natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Special emphasis is also placed on the transparency of these agreements. Each agreement is published in the Official Journal of the European Union and is subject to a number of evaluations.
Det läggs också särskild tonvikt på öppenhet: dels offentliggörs avtalen systematiskt i Europeiska unionensofficiella tidning, dels utvärderas avtalen.
As of today, the Communityis the only entity in the world that publishes the fisheries agreements which it concludes with third countries.
Gemenskapen är i dag den enda enhet i världen som offentliggörsina fiskeavtal som förhandlats fram och ingåtts med tredjeländer.
This complex set of criteria means every agreement has to be thoroughly prepared in advance, and the priordiscussions with internal partners (Member States, the sector and third countries) can be a very delicatebusiness too.
Denna komplicerade jämvikt kräver noggranna förberedelser av avtalen och stundtals svåra diskussionermellan olika parter (medlemsstaterna, sektorn, tredjeländer).
But only by taking on these challenges can we be sure that European fisheries activities aroundthe world are consistent with the three imperatives they have to answer to: EU development policy, our internalfisheries policy, and the overriding aims of sustainable fisheries and environmental protection.
Men det är just så EU:s åtgärder för fisket ivärlden kan uppfylla tre krav på samstämmighet: med EU:s mål för utveckling, med den interna delen av EU:s fiskeripolitik och med hållbart fiske och miljöskydd.
Two new Regional Advisory Councils are created
Två nya rådgivande regionala nämnder ser dagens ljus
Two new Regional Advisory Councils have been created in the last few months.
Under de senaste månaderna har två nya rådgivande regionala nämnder inrättats.
The Pelagic Stocks RAC was set up in August 2005 in the Netherlands, while the North-western Waters RAC became operational in September in Dublin.
Nämnden för pelagiska beståndinrättades i augusti 2005 i Nederländerna och nämnden för vattnen i nordväst inledde sin verksamhet i september i Dublin.
Together with the North Sea Regional Advisory Council created in November 2004, three RACs are thus upand running only one year after the introduction of this new participatory structure.
Med den regionala rådgivande nämnden för Nordsjön, som bildades i november 2004, har det nu inrättatstre nämnder, ett år efter det att de instiftades som instanser för delaktighet.
The Regional Advisory Councils (RACs) bring together
Deltagarna har skapat två arbetsgrupper för olika arter: sill ochmakrill för den första, och övriga arter för den andra.
This RAC has already submitted an opinion to Brusselson the action plan for mackerel in the North-east Atlantic(in collaboration with the pelagic sector for Norway andthe Faeroe Islands) and a technical recommendation on codends.
Denna nämnd har redan skickat ett yttrande till Brysselöver handlingsplanen för makrill i nordöstra Atlanten (i samarbete med Norges och Färöarnas sektor för pelagiskt fiske) och utarbetat en teknisk rekommendationom lyft (till trålar).
North-western Waters fishery professionals and different stakeholders in thesector.
Regionalarådgivande nämnder är sammanslutningardär yrkesverksamma inom fisket och olika aktörer inomsektorn sammanträder.
An essential pillar of the Common Fisheries Policy, they have two aims: to involve the sector in thedecisions that affect it and to promote dialogue betweenprofessionals and the other parties concerned by fisheries– scientists first and foremost, but also women’s networks,environmental protection groups, consumer associations,etc.
Nämnderna är viktiga som ettled i den gemensamma fiskeripolitiken och har två syften:att göra sektorn delaktig i de politiska beslut som påverkarden och att främja en dialog mellan yrkesfiskare ochandra parter som berörs av fisket, i första hand forskarna,men även kvinnoförbund, miljöorganisationer och konsumentsammanslutningar.
A forum for dialogue between all the different parties,the RACs can submit recommendations and suggestionsto the Commission on all aspects of fisheries managementin their zone or field of competence.
Som ett dialogforum för alla dessa parter kan en regional rådgivande nämndge kommissionen rekommendationer och förslag om allt som rör förvaltningen av fisket i den zon eller detområde som nämnden ansvarar för.
The European Union therefore decided to set up seven RACs, each focusing on a region or specific stocks (read the Fact File on RACs in Fishing in Europe, No 25,March 2005, pp. 4-8).
Europeiska unionen har alltså beslutat att inrätta sjuregionala rådgivande nämnder, var och en med inriktningpå en region eller särskilda bestånd (se temaartikeln omregionala rådgivande nämnder i Europeiskt fiske, nr 25,mars 2005, s. 4-8).
The BIM (Irish Sea Fisheries Board) hosts the Secretariatof the North-western Waters RAC.
BIM (Irish Sea Fisheries Board) har ansvarat för sekretariatsarbetet kring inrättandet av den regionalarådgivande nämnden för de nordvästliga vattnen.
The official requestfor establishment had the backing of Belgium, Spain,France, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom.
Den officiella ansökan om att inrätta nämnden stöddesav Belgien, Spanien, Frankrike, Irland, Nederländernaoch Förenade kungariket.
Indeed, the fleets of these Member States are active in the field of competence of this RAC, which coversthe English Channel and the whole Western shoreline ofthe British Isles.
Flottorna i dessa medlemsstaterär aktiva inom nämndens ansvarsområde, som omfattar Engelska kanalen och hela den västliga sidan av de brittiska öarna.
The work of the Executive Committee isdivided among four sub-regional working groups: West Scotland, West Ireland/Celtic Sea, English Channel and Irish Sea.
Den verkställande kommitténs arbete är fördelat mellan fyra delregionala arbetsgrupper: västra Skottland, västra Irland/Keltiska havet, Engelskakanalen och Irländska sjön.
The initiative of creating a RAC must be taken by thesector itself.
Initiativet till att bilda en nämnd måste komma från sektorn själv.
Its founders must bring together the partiesrepresenting the different interests concerned, agree on the body’s operating arrangements and carry out the necessary formalities with the Commission and the Member States.
Bland initiativtagarna måste det finnas parter som representerar olika instanser, och de skaenas om verksamhetsbestämmelser och sköta formaliteterna med kommissionen och medlemsstaternaför att bilda nämnden.
This explains why all the RACs providedfor by law were not created simultaneously.
Detta förklarar varför alla nämndersom föreskrivs i lagstiftningen inte har inrättats samtidigt.
Pelagic stocks
Pelagiska bestånd
At its first General Assembly, this RAC clearly defined the priorities of its programme, based mainly on management issues such as multiannual plans, the ecosystem approach and scientific advice.
Vid generalförsamlingens första möte fastställde nämnden tydligt prioriteringarna i sitt program, medhuvudsaklig inriktning på förvaltningsproblem som fleråriga planer, ekosystemstrategin och vetenskapligayttranden.
The Executive Committee also intends to review otheractivities taking place at sea, including the dumping of waste, dredging, gas extraction and wind farms, all of which have important impacts on fishing activitiesin the region.
Men den verkställande kommittén planerarockså att ägna sig åt andra havsrelaterade frågor, till exempel utsläpp av avfall, muddring, gasutvinning och vindkraftfält, vars växelverkan med fisket har blivit en viktig fråga i regionen.
The second Regional Advisory Council to come intoexistence deals with pelagic stocks (horse mackerel,herring, mackerel and blue whiting).
Den andra regionala rådgivande nämnd som inrättadesär den som ansvarar för pelagiska bestånd (taggmakrill,sill, makrill och blåvitling).
The European Association of Producers Organisations (EAPO) launchedthe process and its request was relayed by numerous Member States: Germany, Denmark, Spain, France, Ireland, the Netherlands, Poland, Portugal, Sweden andthe United Kingdom, whose sectors are now representedin the General Assembly and Executive Committee.
Arbetet med att bilda nämndensköttes av den europeiska sammanslutningen av producentorganisationer (EAPO), och ansökan om att bilda nämnden lämnades av flera medlemsstater:Tyskland, Danmark, Spanien, Frankrike, Irland, Nederländerna, Polen, Portugal, Sverige och Förenade kungariket.
The geographical area of competence is tremendous,since it includes all EU waters except the Baltic and the Mediterranean.
Dessa länders fiskesektorer är nu representerade i generalförsamlingen och den verkställande kommittén.
The participants created two workinggroups based on species: the first concerns herring andmackerel, and the second deals with other pelagic species.
Under året kommer ytterligare fyra regionala rådgivandenämnder att ge sig i kast med sin uppgift: för Östersjön,vattnen i sydväst, Medelhavet och fiske i avlägset belägna hav.
March 2006
”Praktisk information” om sekretariatet för de två rådgivande nämnderna: mars 2006
The Pelagic Stocks RACTreubstraat 17 IPO Box 72 I2280 AB Rijswijk IThe Netherlands Contacts: Rob Banning and Ingvild Harkes (Tel. +31 (0)70 336 9633, e-mail: info@pelagic-rac.org)
Den regionala rådgivande nämnden för pelagiska arter Treubstraat 17 IPO Box 72 I2280 AB Rijswijk I Nederländerna Kontaktpersoner: Rob Banning och Ingvild Harkes (tfn +31 (0)70 336 9633, e-post: info@pelagic-rac.org)
The North-western Waters RACBIM (Irish Sea Fisheries Board) IPO Box 12 ICrofton Road IDun Laoghaire, Co.
Den regionala rådgivande nämnden för vattnen i nordväst BIM (Irish Sea Fisheries Board) IPO Box 12 ICrofton Road IDun Laoghaire, Co.
IDublin I Ireland Contacts: Patricia Comiskey and Michael Keatinge (Tel. +353 1 214 4100, e-mail: comiskey@bim.ie)
IDublin I Irland Kontaktpersoner: Patricia Comiskey och Michael Keatinge (tfn +353 1 214 4100, e-post: comiskey@bim.ie)
Fisheries agreements: partners in sustainable and responsible fishing
Fiskeavtal: partner för ett hållbartoch ansvarsfullt fiske
The European Union’s competence for fisheries is not restricted to Community waters.
Europeiska unionens befogenheter inom fisket är inte begränsade till EU:s vatten.
Combatingillegal fishing, participating in regional fisheries organisations and managing distant waters fishing also form part of the Common Fisheries Policy.
Bekämpning avolagligt fiske, medverkan i regionala fiskeriorganisationer, förvaltning av fjärrfisket osv. är yttre frågorsom ingår i den gemensamma fiskeripolitiken.
It is in that context that the negotiation of fisheriesagreements, which enable the Community fleet to operate in the waters of other countries, takes onconsiderable importance.
I det sammanhanget har förhandlingen om fiskeavtal,som ger EU-flottan möjlighet att fiska i andra staters vatten runtom i världen, en mycket viktig plats.
What is a fisheries agreement?
Vad är ett fiskeavtal?
It is a diplomatic
Ett fiskeavtal är ett diplomatiskt
These agreements are of considerable importance forthe Union.
Dessa avtal är mycket viktiga för unionen.
Firstly, they enable the European industry tocount on an additional yearly supply of some 2.5 milliontonnes of fish, which represents around 40% of the catches of the Community fleet.
För det förstainnebär de att den europeiska industrin kan räkna meden årlig försörjning på ca 2,5 miljoner ton fisk, eller ca 40 procent av EU-flottans fångster.
Secondly, they provideemployment for an estimated 40 000 European workersand opportunities for around 3 000 vessels. So theyhave a real economic impact.
Sedan räknar manmed att 40 000 europeiska arbetstillfällen och omkring 3 000 aktiva båtar har ett direkt samband med fiskeavtalen.
Exchange of quotas or financial contribution agreement by which one state authorises another to fishin its national waters.
Utbyten av kvoter eller ekonomisk ersättning dokument genom vilket en stat ger en annan stat tillståndatt fiska i sin fiskezon.
This authorisation comes with certain conditions attached – in particular, financialconditions.
Detta tillstånd ges bara på vissavillkor, framför allt ekonomiska.
These precise terms are renegotiated atregular intervals in the form of “protocols” each of whichruns for a period of several years.
Villkoren förhandlas fram regelbundet inom ramen för ”protokoll” som sträckersig över flera år.
Transparency is one of the features that distinguish the European Union’s fisheries agreements: all the agreements and protocolsentered into are published, so that citizens know exactlywhat has been decided on their behalf.
Ett utmärkande drag för Europeiska unionens fiskeavtal är öppenheten: avtalen och protokollen offentliggörs, vilket gör att medborgarna kan ta reda på deras värde och karaktär.
8) or through financial contributions (for agreements with Southern countries)
För varje fiskeavtal utgår en betalning i form av utbyte av kvoter för de nordliga avtalen (se sidan 8) eller
Financial compensation, to which both the Communityand vessel owners contribute, is linked to the value ofcatches, the fishing possibilities obtained and the level of cooperation agreed between the two parties for thedevelopment of the third country’s fisheries policy.
i form av ekonomisk ersättning för de sydliga avtalen Den ekonomiska ersättningen delas mellan EU och fartygsägarna och utgår från fångsternas värde, fastslagna fiskemöjligheter och omfattningen av de båda parternas samarbete för att utveckla en fiskepolitiki det berörda tredjelandet.
It all began in the 1960s and 1970s.
Allt började åren 1960-1970.
Until then, the territorial authority of coastal countries went no furtherthan 12 nautical miles from their shores.
Fram till dess upphördekuststaternas territoriella behörighet tolv sjömil utanförkusten.
Beyond the 12-mile mark, no country could claim authority over the“high sea”.
Resten betraktades som ”öppet hav” som intetillhörde någon stat.
However, after World War II, the concept ofthe exclusive economic zone (EEZ) emerged, referring to an area extending well beyond the 12-mile strip, inwhich the coastal state has certain economic rights such as the extraction of petrol or the exploitation of fish resources.
Efter andra världskriget uppkombegreppet exklusiv ekonomisk zon: en zon som sträckersig längre än tolv sjömil och där bara kuststaten harvissa ekonomiska rättigheter, som att utvinna olja ellerutnyttja fiskeresurser.
Initially equated with the continental shelf, the EEZ gradually came to be defined as a zone of up to 200 nauticalmiles (around 350 km) from shore.
Den ekonomiska exklusiva zonen jämställdes först medkontinentalsockeln men definierades efter hand som ettband på högst 200 sjömil (ca 350 km) längs kusten.
More and more stateshave created EEZs, which were given official internationalrecognition in 1982 with the adoption of the United Nations Convention on the Law of the Sea.
Fler och fler stater inrättade en exklusiv ekonomisk zon,och 1982 fick principen för dessa zoner ett officiellterkännande när FN antog sin havsrättskonvention.
In July 2004, the Council decided that the share of the financial burden falling on the vessel owners shouldbe gradually increased, so as to redress the imbalancebetween the private and public contributions to fisheriesagreements.
I juli 2004 beslutade rådet att stegvis höja fartygsägarnaskvotdel, i syfte att omfördela det privata och det offentligabidraget till fiskeavtalen.
So for instance, in the agreement concludedrecently with Gabon, the licence fee for vessel ownerswas increased from EUR 25 to 35 per tonne of tuna,while the European Union’s share per tonne droppedfrom EUR 75 to 65.
I det senaste avtalet med Gabon höjdes till exempel fartygsägarnas bidrag tilllicenskostnaden från 25 till 35 euro per ton tonfisk, samtidigt som Europeiska unionens bidrag minskadefrån 75 till 65 euro.
Under what are known as “mixed”agreements, the licence fee is set in proportion to the vessel’s tonnage.
För de s.k. blandade avtalen fastställslicenskostnaden i förhållande till fartygens tonnage.
The objectives of sustainable and responsible fishingestablished by the reform of the Common Fisheries Policyare as relevant to distant waters as they are at home, aswe will demonstrate in the following pages.
De mål om ett hållbart och ansvarsfullt fiske som förordas i reformen av den gemensamma fiskeripolitikentillämpas nu även i dessa avlägsna vatten, vilket vi kommer att beskriva på följande sidor.
As a result, a very high proportion of global fish stocks,which until then fell under the regime of the high seas,came to be governed by a patchwork of national regulations.
Denna utveckling innebar att en mycket stor del av världens fiskbestånd, som dittills hade ingått i ordningenför det öppna havet, därefter omfattades av en mosaikav nationella jurisdiktioner.
To maintain access to certain stocks – notably African stocks they had fished since the colonial period –, the European Union Member States had tonegotiate fisheries agreements with the coastal countries.
För att Europeiska unionensstater skulle fortsätta att ha tillträde till vissa bestånd –särskilt de afrikanska bestånden som de utnyttjat sedankolonialtiden – blev de tvungna att förhandla om fiskeavtalmed kuststaterna.
Since fisheries policy is a common policy of the European Union, the Commission has exclusive competence tonegotiate such agreements, while consulting with the Member States and the sector.
Eftersom fisket är en gemensam politik för Europeiskaunionen är kommissionen ensam ansvarig för att förhandlafram dessa avtal, men den stöder sig på samråd medmedlemsstaterna och sektorn.
The Community fleetthus benefits from a network of agreements covering the EEZs of some 20 countries, in the Northern and Southern hemispheres alike.
EU:s flotta har alltså ettnätverk av avtal som täcker ett 20-tal länders exklusivaekonomiska zoner, i både nord och syd.
(1) Greenland is a special case.
(1) Det bör nämnas att Grönland är ett specialfall. Förklaringar på sidan 9.
Partnering with developing countries for responsible fishing
Att utveckla ett ansvarsfullt fiske i partnerskap med utvecklingsländerna
Since developing countries do not fully exploit their fish resources, they allow other states to fish intheir territorial waters in exchange for financial compensation.
Utvecklingsländerna utnyttjar inte alla sina fiskeresurser. De låter alltså andra stater få tillträde till sina territorialvatten för att ta ut en del av resurserna, mot en ekonomisk ersättning.
When these countries decide to establishpolitical and economic relations with the Community on fisheries, agreements are negotiated to determinethe access conditions.
När ett utvecklingsland beslutar att inleda en sådan politisk och ekonomisk förbindelse med EUfastställs tillträdesvillkoren i ett fiskeavtal.
With the reform of the Common Fisheries Policy in 2002, the European Union’saim is to transform these fisheries agreements with Southern countries into genuine partnerships for the development of sustainable and responsible fishing.
Efter reformen av den gemensamma fiskeripolitiken 2002 vill Europeiska unionen få sina fiskeavtal med länderna i syd att bli verkliga partnerskap för att utveckla ett hållbart och ansvarsfullt fiske.
Catches by the European fleet fishing under these agreements come from surplus fish stocks, i.e. the partof the stock which the coastal state’s fleet is not able toexploit. This exploitable surplus is evaluated as accuratelyas possible during conclusion of the fisheries agreements,based on scientific advice.
Den europeiska flotta som fiskar enligt dessa avtal ägnar sig åt fångst av fiskeöverskottet, dvs. den del avbestånden som kuststatens flotta inte utnyttjar fullt ut.Hur stort överskott som får utnyttjas utvärderas så exaktsom möjligt när ett fiskeavtal ska ingås, på grundval avvetenskapliga utlåtanden.
To gain access to such resources, the Union has concluded bilateral agreements with some 15 Atlantic,Indian and Pacific Ocean coastal countries, mainly African.With the development of tuna fishing in the central andwestern Pacific Ocean, however, agreements were alsonegotiated recently with certain island states in theregion: Micronesia, Kiribati and the Solomon Islands.
För att få tillgång till denna resurs har unionen ingått bilaterala avtal med ett femtontal kustländer längs Atlanten, Indiska oceanen och Stilla havet. De är framförallt afrikanska stater, men sedan tonfiskfisket börjadeutvecklas i mellersta och västra Stilla havet har avtal nyligen också förhandlats fram med vissa östater i regionen: Mikronesien, Kiribati och Salomonöarna.
As a rule, quotas (where these exist) and other formsof catch limitation are determined multilaterally, withinthe competent regional tuna fisheries organisation, andany such stipulations must naturally be taken intoaccount when bilaterally agreeing levels of fishingeffort.
inom den regionala fiskeriorganisation som ansvarar förtonfisk i den aktuella regionen, och de ska givetvisvägas in i den fiskeansträngning som bestäms bilateralt.På så sätt tillåter det nya avtalsprotokollet med Komorerna åtta färre licenser för långrevsfartyg än detförra protokollet, vilket följer rekommendationerna från Tonfiskkommissionen för Indiska oceanen.
For instance, the new protocol with Comorosprovides for 8 fewer long liner licenses than the previousagreement, in accordance with the recommendations of the Indian Ocean Tuna Commission.Moreover, thisdecrease in tuna fishing effort is a feature of all therecently renewed protocols, reflecting the drive toprotect fish resources.
När det gäller tonfisk minskas fiskeansträngningen för övrigt i alla protokoll som förnyas, vilket speglar önskan omatt skydda fiskeresursen.
The agreement signed last December with Gabon also reduces the number of licenses by 40% (for more details on tropical tunafishing, see Fishing in Europe No 23, September2004).
I det avtal som undertecknadesmed Gabon i december förra året föreskrivs också en minskning på 40 procent av antalet licenser (för mer information om fiske av tropisk tonfisk, se Europeiskt fiskenr 23, september 2004).
Tuna first
Tonfisk i första hand
Mixed agreements
Blandade avtal
Over the last 20 years or so, technical progress in refrigerated transport and changing patterns of European consumer demand have led our fleet to pursueother tropical stocks than tuna.
Sedan cirka 20 år tillbaka har den tekniska utvecklingenav kyltransporter och utvecklingen av de europeiskakonsumenternas efterfrågan fått vår flotta att börja ösaur andra tropiska bestånd än tonfisk.
When a fisheries agreementcontains provisions on species other than tuna, it isreferred to as a mixed agreement.
När ett fiskeavtalinnehåller bestämmelser för andra arter än tonfisk kallasdet blandat.
The European Unioncurrently has six mixed agreements with Southern countries.EU vessels catch deep-water species in Senegal and Mauritania, for example, shrimps in Guinea-Bissau,various demersal and pelagic species in Morocco, etc.
Europeiska unionen har nu sex blandadeavtal med länder i syd. Våra båtar utnyttjar bland annatdjuphavsarter i Senegal och Mauretanien, liksom räkor i Guinea-Bissau, olika djupvattensarter och flera pelagiskaarter och djupvattensfiskar i Marocko.
Historically and quantitatively, tuna ranks first in the EU’s fisheries agreements with Southern countries.
Både historiskt och kvantitativt är tonfisken viktigast i EU:s fiskeavtal med länderna i syd.
The 15 protocols currently in force all contain provisionson this species.
Alla de 15 nu gällande protokollen med dessa stater innehåller bestämmelser om denna art.
These agreements give European tunafleets what could be called a “right of pursuit”.
Enligt dessa avtal har deeuropeiska tonfiskflottorna vad man skulle kunna kalla”rätt till förföljelse”.
Tropicaltuna are highly migratory, travelling widely both throughthe high seas and close along the coasts.
Eftersom den tropiska tonfisken ären långvandrande art förflyttar den sig både på öppethav och längs kusterna.
So as to beable to continue fishing without interruption when aschool of tuna enters a coastal state’s EEZ, the vesselmust be authorised to operate there.
För att kunna fortsätta att fiskautan avbrott när ett stim tonfisk går in i en kuststatsexklusiva ekonomiska zon måste båten i fråga ha rättatt fiska där.