natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Germany, Turkish immigration was just starting.
I Västtyskland började man nu få många turkiska arbetstagare.
By the time the Treaty expired, the situation had changed radically!
När fördraget upphörde att gälla 2002 var det mesta förändrat.
The number of coal workers had fallen from over a million in 1995 to 75 000 in 2000, steelworkers from 570 000 to 190 000 (see the graph below).
Antalet arbetare i kolgruvorna hade sjunkit från över en miljon 1955 till 75 000 år 2000, och inom stålindustrin från 570 000 till 190 000 (se diagram).
Coal and steel workforce (EU-15), 1952–2002
Antal sysselsatta i kol- och stålindustrin 1952–2002
After 1974, however, the fall in jobs was parallel in the two industries, the difference being that it was caused by productivity gains in the steel industry and by closures in the mining industry.
Fram till 1974 års kris utvecklades sysselsättningen i kol- och stålindustrin på olika sätt.
Employment in coal was falling sharply, whereas the steel industry regularly provided around 600 000 jobs; the UK workers were added in 1973.
I kolsektorn sjönk den medan den i stålindustrin höll sig kvar kring 600 000 arbetsplatser, vartill kom de brittiska arbetstagarna 1973.
Sources: Eurostat and IISI.
Källa: Eurostat och IISI.
Consultative Committee dialogues
Dialogen inom Rådgivande kommittén
On 26 January 1953, Jean Monnet opened the first meeting of the Consultative Committee: ‘Composed of producers, workers and consumers, the Consultative Committee does not inform the High Authority of the points of view and concerns of national interests but of the points of view and concerns of producers, workers and consumers in the Community.
Den 26 januari 1953 inledde Jean Monnet Rådgivande kommitténs första möte: ”Eftersom Rådgivande kommittén är sammansatt av producenter, arbetstagare och användare uttrycker den inte enskilda staternas synpunkter och bekymmer inför Höga myndigheten, utan producenternas, arbetstagarnas och användarnas synpunkter och bekymmer.
This is the innovative value of your Committee.
Det är det som är nytt och värdefullt med er kommitté.
You are not bound here by any mandate or instructions from the bodies that appointed you.
Ni är inte bundna av några mandat eller anvisningar från de organisationer som har utsett er.
You are the free spokesmen of a thousand Community producers, of the 1 750 000 Community workers and of a considerable number of consumers in the Community.
Ni är de fria talesmännen för ett tusental producenter i gemenskapen, 1 750 000 arbetstagare i gemenskapen och
Fifty years of European coal and steel
Europeiska kol- och stålgemenskapen femtio år ett stort antal användare i gemenskapen.
Between its first meeting on 26 January 1953 and the Merger Treaty, the Committee held 117 meetings, most in Luxembourg but some in different capitals.
Från det första sammanträdet i januari 1953 till fusionsfördraget höll kommittén 117 möten, de flesta i Luxemburg men en del också i olika huvudstäder.
Its composition remained unchanged until the first enlargement (see the table below).
Sammansättningen var densamma ända fram till den första utvidgningen (se tabell).
Allocation of seats on the ECSC Consultative Committee
Fördelningen av platserna i EKSG:s rådgivande kommitté
Total by country
Förbrukare och grossister
As a result of the enlargements, the Committee grew to 84 members in 1981 and 108 members thereafter.
I och med utvidgningarna utökades kommittén till att omfatta 84 medlemmar 1981, och senare 108.
Initially, the workers were represented by the unions which, it will be remembered, had lent their support to the Schuman Plan (72).
Från början företräddes arbet s-tagarna av de fackföreningar som hade gett sitt stöd till Schuman- planen (72).
The producers were represented by the trade associations, e.g. Jacques Ferry for the Chambre syndicale de la sidérurgie française or Pierre Van der Rest for the Groupement des hauts fourneaux belges.
Där satt t.ex. Jacques Ferry för Chambre syndicale de la sidérurgie française och Pierre Van der Rest för Groupement des hauts fourneaux belges.
Many participants, especially the workers, were experiencing their first international meetings.
För många av deltagarna, särskilt arbetstagarna, var detta de första internationella möten de deltog i.
The Committee documents show how lively the discussions were, especially at the start of the period.
När man läser dokumenten från kommittén slås man av hur livlig debatten var, särskilt i början av perioden.
Opposing positions fell into three separate configurations.
Motsatta ståndpunkter formerade sig efter tre olika linjer.
Swords were crossed on the
Den första, och den
) The French trade union members belonged to Force ouvrière and the Confédération française des travailleurs chrétiens.
) De fackliga företrädarna från Frankrike tillhörde Force ouvrière och Confédération française des travailleurs chrétiens.
Chapter 4 Social aspects of the ECSC — half archaic, half modern
Kapitel 4 EKSG:s sociala verksamhet: en blandning av gammalt och nytt
83 question of social harmonisation and when a Dutch producer stated ‘As the Community has only limited competence in social matters, I fear that the workers will be given somewhat false hopes’, he was answered by an Italian worker: ‘If the Committee is not qualified to deal with the harmonisation of working conditions, what are the workers’ representatives doing here?’
En belgisk arbetare kunde förklara: ”Den gemensamma marknaden har nog fördelar för arbetsgivarna, men arbetarna ser inte vitsen med den.” (73) Under debatterna om den sociala harmoniseringen kom det till ordväxlingar där en nederländsk arbetsgivarrepresentant förklarade: ”Eftersom gemenskapen bara har begränsade befogenheter i sociala frågor är jag rädd att man inger arbetarna en del orealistiska förhoppningar.” Varpå en italiensk arbetare svarade: ”Om kommittén inte är behörig att uttala sig om harmonisering av arbetsförhållandena, vad har arbetarnas företrädare här att göra då?”
Yet the Committee was not a forum for class warfare; the union members present did not systematically seek confrontation.
Ändå var kommittén inte något slagfält för klasskamp, och fackföreningarnas företrädare sökte inte någon systematisk konfrontation.
When a Belgian worker broached the question of working time, he was thinking of productivity: ‘A reduction in the working day, which would mean more workers in the mine, might perhaps be a means of bringing about an increase in production’.
När en belgisk fackföreningsman tar upp frågan om arbetstiden, diskuterar han produktiviteten: ”En minskning av arbetsdagens längd kunde kanske bli ett sätt att få till stånd en ökning av produktionen genom att fler arbetare då kunde stanna kvar vid gruvan.”
When the Consultative Committee called for new housing, the aim was to attract and retain mineworkers.
När Rådgivande kommittén kräver nya bostäder är det för att locka fler arbetare till gruvorna och få dem att stanna kvar där.
Housing had to be built with the aim of ‘increasing productivity’.
Arbetarbostäder bör byggas i syfte att ”förbättra produktiviteten”.
The more frequently encountered configuration was the ‘professional’ one, i.e. the alliance of steelmakers — irrespective of background and country — versus the coal sector. ‘Once again, the most profound disagreements are between the steel industry and the coal industry.’
Oftare kom det till motsättningar efter branschlinjer, där stålindustrins folk – från alla läger och alla länder – stod mot kolgruvornas. ”Ännu en gång går de djupaste motsättningarna mellan stålbranschen och kolbranschen.”
As an alliance, the steel industry held an arithmetical majority.
Den alliansen gav ett matematiskt flertal till stålindustrin.
Lastly, the most common configurations, especially when tensions arose in the coal sector, were the groups of representatives by country — workers, producers and consumers combined.
De meningsskiljaktigheter där ledamöterna grupperade sig landsvis – arbetstagare, arbetsgivare och konsumenter tillsammans – var dock vanligast, särskilt när kolbranschens svårigheter blev akuta.
The Italian front was against all restrictions on coal imports into the Community as the shortage of fuel affected industrial employment as well as firms and consumers.
Den italienska fronten var mot alla begränsningar av kolimport till gemenskapen, eftersom bränslebristen slog hårt mot sysselsättningen, företagarintressena och konsumtionen samtidigt.
The Dutch were against the declaration of manifest crisis in the coal industry demanded by the Belgians.
Nederländarna motsatte sig den förklaring om påtaglig krissituation som belgarna begärde.
The Netherlands regarded the possibility of importing and re-exporting coal as a national cause.
För Nederländerna var det ett nationellt intresse att kunna importera och återexportera kol.
The Germans were against any coal-stocking policy, which they regarded as the easy way out.
Västtyskarna var mot politiken att lägga upp kollager, det var för dem ett uttryck för minsta motståndets lag.
The Germans and the Dutch rejected aid to Belgian miners, which they described as ‘a European unemployment benefit system’.
Inför ett förslag om stöd till belgiska gruvarbetare sade tyskar och nederländare nej till ”ett europeiskt system för arbetslöshetsunderstöd”.
There were also moments of unanimity, in particular after the Bois du Cazier disaster in Belgium in 1956.
) Alla citaten från Rådgivande kommitténs debatter är hämtade från Baldan, Thierry, Naissance du dialogue social en Europe? Etude du comité consultatif de la communauté européenne du charbon et de l’acier, magisteruppsats i nutidshistoria under handledning av Ph. Mioche, Université de Provence (Aix-Marseille I), 1999.
Fifty years of European coal and steel rules in this area.
Den påskyndade beslut om att stänga de farligaste belgiska gruvorna, och den väckte stor sinnesrörelse i Italien eftersom 40 % av offren kom från Italien.
Safety recommendations were, however, gradually incorporated into the laws of Member States (74
Ändå antogs fler och fler lagar med säkerhetsföreskrifter i medlemsstaterna (74).
Generally speaking, the clashes were minor.
I allmänhet var konfrontationerna sekundära.
As the Committee was a consultative body, votes were taken only on matters of less importance of which all were aware.
Eftersom kommittén var rådgivande var omröstningarna av mindre betydelse, vilket alla var medvetna om.
However, during the summer of 1958 there was a particular moment of tension between the Committee and the High Authority, which complained that the Committee was tending to become a parliamentary assembly.
Sommaren 1958 uppstod det dock särskilda spänningar mellan kommittén och Höga myndigheten.
In any event, the Committee members had been clearly in favour of its retention and were pleased with the result.
Den senare ansåg att kommittén hade hamnat på ”villospår” och siktade på att bli en parlamentarisk församling.
It was soon recognised in most quarters that the Committee’s discussions could be interpreted as dress rehearsals for European policy debates.
Den spänningen försvann dock när utvecklingen började leda fram mot en fusion av gemenskaperna.
When participants heard the Italian representatives state their opposition to restrictions on coal imports, they knew that the minister would take the same position in the Council.
Det hade klart föreskrivits att EKSG-kommittén skulle uppgå i Europeiska gemenskapernas ekonomiska och sociala kommitté, och det verkade också rätt logiskt.
The members of the High Authority listened carefully to the comments made by the Committee on their projects and vice versa. For all concerned, the Committee was a useful forum for constructing advance strategies.
I sista stund gjordes dock en hänvisning till de speciella förhållandena inom kol- och stålindustrin, vilket gjorde att kommittén överlevde medan Höga myndigheten som den hade varit knuten till försvann.
It had indeed been set up for that purpose and it fulfilled its task very well.
Ledamöterna av kommittén hade ändå klart uttalat sig för att den skulle bevaras och var nöjda med resultatet.
) The Paul Finet Foundation awarded scholarships to schoolchildren and students whose fathers had been employed in ECSC industries and lost their lives as a result of an industrial accident or occupational disease.
) För övrigt delade Fondation Paul Finet ut stipendier till elever och studenter vilkas fäder hade arbetat vid EKSG-företag och omkommit i arbetsolyckor eller yrkessjukdomar.
By 1977, the Foundation had granted 6 806 scholarships totalling Belgian Francs 56 million (1977 General Report, p. 148).
Fram till 1977 hade stiftelsen delat ut 6 806 stipendier till ett sammanlagt belopp på 56 miljoner belgiska franc (1977 års allmänna rapport, s. 148).
Chapter 4 Social aspects of the ECSC — half archaic, half modern
Det var också det kommittén var avsedd för, och den fyllde väl sin funktion.
Its second life, from 1967 to 2002, was different.
Kommitténs andra liv, från 1967 till 2002, var annorlunda.
Its influence on the general policy of the Communities and then on Commission policy was marginal.
Dess inflytande på gemenskapernas och kommissionens allmänna politik var marginell.
Everyone knew this and, paradoxically, it resulted in the emergence of a less confrontational forum.
Det visste alla, och paradoxalt nog skapade det lugn och enighet i församlingen.
It brought together technical experts from both industries and produced respected points of view, in particular at the ‘exchanges of views’ with the Commission.
Den drog till sig tekniska experter inom de båda branscherna och utformade kompetenta yttranden, särskilt inför ”meningsutbytena” med kommissionen.
A good example is one of the last texts produced by the Committee on the role of coal in Europe in the 21st century, in which it defended the use of fossil fuels to produce electricity in a context of sustainable development (76).
Ett exempel på detta är en av de sista texterna från Rådgivande kommittén. Den var angelägen om att uttala sig om kolets roll i Europa under 2000-talet och försvarade användandet av fossila bränslen för elproduktion inom ramarna för en hållbar utveckling (76).
After its demise, all those looking back over its lifetime empha- sised the value of its achievements (77
När kommittén upplöstes vittnade alla om hur värdefullt dess bidrag hade varit (77
This applies both to the Com- mittee and to the various social consultation bodies, which regarded their experiences as an opportunity to learn a new social dialogue that they wanted to make known (78
Och det gäller inte bara EKSG:s rådgivande kom- mitté utan också andra plattformar för samråd mellan arbetsmarknadens parter. De har betraktat sin verksamhet som en helt ny form av dialog och har varit angelägna om att berätta om den (78
Drawing on the experience acquired in the areas of social dialogue and concerted action, the concept of a return (or continuation) of the ‘structured dialogue’ has produced a new working structure within the Economic and Social Committee of the European Union (ESC).
Detta system med dialog och samråd med arbetsmark -na dens parter hade visat sig så värdefullt att tanken föddes att denna ”strukturerade dialog” skulle återupptas (eller fortsätta), och man
) Declaration of 25 June 1999.
) Uttalande av den 25 juni 1999.
Fifty years of European coal and steel
Europeiska kol- och stålgemenskapen femtio år skapade en ny ram för det interna arbetet i Europeiska gemenskapernas ekonomiska och sociala kommitté.
From the legacies of housing policy to the bold conversion and redeployment policies
Bostadspolitiken: en tradition som får en ny roll
The Treaty authorises the High Authority to co-finance from its own resources building loans granted by industry.
Fördraget gav Höga myndigheten rätt att ge lån från sina egna medel till företagens bostadsbyggnadsprojekt.
The initial importance of the housing policy introduced by the Community can be understood only by recalling the extent of the housing shortages in post-war Europe.
Hur viktig den bostadspolitik som gemenskapen genomförde faktiskt var i början går bara att förstå om man erinrar sig den nöd som rådde i Europa efter andra världskriget.
There had been large-scale destruction and the remaining stock of old housing was unable to cope with the recent population increase and later with the new waves of immigration.
Förstörelsen hade varit våldsam och det ålderdomliga bostadsbeståndet kunde inte följa med befolkningstillväxten direkt efter kriget och därefter de nya invandringsvågorna.
It was also an old tradition that coal and steel employers built new housing.
Bland kol- och stålföretagen är det en gammal tradition att bygga arbetarbostäder.
The aim of the mine and steel bosses was to retain a shifting workforce that was on the lookout for better working conditions and wages.
För gruvägarna och brukspatronerna var det viktigt att knyta till sig en instabil arbetskraft som alltid sökte efter bättre arbetsförhållanden och bättre avlönade arbeten.
In addition, many such employers had a ‘political and social message’, and building workers’ estates also provided a means of controlling the workforce and training them in the employers’ values.
En del av dessa patroner ansåg sig också ha ”en politisk och social uppgift”, och att anlägga brukssamhällen var också ett sätt att kontrollera de anställda och forma dem efter arbetsgivarens värderingar.
From the Ruhr to Lorraine, in northern France and in Wallonia, workers’ estates helped to establish a common identity.
I Ruhr och Lorraine, i Nordfrankrike och i Vallonien uppstod ett landskap av bruks- och gruvsamhällen som bidrog till att skapa en gemensam identitet.
Workers gradually came to regard these areas as their own and the estates became the focus of strong social values, especially among the miners who were very attached to where they lived.
De anställda tillägnade sig steg för steg det sociala utrymmet i dessa samhällen och utvecklade en stark sammanhållning i dem, i synnerhet gruvarbetarna som blev mycket tätt knutna till sin hemort.
This housing policy required the involvement of both sides and it had the great advantage of enabling the institution to communicate.
Denna bostadspolitik stöddes av såväl arbetsgivare som arbetstagare och hade också den stora fördelen att den gjorde institutionen synlig.
The common market was a largely invisible and diffuse phenomenon, whereas a housing estate built with ECSC money was a tangible reality.
Den gemensamma marknaden var ju en oftast osynlig och diffus företeelse, medan ett bostadsområde som byggts med pengar från EKSG var en påtaglig verklighet som fick sin plats i dagsnyheterna.
The building of housing could be regarded as the ECSC’s first communication policy.
Man kan säga att bostadsbyggandet var EKSG:s första informationsåtgärd.
Chapter 4 Social aspects of the ECSC — half archaic, half modern
I de allmänna rapporterna redogjordes för hur arbetet fortskred.
The programme, launched in 1962, had a twofold ambition: to provide both public facilities and housing simultaneously and to take account of changing lifestyles in the design of the estates.
Detta hade inletts 1962 och hade två syften: att integrera gemensamma anläggningar och bostäder och att utforma helheten med hänsyn till de förändrade livsmönstren.
The concerns of the ECSC in terms of town planning expanded.
EKSG fick vidgade ambitioner i fråga om stadsplanering.
The achievements of the programme include the 344 dwellings in Wulfen, Barkenberg-Sud, in the Ruhr, the 400 dwellings in Creusot-Torcy (Centre-Midi in France) and the 400 dwellings in Piombino in Tuscany.
Bland de viktigare projekten inom programmet kan nämnas de 344 bostäderna i Wulfen (Barkenberg-Sud) i Ruhrområdet, de 400 bostäderna i Creusot-Torcy (Centre-Midi i Frankrike) och ett område med 400 lägenheter i Piombino i Toscana.
In the early 1970s Community action in this field changed direction — it was no longer necessary to combat a housing crisis but to help modernise the existing accommodation.
Under början av sjuttiotalet ändrades inriktningen på EKSG:s insatser på detta område: det gällde inte längre att bekämpa bostadskrisen utan att bidra till moderniseringen av det befintliga beståndet.
On that basis, work began at Bois du Luc (near Charleroi and Mons), the La Sauvage development in Differdange (Luxembourg) and a district of Heerlen in the Netherlands (80).
Det var med den utgångspunkten projekten i Bois du Luc (nära Charleroi och Mons), bostadsområdet La Sauvage i Differdange (Luxemburg) och ett kvarter i Heerlen (Nederländerna) genomfördes (80).
The coal crisis resulted in a complete review of this policy.
Kolkrisen tvingade emellertid fram en fullständig omvärdering av denna politik.
With mines closing, the aim was no longer to retain a workforce but to encourage its mobility under redeployment policies.
När gruvorna stängdes blev målet inte längre att få arbetskraften att stanna utan att göra det lättare för den att flytta inom ramen för en återanpassningspolitik.
Yet the ECSC programmes of loans for workers’ housing were not interrupted; they continued until the end of the Treaty (12th programme 1993–97).
Det betydde inte att programmen för lån till sociala bostäder avbröts: de fortsatte ända tills fördraget utlöpte (tolfte programmet 1993–1997).
However, under the Community’s social policy, conversion and redeployment aid would virtually supplant the policy of aid for housebuilding.
I gemenskapens sociala politik kom stödet till omställning och återanpassning emellertid att bli långt viktigare än stödet till bostadsbyggande.
Fifty years of European coal and steel deployment of workers were not widely known.
När de utformades 1951 var föreställningar som omställning av industrin och återanpassning av arbetstagarna inte alls utbredda.
And no one imagined that 50 years later, the volume of employment in the two industries would be what it became.
Framför allt kunde ingen föreställa sig att sysselsättningsvolymen inom de båda sektorerna skulle bli vad den nu är femtio år senare.
It is worth considering the meaning of the two words ‘conversion’ and ‘redeployment’.
Faktum är att de båda begreppen återanpassning och omställning ligger mycket nära varandra.
Redeployment is the ‘readaptation of a person who is no longer adapted’.
Återanpassning är ”anpassning på nytt för en person som inte längre passar”.
The aim is indeed to help miners and steelworkers to find new jobs in the mines or steel plants by acquiring new skills or transferring to new jobs on the spot or elsewhere, in their industries of origin or in others.
Det var viktigt att hjälpa gruvarbetare eller stålverksarbetare att finna nytt arbete genom att skaffa sig ny kompetens eller utföra nya uppgifter på samma post eller en annan, på samma arbetsplats som förr eller på en annan.
Conversion is essentially oriented towards aiding firms that might relocate to areas where mines and steel plants have closed.
Omställningsstödet är i grunden stöd till sådana företag som kan tänkas inrätta sig där gruvan eller stålverket har stängt.
Redeployment was part of the Community’s social policy, whereas conversion came under economic policy.
Återanpassning syftar alltså på socialpolitiska åtgärder i samhället och omställning på ekonomisk-politiska.
In practice, the two should be seen together: for example, when a firm arrived in a conversion area, it was in theory required to set aside a quota of jobs for ECSC workers.
I det verkliga livet ligger de dock nära varandra, för när ett företag t.ex. etablerade sig i ett omställningsområde var det i princip skyldigt att reservera ett antal anställningar för EKSG:s arbetstagare. Vad som verkligen hände är en annan sak.
The reality, however, was different.
Återanpassningsåtgärderna var ganska enkla.
The redeployment machinery was relatively simple; as regards conversion, however, matters were more complex: loans to enterprises, interest subsidies, etc.
Omställningsstödet var mer sammansatt: lån till företag, räntesubventioner osv.
Applications for redeployment aid for redundant workers were made to the High Authority by the governments.
Det var regeringarna som ansökte hos Höga myndigheten om stöd till återanpassning av friställda arbetstagare.