natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The OHIM justified its failure to give reasons on the fact that Mr PL. did not submit a formal appeal to the decision of the Selection Board, but rather a mere request for further information.
Harmoniseringsbyrån motiverade sin underlåtenhet att lämna en moti­vering med att Ρ L inte formellt överklagat uttagningskommitténs beslut utan bara bett om ytterligare information.
This additional requirement does not derive from the relevant case-law of the Court of Justice on this matter.
Detta ytterligare krav har inget stöd i domstolens rättspraxis i ärenden som detta.
The Court has underlined that the duty of the institution to give reasons is triggered when the candidate to a com petition expressly requests an individual explanation.
Domstolen har betonat att institutionerna är skyldiga att lämna motivering så snart en sökande till ett uttagningsprov uttryckligen begär en individuell förklaring.
In its opinion to the Ombudsman, the OHIM indicated that the Selection Board had carried out a comparative analysis of the candidates' merits and taken into account the type of tasks to be undertaken, geographical balance, and international experience.
I sitt yttrande till ombudsmannen framhöll harmoniseringsbyrån att uttagningskommittén hade jämfört de sökandes meriter och tagit hänsyn till vilka arbetsuppgifter som skulle utföras, den geografiska balansen och internationell erfarenhet.
Preference was given to candidates who had acquired their experience in an international environment.
Företräde hade getts åt sökande som hade erfarenheter från internationella sammanhang.
In the light of these criteria, the complainant had not been selected since his pro fessional experience and practical knowledge of foreign languages appeared limited.
Mot bakgrund av dessa kriterier hade sökanden inte tagits ut, eftersom hans yrkeser­farenhet och praktiska kunskaper i främmande språk föreföll begrän­sade.
The Ombudsman considered that these aspects of the reply gave a thorough explanation of the individual reasons for which the Selection Board did not select the complainant for the oral tests.
Ombudsmannen fann att svaret gav en uttömmande förklaring till de skäl som i detta individuella fall lett till att uttagningskommittén inte hade tagit ut klaganden till de muntliga proven.
The OHIM had thereby responded properly to the requests of the complainant.
Därmed hade harmonise­ringsbyrån på ett korrekt sätt besvarat klagandens begäran.
It therefore appeared from the opinion of the OHIM and the information submitted by the complainant, that the Office had taken steps to settle the matter and had thereby satisfied the complainant.
Det föreföll därför av harmoniseringsbyråns yttrande och av den infor­mation som klaganden inkom med att byrån vidtagit åtgärder för att reda ut situationen och därmed hade tillmötesgått klagomålet.
The Ombudsman there fore closed the case.
Ombudsmannen avslutade därför ärendet.
TRAVEL EXPENSES FOR AN OFFICIAL VISIT BY AN MEP
RESEKOSTNADER FOR EN PARLAMENTSLEDAMOTS TJÄNSTERESA
Decision on complaint 760/24.7.96/JC/UK/IJH against the European Parliament
Beslut i klagomål 760/24.7.96/JC/UK/IJH mot Europaparlamentet
In July 1996, Mr C, MEP made a complaint to the Ombudsman.
I juli 1996 framförde C, ledamot av Europaparlamentet, ett klagomål till ombudsmannen.
According to the complaint, the relevant facts were as follows:
Enligt klagomålet förelåg följande relevanta fakta:
Mr C. was a member of the Committee on Development and Cooperation of the European Parliament.
C var ledamot av Europaparlamentets utskott för utveckling och samarbete.
At the time of the events which gave rise to the complaint he was the Committee's rapporteur tor the Lomé Convention.
Vid tiden för de händelser som gav anledning till klagomålet var han utskottets föredragande för Lomekonventionen.
The Committee instructed him and another MEP to travel to Paris for a meeting with the French foreign minister on 26 January 1995.
Utskottet beordrade honom och ytterligare en parlamentsledamot att resa till Paris för ett möte med den franske utrikesministern den 26 januari 1995.
They did so and Mr C.'s expenses for the mission were subsequently paid by the Parliament. Some weeks later, Mr C. was informed that the Committee had
Besöket genom fördes och C:s omkostnader I samband med uppdraget betalades därefter av parlamentet.
DECISIONS not advised the Bureau of the Parliament of the mission in time and he was instructed to repay the expenses.
Några veckor senare upplystes C om att utskottet inte i tid hade underrättat parlamentets presidium om uppdraget, och han beordrades att återbetala den ersättning han erhållit för sina omkostnader.
Mr C. took the matter to the Quaestors and to the President of the Parliament who confirmed that the expenses must be repaid.
C tog upp frågan med kvestorerna och parlamentets ordförande som bekräftade att ersättningen måste återbetalas.
In his complaint to the Ombudsman, Mr C. claimed that it was unfair that an MEP who was officially instructed to undertake a mission should be expect ed to pay his own fare and expenses because of someone else's mistake.
I sitt klagomål till ombudsmannen hävdade C att det var oskäligt att en parlamentsledamot som fått ett officiellt uppdrag skulle betala sina resekostnader och andra omkostnader på grund av någon annans misstag.
The complaint and annexed documents were forwarded to the European Parliament.
Klagomålet vidarebefordrades med bilagda handlingar till Europaparlamentet.
The Parliament's opinion included the following remarks:
Parlamentets yttrande innehöll följande anmärkningar:
"It would hardly seem in keeping with the Ombudsman's competences and responsibilities for him to be obliged to act as an ad hoc arbitration or appeal authority for Members whose requests are turned down by the competent parliamentary bodies (the Bureau and the Quaestors).
Det torde knappast ligga inom ombudsmannens behörighet och ansvar att vara skyldig att fungera som en tillfällig myndighet lör medling och överklagande för ledamöter vars framställningar avslås av de behöriga parlamentsorganen (presidiet och kvestorerna).
I regret that the Ombudsman has been involved in an unfounded individual grievance of this nature, and trust that any future such cases may be declared inadmissible. "
Jag beklagar att ombudsmannen har blivit inblandad i ett enskilt ogrundat klagomål av detta slag och utgår ifrån att sådana ärenden i framtiden kan förklaras otillåtliga.
As regards the substance of the complaint, the opinion contained two points:
Vad beträffar klagomålet i sak, innehöll yttrandet två klargöranden:
Despite the stipulation in Parliament's rules that prior authorisation is required for attendance at such meetings, Mr C. had neither received nor sought such authorisation.
Trots att det föreskrivs i parlamentets arbetsordning att förhandsgodkännande krävs för deltagande I möten av detta slag, hade C varken fått eller sökt sådant godkännande.
MEPs are entitled to an allowance of 3.000 ECU per year to meet the costs of travel undertaken in the performance of their duties outside the country in which they were elected.
Parlamentsledamöter har rätt till en ersättning på 3 000 ecu per år för att täcka kostnader för resor som företas i tjänsten utanför det land i vilket de valts.
Mr C. would have been entitled, by submitting a request in due time and on the basis of supporting documents, to reimbursement of his travelling expenses for the visit to Paris from this allowance.
C skulle, om han ingett en anhållan i rätt tid och med stöd av bestyrkande handlingar, ha haft rätt till att få omkostnaderna för Parisbesöket återbetalda genom denna rätt till ersättning.
In his observations, Mr C. stated that he deeply resented the remarks which are quoted in italics above.
I sina kommentarer framförde C att han kände sig djupt kränkt över de anmärkningar som angivits kursivt ovan.
He further stated that he was not interested in the financial aspects of the matter, but wished to clear his name which he felt had been "blackened" by the Parliament's approach to the matter.
Han framhöll vidare att han inte var intresserad av de ekonomiska aspekterna av ärendet, utan önskade rentvå sitt namn som han ansåg hade "fläckats" av parlamentets sätt att behandla ärendet.
After examining the Parliament's opinion and Mr C.'s observations, the Ombudsman considered that there was prima facie evidence of maladministration because the statement in the Parliament's opinion that no request
Efter genomgång av parlamentets yttrande och C:s kommentarer ansåg ombudsmannen att det förelåg påtagliga bevis på administrativa missförhållanden, eftersom påståendet i parlamentets yttrande att det inte lämnats in någon begäran om förhandsgodkännande för Parisresan inte överens stämde med de bestyrkande handlingar som hade bifogats C:s klagomål.
In accordance with Article 3 (5) of the Statute, the Ombudsman therefore proposed a meeting between his services and those of the Parliament to discuss the possibility of a friendly solution.
I enlighet med artikel 3.5 i stadgan föreslog ombudsmannen därför ett möte mellan sin tjänsteenhet och parlamentet för att diskutera möjligheterna att åstadkomma en vänskaplig förlikning.
By letter dated 16 January 1998, the current President of the European Parliament sent the Ombudsman a letter which included the following remarks:.
Europaparlamentets nuvarande ordförande sände en skrivelse daterad den 16 januari 1998 till ombudsmannen, vilken innehöll följande anmärkningar: ningar:
"In accordance with Rules 22 (8) and 139 (5) of Parliament's Rules of Procedure, Members must request the Bureau's authorization to take part in meetings outside Parliament's usual places of work.
/ enlighet med artiklarna 22.8 och 139.5 i parlamentets arbetsordning måste ledamöterna anhålla om presidiets godkännande för att delta i möten utanför parlamentets vanliga arbetsplatser.
On 18 January 1995 Lord Plumb, Co-President of the ACP-EU Joint Assembly, sent a request for authorization for Mr C. to take part in a mis sion to Paris.
Den 18 januari 1995 sände Lord Plumb, en av ordförandena i Gemensamma församlingen EU-AVS en anhållan om godkännande för C att delta i ett uppdrag i Paris.
However, the late submission of this request meant that the Bureau did not have enough time to consider it and the mission went ahead without the required authorisation.
Denna anhållan inlämnades emellertid så sent att presidiet inte fick tillräcklig tid att behandla den och upp draget genomfördes utan erforderligt godkännande.
Parliament's Rules of Procedure are clear on this point and establish without any room for doubt that the request must be submitted in advance, and there is no provision for authorisation after the event.
Parlamentets arbetsordning är tydlig på denna punkt och fastställer utan något som helst tvivel att anhållan måste inges i förväg och det finns ingen bestämmelse om godkännande i efterhand.
Under these circumstances I do not think that Parliament can pay the allowances and travel expenses to which Mr C. would have been entitled if the mission had been authorised by the Bureau.
Under dessa förhållanden tror jag inte att parlamentet kan betala de ersättningar och resekostnader som C hade varit berättigad till om uppdraget hade god känts av presidiet.
None of this calls into question Mr C. 's good faith.
Inget av det anförda ger anledning till att ifrågasätta att C handlat i god tro.
I am sure that he only wanted to carry out his job as rapporteur to the best of his ability. "
Jag är övertygad om att han endast ville utföra sitt uppdrag som föredragande enligt bästa förmåga.
At a meeting with the Ombudsman's services, Mr C. confirmed that, as stated in his observations, he was not interested in the financial aspect of the matter.
Vid ett möte med ombudsmannens tjänsteenhet bekräftade C att han, såsom han påpekat i sina kommentarer, inte var intresserad av de ekonomiska aspekterna av ärendet.
He indicated that his complaint was satisfied by the European Parliament placing on the public record that he had acted in good faith and that prior authorisation of the mission to Paris was indeed sought.
Han angav att hans klagomål hade hörsammats genom att Europaparlamentet i offentlig handling medgivit att han hade handlat i god tro och att förhandsgodkännande för Parisuppdraget faktiskt hade sökts.
The com plainant for his part made clear that he did not seek to reclaim the expenses which the Parliament had required to be repaid on the basis of Rules 22 (8) and 139 (5) of Parliament's Rules of Procedure.1
Klaganden å sin sida klar gjorde att han inte gjorde anspråk på det belopp som parlamentet begärt skulle återbetalas på grundval av bestämmelserna 22.8 och 139.5 i parlamentets arbetsordning.1
It appeared from the above that, following the Ombudsman's initiative to seek a friendly solution, no issues remained in dispute between the complainant and the European Parliament.
Av ovanstående framgick att det till följd av ombudsmannens initiativ att försöka åstadkomma en vänskaplig förlikning inte kvarstod någon konflikt mellan klaganden och Europaparlamentet.
The European Parliament did not formally contest the competence of the Ombudsman to deal with this complaint.
Europaparlamentet ifrågasatte inte formellt ombudsmannens behörighet att behandla detta klagomål.
However, it envisaged that future cases of this kind might be declared inadmissible and considered that the Ombudsman should not act as an "arbitration or appeal authority for Members whose requests are turned down by the competent parliamentary bodies. "
Det framförde emellertid att framtida ärenden av detta slag skulle kunna förklaras som otillåtliga och ansåg att ombudsmannen inte skulle fungera som "en myndighet för medling eller överklagande för ledamöter vars fram ställningar avslås av de behöriga parlamentsorganen. "
As explained in the Annual Report for 1997, the Ombudsman does not supervise the political work of the European Parliament.
Såsom klargörs i årsrapporten för 1997 övervakar ombuds mannen inte Europaparlamentets politiska arbete.
However, in the absence of any express provision in the Treaty or the Statute of the Ombudsman,1there is no legal basis for the Ombudsman to consider that complaints concerning the Parliament's administrative work are inadmissible.
I avsaknad av en uttrycklig bestämmelse i fördraget eller i ombudsmannens stadga2finns det emellertid ingen rättslig grund för ombuds mannen att betrakta klagomål som berör parlamentets administrativa arbete som otillåtliga.
Similarly, although the European Ombudsman does not seek a situation in which he is to be considered as a means of redress in cases of this kind, there is no legal basis for the Ombudsman to consider that complaints made by MEPs on their own behalf are inadmissible, provided that all the conditions of admissibility laid down by the Statute are fulfilled.
Även om Europeiska ombudsmannen inte strävar efter att bli en rättsinstans för ärenden av detta slag, finns det inte heller någon rättslig grund för ombudsmannen att betrakta personliga klagomål från parlamentsledamöterna som otillåtliga, förutsatt att alla villkor om tillåtlighet I stadgan är uppfyllda. Artikel 2.4 i stadgan före-
Article 2(4) of the Statute requires a complaint to be preceded by the appropriate administrative approaches which, in a case of this kind, include application to the competent authorities of the Parliament.
Artikel 22.8; "Presidiet skall vara den myndighet som godkänner utskottssammanträden utanför de vanliga arbetsplatserna, utskottsutfrågningar samt föredragandes studie- och informationsresor. "
Such cases could nor mally be solved by these authorities in a way that does not provide reason for further complaint.
Artikel 139.5: "Alla utskott kan med presidiets samtycke ge en eller flera av sina ledamöter ett studie- eller informationsuppdrag. "
Decision on complaint 1045/21.11.96/BH/IRUJMA against the European Commission
TILLGÅNG TILL KOMMISSIONENS HANDLINGAR ßes/υί / klagomål 1045/21.11.96/BH/IRUJMA mot Europeiska kommissionen
In November 1996 Mr H. complained to the Ombudsman concerning the refusal of the Commission to give him access to a document which con cerned policies against poverty in the Union.
H klagade i november 1996 till ombudsmannen med anledning av att kom missionen vägrat att låta honom få tillgång till en handling som gällde åtgärder mot fattigdomen i unionen.
In summary, the Commission's opinion was as follows:
Kommissionens yttrande innehöll i sammanfattning följande:
In the Commission's medium-term social action programme for 19951997, it had been announced that a report on all relevant Community actions on poverty and social exclusion would be prepared.
Kommissionen hade i sitt sociala handlingsprogram på medellång sikt för 1995-1997 anmält att en rapport om samtliga berörda gemenskapsprogam om fattigdom och social utslagning skulle utarbetas.
Accordingly, the Commission started working with representatives from Member States in the context of a High Level Group on Social Exclusion.
Kommissionen inledde i enlighet därmed arbete tillsammans med före trädare från medlemsstaterna inom ramen för en högnivågrupp om social utslagning.
Following a request from the Commission in 1996, each Member State made available to the group information on its national criteria to define poverty and social exclusion, including an outline on how its policies were organised and determined.
Etter en begäran från kommissionen 1996 ställde samtliga medlemsstater till gruppens förfogande information om sina nationella kriterier för definitionen av fattigdom och social utslagning, inklusive en översiktlig redovisning för hur deras politik på området lagts upp och fastställts.
The complainant's request concerned this compilation of documents from the Member States.
Klagandens ansökan avsåg denna sammanställning av medlemsstaternas dokument.
The Commission decided not to forward a copy of these contributions to him since the document in question was not a Commission document, but rather some material originally produced by different Member States that the Institution had merely put together.
Kommissionen beslutade att inte över lämna någon kopia av de inlämnade bidragen till honom, eftersom handlingen i fråga inte var en kommissionshandling utan snarare material som utarbetats av de olika medlemsstaterna och enbart samman ställts av institutionen.
On the basis of the Commission Decision of 8 February 1994 on public access to Commission documents, the Commission concluded that the requested material could not be considered to be a Commission document.
På grundval av kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om all mänhetens tillgång till kommissionens handlingar fann kommissionen att det begärda materialet inte kunde betraktas som en kommissions-
The Commission was of the view that the request should have been made to the authors of these different documents, namely the Member States.
BESLUT handling. Enligt kommissionens uppfattning borde ansökan ha riktats till författarna av de olika dokumenten, dvs. medlemsstaterna.
Since the Commission's policy on public access to Commission documents relates only to its own documents, it does not foresee that the Commission should give access to documents pro duced by other bodies. The Commission pointed out, however, that it would make the final report available to the complainant once it had been completed.
Eftersom bestämmelserna om allmänhetens tillgång till kommissionshandlingar endast gäller kommissionens egna handlingar, förutsätts enligt dessa bestämmelser att kommissionen inte skall ställa handlingar till förfogande som utarbetats av andra organ.
The Commission suggested that the complainant liaise with the Irish Department of Social Welfare regarding the information he was seeking.
Kommissionen uppgav dock att den skulle ställa slutrapporten till klagandens förfogande när denna väl färdigställts och föreslog att klaganden skulle ta kontakt med socialdepartementet i Irland för att få den information som han sökte.
In his observations Mr H. pointed out that:
Klagandens kommentarer H påpekade i sina kommentarer följande:
In his view, there was no confusion as to the type of document he had asked for.
Enligt hans uppfattning fanns det ingen oklarhet vad gällde den typ av handling som han efterfrågat.
His request referred to a Commission document, and not to a number of different documents produced by the Member States.
Hans ansökan avsåg en kommissions handling och inte ett antal olika dokument som utarbetats av medlemsstaterna.
Since these materials had been partially translated and circulated with a Commission cover page, the document should have been considered a Commission document.
Eftersom dessa underlag delvis hade översatts och spritts med kommissionens omslag, borde dokumentet betraktas som en kom missionshandling.
Although he had asked the Irish Department of Social Welfare for a copy of the document, his request had been refused on the grounds that it referred to a Commission document, and therefore the decision to make it available rested entirely with the Commission.
Trots att han hos det irländska socialdepartementet begärt att få en kopia av handlingen hade hans begäran avslagits med hänvisning till att det rörde sig om ett kommis sionshandling och att det därför helt och hållet var kommissionens sak att fatta beslut om att lämna ut den.
Mr H. disagreed with the point of view taken by the Commission.
H delade inte kommissionens uppfattning.
Insofar as the document had been compiled and circulated under the authority of the institution, it should be seen as a Commission document.
I den mån handlingen hade sammanställts och spritts i institutionens namn borde den betraktas som en kommissionshandling.
Hence, the document should be made available to him in the interests of transparency.
Alltså borde han få tillgång till handlingen i öppenhetens intresse.
Given the nature of the dispute, and in order to reach a satisfactory solution to the problem, the Ombudsman decided that the document in question should be inspected by officials from his secretariat.
Med tanke på tvistens art och för att uppnå en tillfredsställande lösning på problemet beslutade ombudsmannen att dokumentet i fråga skulle granskas av tjänstemän vid hans sekretariat.
The inspection aimed at assessing whether or not the document was simply a compilation of different contributions from Member States, and accordingly excluded from public access.
Granskningen gick ut på att fast ställa om dokumentet enbart var en sammanställning av olika bidrag från medlemsstaterna och därmed inte tillgängligt för allmänheten.
A meeting to carry out he inspection took place in the Commission premises in Brussels on 10 October 1997.
Ett granskningsmöte ägde rum i kommissionens lokaler i Bryssel den 10 oktober 1997.
The Commission had given notice of the inspection beforehand to all members of the High Level Group.
Kommissionen hade i förväg meddelat samtliga ledamöter i högnivågruppen om granskningen.
In the course of the meeting, the Commission officials present explained that the document had been originally conceived in 1995 as a means to improve mutual understanding among Member States on their national policies on social exclusion and poverty.
Under mötet förklarade de närvarande tjänstemännen från kommissionen att dokumentet då det ursprungligen planerades 1995 hade tänkts som ett sätt att öka förståelsen medlemsstaterna emellan i fråga om deras nationella politik för social utslagning och fattigdom.
To that end a High Level Group was set up by the Commission with the participation of national experts from all Member States.
I detta syfte hade kommis sionen inrättat en högnivågrupp, i vilken nationella experter från samtliga
In the context of that High Level Group and in order to prepare discussions, the Commission distributed a questionnaire among all Member States towards the end of 1995.
BESLUT medlemsstater ingick. Inom ramen för denna högnivågrupp distribuerade kommissionen i slutet av 1995 ett frågeformulär som var tänkt att fungera som ett diskussionsunderlag till samtliga medlemsstater.