natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europe is already united through its culture and civilisation. This is so obvious that we do not hesitate to refer to Dante, Goethe, Shakespeare and Pascal as European and we consider individual freedom, political democracy, the rule of law, all those values which Europe has accumulated over numerous centuries in its historic movement towards unity, to be our common heritage.
Europa är redan enat när det gäller kultur och civilisation, så till den grad att vi inte tvekar att betrakta Dante och Goethe, Shakespeare och Pascal som européer, och vi betraktar allt det som Europa förvärvat under flera århundraden på sin historiska väg mot enandet som vårt gemensamma arv: den individuella friheten, den politiska demokratin, rättsstaten.
Simple awareness of a unity of culture and civilisation is, however, not enough. It still needs to be confirmed through positive action by the European people.
Men det räcker inte att vara medveten om denna enhet inom kultur och civilisation, de europeiska folken måste också bekräfta den genom positiva handlingar.
The long and difficult crisis which Europe suffered for over fifty years was due above all to the people's lack or inadequacy of'active' faith in this civilisation and in its ideas, its principles and its values.
Den långa och svåra kris som Europa lider av sedan mer än femtio år beror framför allt på avsaknaden av eller en otillräcklig "aktiv" tro hos folken på civilisationen och dess ideal, principer och värderingar.
A number of Europeans have believed and still believe that their irreplaceable and priceless spiritual heritage is a heritage which can be preserved passively, whereas in reality it is an asset which should be renewed from day to day, with perseverance and tenacity.
Ett stort antal européer har trott och tror fortfarande att deras oersättliga och ovärderliga andliga arv är något som man bevarar passivt, medan det i verkligheten är en tillgång som måste förnyas uthålligt och envist varje dag.
Every time, somewhere in Europe, that human dignity is flouted, political freedom violated or the law trampled on, this is not a 'particularism', as Machiavelli would have put it. The entire civilisation of western Europe feels affronted.
Varje gång som människans värdighet kränktes någonstans i Europa, den politiska friheten kränktes eller rättvisan behandlades föraktfullt, var det inte bara en "enskild", för att tala med Machiavelli, det var hela civilisationen i vårt västliga Europa som kände sig kränkt.
It is now essential, for everyone's sake, that we get Europe out of the rut in which it has been so long stuck because we have not been able adequately to defend its spiritual essence.
Det är nu nödvändigt för allas frälsning att Europa tar sig ur de hjulspår vi fastnat i på grund av att vi inte lyckats att effektivt försvara dess andliga kärna.
At present we really need Madison's 'manly spirit'.
När vi gör det behöver vi just denna "kraftfulla anda" som Madison talade om.
We need to drive out all ideas of fear and selfishness and also the last vestiges of the spirit of domination.
Vi behöver den för att bannlysa rädslan, egoismen och de sista resterna av vår erövraranda ur våra tankar.
It is true to say that the attempt to integrate Europe is essentially an attempt to move beyond the stage of nationalism but without stifling the specific spirit of each of the nations of Europe.
Det försök som gjorts för att integrera Europa är huvudsakligen ett försök att gå förbi det nationalistiska stadiet, men detta kan inte på något sätt betyda att vi kväver de europeiska folkens egenart.
History teaches us that in this beautiful European garden, the most noble and elevated expressions of art and thought have been the fruit of two forms of fidelity: fidelity to the traditions of each nation and fidelity to the principles of a common civilisation.
Historien har lärt oss att i den fantastiska trädgård som Europa utgör har de ädlaste och hög sta yttringarna av konst och tankar alltid varit resultatet av två former av trohet: trohet mot vars och ens traditioner och trohet mot principerna för en gemensam civilisation.
When the nations of Europe demonstrate originality and creativity, they remain European in everyone's eyes but when, on the other hand, they decide to isolate themselves, feeling unequal to the task, they condemn themselves to irredeemable sterility and decadence.
När Europas nationer verkligen visar prov på originalitet och skapande fantasi är de fortfarande europeiska i allas ögon, men när de i stället beslutar sig för att isolera sig och anser att de inte är i nivå med uppgiften, förklarar de sig oundvikligen ofruktsamma och förfallna.
We would like to move beyond the historical era of nationalism.
Vi vill gå bortom nationalismens historiska fas, men för att gå in i en ny fas behöver vi inte för störa nationsbegreppet inom oss.
Entry into this new era does not, however, involve the need to destroy the notion of nationality.
Det räcker med att var och en anstränger sig ytterligare för att på nytt renodla detta begrepp i dess primitiva betydelse och befria det från ödesdigra beståndsdelar som gjort denna välgörande och aktiva kraft i det mänskliga samhället till en demonisk och destruktiv kraft.
All that is needed is for each nation to make a greater effort to restore the purity of this notion's original meaning and to free it from the malign aspects which turned this benign and potent structure of human society into a diabolical and destructive force.
På världsscenen har nationalismen hittills framstått som ett uttryck för folkens frihet och värdighet, nu måste den få en ny anda som leder den till högre former av frihet och värdighet, till en mer komplett mänsklig integration.
On a world level, nationalism has until now appeared to be an expression of freedom and dignity.
In pluribus unum: Europas politiska enhet måste bygga på mångfald och rikedom.
It now needs the animation of a new spirit to lead it towards higher forms of freedom and dignity, towards full human integration.
Det är bara genom att aktivera och stimulera den kreativa och konstruktiva entusiasmen hos våra folk som den kommer att bli ett instrument för moraliska och medborgerliga framsteg.
We need to activate an organic process designed to follow internal rather than external routes.
Det gäller för oss att aktivera en organisk process som är avsedd att följa interna vägar snarare än externa.
This is the major difficulty to be overcome.
Det är den stora svårighet vi måste överbrygga.
It will only happen, however, if our work is always guided by faith. This is what Geothe meant when he said that one should not only move for ward with courage, but should also wait patiently for growth, action and results.
Men det kan bara ske om vår verksamhet alltid styrs av den tro om vilken Goethe sade: "Hädanefter måste vi gå framåt inte bara med djärvhet, vi måste också med tålamod vänta på att det goda växer, agerar och bär frukt".
Speech given on 1 2 May 1 959
Tal hållet den 12 mai 1959
The Liberal Group has honoured me by asking me to speak to the Assembly on its behalf and announce its unanimous support for the principle of founding a European University, as put forward in Mr. Geiger's excellent report. I also would like to congratulate him upon this report.
Jag har av den liberala gruppen fått äran att tala i dess namn och bekräfta för kammaren att gruppen enhälligt ansluter sig till principen att inrätta ett europeiskt universitetsinstitut, såsom det föreslås i det utmärkta betänkandet från Geiger som jag i min tur vill gratulera.
Before, however, touching upon the subject of the foundation of a European university — which I shall in fact do in just a few words — and explaining the Liberal Group's position in this respect, I would like express a few personal considerations of a legal nature.
Men innan jag tar upp själva frågan med att inrätta ett europeiskt universitetsinstitut - vilket jag för övrigt skall göra med några få ord - och fastställa den liberala gruppens ståndpunkt i frågan, skall jag lämna några personliga beaktanden av rättsligt slag.
I have said 'personal' for two reasons.
Jag sade "personliga" och det finns två anledningar till det.
The first is because I am neither a jurist nor a lawyer, but a doctor, and I would not wish to commit the Liberal Group by statements I may make which may not be wholly accurate even from a scientific point of view.
Den första är att eftersom jag varken är jurist eller advokat utan läkare vill jag inte göra åtaganden för den liberala gruppen genom de ord jag uttalar och som kanske inte heller är helt exakta ur vetenskaplig synvinkel.
The second is that with regard to the legal interpretation of the texts referring to the six countries' obligation to found an institution of university status, the Liberal Group has not reached unanimous agreement, as demonstrated by Mr. Peyrefitte's interesting speech.
Den andra anledningen är att när det gäller den juridiska tolkningen av texterna, som innebär att de sex länderna blir skyldiga att bilda en institution på universitetsnivå, var den liberala gruppen inte enhällig, vilket också framgick av det intressanta inlägget från Peyrefitte nyss.
The text of Article 9.2. of the Euratom Treaty states:'An institution of university status shall be established; the way in which it will function shall be determined by the Council, acting by a qualified majority etc'.
I artikel 9.2 i fördraget om inrättande av Euratom, står ordagrant: "En läroanstalt på universi tetsnivå skall upprättas; närmare föreskrifter för verksamheten skall på förslag från kommissionen fastställas av rådet genom beslut med kvalificerad majoritet etc".
There has been a great deal of discussion, and I imagine this will continue, on the question of whether this second paragraph of Article 9 of the Treaty establishing Euratom is mandatory or whether it simply forms an example of a programme.
Vi har diskuterat mycket och det förefaller mig som om man fortsätter att diskutera frågan om huruvida denna artikel 9.2 i fördraget om inrättande av Euratom är tvingande, eller om den bara illustrerar ett program.
I believe that there should be no further doubt in this respect, given the decision by the Council of Ministers of the Community on 20 May 1958 which began as follows: 'It is planned that a European University shall be founded as an independent and permanent institution '.
Enligt min uppfattning bör det emellertid inte längre föreligga några tvivel om den saken, om man tänker på beslutet från gemenskapens ministerråd den 20 maj 1958 och som börjar med orden: "Ett europeiskt universitet skall inrättas som en själv ständig och permanent institution... ".
It is therefore evident that the six governments signing the Treaty establishing Euratom con sidered the second paragraph of Article 9 to be a mandatory provision, rather than simply con stituting an aspect of the programme to be carried out in this sphere.
Det är därför uppenbart att enligt uppfattningen hos de sex regeringar som undertecknat för draget om att inrätta Euratom är artikel 9.2 en tvingande bestämmelse och inte bara en programpunkt som skall genomföras på området.
We have the duty to establish this institution of university status. What this institution should essentially comprise remains to be seen.
Vi är skyldiga att inrätta denna institution på universitetsnivå, nu återstår att se vad institutionen huvudsakligen skall bestå av.
It is said that it should be — and it appears that some of those present share this viewpoint — a centre for specialist nuclear research.
Man säger att den skall vara - och vissa företrädare här i kammaren förefaller instämma i den uppfattningen - ett centrum för specialiserade studier på kärnkraftsområdet.
Such a centre would not, however, be — I apologise to those used to university matters for such a mundane explanation — an institution of university status in the strict sense of the term.
Men ett sådant centrum - jag beklagar att jag är tvungen att göra detta klargörande som är banalt för den som har hand om universitetsfrågor - skulle strikt sett inte vara en institution på universitetsnivå.
What is, in fact meant by an institution of university status?
Vad menar man då med en institution på universitetsnivå?
Why does the Treaty speak of an institution of university status, rather than of a university?
Varför talas det i fördraget om en institution på universitetsnivå snarare än ett universitet?
This is another question which has been, and will continue to be, widely debated.
Det är ytterligare en fråga som diskuterats omfattande och som kommer att diskuteras mer senare.
An institution of university status is a body which, like a university, issues its students with diplomas enabling them to exercise a given profession.
En institution på universitetsnivå är en organisation som, i likhet med universiteten, utfärdar examina till studenterna som gör det möjligt för dem att utöva ett yrke.
No institution of university status exists which does not have this fundamental institutional duty.
Det finns ingen institution på universitetsnivå som inte har denna grundläggande institutionella skyldighet.
A specialist research centre could, however, depending upon the circumstances, be either a post-graduate centre or a research centre without being an institution of university status.
Men det skulle kunna vara så att ett specialiserat centrum från fall till fall är en institution för studier efter universitetsnivån eller ett forskningscentrum, utan att vara en institution på universitetsnivå. sitetsnivå.
But why does the Treaty say 'institution of university status' rather than 'university'?
Men varför står det då i fördraget "institution på universitetsnivå" och inte "universitet"?
In some of our countries, particularly France and Italy, education is organised in such a way that it includes on the one hand universities of the traditional kind, divided into a number of faculties, and on the other institutions which, although having the same fundamental tasks as the universities and issuing their students with diplomas enabling them to exercise a given profession, do not form part of the university world as such but have an independent status for one reason for another. An example is the French Teacher Training College (Ecole Normale Française), which was mentioned a few moments ago, and a number of Italian institutions which I shall mention to demonstrate how extensive this structural system is in my country.
I vissa av våra länder, bla. Frankrike och Italien, är undervisningen organiserad så att den omfattar dels universiteten av traditionell typ, uppdelade i ett antal fakulteter, dels institutioner som, samtidigt som de har samma grundläggande uppgifter som universiteten och trots att de utfärdar examina till studenterna som gör det möjligt för dem att utöva ett yrke, inte är en del av universiteten, utan av olika skäl har en självständig status: exempelvis Frankrikes Ecole Normale, som vi just talat om, och ett stort antal italienska institut som jag skall nämna för att visa i vilken utsträckning detta strukturella system är utbrett i mitt land.
In Italy, there are institutions of university status which are not connected with national or independent universities, but which have the same legal status as such universities. There is the 'Politecnico' in Milan which is not part of the University of Milan, the 'Politecnico' in Turin, the 'Istituto di economia e commercio' in Milan, the 'Istituto di economia e commercio di lingue e letteratura straniere'in Venice (which is interesting because it has two faculties rather than just one and because its structure is more like that of a traditional university), the 'Istituto superiore di architettura' in Venice, the 'Istituto superiore orientale' and"Istituto superiore navale' in Naples, the Advanced Teacher Training College in Pisa, the 'Istituto di alta matematica' in Rome, the 'Istituto superiore di magistero' in Catania, the "Istituto superiore di magistero' and the Acquila 'Istituto superiore di magistero' in Genoa, the 'Istituto superiore di magistero femminile' in Naples, the 'Istituto superiore di magistero femminile' in Rome and the 'Istituto superiore di magistero' in Salerno.
I Italien finns dessa institutioner på universitetsnivå som inte är anslutna till ett nationellt eller fritt universitet, men ändå har samma rättsliga status som universiteten: i Milano "Politecnico" som inte är en del av Milanos universitet, "politecnico" i Torino, "Istituto di economia e commercio" i Milano, "Istituto di economia e commercio di lingue e letteratura straniere" i Venedig (den är intressant eftersom den har två fakulteter och inte en och eftersom dess struktur gör att den mer liknar ett universitet av traditionell typ), "Istituto superiore di architettura" i Venedig; "Istituto superiore orientale" i Neapel,"Istituto superiore navale" i Neapel,"Ecole normale supérieure" i Pisa, "Istituto di alta matematica" i Rom, "Istituto superiore di magistero" i Catania, "Istituto superiore di magistero" i Genua, "Istituto superiore di magistero" i L'Aquila, "Istituto superiore di magistero femminile" i Neapel, "Istituto superiore di magistero femminile" i Rom och "Istituto superiore di magistero" i Salerno.
Some fifteen university institutions issue diplomas, just like the universities, without, however, being amongst the twenty-two universities established in Italy Perhaps the term'institution of university status' has been used because there was a desire to leave open the question of such an institution's structure and possible division into various faculties, in order that it could be settled by the relevant authorities after signature and ratification of the Treaty.
Gott och väl ett femtontal universitetsinstitutioner utfärdar examina på samma sätt som universiteten, utan att för den skull höra till de tjugotvå universitet som finns på italienskt territorium. Om man använder termen "institution på universitetsnivå" beror det på att man velat lämna frågan öppen om den struktur institutionen skall få och dess eventuella uppdelning i flera fakulteter, en fråga som skulle ha lösts av behöriga organ efter att fördraget undertecknats och ratificerats.
It does not imply that this institution should act not as a traditional university, but rather as an advanced nuclear research centre or an institution of university status comprising a single faculty, such as physics and mathematics.
Men detta innebär absolut inte att det inte behöver handla om ett universitet av klassisk typ utan enbart ett centrum för vidareutbildning inom kärnenergiområdet, eller en institution på universitetsnivå som består av en enda fakultet, exempelvis en fakultet för vetenskap inom fysik och matematik.
Article 9 of the Treaty establishing Eurotom is divided into two paragraphs.
Artikel 9 i fördraget om inrättande av Euratom är uppdelad i två punkter.
The first paragraph states: 'After obtaining the opinion of the Economic and Social Committee the Commission may, within the framework of the Joint Nuclear Research Centre' - a centre whose formation is mandatory — 'set up schools for the training of specialists, particularly in the fields of
Den första lyder: "Efter att ha inhämtat yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén får kommissionen inom ramen för Gemensamma centret för kärnforskning upprätta" - ett centrum som obligatoriskt måste inrättas - "skolor för utbildning av specialister, särskilt inom områdena för gruvprospektering, framställning av kärnmaterial av stor renhetsgrad, behandling av bestrålat
prospecting for minerals, the production of high purity nuclear materials, the processing of irradiated fuels, nuclear engineering, health and safety and the production and use of radioisotopes'.
bränsle, kärnteknik, hälsoskydd samt framställning och användning av radioaktiva isotoper".
'If there had been a desire to establish a cultural centre of this kind, there would have been so separation, which there is, between the first and second paragraphs nor, above all, the use of the more mandatory wording: 'An institution of university status shall be established; the way in which it will function shall be determined by the Council, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission'.
Om man hade velat inrätta ett kulturcentrum av detta slag, skulle man inte ha skilt punkt 2 från punkt 1 - som man gjort - och framför allt hade man inte använt denna tvingande formulering: "En läroanstalt på universitetsnivå skall upprättas; närmare föreskrifter för verk samheten skall på förslag från kommissionen fastställas av rådet genom beslut med kvalificerad majoritet".
They relate to two different things.
De två styckena har inget med varandra att göra.
The first gives the executive Commission of Euratom the option of creating specialist schools with in the framework of the Joint Nuclear Research Centre; the second governs the question of the institution of university status, or, if you like, the European University.
Det handlar om två olika saker: i punkt 1 ger man det verkställande utskottet i Euratom möjligheten att inrätta specialistskolor inom ramen för det gemensamma centrumet för kärnenergiforskning och i punkt 2 regleras frågan om institutionen på universitetsnivå eller, om ni så vill, om det europeiska universitetsinstitutet.
In this respect, it is worth looking back at what happened at the time.
Låt oss i det sammanhanget erinra oss hur saker och ting gick till.
I am, although not a jurist, well aware that while laws state their subject matter, precedent is also important, and when doubt arises as to the meaning of a statutory provision, it is customary to look for precedents.
Jag vet naturligtvis, utan att vara jurist, att lagarna säger vad de innehåller, men prejudikat har också betydelse och när tvivel uppstår beträffande värdet av en lagbestämmelse är det vanligt att fråga efter prejudikat.
I lived at the time of these precedents.
Dessa prejudikat har jag upplevt.
I was one of the six Foreign Ministers who were fortunate enough to follow the slow, arduous and long drawn-out process of drafting the Treaties establishing the Common Market and Euratom, from the beginning in Messina until the end in Rome.
Jag är en av de sex utrikesministrar som fick tillfälle att följa den långsamma, svåra och långa vägen mot skapandet av fördragen som inrättar den gemensamma marknaden och Euratom redan från början, dvs. alltsedan Messina, och till slutet, dvs. ända till Rom.
I well remember the words used by Mr. Hallstein, who we are privileged to have with us today in his capacity of President of the Executive Commission of the European Economic Community when, on behalf of the Federal Republic of Germany, he advocated the foundation of a European university.
Jag minns mycket väl orden från Hallstein, som vi har förmånen att ha bland oss i dag i hans egenskap av ordförande för den verkställande kommissionen i Europeiska ekonomiska gemenskapen, där han för regeringen i Förbundsrepubliken Tysklands räkning rekommenderade att ett europeiskt universitetsinstitut skulle inrättas.
In so doing, Mr. Hallstein expressed his wish for a full university and gave his reasons.
Hallstein önskade sig verkligen ett fullständigt universitet och han angav anledningen till det.
The term 'full university' meant, to his mind, a university oriented not only towards the sciences but also the humanities.
Uttrycket "fullständigt universitet" betydde enligt honom ett universitet med en inriktning som inte enbart var naturvetenskaplig utan också humanistisk.
He also made particular reference, do please correct me if I am wrong, to the science in which he is an eminent specialist: the law.
Och han syftar bla. på, om jag inte misstar mig, den vetenskap inom vilken han är en framstående specialist, nämligen juridiken. diken.
I did not get the impression that Mr. Peyrefitte was particularly well informed when he said that the six governments had dropped Mr. Hallstein's proposal and had only given their agree ment in principle as a result of'diplomatic courtesy'.
Peyrefitte förefaller mig oinformerad när han säger att de sex regeringarna struntade i förslaget från Hallstein och bara gav sitt principmedgivande av "diplomatisk artighet".