natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most important aspects of relations with Latin America were the continued implementation of the free trade agreement with Mexico and the ongoing negotiations to conclude association agreements with Mercosur and Chile.
De viktigaste aspekterna på förbindelserna med Latinamerika var det fortsatta genomförandet av frihandelsavtalet med Mexiko och förhandlingarna om ett associeringsavtal med Mercosur och Chile.
Finally, priority was given to updating the strategic framework of relations between the European Union and partner countries in Asia, the aim being to formulate guidelines for the future development of these relations over the next decade.
Slutligen prioriterades en uppdatering av strategin för förbindelserna mellan Europeiska unionen och partnerländerna i Asien, i syfte att lägga fast riktlinjer för utvecklingen av dessa förbindelser under de närmaste tio åren.
Japan reached agreement with the European Union on a global action plan for closer EU-Japan cooperation over the next decade, and a framework agreement on trade and cooperation was concluded with South Korea.
Japan och Europeiska unionen kom överens om en global handlingsplan för ett fördjupat samarbete mellan E U och Japan under nästa tioårsperiod, medan ett ramavtal om handel och samarbete slöts med Sydkorea.
Two important events marked the activities of the European Union in the area o f multilateral relations in 2001 and provided it with an opportunity to reaffirm its key role on the international scene.
Europeiska unionens multilaterala förbindelser under 2001 präglades av två händelser som gav unionen möjlighet att ytterligare stärka sin internationella ställning.
Firstly, the third UN Conference on the Least Developed Countries was held in Brussels in May and hosted by the Euro pean Union.
För det första stod unionen som värd för Förenta nationernas tredje konferens om utvecklingsländer i Bryssel i maj.
This event helped to highlight the increasing importance being attached to tackling world poverty, a theme which the European Union has made the central objective of its development cooperation policy.
Konferensen uppmärksammade bland annat den allt viktigare kampen mot fattigdomen i världen, en fråga som blivit det centrala målet för unionens politik för utvecklingssamarbete.
In a similar vein, and in parallel with the efforts of other international bodies, the European Union has worked to develop an action plan to speed up its own contribution to the fight against the main communicable diseases (AIDS, tuberculosis, malaria) affecting the poorest populations the world over.
I samma anda, och parallellt med det arbete som utförs av andra internationella organ, har unionen verkat för att upprätta en handlingsplan i syfte att skynda på de egna insatserna för att bekämpa de viktigaste överförbara sjukdomarna (aids, tuberkulos och malaria) som drabbar de fattigaste befolkningarna världen över.
In the case of the least developed countries, the special commitment is reflected in a Community regulation on a new multiannual scheme of generalised preferences, intended to further liberalise access to the European market for goods (other than weapons) from these countries.
När det gäller de minst utvecklade länderna återspeglades unionens särskilda ansträngningar i en gemenskapsförordning om en ny flerårig ordning med all männa tullförmåner, /' syfte att ytterligare avreglera tillträdet till den europeiska marknaden för varor (utom vapen) från dessa länder.
THE EUROPEAN UNION IN 2001 cess of the launching of the new round of multilateral trade talks at the fourth ministerial meeting of the World Trade Organisation in Doha, Qatar, in midNovember.
EUROPEISKA UNIONEN UNDER ÅR 2001 : ALLMÄN ÖVERSIKT civila samhället i den industrialiserade världen.
The Euro pean Union also played a crucial role in China's accession to the WTO, which was agreed at Doha.
Unionen bidrog för övrigt starkt till Kinas anslutning till WTO, som beslutades vid konferensen i Doha.
Many of the initiatives referred to above reflect the European Union's desire to give itself a more distinctive identity.
Flera av de initiativ som nämns ovan visar på Europeiska unionens vilja att förstärka den egna identiteten.
Similar considerations lay behind the intensive efforts throughout the year to prepare for the changeover to the euro by 12 Member States on 1 January 2002, an issue which combined many of these themes: the desire to make the voice of the EU heard at international level and the commitment to promoting economic and social solidarity within the Union and encouraging the development of a genuine European citizenship in all its forms.
Liknande överväganden låg bakom de intensiva ansträngningarna under året för att förbereda tolv medlemsstaters övergång till euron den 1 januari 2002. Denna händelse förenar ambitionen att göra unionens röst hörd internationellt, viljan att utveckla den ekonomiska och so ciala solidariteten inom unionen och önskan att främja ett verkligt europeiskt medborgarskap i olika former.
In the case of the Commission, these preparations consisted in coordinating the efforts of the various actors involved in the introduction of euro notes and coins.
Kommissionens arbete bestod framför allt i att samordna de olika aktörernas förberedelser inför införandet av eurosedlar och euromynt.
It also joined the Member States, the European Central Bank and Eurosystem in setting up a joint European information network on the changeover to the single currency.
Tillsammans med medlemsstaterna, Europeiska centralbanken och Eurosystemet bidrog kommissionen också till att inrätta ett gemensamt euro peiskt nätverk med information om övergången till den gemensamma valutan.
At the same time, progress was made in areas such as protecting the euro from counterfeiting and facilitating crossborder payments.
Parallellt med detta arbete gjordes framsteg när det gäller att skydda euron från förfalskning och att underlätta gränsöverskridande betalningar.
These measures on the ground to ensure the successful launch of the euro were all necessary to consolidate the basis of the new currency, which has become the most powerful and visible symbol of a Union that is both economic and political.
Alla dessa praktiska åtgärder för att garantera en lyckad övergång till euron var nödvändiga för att stärka den nya valutans ställning, en valuta som blivit den mest kraft fulla och självklara symbolen för en union som både är ekonomisk och politisk.
Another significant step towards affirming this identity was achieved in 2001 in a dossier that has taken three decades to reach completion: the adoption of a European company statute.
Ett annat viktigt steg mot en starkare identitet gjordes under 2001 på ett område som utvecklats under trettio år: antagandet av en stadga för europabolag.
Quite apart from the progress it represents in terms of creating a legal instrument and a framework for social relationships, such an achievement cannot but help give further meaning to the European dimension of business life.
I och med stadgan har man både skapat en rättsakt och ramar för bolagsrapportering. Detta är framsteg som kommer att ge ytterligare mening åt före tagens europeiska dimension.
In many ways, therefore, 2001 was a year in which the European Union began to look much more carefully at its future and assert its identity on an international scene that is undergoing profound changes.
På många sätt var 2001 sålunda ett år då Europeiska unionen noggrannare började analysera sin framtid och hävda sin ställning i en värld stadd i förändring.
Important progress was made towards creating a greater Europe, complete with a revamped institutional structure, thus responding to the major challenge of reaffirming the relevance and validity of a European venture that is in tune with the demands of the citizens.
Stora framsteg gjordes på vägen mot en större Europeisk union försedd med en reviderad institutionell struktur för att kunna stärka relevansen och gil tigheten hos ett europeiskt projekt som tillmötesgår medborgarnas krav.
The Treaty of Nice was signed in Nice on 26 February by the plenipotentiaries of the European Union's Member States during an official ceremony where the speakers included Mr Chirac, President of the French Republic, Mr Jospin, Prime Minister of France, Mr Persson, Prime Minister of Sweden and President of the European Council, Mrs Fontaine, President of the Euro pean Parliament, and Mr Prodi, President of the Commission.
Nicefördraget undertecknades den 26 februari i Nice av befullmäktigade företrädare för Europeiska unionens medlemsstater vid en officiell ceremoni med anföranden av Jacques Chirac, Frankrikes president, Lionel Jospin, Frankrikes premiärminister, Göran Persson, Sveriges statsminister tillika sittande ord förande i rådet, Nicole Fontaine, talman i Europaparlamentet samt Romano Prodi, kommissionens ordförande.
On 4 April, the Committee of the Regions adopted a resolution (2) welcoming the fact that the Treaty of Nice required members of the Committee to hold a political mandate in their home region, as the Committee had itself called for, and that the Council would in future appoint members (number set at a maximum of 350) and alternates by a qualified majority.
Den 4 april antog Regionkommittén en resolution (2) där man bland annat välkomnar att Nicefördraget inför ett krav att Regionkommitténs ledamöter skall ha ett politiskt uppdrag i sin ursprungsregion, så som kommittén själv hade begärt, samt att utnämningen av ledamöter (högst 350) och suppleanter hädanefter skall beslutas av rådet med kvalificerad majoritet.
On 31 May, the European Parliament adopted a resolution (3) in which it noted that the Treaty of Nice removed the last formal obstacle to the enlarge ment of the European Union.
Den 31 maj antog Europaparlamentet en resolution (3) i vilken parlamentet konstaterar att det sista formella hindret för utvidgningen av Europeiska unionen försvinner i och med Nicefördraget.
Acknowledging the improvements brought about by the Treaty, Parliament considered that an enlarged Union would require more thoroughgoing reforms in order to guarantee democracy, effectiveness, transparency, clarity and governance; it also welcomed the fact that enhanced cooperation was regarded as a means to be employed ultimately in the interest of European integration, bringing the areas concerned within the Community framework.
Samtidigt som parlamentet är medvetet om de förbättringar som tillkommit genom Nicefördraget, anser det att en utvidgad union kräver mer djupgående reformer så att demokrati, effektivitet, öppenhet, tydlighet och styrelseformer kan garanteras. När det gäller s.k. närmare samarbete välkomnar parlamentet att det skall ses som en sista utväg för att få den europeiska integrationen att gå framåt och gemenskapsmetoden att omfatta de områden som berörs av det närmare samarbetet.
Parliament was, however, disappointed that the co-decision proce dure was not being extended to all areas in which legislation is adopted by a
Parlamentet beklagar dock att medbeslutandeförfarandet inte utvidgats till att om fatta alla områden där lagstiftningen antas med kvalificerad majoritet samt att stadgan om de grundläggande rättigheterna inte förts in i fördragen.
INSTITUTIONAL QUESTIONS AND THE FUTURE OF THE UNION qualified majority and that the Charter of Fundamental Rights had not been incorporated into the Treaties.
INSTITUTIONELLA FRAGOR OCH UNIONENS FRAMTID kvarstå och att det inrättats onödiga dubbla strukturer framför allt för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.
Following the signing of the Treaty, the Member States embarked on the process of ratification in accordance with their respective constitutional rules.
Sedan fördraget undertecknats påbörjades ratificeringsförfarandet i med lemsstaterna enligt deras respektive konstitutionella bestämmelser. Danmark var först att deponera ratificeringsinstrumentet den 13 juni ( '), efter det att folketinget hade godkänt fördraget den 1 juni (98 röster för, 14 mot och en ned lagd röst).
It was followed by Luxembourg on 24 September (2), with the endorsement of the Parliament (57 votes in favour, 1 against, 2 abstentions).
Därefter följde Luxemburg den 24 september (2), sedan deputeradekammaren röstat för (57 röster för, en mot och två nedlagda).
France, where the Treaty was approved by the National Assembly on 12 June (407 votes in favour, 27 against, 113 abstentions) and by the Senate on 28 June (288 in favour, 8 against), deposited its instrument of ratification on 19 October (3).
Frankrike god kände fördraget efter omröstningar i nationalförsamlingen den 12 juni (407 röster för, 27 mot och 113 nedlagda) och i senaten den 28 juni (288 röster för, 8 mot) och deponerade sitt ratificeringsinstrument den 19 oktober (3).
In Spain, after the Treaty had been approved by the Congress on 4 October (290 votes in favour, 6 abstentions) and by the Senate on 24 October (213 votes in favour, 2 abstentions), the instrument of ratification was deposited on 27 December (4).
I Spanien godkändes fördraget av kongressen den 4 oktober (290 röster för, 6 nedlagda) och av senaten den 24 oktober (213 röster för, 2 nedlagda) och ratificeringsin strumentet deponerades den 27 december (4).
The Netherlands' ratification instrument was deposited on 28 December (5), following approval by the lower and upper houses of the Parliament.
Nederländerna deponerade i sin tur ratificeringsinstrumentet den 28 december (s), sedan de båda kamrarna gett sitt godkännande.
In Ger many, the lower house [Bundestag) approved the Treaty on 18 October (570 votes in favour, 32 against, 2 abstentions) and the upper house (Bundesrat) gave approval on 9 November.
I Tyskland godkändes fördraget av förbundsdagen den 18 oktober (570 röster för, 32 mot och 2 nedlagda) och av förbundsrådet den 9 november.
In Austria, the Nationalrat was unanimous in its approval on 21 November, and Bundesrat approval was given on 6 December.
I Österrike gav nationalrådet enhälligt sitt godkännande den 21 november och förbundsrådet sitt den 6 december.
In Portugal, the Assembly of the Republic approved the draft ratification law on 25 October (211 votes in favour, 19 against).
I Portugal godkände parlament et lagförslaget om ratificering den 25 oktober (211 röster för, 19 mot).
In Sweden, the Parliament's approval was given on 6 December (249 votes in favour, 51 against, 4 abstentions).
I Sverige gav riksdagen sitt godkännande den 6 december (249 röster för, 51 mot, 4 nedlagda).
In Finland, the Parliament approved the draft ratification law on 14 December (170 votes in favour, 9 against, 20 abstentions).
I Finland godkände riksdagen lagförslaget om ratificering den 14 december (170 röster för, 9 mot, 20 nedlagda).
In the United Kingdom, the House of Commons gave its approval on 17 October (392 votes in favour, 158 against).
I Förenade kungariket gav underhuset sitt godkännande den 17 oktober (392 röster för, 158 mot).
In Ireland, the referendum held on 7 June (6) resulted in a victory for the 'no' vote at 53.87 %, against 46.13 % 'yes', with a participation rate of just
I Irland ledde folkomröstningen den 7 juni(6) till en seger för "nej-sidan" med 53,87 % av rösterna mot 46,13 % för "ja-sidan". Valdeltagandet var en dast 34,79 %.
When finalising the Treaty of Nice, the Heads of State or Government con sidered it necessary to initiate a deeper and wider debate about the future of the Union, as announced in Declaration No 23 (') adopted by the 2000 Intergovernmental Conference, envisaging a three-stage process of discussion and deliberation: public debate, structured reflection in line with arrangements laid down by the Laeken European Council in December 2001, and the Intergovernmental Conference to be convened in 2004 as stated in the declaration.
I samband med att sista handen lades vid Nicefördraget ansåg stats- och regeringscheferna att en bredare och djupare diskussion om unionens framtid behövdes. Detta kom till uttryck i förklaring nr 23 (a) som antogs av regeringskonferensen 2000 och som föreskriver en diskussion i tre etapper, en öppen diskussion, en strukturerad diskussion för vilken närmare detaljer skulle be stämmas av Europeiska rådet vid dess möte i Laeken i december 2001, och en regeringskonferens som skall sammankallas under 2004.
The public debate on the future of Europe, which was officially opened in Brussels on 7 March (2), is designed to encourage widespread discussion among politicians, business persons, academics, representatives of civil society and the general public, both through meetings and via the Internet, in order to make the debate as rich and varied as possible.
En öppen diskussion om Europeiska unionens framtid invigdes officiellt i Bryssel den 7 mars (2). Målet var att få samtliga politiska, ekonomiska och akademiska aktörer, det civila samhället och den allmänna opinionen att delta i diskussioner, såväl vid möten och debatter som via Internet för att samla ett så stort antal åsikter som möjligt.
The applicant countries are also involved in this venture.
Kandidatländerna är också med.
Further information is available on the 'Futurum' web site (3), which will provide a focal point for reinforcing the European dimension of the debate, including a permanent discussion forum open to all citizens.
Ytterligare upplysningar finns att tillgå på webbplatsen "Futurum" (3). Denna webbplats kommer att kanalisera och stärka den europeiska dimensionen av debatten, bland annat med hjälp av en diskussionsgrupp som är öppen för alla.
On 25 April (4), the Commission adopted a communication looking at some practical aspects of the debate, offering initial thoughts on the involve ment of all the interested parties.
Den 25 april antog kommissionen ett meddelande (4) om praktiskt stöd till debatten. Kommissionen presenterade där idéer om hur diskussionerna skulle kunna föras med de olika berörda parterna.
The Gothenburg European Council of 15 and 16 June meanwhile made it clear that reflections on how to structure the preparatory phase for the 2004 Intergovernmental Conference (IGC) and broaden participation in that work, including the possible creation of an open forum, would continue up to the Laeken European Council (5).
Europeiska rådet angav vid sitt möte i Göteborg den 15 och 16 juni att diskussionerna om hur regeringskonferensen 2004 skall förberedas och hur man skall få fler att delta i dem, skulle fortsätta fram till Europeiska rådets möte i Laeken (5).
On 4 April, in a resolution on the outcome of the 2000 Intergovernmental Conference (— > point 2) and the debate on the future of the European Union, the Committee of the Regions expressed the desire to be involved in this broad debate. It also supported the idea of a convention to pave the way for the new reform, in which it wanted to be formally represented. These points were repeated by the Committee in a resolution of 20 September, accompanied by a memorandum (6). In a resolution adopted on 14 November (7), ahead of the > ) Bull.
Den 4 april uttryckte Regionkommittén i en resolution om resultaten från regeringskonferensen 2000 (— > punkt 2) och diskussionen om Europeiska union ens framtid sin vilja att delta i denna breda diskussion. Regionkommittén stödde också idén med att inrätta ett konvent som skall förbereda den nya reformen och förordade att Regionkommittén skulle vara formellt representerad i detta konvent. Kommittén upprepade sina önskemål i en resolution av den 20 september, tillsammans med ett memorandum (6).
It recommended the establishment of a convention whose task would be to submit to the IGC a proposal for a constitution for the European Union based on the outcome of extensive public discussion and intended to serve as a basis for the IGC's work.
Det förespråkade samtidigt att ett konvent skulle inrättas som för den kom­mande regeringskonferensen kunde lägga fram ett förslag till EU­konstitution som bygger på resultaten från den offentliga debatten och som kunde ligga till grund för regeringskonferensens arbete.
Parliament outlined its position further in a resolution adopted on 29 November (3).
Parlamentet utvecklade sin ståndpunkt i en resolution av den 29 november (3).
It considered that the convention should be composed of four elements: governments, the European Parliament, national parliaments and the Commission, with permanent observer status being granted to the applicant countries and to the Committee of the Regions and the Economic and Social Committee.
Parlamentet ansåg att konventet borde bestå av fyra delar: regeringarna, Europaparlamentet, de nationella parlamen­ten och kommissionen samt att permanent observatörsstatus bör beviljas kan­didatländerna, Regionkommittén och Ekonomiska och sociala kommittén.
The presidium of the convention should, in Parliament's view, be composed of a Commission representative and two representatives each of national parliaments, the European Parliament and the Council Presidency; this presidium ought subsequently to participate in the work of the IGC.
En­ligt parlamentet borde konventets presidium bestå av en företrädare för kom­missionen och två företrädare för Europaparlamentet, två för rådets ordföran­deskap samt två för vart och ett av de nationella parlamenten. Detta presidium borde delta i regeringskonferensens arbete.
Parliament believed that the chair of the convention should be elected by the convention itself and was also in favour of setting up an interin­stitutional secretariat.
Europaparlamentet förespråkade också att konventet självt skulle välja sin ordförande och att ett interinstitutio­nellt sekretariat skulle inrättas.
It called for the convention to start work immediately after the Laeken European Council and to complete its work in time for the IGC proceedings to be wound up by the end of 2003, ahead of the European elec­tions.
Parlamentet ansåg vidare att det var viktigt att konventet påbörjade sitt arbete omedelbart efter Europeiska rådets möte i Lae­ken och avslutar det i god tid så att regeringskonferensen kan avslutas i slutet av 2003, före valen till Europaparlamentet.
Finally, Parliament wanted the convention to operate in a transparent manner, so that a wide range of institutional topics could be openly debated.
Slutligen ville parlamentet ha en öppen dagordning som gör det möjligt att behandla ett flertal institutionella frågor.
The Commission's White Paper on governance (4) (—» point 24) makes a further contribution to the deliberations on the future of the Union, paving the way for the launch of a complex process aimed at revitalising the European project on the basis of a rounded, mature model of democracy.
Kommissionens vitbok om styrelseformerna i EU (4) (—» punkt 24) skall ses i samma sammanhang som diskussionen om unionens framtid och är ett första bidrag för att omgående lansera den komplexa process som syftar till att blåsa nytt liv i EU­projektet genom att förankra det i en heltäckande och mogen demokratisk modell.
On 5 December (5), the Commission adopted a communication on the future of the European Union entitled 'Renewing the Community method', in which it expressed the view that the Laeken European Council should entrust the forthcoming Convention on Institutional Reform with a broad mandate in line with the following objectives:
Den 5 december (5) antog kommissionen ett meddelande om Europeiska unionens framtid med titeln "Förnyelse av gemenskapsmetoden". Enligt kom­ missionen borde Europeiska rådet i Laeken ge konventet som skall förbereda den institutionella reformen ett brett mandat som svarar mot följande mål:
• to identify, in the interest of simplification, the essential provisions of the Treaties for subsequent inclusion in a basic text, with a second document bringing together the other provisions.
• Identifiera de viktigaste bestämmelserna i fördragen och samla dem i en enda grundläggande text, för att åstadkomma en förenkling.
Such a system would pave the way for easier revision procedures in a Union with 30 Member States.
Övriga bestämmelser skulle kunna samlas i ett annat dokument.
Moreover, the Charter of Fundamental Rights should form part of a simplified Treaty document;
Dessutom bör stadgan om de grundläggande rättigheterna kunna få plats i ett fördrag som förenklats på detta sätt.