natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Number of copies:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Antal exemplar:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .First name:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Organisation/Befattning:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
or by fax to (+ 32) 2 299 30 40
eller faxa till nr (+ 32) 2 299 30 40
Postcode:. . . . . . . . . .Town:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Country:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Tfn:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Fax:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
No23September 2004
Tonfisk: ett världsfiske nr 23September 2004
International agreements Partners in resource management
Internationella avtal Samverkan för att förvalta resursen
The tuna industry Combing innovation with tradition
Tonfiskindustrin Förnyelse inom traditionen
Bluefin tuna A sought-after resource
Tonfisk Efterfrågad resurs
Editorial Tuna fishing and North-South relations: a sensitive balance
Sammanslutningenföreträder sektorn för frysta produkter i Spanien och Europa. > För mer information:
Tuna: a valuable resource, a global andcomplex management
Tonfisk:värdefull resurs – internationelloch komplicerad förvaltning
International agreements Access to resources and partnerships
Internationella avtal Tillträde till resursen och partnerskap
Organised by the European Aquaculture Society (EAS) in conjunction with the European Society of Marine Biotechnology (ESMB), the main thematic session of the meeting will focus on ‘Biotechnologies for Quality’.
Denna sammankomst organiseras av European Aquaculture Society(EAS) i samverkan med European Society of Marine Biotechnology(ESMB). Temat förhuvudseminariet är Biotechnologies for Quality.
Other sessions will discuss themes related to the challengesfaced by the aquaculture sector. > For more information:Tel: + 32 59 32 38 59
Övriga temansom kommer att diskuteras rör vattenbrukets utmaningar. > För mer information:Tfn: (32-59) 32 38 59
Consumers Tuna's new clothes
Konsumtion Tonfiskens nya skepnader
Out and about Mediterranean bluefin tuna conquers Japan
Reportage Tonfisk från Medelhavet erövrar Japan
•Stakeholders reflect on future EU Fisheries Fund
•Berörda instanser funderar över framtiden för EU:s fiskefond
•European coasts in danger
•Europeiska kuster i fara finansieringen av fisket. > För mer information:Tfn: (39-071) 589 72 13
•Findings of the 2004 fisheries compliance scoreboard: ‘Member States must do better’
•Slutsatser från 2004 års resultattavla för fisket:”Medlemsstaterna måste nå bättre resultat”
Tel: + 39 071 58 97 213E-mail: anconacongressi@erf.it Web site: http://www.pesca.marche.it
Syftet är attbelysa vikten av kvinnors medverkan i fisket.
Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address:European Commission – Directorate-General for Fisheries –Communication and Information Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fishing in Europe.E-mail: fisheries-magazine@cec.eu.int
Kära läsare Skicka gärna kommentarer och förslag till oss på följande adress:Europeiska kommissionen – Generaldirektoratet för fiske –Enheten för kommunikation och information – Rue de la Loi 200 –B-1049 Bryssel eller faxa till (+ 32) 2 299 30 40 och ange att detgäller Europeiskt fiske. E-post: fisheries-magazine@cec.eu.int
Tuna fishing and North-South relations: a sensitive balance
Tonfiskfiske och relationerna nord-syd: en skör jämvikt
Comparedto the other fishing activities of the European Union fleets, tuna fishing presents a number of special characteristics.
EU:s tonfiskfiske skiljer sig på många punkter från andra typer av fiske som bedrivs av EU-fartyg.
The most important is the geographical and political context concerned. Only 10% of catches by the tuna fleet of EU Member States are made in Community waters or international waters close to Europe.
Den viktigaste skillnaden är det geografiska och politiska sammanhanget: av den tonfisk som tas upp av EU-medlemmarnas tonfiskflotta är det endast 10 procent som fångas i unionens vatten eller internationella vatten i närheten av Europa.
That is why this activity is primarily managed by regional fisheries organisations (RFOs), which today cover the three oceans and all tuna fishing zones worldwide.
Därför förvaltas tonfiskfisket huvudsakligen av regionala fiskeriorganisationer, som i dag omfattar de tre oceanerna och världens alla zoner för tonfiskfiske.
Europe wishes to promote in these RFOs the key concepts of the common fisheries policy, namely responsible management of resources and the conservation of marine ecosystems, while guaranteeing the long-term interests of the fishing industry and the jobs it creates.
Inom dessa regionala organisationer arbetar EU för att få igenom viktiga delar från den gemensamma fiskeripolitiken. Det behövs en ansvarsfull förvaltning av resursen och de marina ekosystemen bör bevaras, samtidigt som fiskeindustrins långsiktiga intressen och sysselsättningen inom sektorn måste vägas in.
Sometimes, though, the Union comes face to face with complex situations in these organisations.
I de regionala fiskeriorganisationerna måste EU ibland hantera komplicerade situationer.
For instance, the countries bordering the fishing zones concerned, which are often less developed, are increasingly viewing the commercial success of tuna fishing as a prospect for economic development.
De länder som gränsar till de aktuella fiskeområdena är ofta inte så ekonomiskt utvecklade och inser att tonfiskens kommersiella framgångar kan ge dem möjligheter till ekonomisk utveckling.
Is there any way to make room for new fleets – when at the same time the idea is to restrict or at least not to increase catches to protect resources – other than by reducing the fishing possibilities of countries already engaged in these activities?
Men hur ska man ”bereda plats” för nya flottor om man samtidigt vill begränsa eller hålla fångsterna på samma nivå för att skydda resursen – om inte genom att minska fiskemöjligheterna för de länder som redan bedriver tonfiskfiske?
The key to this specific challenge lies in the development of new partnerships through RFOs, but also in the conclusion of bilateral agreements.
Lösningen på detta specifika problem kan vara att etablera nya partnerskap inom de regionala fiskeriorganisationerna, men också fler bilaterala avtal.
New partnerships can offer resource control measures (e.g. by helping the States concerned secure control and monitoring equipment), aid for the development of their local fishing and processing industry (thus creating outlets for
De nya partnerskapen skulle kunna skapa praktiska möjligheter att kontrollera resursen (till exempel genom hjälp till de berörda staterna att skaffa övervakningsutrustning), ge utvecklingsstöd till den lokala fiske- och beredningsindustrin
European industries to transfer their technological know-how) and the extension of fishing zones accessible to the Community fleet in keeping with existing rules and recommendations.
(på så sätt skulle de europeiska industrierna kunna hitta avsättningsmöjligheter genom överföring av tekniskt kunnande) samt utvidga de fiskezoner som är tillgängliga för EU:s fiskeflotta, med respekt för gällande regler eller rekommendationer.
This fragile and complex balance is yet another reflection of our ever more interdependent world.
Jämvikten är skör och komplicerad, precis som vår fiske värld – där vi ständigt blir mer beroende av varandra.
Tuna: a valuable resource, a global and complex management una, much appreciated by consumers, represents animportant economic activity with a number of interlinked and high stakes: conservation of resources, international
Tonfisk: värdefull resurs – internationell ochkomplicerad förvaltning en av konsumenterna högt skattade tonfisken är i dag en mycket viktig ekonomisk verksamhet där många stora frågor står på spel: resursbevarande, internationellt
T cooperation, development of the Southern countries andsafeguarding of the European industry.
D samarbete, utvecklingen av länderna i syd och den europeiskaindustrins överlevnad.
In short, a complex butstimulating set of challenges faces the industry.
Komplicerat – men spännande.
In Europe, tuna fishing began to develop, primarily in France, at the beginning of the 20th century, in stepwith the canning industry.
IEuropa utvecklades tonfiskfisket framför allt i Frankrikei början av 1900-talet, parallellt med konservindustrin.
Focusing first on tunas from other, in pursuit of shoals of small fish or cephalopodson which they feed.
köttätande fisk tillryggalägger nämligen tusentalskilometer om året, från en ocean till en annan, i jakten påstim av småfisk eller bläckfisk, som de livnär sig på.
As a result, most tunas are caughton the high seas, in international waters or in the coastalwaters of third countries, in all the world's oceans.
Förfisket innebär detta att merparten av tonfisken fångaspå öppet hav, i internationella vatten eller i tredjeländerskustvatten, i världens alla oceaner.
temperate zones, the European fleet gradually extendedits area of activity southwards: first to Spain and Portugal, then to the west coast of Africa in the 60s and 70s, the Indian Ocean in the 80s and 90s, and, for the last few years, the western Pacific.
Först inriktade sig den europeiska flottan på tonfisken i de tempererade zonerna, men så småningom utvidgadeden sitt verksamhetsfält söderut: först till Spanien och Portugal, sedan till Västafrikas kuster på 1960- och1970-talen, till Indiska oceanen på 1980- och 1990-talenoch – sedan några år tillbaka – till västra Stilla havet.
Tuna fishingtoday requires global regulations and management.
I dag måste tonfiskfisket regleras och förvaltas påinternationell nivå.
The difficulty of this challenge results from the specificcharacteristics of the industry, as shown in the followingoverview.
För att förstå svårigheterna måsteman först känna till hur detta fiske går till. Vi börjar alltsåmed en liten genomgång.
A growing activity
Fiske på stadig uppgång
This is why tuna fishing is a sector where internationalmanagement, well beyond Community waters, is imperative.
Tonfiskfisket är därför en sektor som definitivt kräverinternationell förvaltning, som sträcker sig långt utanför EU:s gränser.
Bluefin and long-finned tuna, so-called‘temperate’ species that live in European regions,account for less than 10% of catches by the Community tuna fleet.
Tonfisk och långfenad tonfisk, så kalladetempererade arter som lever i europeiska farvatten,utgör faktiskt mindre än 10 procent av fångsterna för EU:s tonfiskflotta.
The bulk of catches is made up of so-called ‘tropical’ tunas, among them 80% Allison's tuna and stripe-bellied bonito, which live in the equatorial and tropical waters of the three oceans.
Merparten av försörjningen består avså kallad tropisk tonfisk, varav 80 procent är gulfenadtonfisk och bonit som lever i de tre oceanernasekvatorialvatten och tropiska vatten.
Tuna is a fish appreciated unanimously the world over,whatever the culinary habits of consumers.
Tonfisken uppskattas i hela världen, inom alla kulinariskatraditioner.
Its firm anddense flesh lends itself equally well to being eaten raw, a preparation particularly appreciated by the Japanese,and to being preserved.
Fiskens fasta och täta kött passar lika bra attätas rå – vilket speciellt japanerna uppskattar – som attkonserveras. Därför är tonfiskfisket en mycket viktigekonomisk verksamhet i hela världen.
This is why tuna fishing is aneconomic activity of tremendous importance worldwide.And it is growing steadily: global catches rose from 2.6 million tonnes in 1980 to 5.9 million in 2000,excluding illegal catches.
Verksamhetenväxer också stadigt: världsfångsterna har ökat från 2,6 miljoner ton år 1980 till 5,9 miljoner ton år 2000, och då är inte de olagliga fångsterna inräknade.
Due on the one hand to its high commercial value and on the other to the secrecy possible whenoperating on the (very) high seas, tuna fishing is a temptation for the unscrupulous.
På grund av artens stora kommersiella värde ocheftersom fisket bedrivs (i högsta grad) på öppet hav,och därmed utom synhåll, finns det många ”pirater”som ägnar sig åt tonfiskfiske.
Such illegal,undeclared and unreported fishing is practised byvessels flying flags of convenience, without quotas and with total disdain for conservation measures.
Det olagliga, ickedeklarerade och oreglerade fisket bedrivs underbekvämlighetsflagg, utan kvoter och utan hänsyn tillbevarandeåtgärder.
In the Atlantic and Mediterranean alone, illegal catchesfor the 2001/2002 season amounted to more than25,000 tonnes of tunas, or 18% of total catches,according to Japanese estimates.
Enligt japanska beräkningar skapiraternas fångster ha uppgått till mer än 25 000 tontonfisk bara i Atlanten och Medelhavet, eller 18 procentav de totala fångsterna, under säsongen 2001/2002.
The need for sustainable management inEurope
Hållbar förvaltning: en nödvändighet fiske
The main outletfor this production is the processing industry. Canneriesin France, Spain, Italy and Portugal produce some350,000 of canned tuna yearly.
Konservtillverkarna i Frankrike,Spanien, Italien och Portugal producerar varje år omkring350 000 ton tonfisk på burk.
Impressive as it may be,this quantity still does not meet the demand of Europeanconsumers, who buy some 500,000 tonnes of preservedtuna every year.
Dessa imponerandemängder räcker dock inte till för att möta efterfrågan frånde europeiska konsumenterna, som köper ca 500 000ton tonfisk per år.
So Europe also imports, mostly from Thailand, the world's leading producer and exporter, withannual exports of 250,000 tonnes of canned tuna.
Därför krävs import, framför allt från Thailand – världens främsta producent och exportör som varje år exporterar 250 000 ton konserveradtonfisk.
Highly migratory fish
Långvandrande art
Europe and multilateral management
EU och en multilateral förvaltning
With migratory habits that ignore the limits of territorialwaters, tunas are by definition stocks shared by allfishing States active in the areas in which they migrate.Management of catches is the result of specific ‘tuna’regional fisheries organisations (RFOs), whosejurisdictions cover entire oceans.
Eftersom långvandrande arter inte bryr sig ett dugg om territorialvatten utgör tonfisken definitionsmässigtbestånd som delas av alla fiskestater som är aktiva isina verksamhetszoner. Förvaltningen av deras fångstersköts av regionala fiskeriorganisationer med särskildinriktning på tonfisk, och deras ansvarsområden täckerhela oceaner.
)covers the Indian Ocean; the IATTC(3)the eastern Pacific (American side) and the WCPTC (4) the western and central Pacific (Oceania and Asia side).
IATTC (3) täcker östra Stilla havet (den amerikanskakontinentens sida) och WCPTC (4) omfattar de västra och centrala delarna av Stilla havet (Oceaniens och Asiens sida).
The European Union is a member of these RFOs, where it is represented by the European Commission.The newest RFO, the WCPTC, was officially inauguratedon 19 June last.
Europeiska unionen är medlem i dessa organisationeroch företräds där av Europeiska kommissionen.
The EU played an active role in themeetings leading to its creation and is now ready tobecome a member.
När detgäller den senaste i raden av dessa organisationer, dvs.WCPTC som inrättades officiellt den 19 juni i år, har EUaktivt deltagit i de förberedande mötena och är nu redoatt bli en av organisationens parter.
The Pacific, where the Europeanfleet is not yet very active, accounts for 67% of theplanet's tuna stocks. Europe's presence in this new RFO is thus essential.
Eftersom 67 procentav planetens tonfiskbestånd finns i Stillahavsområdetoch EU:s flotta inte är särskilt aktiv där ännu, är detmycket viktigt att EU ingår i denna nya fiskeriorganisation.
The development of its fishing industry is not the only aim sought by the European Union through itsparticipation in the tuna RFOs.
EU-flottan som fiskar i Atlanten, Indiska oceanen och Stilla havet fångar omkring400 000 till 500 000 ton tonfisk och tonfiskliknande arter per år, vilket utgör ca 10 procent av världsfångsterna.
It wants to establishresponsible fisheries, the European commitment the Union hopes to extend to every sea across the globe.
Men att utveckla det egna fisket är inte Europeiskaunionens enda mål med att delta i dessa organisationer.EU vill medverka till utvecklingen av ett ansvarsfullt fiske– en europeisk ståndpunkt som unionen anser böromfatta jordens alla vatten.
In doing so it is standing by the commitment made withthe ratification of the New York agreement in late 2003,which obliges signatory Parties to develop andstrengthen in concert the management andconservation of straddling fish stocks (stocks of fish that move both within and beyond exclusive economiczones) and highly migratory fish stocks.
Unionen fullföljer därför New York-avtalet som EU undertecknade i slutet av 2003och som innebär att avtalsstaterna ska samordna sigför att utveckla och stärka förvaltningen och bevarandetav såväl gränsöverskridande bestånd (fiskbestånd somförflyttar sig både inom och utanför de ekonomiskaexklusiva zonerna) som långvandrande bestånd.
The tuna RFOs are obviously the ideal structure for developing a policy of responsible management.
De regionala fiskeriorganisationerna med ansvar förtonfisk är givetvis idealiska forum för att utveckla enpolitik för ansvarsfull hushållning.
The European Union has thus introduced its multiannualapproach to stock management in the ICCAT.
Inom ICCAT har Europeiska unionen till exempel introducerat sin flerårigastrategi för beståndsförvaltning.
Since 2002, stocks have been managed on the basis of a four-year plan that integrates quotas, minimumlanding sizes, closed seasons and areas.
Sedan 2002 förvaltasbestånden med en fyraårig förvaltningsplan sominnehåller uppgifter om kvoter, minimistorlekar samtperioder och zoner för fiskeförbud.
Generallyspeaking, the European position is to freeze fishingpossibilities, in accordance with scientific advice.
EU:s ståndpunkt ärallmänt sett att fiskemöjligheterna bör frysas – i enlighetmed vetenskapliga råd.
The processing and canning industry is also affected byglobalisation.
Berednings- och konservindustrin berörs också avglobaliseringen.
Today, a European processor has a widerange of possibilities for obtaining supplies, other thanfrom the traditional source of tuna ports in the EU.
I dag har en europeisk beredare mångafler möjligheter att köpa in sina varor än att på traditionelltsätt handla vid unionens tonfiskhamnar.
The first is to import frozen whole tuna or pre-cookedfillets, mainly from Ecuador, Colombia, Mexico, Thailandor the Seychelles.
Den första möjligheten är att importera fryst tonfisk, heleller som förkokta filéer, framför allt från Ecuador,Colombia, Mexiko, Thailand och Seychellerna.
The second, only feasible for biggroups, is to work directly in the main tropical tuna ports,which have become important landing points, includingfor the Community fleet.
Den andralösningen – som främst gäller stora företag – är att arbetadirekt i tropikernas stora tonfiskhamnar som har blivitknutpunkter för stora landningar, även för EU:s flotta.
such as Thailand, where the quality of the raw material,the result of the European fleet's high technicalstandards, is appreciated by buyers.
sanitära, sociala, miljömässiga, säkerhetsmässiga och arbetshygieniska – än i konkurrensländerna, vilketförsämrar den europeiska sektorns konkurrenskraft.
Also in the North-South context, the Commission is concluding bilateral agreements with a number of developing countries with a view to enabling the European fleet to operate in a wider area, in exchange for financial compensation and partnership agreements(see ‘International agreements: access to resources andpartnerships’).
Olika handelsordningar har dessutom sänkt tullarna förtonfiskbaserade produkter (se faktarutan ”Tullar på vägnedåt”).
Tuna fishing is therefore an expanding business, but one in need of strict management through globalpartnerships.
Men vi får inte glömma att EU:s flotta också vinnermycket på globaliseringen.
The policy defended by the European Commission is to reconcile sustainable management of resources, so as to avoid depletion, with therequirements of economic development for both thedeveloped and developing countries.
Europeiska unionen är begränsas kan utvecklingsländernas kvoter bara utökasom industriländerna (som Japan, USA och Europasländer) går med på att minska sina fiskemöjligheter.
The European Union has an important role to play in this complex and difficult task.
I den här frågan driver EU en jämviktslinje som går ut på att försvara den europeiska tonfiskindustrin ochsamtidigt tillåta en successiv höjning av kvoterna förutvecklingsländerna.
This problem is exacerbated by different trade schemes that have lowered customsbarriers for products derived from tuna (see box ‘Bringing down customs barriers’).
En livlig diskussion pågår ständigtinom de regionala fiskeriorganisationernasarbetsgrupper.
5 one of the world's leading exporters of whole tuna(
5 faktiskt en av världens främsta exportörer av hel tonfisk (
It is one of the main suppliers to other producer countries,
Och EU är en av de viktigaste leverantörerna för andraproducentländer som Thailand, där köparna uppskattarråvarans kvalitet som beror på den europeiska flottanshöga tekniska normer.
Illegal fisheries: ICCAT's counter-measures
När det gäller jämvikten mellan nord och syd arbetarkommissionen också för bilaterala avtal med mångautvecklingsländer.
Trading arrangements for imports of tuna into the European Union are subject to two main rules:
Vissa fruktar en konkurrens sombetecknas som ”illojal” mot den europeiska industrin ochflottan.
ICCAT is the regional fisheries organisation spearheadingthe fight against illegal fishing.
I handelsordningen för import av tonfisk till Europeiskaunionen finns två huvudregler:
Its constantly evolvingregulations are expected to help cut down on illegalactivity in the area under its responsibility.
ICCAT är idag den mest utvecklade regionala fiskeriorganisationen när det gäller kampen mot obehörigt fiske.Organisationens regler utvecklas ständigt och bör bidra till att det olagliga fisket minskar inom ICCAT:sbehörighetsområde.
• First, whole tuna, fresh or frozen, has no customsprotection, as is the case virtually the world over.
Mekanismen tillämpas endast i sällsyntafall.
Thisrule is matched with a countervailing mechanismproviding compensation for European producers whenworld prices drop below a certain level.
• För det andra en tullavgift på 24 procent för bereddtonfisk (konserverad) och tonfisk som halvfabrikat (frystaförkokta filéer).
This mechanismhas rarely been triggered.
Det finns tre undantag till denna princip:
• Contracting parties to ICCAT (38 in all) must report onthe fishing activities of their fleets.
• ICCAT:s medlemsstater (38 stycken) måste redogöra försina flottors fiskeverksamhet.
Their vessels must beprepared at all times to account for their location and thenature of their fishing activity, by satellite or other means.They must also guarantee the conformity of tunacatches prior to any transhipment to another vessel, atsea or in port.
Medlemmarnas fartyg skaalltid kunna bekräfta sin position och vilken typ av fiskede bedriver, via satellit eller på annat sätt.
• Second, a customs tariff of 24% applies to processed(canned) and semi-processed tuna (pre-cooked frozenloins). There are three exceptions to this principle:
De måsteockså se till att tonfiskfångsterna är i sin ordning innanomlastning sker från ett annat fartyg, till sjöss eller i enhamn.
• A list of vessels authorised to fish for tunas is kept up-to-date by ICCAT to improve the monitoring of fishingactivities.
• ICCAT uppdaterar löpande en förteckning över fartygsom har tillstånd att bedriva tonfiskfiske, för att stärkakontrollen av fisket.