natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From similar beginnings at the outset of the ECSC, the two industries followed opposite trends in the next 10 years (see the graph below).
När EKSG grundades stod de båda industrigrenarna varandra nära, men under de femtio år som följde gick de åt motsatta håll (se figuren nedan).
European coal underwent a radical decline whereas European steel maintained its world position.
Det europeiska kolet har sjunkit kraftigt i betydelse medan stålet håller sin ställning på världsmarknaden.
Percentage of coal and steel produced in the EU-15 (aggregate output) in relation to world coal and steel output n u l l world production was rising.
EKSG:s/EEG:s/EU:s andel i procent av världsproduktionen av kol och stål nu l l kolproduktion har minskat kraftigt medan världsproduktionen har ökat.
In 2002 the European steel industry, which had reached and exceeded 20 % by the end of the century, accounted for some 18 % of rapidly growing world output.
Stålproduktionen låg åren före sekelskiftet på och strax över 20 % och utgjorde 2002 cirka 18 % av en världsproduktion i kraftig uppgång.
In 1952, European coal and steel each accounted for some 15 % of world output.
År 1952 låg EKSG-ländernas produktion av såväl kol som stål på ungefär 15 % av världsproduktionen.
In 2002, European coal output was around 2 % of world output.
2002 var kolproduktionen i EU ungefär 2 % av världsproduktionen.
The sharp rise in 1973 is explained by the arrival of UK coal.
Höjningen 1973 beror på att Förenade kungariket då blev medlem av EEG. EEG:s/EU:s
ECSC economic policies: not all equally effective
EKSG:s ekonomiska politik: effektivitet med kontraster
This section deals essentially with the period 1952–67 as, after the Communities merged, it is hard to distinguish ECSC action from that of the Communities in general.
Här skall vi främst uppehålla oss vid perioden 1952–1967, för efter sammanslagningen av gemenskaperna var det inte längre möjligt att skilja EKSG:s åtgärder från de övriga.
The different areas of economic intervention have been grouped together.
De olika områdena för ekonomiska åtgärder tas upp ett i taget.
The space devoted to each subject is proportional to the action effectively taken by the ECSC in that area.
Framgångarna på de olika områdena varierar beroende på hur effektiva EKSG:s insatser har varit.
Overall, the common market was provided with adequate supplies of raw materials.
Den gemensamma marknaden hade som helhet en tillfredsställande försörjning med råvaror.
There were no lasting shortages.
Det rådde inte någon varaktig brist.
The ECSC, however, played a secondary role here as, essentially, supply was regulated by the market and by technology.
Härvidlag spelade dock EKSG en andraplansroll, för det var väsentligen marknaden och tekniken som reglerade tillgången.
The common market never lacked coal, although the situation was tight for a short time in 1954.
Den gemensamma marknaden led aldrig brist på kol trots en kort period av spänningar 1954.
Output and especially imports satisfied demand.
Produktionen, och i ännu högre grad importen, kunde tillfredsställa efterfrågan.
The low cost of imports was largely the cause of the European coal crisis (see below).
Det var främst den billiga importen som låg bakom den europeiska kolindustrins kris (se nedan).
Coking coal supplies were adequate for the same reasons, particularly as the new steel processes allowed considerable savings in coke.
Koksförsörjningen var av samma orsak tillräcklig, i synnerhet som de nya tillverkningsprocesserna gjorde att koksbehovet minskade kraftigt.
Nor did the Community lack iron. Here the picture changed.
Gemenskapen saknade inte heller stål, men här ägde förändringar rum.
The amount of iron ore from Lorraine fell sharply.
Järnmalmen från Lorraine kom att spela en kraftigt minskande roll.
Let us take 1967 as an example: ‘In the iron-ore market, the structural changes which have been in progress for some time continued during the year under review.
Här ett citat från 1967: ”På järnmalmsmarknaden har de strukturella förändringar som är kända för alla fortsatt under året.
The use of inexpensive high-grade ores imported from non-member countries led to a further decline in the consumption of indigenous ores. . . . intra-Community trade now consists solely of sales by the French mines to Belgium, Luxembourg and the Saar’ (20
Användningen av rik och billig järnmalm från tredjeland har lett till en ny nedgång i förbrukningen av malm från gemenskapen. … Handeln inom gemenskapen består numera enbart av leveranser från franska gruvor till Belgien, Luxemburg och Saar …” (20)
It proved impossible in terms of comparative costs to compete with the ore of high iron content imported by sea from Africa and Latin America.
Konkurrensen från rik malm med hög järnhalt, importerad sjövägen från Afrika och Latinamerika, gjorde situationen ohållbar p.g.a. det relativa kostnadsläget.
By the start of the 1960s, the iron mines were starting to close, in every instance preceding the closure of the coal mines.
Från början av sextiotalet stod frågan om nedläggning av gruvor på dagordningen. Järnmalmens kris kom överallt tidigare än kolens.
This development was closely linked to the concomitant success of the coastal steel industry.
Och den utvecklingen hänger nära samman med att man i snabb takt började uppföra stålverk vid kusterna.
The only raw material for which the ECSC played a major role was scrap metal.
Den enda råvara för vilken EKSG gjorde en kraftfull insats var skrot.
Scrap is of particular importance in the long term as its use illustrates the endlessly recyclable properties of steel.
På lång sikt är denna en mycket viktig faktor, för användningen av den visar att stål faktiskt är återvinningsbart i oändlighet.
In fact, its ecological aspect is one of the keys to its later revival.
Miljöaspekten av skrotåtervinningen är en viktig orsak till uppsvinget för den.
Scrap consumption is linked to production technologies.
Men användningen av skrot är också knuten till produktionstekniken. Masugnar kan bara ta hand om en liten andel skrot under
) First General Report on the Activities of the Communities in 1967, p. 225.
) Första allmänna rapporten om gemenskapernas verksamhet 1967, s. 225.
Chapter 2 Limitations and successes of the common market for coal and steel
Kapitel 2 Den gemensamma marknaden för kol och stål: begränsningar och framgångar
33 steelworks.
35 smältningen, lejonparten går till de elektriska ugnarna.
However, the technical features of steel plants in the six countries varied considerably.
Men mellan de sex medlemsländerna rådde det stora tekniska skillnader.
Italian steel stood out as it was a major scrap consumer for its electrical plants.
Den italienska stålindustrin utmärkte sig genom att ta emot stora mängder skrot för sina elektriska processer.
The historian Ruggero Ranieri has demonstrated that free access to the scrap market was a major reason for Italy agreeing to the Schuman Plan (21).
Historikern Ruggero Ranieri har visat att möjligheten till fri tillgång till skrotmarknaden var en viktig faktor bakom den italienska regeringens beslut att stödja Schumanplanen (21).
The opening of the common market prompted a sharp rise in scrap consumption. It went up by almost 40 % between 1952 and 1958.
När sedan den gemensamma marknaden öppnades steg skrotanvändningen kraftigt – med nästan 40 % mellan 1952 och 1958.
This increase was chiefly satisfied by imports from the USA.
Den ökningen kunde äga rum främst genom import från Förenta staterna.
However, market strains led to adverse effects: disruption of the US market, sharp rise in European prices and import fraud.
Men trycket på marknaden fick en del oönskade effekter: den amerikanska marknaden stördes, priserna steg kraftigt i Europa, bedrägerier förekom i samband med importen.
The High Authority was forced to intervene by setting up an import equalisation fund and providing premiums and loans in order to economise on scrap.
Höga myndigheten tvingades ingripa genom att inrätta en utjämningsfond för importen och ett system med premier och lån för att spara skrot.
The intervention was fairly short-lived as the tension began to ease in 1958.
Ingripandet blev rätt kortvarigt, eftersom spänningarna började avta redan 1958.
From then on scrap supplies entered into self-regulatory market cycles.
Sedan dess har tillgången på skrot reglerats av marknaden själv.
Steel that has been sold returns to production in the form of scrap.
Stålprodukter säljs och återvänder sedan till produktionen i form av skrot.
Two ECSC Treaty provisions, Articles 65 and 66, relate more particularly to production structures.
Två artiklar i fördraget, nummer 65 och 66, behandlar särskilt produktionsstrukturen.
This is of great significance for economic history as the cartelisation of the basic industries was a major feature of industrial history in Europe.
Det var ändå en stor fråga av ekonomisk-historisk vikt, för kartellbildningar inom basindustrierna har varit en viktig företeelse i Europas industriella historia.
For Jean Monnet and the High Authority, the political importance of the ‘antitrust’ articles was considerable and it was linked to the question whether the Ruhr cartels should be set up again. This was the crux of the debate on the ‘reconcentration’ of the German steel industry.
För Monnet och Höga myndigheten var ”antitrustartiklarna” av stor politisk betydelse, för de hängde samman med frågan om Ruhröverenskommelserna skulle återupplivas eller inte – det rörde sig om den tyska stålindustrins ”koncentration på nytt”.
The antitrust articles were designed to reassure the USA about the general philosophy of the Treaty and were important to the French, who were concerned about the large German groups (Konzern).
Med dessa artiklar ville man lugna amerikanerna beträffande fördragets allmänna filosofi , och de var också viktiga för fransmän-
) In addition, a merger must have a Community dimension and reach a sectoral turnover threshold.
) Dessutom måste koncentrationen ha en gemenskapsdimension och gå över en viss andel av omsättningen inom sektorn.
Fifty years of European coal and steel principle was to outlaw all concerted practices’.
Europeiska kol- och stålgemenskapen femtio år nen som fruktade de stora tyska koncernerna.
He specified in August 1952: ‘The Treaty, which is the first antitrust law in Europe, provides a mandate for dissolving cartels, prohibiting restrictive practices and preventing all excessive concentration of economic power’ (23).
Monnet betonade i juni 1950 ”att hans ledande tanke var att alla överenskommelser skulle fördömas”.
In fact, there was at the very least a misunderstanding, as the Germans, convinced that the reconcentration of steel firms was an economic necessity, counted on Article 66 to reverse the dismantling of the groups into 28 separate steel companies that had been ordered after the war by the occupation authorities.
I augusti 1952 förtydligade han sig: ”Fördraget är den första antitrustlagen i Europa och ger befogenhet att upplösa karteller, förbjuda konkurrensbegränsande beteenden och förhindra alla alltför stora koncentrationer av ekonomisk makt.” (23) Här fanns det i varje fall olika tolkningar, för tyskarna som ansåg att ett återupprättande av stålkoncernerna var en ekonomisk nödvändighet förväntade sig att artikel 66 skulle ge dem möjlighet att upphäva beslutet om upplösning av koncernerna i 28 separata stålbolag – ett beslut som hade fattats av ockupationsmyndigheterna efter krigsslutet.
The question of dismantling these coal cartels was discussed at length by the High Authority.
Frågan om avvecklingen av kolkartellerna sysselsatte Höga myndigheten mycket.
It was less than enthusiastic to go ahead as one effect of cartels is to regulate a market, even if it is not always to the advantage of consumers.
Den var åtminstone tveksam, för kartellerna hade fördelen att de reglerade marknaden, även om det ibland var till konsumenternas nackdel.
In addition, the Dutch, who were major coal importers, were very hostile to cartels but relatively isolated in their position.
Annars var nederländarna som var stora kolimportörer mycket fientliga mot karteller, men de var rätt isolerade i den inställningen.
The High Authority reached a decision in 1963.
Höga myndigheten lyckades fatta ett beslut 1963.
In theory there were at the time two sales agencies for Ruhr coal. This, however, was a facade as they had the same price lists and sales conditions.
I princip hade det då skapats två försäljningsorganisationer för kolet från Ruhr, men det var bara en fasad eftersom priserna och försäljningsvillkoren var desamma.
Every argument was used to promote the status quo: when the UK joined the Community, the National Coal Board, which had a commercial monopoly, was not dismantled. The Cobechar was left in place on the ground that special difficulties were affecting the Belgian coal industry.
Alla argument dög för att behålla status quo: om britterna blev medlemmar skulle de aldrig avveckla sitt National Coal Board som hade försäljningsmonopol där, och den belgiska kolindustrin hade särskilda svårigheter och måste få behålla sitt COBECHAR.
Tired of the struggle, the High Authority announced, shortly before it disappeared, that the need for competition in the coal industry was no longer necessary in the common market as coal itself was facing intense competition from other energy sources.
Trött av ställningskriget förklarade Höga myndigheten strax innan den avskaffades att behovet av konkurrens i kolsektorn i gemenskapen inte fanns längre eftersom kolet i sig var utsatt för intensiv konkurrens från andra energikällor.
In 1969, the creation of Ruhrkohle AG had the effect of restoring the monopoly of Rhine coal sales.
För Ruhrkolet återupprättades i praktiken försäljningsmonopolet 1969 när Ruhrkohle AG bildades.
The Treaty altered nothing in this field. field.
Fördraget hade inte förändrat någonting.
35 through the network of trade organisations, for instance the Comptoir des produits sidérurgiques, which managed orders.
I Frankrike fungerade kartellbildningarna inom branschorganisationerna, t.ex. Comptoir des produits sidérurgiques som skötte beställningarna.
There were price parity systems everywhere which enabled steelmakers to reduce the impact on customers of geographic distance and thus distribute orders by adjusting them to production capacities.
Överallt fanns det prisutjämningssystem med vars hjälp företagen utjämnade effekten av det geografi ska avståndet till kunden och fördelade beställningarna genom att stämma av mot de olika företagens produktionskapacitet.
In Germany, the first difficulties on the steel market in 1964 prompted a fresh wave of cartel-forming.
I Västtyskland ledde de första svårigheterna på stålmarknaden 1964 till en ny våg av kartellbildningar.
At European level, a cartel was set up even before the ECSC Treaty.
Man hade återupprättat ett kartellavtal på europeisk nivå redan före EKSG-fördraget.
It bore the discreet name of Steelmakers Club and, unofficially, intervened only in trade outside Europe.
Det bar det diskreta namnet Club des sidérurgistes, och inofficiellt ingrep den bara i fråga om utomeuropeiska marknader.
The evidence for this lies in an extract from their minutes in 1955: ‘Our contacts with the representatives of the other five Community groups have undeniably made it possible to arrange certain necessary transactions in the period that followed the establishment of the common market.
Ett utdrag från branschförhandlingarna 1955 visar detta: ”Genom kontakter med företrädare för de fem övriga grupperna i gemenskapen har vi otvivelaktigt lyckats reglera vissa nödvändiga transaktioner under tiden efter den gemensamma marknadens öppnande.
They also resulted in the signing of an export agreement which, whilst far from operating to our general satisfaction, nonetheless imposed some discipline on third-country markets and prevented a collapse’ (24
Vi har också kunnat underteckna ett exportavtal som är långt ifrån att fungera till allmän belåtenhet men som ändå har skapat en viss disciplin på de utländska marknaderna och gjort att man har kunnat undvika ett sammanbrott.” (24)
The High Authority was well aware of the existence of regional or national agencies and even of the Steelmakers Club.
Höga myndigheten visste väl att dessa regionala och nationella försäljningsorganisationer fanns, och att Club des sidérurgistes existerade.
But it preferred not to take action rather than face a crisis with the member countries that defended these cartels by every means possible.
De föredrog dock att blunda för dem framför att framkalla en kris med de länder som försvarade dessa avtal med alla till buds stående medel.
It will be seen below how European policy to deal with the steel crisis turned the problem around by making partners of the cartels.
Längre fram skall vi se att gemenskapen senare under stålkrisen bytte politik gentemot dessa branschorganisationer och gjorde dem till sina samarbetspartner.
The ECSC kept a close eye on the mergers and concentrations of companies in the two sectors.
EKSG följde uppmärksamt fusionerna och koncentrationerna mellan företag i de båda sektorerna.
By April 1958, 61 mergers had been examined since the establishment of the common market; all were given the go-ahead.
I april 1958 hade 61 fusioner granskats sedan den gemensamma marknaden grundats, och ingen hade fått nej.
The general reports go into great detail on the procedures covered by Articles 65 and 66.
I de allmänna rapporterna beskrevs förfarandena enligt artiklarna 65 och 66 mycket detaljerat.
In 1960, for example, 214 proceedings were initiated under Article 65 and 150 under Article 66.
År 1960 t.ex. inleddes 214 förfaranden enligt artikel 65 och 150 enligt artikel 66.
These checks, however, were something of a formality.
Men på ett sätt gjordes kontrollen lite för formens skull. Mekanismerna bakom var ju marknadens.
As already noted, it had been the subject of a political discussion during
Och framför allt hade de viktiga koncentrationsbesluten redan
) Standing Committee of the «Chambre syndicale de la sidérurgie française», 19 July 1955, private archives of Henri Malcor.
) Den ständiga kommittén inom chambre syndicale de la sidérurgie française, 19 juli 1955, Henri Malcors privata arkiv.
Fifty years of European coal and steel the Treaty negotiations.
Europeiska kol- och stålgemenskapen femtio år
In the first two years of the ECSC, Jean Monnet had not wished to enforce the ban on reconcentration as he wished to ensure that the Bundestag approved the EDC Treaty.
Under EKSG:s båda första år ville Jean Monnet inte tvinga fram ett förbud mot karteller eftersom han ville att den västtyska förbundsdagen skulle säga ja till försvarsfördraget EDC.
It is fair to say that the reconcentrations started in 1954 in accordance with the wishes of the Chancellor and that they ended in 1960.
Man kan säga att kartellbildningarna inleddes 1954 på Adenauers uppmaning och var färdiga 1960.
Six new groups thus represented 90 % of German production.
Sex nya koncerner omfattade då 90 % av den västtyska produktionen.
Yet this was not a return to exactly the same steel industry as before the war, since there was now a new generation of employers (25
Ändå var det inte fråga om en tillbakagång till förhållandena före kriget, för ägandeförhållandena var nu mycket annorlunda (25).
H. Potthoff stated in 1959 that all German political groups and the trade unions were in favour of the merger as it would make for greater rationalisation of production by avoiding duplication of investments (26
Heinz Potthoff förklarade 1959 att samtliga politiska grupper i landet tillsammans med fackföreningarna hade uttalat sig för koncentrationen, därför att den gjorde att man kunde rationalisera produktionen bättre och undvika att göra dubbelinvesteringar (26).
In short, it can be said that the ECSC did not hold back the reorganisation of European steelmaking.
Europeiska kol- och stålgemenskapen femtio år
The question of prices is an important area of economic intervention under the Treaty.
Priserna var ett viktigt fält för ekonomiska ingripanden på grundval av fördraget.
Article 60 bans unfair competitive and discriminatory practices involving prices.
I artikel 60 sägs att illojal konkurrens och diskriminerande förfaranden är förbjudna på prisområdet.
Firms must accordingly make public price lists and conditions of sale applied within the common market.
Företagen måste därför offentliggöra de prislistor och försäljningsvillkor de tillämpar på den gemensamma marknaden.
The question of prices does not really arise as far as coal is concerned since, from 1956 onwards, the prices for coal in Europe tended to be aligned downwards on the prices for imported coal.
Kolpriserna var faktiskt inte något problem, för fr.o.m. 1956 anpassades försäljningspriset för europeiskt kol nedåt till priset för importerat kol.
Imports levelled prices, which opened to an ever-wider gap between the cost of producing European coal and its selling price.
Eftersom importen tvingade priserna nedåt uppstod en växande klyfta mellan självkostnadspriset för det europeiska kolet och försäljningspriset.
For many years the gap was filled by stepping up national State subsidies.
I lång tid överbryggades den klyftan med stigande statliga bidrag.
Coal did not benefit from mechanisms similar to those of the common agricultural policy. From this standpoint, farmers had more luck, or support, than the miners.
Kolet fick dock aldrig någon mekanism liknande den gemensamma jordbrukspolitiken – ur den synpunkten har jordbrukarna haft mer tur eller fått mer stöd än kolgruvearbetarna.
The question of prices was more sensitive in the steel industry.
För stålindustrin var prisfrågan känsligare.
It is a cyclical industry, with phases of growth then of recession lasting between seven and nine years.
Det är en cyklisk bransch med expansions- och recessionsfaser som varar från sju till nio år.
When orders decline, firms quickly find themselves in difficulty.
När orderingången minskar blir situationen snabbt besvärlig för företagen.
Low sales affect cash flow, whereas production costs do not fall as it is very difficult to cut output at a stroke; stocks build up quickly.
Nedgången i försäljningen tär på likviditeten, samtidigt som produktionskostnaderna inte minskar eftersom det är mycket svårt att sänka produktionen brutalt.
The traditional response of firms is to look for outlets by lowering selling prices and even by selling at any price.
Lagren växer alltså snabbt.
Undercutting competitors leads to the collapse of prices.
Företagsledarnas traditionella reflex är att försöka skaffa sig marknader genom att sänka priserna och t.o.m. sälja till vilket pris som helst.
It was chiefly to cope with these situations that European steelmakers had long been concerting together.
När konkurrerande företag bjuder under varandra rasar priset.
The ECSC was intended to regulate the level of prices. But it was not easy for the High Authority.
Det var framför allt med tanke på sådana situationer som stålföretagen i Europa mycket tidigt började ingå överenskommelser.
On the one hand, it wanted to combat inflation in the interest of consumers and thus maintain low prices; on the other, it had to ensure that the lower prices did not ruin the firms’ cash flows.
EKSG hade i uppgift att reglera prisnivån, men det var inte lätt för Höga myndigheten: å ena sidan ville den bidra till kampen mot inflationen i konsumenternas intresse och alltså hålla priserna nere, å andra sidan måste den se till att de låga priserna inte ruinerade företagen.
It could fix minimum and maximum prices (Article 61), but only the maximum prices could be published.
Den kunde fastställa maximi- och minimipriser (artikel 61), men kunde bara offentliggöra maximipriserna.
Fifty years of European coal and steel
Kapitel 2 Den gemensamma marknaden för kol och stål: begränsningar och framgångar
Mr Van Der Rest, Chairman of the Groupement des hauts fourneaux et aciéries belges, explained publicly to the Consultative Committee that it was impossible for companies in the same region to have different price lists.
41 vande kommittén att det var omöjligt för företag i samma region att ha olika prislistor. För övrigt var dessa officiella priser långt ifrån alltid de verkliga.