, flexitime arrangements can be introduced for people who have frequentneed of time off for treatment or oral rather than written tests can beheld at the end of a training course for those who have physical difficultyto write.
Exempelviskan flextidssystem införas för personer som ofta behöver vara borta frånarbetet för behandling, och i slutet av en utbildning kan muntliga provhållas i stället för skriftliga för dem som har svårt att skriva rent fysiskt.
In a similar way, the directive also recognisesthat it is sometimes justifiable to treat peoplein particular age groups differentially.
På samma sätt erkänns det också i direktivetatt det ibland är motiverat att särbehandlamänniskor i särskilda åldersgrupper.
It,therefore, gives the go-ahead for governments, for example, to limit access to jobs ortraining programmes to those above a certainage if these are specially designed for olderpeople who are disadvantaged on the labourmarket.
Medlemsstaterna får därför klartecken för att t.ex.begränsa tillträdet till arbeten eller utbildningar till personer över en viss ålder, om dessaarbeten eller kurser är särskilt avsedda föräldre personer som är missgynnade på arbetsmarknaden.
The same goes for measures aimedat helping young people get into work.
Samma sak gäller för åtgärder isyfte att hjälpa ungdomar att få arbete.
It alsoallows employers to specify that people needto have a certain number of years experienceto be considered for particular jobs or to bebelow a certain age if the job requires a longperiod of training (see Box).
I direktivet fastställs också att arbetsgivarna får angeatt man måste ha ett visst antal år av erfarenhet för att komma i fråga för vissa arbeten ellervara under en viss ålder om arbetet kräver enlång utbildningstid (se rutan).
But, in all cases,not only does there have to a good reason fortreating people differentially in this way but ithas to be necessary to achieve the end-objec-tive.
Men i alla händelser måste det inte bara finnas en godanledning för särbehandling av människor pådetta sätt, utan det måste också vara nödvändigt för att uppnå slutmålet.
JUSTIFICATION OF DIFFERENCES OF TREATMENT ON GROUNDS OF AGE
BEFOGAD SÄRBEHANDLING PÅ GRUND AV ÅLDER
The equality in employment directive allows governments to exempt differences in treatment on grounds of age from the coverage of antidiscrimination legislation if ‘they are objectively and reasonably justifiedby a legitimate aim, including legitimate employment policy, labourmarket and vocational training objectives, and if the means of achievingthat aim are appropriate and necessary’.
Enligt direktivet om likabehandling i arbetslivet får medlemsstaternaundanta särbehandling på grund av ålder från tillämpningsområdet förlagstiftningen mot diskriminering om ”särbehandlingen på ett objektivtoch rimligt sätt kan motverkas av ett berättigat mål som rör särskilt sysselsättningspolitik, arbetsmarknad och yrkesutbildning, och sätten föratt genomföra detta syfte är lämpliga och nödvändiga”.
(a) should, therefore, encourage working practices, codes of conduct and collective agreements to be adopted which emphasise theimportance of non-discrimination and whichare firmly based on the principle of treatingeveryone equally and fairly.
I denna särbehandling inbegrips följande: bör därför uppmuntra antagandet av praxis påarbetsplatser, etiska regler och kollektivavtalsom betonar vikten av ickediskriminering ochär fast grundade på principen om lika ochrättvis behandling av alla.
(c) the setting of special conditions on access to employment andvocational training, employment and occupation, includingdismissal and remuneration conditions, for young people, olderworkers and persons with caring responsibilities in order topromote their vocational integration or ensure their protection;the fixing of minimum conditions of age, professional experience or seniority in service for access to employment or to certain advantages linked to employment;the fixing of a maximum age for recruitment which is based onthe training requirements of the post in question or the need fora reasonable period of employment before retirement.
Definition av diskriminering a) Införande av särskilda villkor för tillträde till anställning och till yrkesutbildning, anställnings- och arbetsvillkor, inbegripet villkor föravskedande och löner, för ungdomar och äldre arbetstagare samtunderhållsskyldiga personer i syfte att främja deras anställbarheteller att skydda dem.b) Fastställande av minimivillkor avseende ålder, yrkeserfarenhet elleranställningstid för tillträde till anställningen eller för vissa förmånerförknippade med anställningen.c) Fastställande av en högsta åldersgräns för rekrytering, grundat påden utbildning som krävs för tjänsten i fråga eller på att det krävsen rimligt lång anställningsperiod innan personen i fråga skall pensioneras.
The definition adopted in the directives ofwhat counts as direct discrimination is a common sense one: it occurs whenever someoneis treated less favourably than someone else‘is, has been or would be treated in a comparable situation’on grounds of racial or ethnicorigin, age, religion or belief, disability or sexual orientation.
Den definition på vad som räknas som direktdiskriminering som antagits i direktiven ärbaserad på sunt förnuft: den förekommer närnågon behandlas mindre förmånligt än någonannan ”behandlas, har behandlats eller skulleha behandlats i en jämförbar situation”pågrund av ras eller etnisk härkomst, ålder, religion eller övertygelse, funktionshinder eller sexuell läggning.
Unfair treatment is most likely to occur because of a person’s own characteristics but it also might be because of theirassociation with someone, for example, of aparticular ethnic origin.
Ojämlik behandling förekommeroftast på grund av en persons individuella särdrag, men kan också bero på hans eller hennesförbindelser med någon av t.ex. ett visst etnisktursprung.
This is equally covered by the directives (see Box for examples).
Direktiven omfattar även detta(exempel ges i rutan).
This means, for example, that it is justifiable for an employer to requiresomeone to have a number of years of experience of management at alower level before considering them for a senior managerial position.
Detta innebär exempelvis att det är berättigat att en arbetsgivare kräveratt personer skall ha arbetat ett antal år med ledning på lägre nivå innande kan komma i fråga för en ledande befattning på högre nivå.
Italso means that it would be justifiable for a hospital not to employ someone in their late 50s as a trainee doctor if the retirement age for doctorsis 65 and it takes several years of training to qualify. But the directive alsomakes clear that employers must demonstrate that any differences in theway they treat people are reasonable and can be justified objectively bythe facts of the case.
Det innebär också att det skulle vara motiverat att ett sjukhus inte anställer någonsom närmar sig 60 års ålder som läkarstuderande om pensionsåldern förläkare är 65 år och det behövs flera års utbildning för att få examen.Mendet framgår också av direktivet att arbetsgivarna måste visa atteventuell särbehandling av människor på ett rimligt och objektivt sättkan motiveras av fakta i målet.