natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Graham Meadows worked for DG REGIO from 1989 until 2006 and was Director-General from 2003 until 2006.
Graham Meadows arbetade för GD REGIO mellan 1989 och 2006 och var generaldirektör 2003-2006.
He was also an adviser in the Cabinet of Commission President Gaston E. Thorn (1981-1985) and Head of Cabinet of Stanley Clinton Davis, Member of the Commission (1986-1989).
Han var också rådgivare i kabinettet hos kommissionens ordförande Gaston E. Thorn (1981-1985) och kabinettschef hos Stanley Clinton Davis, ledamot av kommissionen (1986-1989).
Jean-Charles Leygues was Deputy Head of the Cabinet of Commission President Jacques Delors (1987-1992) and Deputy Director-General at the Regional Policy DG in 2004-2007.
Jean-Charles Leygues var biträdande kabinettschef hos kommissionsordförande Jacques Delors (1987-1992) och vice generaldirektör på GD Regionalpolitik 2004-2007.
Philip Lowe has been Director-General of DG Competition since 2002 and was Head of Cabinet of Bruce Millan, the then Commissioner for Regional Policy between 1989 and 1991.
Philip Lowe är generaldirektör för GD Konkurrens sedan 2002 och var kabinettschef hos Bruce Millan, dåvarande kommissionär för regionalpolitik, 1989-91.
Jérôme Vignon, Director for 'Social Protection and Social Inclusion' within DG Employment, Social Affairs and Equal Opportunities, was Member of the cabinet of President Jacques Delors in 1985.
Jérôme Vignon, direktör för Social trygghet och social integration på GD Sysselsättning, socialpolitik och lika möjligheter, var medlem av kabinettet hos ordförande Jacques Delors 1985.
Tassos Bougas is Head of Unit at the Regional Policy DG and was Deputy Head of Cabinet for the Commissioner Georgios Varfis, in charge of coordination of structural policies, in the second half of the 1980s.
Tassos Bougas är enhetschef på GD Regionalpolitik och var biträdande kabinettschef hos kommissionsledamot Georgios Varfis, med ansvar för samordning av strukturpolitik, under andra hälften av 80-talet.
Robert Shotton, Director for General Affairs at DG Health and Consumer Protection, was responsible for the Community Initiatives in DG REGIO between 1989 and 1993 and for the then new Member States Finland, Austria, Sweden and finally Greece.
Robert Shotton, direktör för allmänna frågor på GD Hälsa och konsumentskydd, var ansvarig för gemenskapsinitiativ inom GD REGIO 1989-93 och för de då nya medlemsstaterna Finland, Österrike, Sverige och slutligen Grekland.
All views expressed are not necessarily those of the European Commission.
Inga åsikter som framförs avspeglar nödvändigtvis Europeiska kommissionens.
Jean-Charles Leygues: We would like to discuss three questions.
Jean-Charles Leygues: Vi skulle vilja diskutera tre frågor.
First, has this policy – despite doubts pronounced by some on its bureaucratic burden – been a success story after all?
För det första: har denna politik – trots de tvivel vissa gett uttryck för rörande den byråkratiska bördan – ändå varit en framgång?
Second, what has been the original model of development behind the design of Cohesion Policy?
För det andra: vilken var den ursprungliga utvecklingsmodell som låg bakom utformningen av sammanhållningspolitiken?
Third, has this model – and if yes, how? – changed over four legislative and budgetary periods since 1988 including continued enlargement of the EU?
För det tredje: har denna modell förändrats – och i så fall hur? – över fyra mandat- och budgetperioder sedan 1988, som inbegripit en fortsatt utvidgning av EU?
Tassos Bougas: In my view, there were originally two groups of thought in the Commission, the 'integrationists' following an approach as designed in the 'Integrated Mediterranean Programmes' (IMP) who advocated for a strong role of the Commission, next to the Member States and the regions and a second group favouring a more moderating
Tassos Bougas: Enligt min åsikt fanns det ursprungligen två synsätt inom kommissionen. ”Integrationisterna”följde ett angreppssätt som det som utformats för de integrerade Medelhavsprogrammen (IMP) och argumenterade
Dirk Ahner: Welcome to this meeting which is dedicated to looking back in order to learn what has happened and how since this famous and maybe unique 'moment Delors' in 1988 when Cohesion Policy was born it has made this radical turn from project management to a more strategic approach focusing on regional actors.
Dirk Ahner: Välkomna till detta möte som är ägnat åt att blicka tillbaka för att ta reda på vad som hände och hur det gick till när vid detta berömda och kanske unika ”Delorsögonblick” 1988, då sammanhållningspolitiken såg dagens ljus, den genomgick en radikal omsvängning från projektadministration till ett mer strategiskt angreppssätt med inriktning på regionala aktörer.
I would like to look together with you into the development of the policy since then and to finally exchange views on its prospects beyond 2013.
Tillsammans med er skulle jag vilja blicka tillbaka på hur politiken utvecklats sedan dess och slutligen utbyta några synpunkter om dess utsikter efter 2013.
On the latter aspect, we are currently collecting expertise and advice from both academics and practitioners on the rationale of the policy, future challenges facing the regions and the possibilities for simplification and better governance.
Beträffande den senare aspekten håller vi för närvarande på att inhämta expertsynpunkter och råd från både akademiker och praktiskt verksamma kring logiken bakom politiken, framtida utmaningar som regionerna står inför och möjligheterna till förenkling och bättre styrelseformer.
UK, the slogan of an 'integrated approach' gave new impetus to regional development eorts in Scotland and the north-west, for example; it wasn't simply a question of the technical integration of financial instruments it also highlighted the issue of precisely who was responsible at EU, national and regional level for the design and implementation of each part of a regional programme.
Det var inte bara en fråga om att tekniskt integrera finansiella instrument. Det lyfte också fram frågan om exakt vem som på EU-nivå och nationell och regional nivå ansvarade för att utforma och genomföra respektive del av ett regionalt program.
role for the Commission with the Member States being the policy’s drivers.
för en tung roll för kommissionen, vid sidan av medlemsstaterna och regionerna.
This continues since then and, to a certain extent, it has underpinned the distinction between the more experimental and 'communitarian' instruments of the policy, such as the innovative method of conception and implementation of public policies, innovative actions, Community Initiatives and networks, and those operational programmes managed more on behalf of the Member States and regions.
Detta finns kvar sedan dess och har i viss mån legat bakom distinktionen mellan politikens mer experimentella och ”gemenskapsinriktade” instrument, som den innovativa metoden för att utforma och genomföra offentlig politik, innovativa åtgärder, gemenskapsinitiativ och nätverk och de operativa program som leddes mer för medlemsstaternas och regionernas räkning.
Jérôme Vignon: It is true that before the big bang of 1988, a certain fermentation of the concept of economic and social cohesion and the Structural Funds had occurred in the Member States and the universities.
Jérôme Vignon: Det är sant att konceptet ekonomisk och social sammanhållning och strukturfonderna i viss mån övervägts i medlemsstaterna och på universiteten före det stora genombrottet 1988.
The debate about an ecient development model existed in parallel with the 'Realpolitik' which questioned whether the rich countries should continue to put money into funds absorbed without any impact by the others. 'I want my money back!' and 'Deutschland ist nicht der Zahlmeister Europas!' formed part of the landscape prepared upon the arrival of Jacques Delors and his answer was that the Structural Funds would be transformed into structural policies aiming at social cohesion.
Diskussionen om en e ek-tiv utvecklingsmodell fanns parallellt med en Realpolitik, som ifrågasatte att rika länder skulle fortsätta att lägga pengar på fonder som absorberades av andra utan att få något genomslag. ”I want my money back!” och ”Deutschland ist nicht der Zahlmeister Europas!”utgjorde en del av den bakgrund mot vilken Jacques Delors tillträdde och hans svar var att strukturfonderna skulle omvandlas till strukturpolitik syftande till social sammanhållning.
In fact, the big bang was supported by four crucial elements some of which are still with us.
I själva verket hade det stora genombrottet stöd av fyra avgörande faktorer som än i dag finns med oss.
Philip Lowe: I remember between 1979 and 1981 being a member of a Commission task force under the leadership of Jean Jaeger which worked on the question of how to achieve better eciency of structural instruments in view of the limits placed on the Community budget.
Philip Lowe: Jag minns att jag 1979-1981 deltog i en arbetsgrupp inom kommissionen under ledning av Jean Jaeger, som arbetade med frågan om hur man mot bakgrund av de begränsningar som gällde för gemenskapsbudgeten skulle uppnå högre effektivitet för strukturinstrumenten.
At that time, this group was not thinking so much about the grand principles of Cohesion Policy such as solidarity but about how the eciency and eectiveness of Community interventions could be improved through an 'integrated approach' which would put the dierent structural instruments (ERDF, ESF, EIB loans, etc.) at the service of regional or national objectives and allow countries such as Greece to benet globally from a volume of investments which would have signicant macroeconomic impact and consequent tangible results on growth.
På den tiden funderade gruppen inte så mycket kring sammanhållningspolitikens höga principer, som solidaritet, utan kring hur effektivitet och verkan av gemenskapens insatser kunde förbättras genom ett ”integrerat angreppssätt”, där man fick de olika strukturinstrumenten (ERUF, ESF, EIB-lån osv.) att fungera till gagn för regionala eller nationella målsättningar och hur man kunde göra så att länder som Grekland gynnades generellt av en investeringsvolym som hade betydande makroekonomiskt genomslag och följaktligen påtaglig inverkan på tillväxten.
This enthusiasm about 'eciency and eective-ness' was shared by many of the Member States’ finance ministries during that period.
Denna entusiasm för ”effektivitet och verkan”delades under denna period av finansministerierna i många medlemsstater.
A Commission report prepared by the Task Force was presented to the ECOFIN Council in 1984 when Graham and I were members of the Cabinet of President Gaston Thorn.
En kommissionsrapport som utarbetats av arbetsgruppen lades 1984 fram för Ekofinrådet, då Graham och jag ingick i ordförande Gaston Thorns kabinett.
It was at that moment that the notion of 'economic and social cohesion' began to be discussed explicitly.
Det var i det skedet begreppet ”ekonomisk och social sammanhållning” ut-tryckligen började diskuteras.
Both the concepts of eciency and cohesion were then advanced by Jacques Delors as of 1985 and they enabled him to dominate the debate about a new vision for Europe – maybe everywhere except the Anglo-Saxon world. But even in the
Både koncepten effektivitet och sammanhållning fördes sedan från 1985 fram av Jacques Delors och gjorde att han kunde dominera debatten om en ny vision
The first one, the 'institutional moment', is not as important as it was.
Den första, ”det institutionella tillfället”, är inte längre lika betydelsefullt.
The legal text of 1987 said 'in order to make the ‘Single Act’ a success'.
I 1987 års lagstiftningstext talades det om ”för att göra Europeiska enhetsakten till en framgång”.
The political message to the Member States beneting most from the completion of the common market was that they were ready to make an eort through Cohesion Policy.
Det politiska budskapet till de medlemsstater som gynnades mest av att den inre marknaden fullbordades var att de var beredda att göra en ansträngning med hjälp av sammanhållningspolitiken.
In addition, the multiannual budget approach would be accompanied by a serious managing, programming, evaluation and control exercise. 'More money' only came with more restrictions controlled by the Commission.
Angreppssättet med flerårsbudgetar skulle dessutom åtföljas av ordentliga satsningar på ledning, programplanering, utvärdering och kontroll. ”Mer pengar” blev bara aktuellt med er begränsningar som kommissionen hade kontroll över.
Probably, that kind of political deal remains historically unique even if nowadays making a success of enlargement is fundamentally linked to economic and social cohesion.
Den sortens politiska uppgörelse förblir troligtvis unik historiskt sett, även om
The second element concerns 'devolution', a political idea which gained momentum in many Member States at the end of the 1990s and led to the creation of the Committee of the Regions in 1992.
Den andra faktorn rör ”delegering”, en politisk tanke som vann gehör i många medlemsstater i slutet av 90-talet och som 1992 ledde till att Regionkommittén skapades.
Cohesion Policy empowered those, mostly pro-European, actors at regional level who were in favour of the Single European Act.
Sammanhållningspolitiken gjorde de huvudsakligen proeuropeiska aktörer på regional nivå som var för Europeiska enhetsakten delaktiga.
are, of course, of utmost European importance, too.
Att se till att utvidgning, ekonomisk omstrukturering och den inre marknaden lyckas har naturligtvis också ytterst stor europeisk betydelse.
The political idea 'if you help yourself, Europe will help you' was quite a success in this perspective and I think that the narrative of EU structural policy being 'at the service of Europe' is still justied today though it needs further reection as regards the future.
Sett ur detta perspektiv var den politiska tanken ”hjälp dig själv så får du hjälp av Europa” ganska framgångsrik och jag tror att argumentet att EU:s strukturpolitik ”är till gagn för Europa” är berättigat än i dag, även om det kräver ytterligare eftertanke när det gäller framtiden.
What remains an unsolved question inside the Commission is the question of coordination between the Directorate-Generals managing the dier-ent funds.
Fortfarande förblir inom kommissionen frågan obesvarad om samordningen mellan de generaldirektorat som förvaltar de olika fonderna.
As coordination 'from the outside' through a new DG has not been the way, the integrated approach of the funds remains on the agenda because it has become evident, in my view, that 'marching together' does not work.
Eftersom samordning ”utifrån” via ett nytt GD inte blivit sättet att lösa detta står det integrerade angreppssättet för fonderna kvar på dagordningen, eftersom det enligt min åsikt är uppenbart att ”gå tillsammans”inte fungerar.
The third supporting element at the end of the 1980s was the intellectual attempt to rethink development policies in general.
Den tredje stödjande faktorn i slutet av 80-talet var det intellektuella försöket att tänka nytt på det utvecklingspolitiska området rent allmänt.
The scene was traditionally dominated by those academics who were convinced that regional convergence would mainly be dependent on infrastructure investment.
Scenen dominerades traditionellt av de akademiker som var övertygade om att regional konvergens främst var beroende av infrastrukturinvesteringar.
A new school of thought, however, was convinced that only an integrated approach would be able to unlock the endogenous local potential and create sustainable growth.
Men en ny grupp tänkare var övertygade om att endast ett integrerat angreppssätt skulle kunna frigöra den inneboende lokala potentialen och skapa hållbar tillväxt.
This development concept was tested for the first time by the IMPs and involved predominately local instead of national stakeholders.
Detta utvecklingskoncept testades första gången genom IMP-programmen och engagerade huvudsakligen lokala i stället för nationella
“Delors’ answer was that the Structural Funds would be transformed into structural policies aiming at social cohesion.” Jérôme Vignon
”Delors svar var att strukturfonderna skulle omvandlas till strukturpolitik syftande till social sammanhållning.” Jérôme Vignon
The last element of the original blueprint has been valid ever since for all subsequent periods.
Jean-Charles Leygues: Beträffande din tredje punkt, Jérôme, om ”kampen mellan två skolor” – de som ”tror på infrastruktur” och de som är övertygade om att innovation och ett integrerat angreppssätt skulle leda till en enhetlig utveckling – anser jag att den slutliga lösningen var enkel och pragmatisk.
Finally, when formulating the policy’s objectives one has to give a name to these, a name which makes it clear that there is an 'important European reason' to act.
Genom att definiera stödberättigande och finansiering både för angreppssättet med infrastruktur och med integrering, löste man och satte delvis punkt för den diskussionen inom kommissionen och även i medlemsstaterna.
Tassos Bougas: I would remind of the econ- omic and political context and the quite important disparities which framed that debate.
Tassos Bougas: Jag skulle vilja erinra om de ekonomiska och politiska förutsättningarna och de ganska omfattande skillnader som fanns som bakgrund till denna diskussion. På 80-talet var tillväxttakten ganska blygsam i de fattigare medlemsstaterna.
In addition, Cohesion Policy was perceived as a regulatory mechanism in the sense that it was meant to alleviate potential negative externalities produced by the development of Community policies, with a particular focus on the perspectives of Internal Market.
Dessutom uppfattades sammanhållningspolitiken som en tillsynsmekanism i den meningen att den var avsedd att dämpa potentiella negativa externa verkningar som genererades av hur gemenskapspolitiken
this in mind today when people argue against the automatic decommitment rule (the n+2 rule) or when people criticise the programming approach.
Kommissionen upprördes över denna ”kassa-ödeskris”, eftersom medel med sådan lätthet och så enkelt kunnat bindas upp utan att utgiftssidan följts upp närmare.
“In the Union, we have a third policy which is a part of our economic growth armoury and which provides us with a balancing factor: Cohesion Policy.” Graham Meadows
”Inom unionen har vi ett tredje politikområde, som utgör en del av vår arsenal för ekonomisk tillväxt och som förser oss med en balanserande faktor: sammanhållningspolitiken.”
Graham Meadows: I want to come back to Tassos’s third and Jérôme’s fourth point, that is the idea that the existence of European regional policy is justified if it can be seen as either balancing the negative effects of integration or expressing some 'big idea', like 'making a success of enlargement'.
Graham Meadows: Jag vill gå tillbaka till Tassos tredje och Jérômes ärde punkt, det vill säga tanken om att förekomsten av en europeisk regionalpolitik är berättigad om den kan uppfattas antingen som en kompensation för de negativa verkningarna av integration eller som ett uttryck för någon ”högre tanke”, som att ”göra utvidgningen till en framgång”.
I think this is wrong, especially the view that the policy can only be justified in relation to a big idea.
Jag anser att detta är fel, särskilt synsättet att politiken endast kan berättigas i förhållande till en högre tanke.
I actually find that we suffer from this approach which leaves us with a problem.
Jag anser i själva verket att vi lider av detta synsätt och att det utgör en hämsko.
A second point to mention is that the pre- reform policy was restricted to the co-nancing of public expenditure projects and that, already, the public sector was shrinking because of privatisation.
En andra punkt man bör nämna är att politiken före reformen var begränsad till mednansie-ring av oentliga utgiftsprojekt och att den oentliga sektorn på grund av privatisering redan höll på att krympa.
The reform of the policy deliberately widened its scope to take account of these changing conditions.
Reformeringen av politiken breddade medvetet dess tillämpningsområde för att beakta dessa förändrade förutsättningar.
Remember, the British Prime Minister at the time was Mrs Thatcher.
Kom ihåg att Thatcher var brittisk premiärminister vid den här tiden.
But, before going into that, let me just mention a point which relates to the start of the present policy phase in 1989.
Men låt mig, innan jag går närmare in på detta, ta upp en punkt som rör början till dagens politiska skede från 1989.
The only thing that hasn’t yet been mentioned is that, in the early 1980’s, the Union actually ran out of money because the CAP budget had been exhausted.
Det enda som ännu inte nämnts är att unionen i början av 80-talet faktiskt fick slut på pengarna för att budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken uttömts.
Convinced that there must be some money somewhere, the Commission searched through its various budget lines and finally discovered large amounts of unused payment credits in the ERDF and ESF, where high levels of budget commitments lay unused.
Kommissionen var övertygad om att det måste finnas pengar någonstans och sökte igenom sina olika budgetposter. Till slut upptäckte man stora summor av outnyttjade betalningsbemyndiganden i ERUF och ESF, där stora delar av budgetåtagandena var outnyttjade.
The Commission was therefore faced with a circumstance in which it needed to transfer resources to agriculture but could not because, although the payment credits lay idle, they had been committed to the Structural Funds.
Kommissionen ställdes därför inför omständigheter där man behövde föra över resurser till jordbruket men inte kunde, eftersom betalningsbemyndigandena – trots att de inte utnyttjades – hade bundits upp för strukturfonderna.
Which is equivalent to saying that the policy is part of some deal or other: 'you want the Single Market, then you have to pay' and later 'you want the single currency, then you have to pay'; and, again, 'you want enlargement, then you have to pay.'
Det är möjligt att regional- och sammanhållningspolitiken skapades vid ett visst tillfälle som en del av en överenskommelse på kort sikt, men det betyder inte att dess existensberättigande begränsas.
I reject this interpretation as being cynical which casts some of the Member States in a bad light, dismissing their legitimate arguments about economic growth and putting in their place the idea that they were just trying to rob the Union stagecoach.
Skälet bakom politiken är att den ger unionen möjlighet att uppnå en mer balanserad tillväxt.
The Commission became angry about this 'cash flow crisis' because of the lightness and ease with which funds had been committed without close follow-up on the expenditure side.
Jérôme Vignon: Detta får mig att framhärda på en punkt. Jacques Delors var verkligen angelägen om att undvika att sammanhållningspolitiken och användningen av strukturfonderna skulle förvandlas till ren omfördelning. ”Överenskommelsen” innebar att man motverkade den inre marknadens och den gemensamma valutans konsekvenser för de fattigaste.
This fed in to the discussion about the Structural Funds including the desire to make sure right from the beginning that money committed was nally spent. It is worth keeping
Han ville att de rikare medlemsstaterna fortsatt skulle vara intresserade av och engagerade i politiken och det gjorde han till exempel mycket klart vid den tyska återföreningen, då de nya tyska Länder omedelbart blev mottagare av stöd från strukturfonderna. ”Överenskommelsen” är därför av det komplicerade slaget.
This approach robs the policy of its dignity.
Ett sådant synsätt berövar politiken dess värdighet.
And it’s wrong.
Och det är fel.
If the policy was the result of a deal why is it still going on?
Varför finns politiken kvar om den utgjorde resultatet av en överenskommelse?
Why has it increased in size since? There is another
Varför har den sedan dess vuxit i omfattning?
explanation for the policy’s emergence which is not only more truthful but also more helpful to us as we plot the policy’s next phase of development.
Det finns en annan förklaring till varför politiken växte fram, som inte bara ligger närmare sanningen utan som kan vara mer till hjälp när vi skisserar nästa utvecklingsfas för politiken.