natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The author should attempt to reduce the legislative intention to simpleterms,in order to be able to express it simply.In so far as possible,everyday language should be used.Where necessary,clarity ofexpression should take precedence over felicity of style.For example,the use of synonyms and different expressions to convey the same ideashould be avoided.
När rättsakter utformas bör man sträva efter att beskriva det juridiskasyftet med enkla begrepp så att detta därefter kan uttryckas på ettenkelt sätt.I största möjliga utsträckning bör ord som förekommer inormalt språkbruk användas.Klarhet skall prioriteras framför stil.Manbör till exempel undvika att använda synonymer och olikaordvändningar för att uttrycka samma idé.
Drafting which is grammatically correct and respects the rules ofpunctuation makes it easier to understand the text properly in thedrafting language as well as to translate it into the other languages(see Guideline 5).
En grammatiskt korrekt formulering som respekterar reglerna om skiljetecken underlättar en god förståelse av texten,både på originalspråketoch i översättning till andra språk (se riktlinje 5).
The drafting of Community acts shall beappropriate to the type ofact concerned and,inparticular,to whether or not it is binding (regulation, directive, decision, recommendation or other act).
Gemenskapsrättsakter skall utformas medhänsyn till aktens art och särskilt till om denär bindande eller ej (förordning,direktiv,beslut,rekommendation eller annan rättsakt).
The various acts each have their own standard presentation and standardformulas (see Guideline 15).They are set out in detail in the Commission’s Manual on Legislative Drafting,in the Council’s Manual of Precedents andin LegisWrite.
De olika rättsakterna har var och en sin standardutformning och sinastandardformuleringar (se riktlinje 15).Detaljerade exempel återfinns ikommissionens Regler för lagstiftningsteknik,i Handbok för utformning avrättsakter i Europeiska unionens rådoch i LegisWrite.
The drafting style should take account of the type of act.
Vid utformningen bör hänsyn tas till typen av rättsakt.
Since regulations have direct application and are binding in theirentirety,their provisions should be drafted in such a way that theaddressees have no doubts as to the rights and obligations resultingfrom them:references to intermediary national authorities shouldtherefore be avoided,except where the act provides for complementaryaction by the Member States.
Eftersom förordningar är direkt tillämpliga och till alla delar bindande,bör bestämmelserna i dem utformas så att de som berörs är fullständigtklara över vilka rättigheter och skyldigheter som följer av förordningen.Hänvisning till nationella myndigheter bör därför undvikas,utom då detfinns bestämmelser i rättsakten om kompletterande åtgärder frånmedlemsstaternas sida.
Example:‘Every company shall keep a register …’.
Exempel:”Varje företag skall föra ett register (...)”
Directives (with some exceptions,in particular under the Euratom Treaty) are addressed to the Member States.
Direktiv riktar sig direkt (utom i undantagsfall,särskilt enligt Euratomfördraget) till medlemsstaterna.
‘Member States shall ensure that every company keeps a register…’.
Exempel:”Medlemsstaterna skall se till att varje företag för ett register (...)”
Furthermore,they should be drafted in a less detailed manner in orderto leave Member States sufficient discretion in their implementation.Ifthe enacting terms are too detailed and do not leave such discretion,the appropriate instrument will be a regulation,rather than a directive.
De bör vidare vara formulerade på ett mindre detaljerat sätt för att gemedlemsstaterna tillräckligt utrymme för egen bedömning vid genom-förandet.Om bestämmelserna är alltför detaljerade och inte ger dettautrymme,är det bättre att använda sig av en förordning än av ettdirektiv.
Decisions should be drafted to take account of their addressees,butstill essentially comply with the formal rules of presentation of acts ofgeneral application.
Beslut bör utformas med hänsyn till dem de riktar sig till,men bör iövrigt i huvudsak följa de formella regler om utformning som gäller förrättsakter med allmän giltighet.
‘[The Member State] may receive financial assistance from the Community relating to the outbreak of African swine fever whichwas confirmed on …’.
”[Medlemsstaten] kan få finansiellt stöd från gemenskapen för detutbrott av afrikansk svinpest som bekräftades den (...)”
The language of recommendations must take account of the fact thattheir provisions are not mandatory.
Rekommendationer bör ha en språklig utformning som tar hänsyn tillbestämmelsernas ickebindande karaktär.
Example:‘It is recommended that Member States …’.
Exempel:”Medlemsstaterna rekommenderas att (...)”
The manner in which an act is drafted should also take account of whetheror not the act is binding.
En rättsakt bör också utformas med hänsyn till om rättsakten är bindandeeller ej.
The choice of verb and tense varies between different types of act andthe different languages,and also between the recitals and the enactingterms (see Guidelines 10 and 12).
Valet av verb och tempus varierar mellan olika rättsakter och mellanolika språk,men även mellan skälen och rättsaktens normativa del (seriktlinjerna 10 och 12).
In the enacting terms of binding acts,French uses the present tense,whilst English generally uses the auxiliary ‘shall’.In both languages,theuse of the future tense should be avoided wherever possible.
I den normativa delen av bindande rättsakter sätts verben på franska ipresens indikativ,medan man på engelska generellt sett använder sigav ”shall”följt av infinitiv.För båda språken gäller att futurum i störstamöjliga utsträckning bör undvikas.
By contrast,in non-binding acts (such as recommendations andresolutions) (see Guideline 7),imperative forms must not be used,norstructures or presentation too close to those of binding acts.
I icke bindande rättsakter (till exempel rekommendationer och resolutioner – se riktlinje 7) får verbformer i imperativ däremot inteanvändas,och inte heller en struktur och en utformning som i hög gradpåminner om bindande rättsakter.
The drafting ofacts shall take account ofthepersons to whom they are intended to apply,with a view to enabling them to identify theirrights and obligations unambiguously,and ofthe persons responsible for putting the actsinto effect.
Vid utformningen av rättsakter skall dessutomhänsyn tas till de personer som rättsakternakommer att gälla,så att de på ett otvetydigtsätt kan få kunskap om sina rättigheter ochskyldigheter,samt till dem som har till uppgiftatt genomföra rättsakterna.
There are different categories of addressees of legislative acts,rangingfrom the population at large to specialists in specific fields.Each categoryis entitled to expect that legislation will use language that they canunderstand.
Rättsakter riktar sig till olika adressater,alltifrån den breda allmänhetentill experter på olika områden.Varje kategori har rätt att förvänta sig atträttsakterna är formulerade på ett sådant sätt att de går att förstå.
The fact that account is taken of the different categories of person towhom the acts are addressed results in differences in both the statementof reasons and the enacting terms of those acts.
Det förhållandet att hänsyn tas till de olika kategorierna av personer somrättsakterna riktar sig till skall avspegla sig både i motiveringen och irättsaktens normativa del.
Ease of transposition also depends on it.
Detta är också avgörande för hur enkelt det blir att genomföra rättsakten inationell rätt.
In addition to the addressees,acts entail intervention by the nationalauthority at different levels,for example,civil servants,scientists andjudges.The language of the act should take account of that;texts mayinclude technical requirements whose implementation falls to specialisedofficials in that field.
Utöver rättsakternas adressater berörs även nationella myndigheter påolika nivåer,till exempel tjänstemän,vetenskapsmän och domare.Språket irättsakterna bör anpassas till detta.Texterna kan innehålla tekniskaföreskrifter som skall tillämpas av tjänstemän som är experter inom detreglerade området.
Example of targeted drafting:
Exempel på riktad utformning
Counterfeit Analysis Centre and counterfeit currency database
Centrumet för analys av sedelförfalskningar och databasen förpenningförfalskningar
1.The Counterfeit Analysis Centre (CAC) and the counterfeit currencydatabase (CCD) of the ESCB will be established by and run underthe aegis of the ECB.The establishment of the CAC is intended tocentralise the technical analysis of and data relating to the counterfeiting of euro banknotes issued by the ECB and the NCBs.All relevant technical and statistical data concerning the counterfeiting ofeuro banknotes shall be centrally stored in the CCD.
1.ECBS:s centrum för analys av sedelförfalskningar (CAC) och databasen för penningförfalskningar (CCD) skall upprättas och ledas under ECB:s tillsyn.Genom etablerandet av CAC skall den tekniska analysenav och uppgifter om förfalskningar av de eurosedlar som utgivits av ECB och de nationella centralbankerna centraliseras.Alla relevantatekniska och statistiska uppgifter om förfalskning av eurosedlar skalllagras centralt i CCD.
3.Subject to legal constraints,the NCBs shall provide the CAC withoriginals of new types of counterfeit euro banknotes in their pos-session,for the purposes of technical investigation and central clas-sification.The preliminary assessment of whether a specific counterfeit belongs to a classified type or to a new category shall be carried out by the NCBs.’
3.Om inget annat följer av rättsliga restriktioner,skall de nationellacentralbankerna tillhandahålla CAC originalen av de nya typerna avförfalskade eurosedlar i sina innehav för tekniska undersökningar ochcentral klassificering.Den preliminära bedömningen av huruvida enenskild förfalskning tillhör en redan klassificerad typ eller en ny kategori skall utföras av de nationella centralbankerna.”
Provisions ofacts shall be concise and theircontent should be as homogeneous as possible.Overly long articles and sentences,unnecessarily convoluted wording and excessiveuse ofabbreviations should be avoided.
Bestämmelser i rättsakter skall varakortfattade,och innehållet skall vara såenhetligt som möjligt.Alltför långa artiklaroch meningar,onödigt kompliceradeformuleringar och överdrivet bruk avförkortningar bör undvikas.
The characteristic of good legislative style is the succinct expression of thekey ideas of the text.Illustrative clauses,intended to make the text clearerfor the reader,may give rise to problems in interpretation.
God lagstiftningsteknik kännetecknas av att textens grundprinciper ärenkelt formulerade.Beskrivande bestämmelser,avsedda att göra grundprinciperna mer begripliga för läsaren,kan orsaka tolkningsproblem.
The text should be internally consistent.
Texten bör vara enhetlig.
The scope must be respected throughout the act.Rights and obligationsmust not go beyond those stated to be covered by the act in question,nor extend to other fields.
Det angivna tillämpningsområdet måste respekteras genom hela rätts-akten.Rättigheter och skyldigheter får inte vara mer omfattande änvad som angivits vara täckt av den berörda rättsakten och inte hellerutsträckas till andra områden.
Rights and obligations must be coherent and not contradictory.
Rättigheter och skyldigheter skall stämma överens och får inte varamotstridiga.
A text that is essentially temporary must not comprise provisions of apermanent nature.
En rättsakt med begränsad giltighetstid får inte innehålla bestämmelserav permanent karaktär.
A basic act must not contain detailed provisions,which could be placedin an implementing measure.
En grundläggande rättsakt får inte innehålla detaljbestämmelser somskulle kunna omfattas av tillämpningsföreskrifter.
Acts should also be consistent with regard to other acts of Communitylegislation.
Texten skall även vara enhetlig i förhållande till andra gemenskapsrättsakter.
In particular,it is necessary to avoid overlap and contradictions withrespect to other acts within a given field.
Det är särskilt viktigt att undvika att texten överlappar eller strider motandra rättsakter inom samma område.
Sentences should express just one idea,whilst an article must grouptogether a number of ideas having a logical link between them.The textmust be split into easily assimilated subdivisions (see table in Guideline15) following the progression of the reasoning,since an excessivelycompact block of text is hard for both the eye and the mind to take in.Thismust not,however,result in sentences being artificially and unduly brokenup.
Meningarna bör uttrycka en enda idé,medan en artikel skall samla engrupp av idéer som bildar ett logiskt sammanhang.Texten måste delas uppi överskådliga underavdelningar (se tabell i riktlinje 15) som följer argu-menteringen.Ett alltför kompakt textstycke är svårt att ta till sig bådevisuellt och intellektuellt.Uppdelningen får dock inte leda till en konstgjord och överdriven stympning av meningarna.
Each article should contain a single provision or rule.Its structure must beas simple as possible.
Varje artikel bör innehålla endast en bestämmelse.Artikelstrukturen börvara så enkel som möjligt.
It is not necessary for interpretation,nor desirable in the interest ofclarity,for a single article to cover an entire aspect of the rules laiddown in an act.It would be far better to deal with that aspect inseveral articles grouped together in a single section (see Guideline 15).
Det är varken nödvändigt av tolkningsskäl eller önskvärt av klarhetsskäl att en och samma artikel täcker hela det ämne som skall regleras.Det är bättre att behandla ämnet i flera artiklar som placeras i sammaavsnitt (se riktlinje 15).
Particularly in the initial stages of drafting an act,articles should not betoo complex in structure.Drafts and proposals for acts will be subject todeliberations and negotiations throughout the adoption procedurewhich,in most cases,will result in further additions and refinements.Subsequent amendments of the act,which are often numerous,will alsobe difficult to insert if the articles are already overloaded.
Man bör i synnerhet i det inledande skedet av arbetet med rättsaktenundvika att ge artiklarna en alltför komplicerad struktur.Utkast ochförslag till rättsakter är under hela beslutsprocessen föremål för över-väganden och förhandlingar som i de flesta fall leder till tillägg ochpreciseringar.Senare ändringar av rättsakten,och det kan bli mångasådana,blir också svåra att föra in i redan överlastade artiklar.
Example of a text not complying with those principles:
Exempel på sådana brister:
‘4.Member States may take measures to derogate from paragraph 2,in respect of a given information society service,ifthe following conditions are fulfilled:
”4.Medlemsstaterna får vidta åtgärder för undantag frånpunkt 2 när det gäller någon av informationssamhällets tjänsterom följande villkor uppfylls: a)
(i) necessary for one of the following reasons:
Åtgärderna skall i) vara nödvändiga av någon av följande anledningar:
—public policy,in particular the prevention,investi-gation,detection and prosecution of criminaloffences,including the protection of minors andthe fight against any incitement to hatred ongrounds of race,sex,religion or nationality,andviolations of human dignity concerning individualpersons;
—den allmänna ordningen,i synnerhet förebyggande,utredning,upptäckt och åtal av brott,inbegripetskydd av minderåriga och bekämpning av hets motpersoner på grund av ras,kön,religion eller nationalitet samt kränkningar av enskilda personersmänskliga värdighet,
—the protection of public health;
—skydd av folkhälsan,
—public security,including the safeguarding ofnational security and defence;
—allmän säkerhet,inbegripet skydd av nationellsäkerhet och försvar,
(ii)taken against a given information society servicewhich prejudices the objectives referred to in point (i)or which presents a serious and grave risk of prejudice to those objectives;
Gemensam praktisk handledning ii)vidtas med avseende på någon av informationssamhällets tjänster som är till förfång för de mål som avses ipunkt i) eller utgör en allvarlig risk för att dessa målinte uppnås, iii)vara proportionerliga i förhållande till dessa mål.
(b)before taking the measures in question and without prejudice to court proceedings,including preliminary proceedings and acts carried out in the framework of a criminalinvestigation,the Member State has:
Innan ifrågavarande åtgärder vidtas och utan att detpåverkar domstolsförfaranden,inbegripet förberedandeförhandlingar och åtgärder som vidtas inom ramen för enbrottsutredning,skall medlemsstaten
—asked the Member State referred to in paragraph1 to take measures and the latter did not takemeasures,or they were inadequate;
—ha uppmanat den medlemsstat som avses i punkt 1 attvidta åtgärder,varpå denna senare medlemsstat intevidtagit några åtgärder eller endast vidtagit otillräckliga åtgärder,
—notified the Commission and the Member Statereferred to in paragraph 1 of its intention to takesuch measures.’
—ha anmält till kommissionen och till den medlemsstatsom avses i punkt 1 sin avsikt att vidta sådana åtgärder.”
It is sometimes easier to draft complicated sentences than make the effortof synthesis necessary to achieve clear wording.However,this effort isessential in order to achieve a text which can be easily understood andtranslated.
Det är ibland lättare att utforma komplicerade meningar än att göra densyntes som krävs för att åstadkomma en klar formulering.Ett sådantarbete är emellertid nödvändigt för att texten skall bli lätt att förstå ochlätt att översätta.
The extent to which abbreviations should be used depends on thepotential addressees.The abbreviation should be familiar to them or beclearly defined when first used (for example:‘European Central Bank,hereinafter "ECB"’).
Användningen av förkortningar bör anpassas med hänsyn till de möjligaadressaterna.Förkortningarna måste vara kända av dessa eller klartdefinieras första gången de används,till exempel ”Europeiska centralbanken (nedan kallad ’ECB’)”.
A person drafting a Community act of general application must always beaware that his text must satisfy the requirements of Council Regulation No1,which requires the use of all the official languages in legal acts.Thatentails additional requirements beyond those which apply to the draftingof a national legislative text.
17 förordning nr 1 som föreskriver att alla officiella språk skall användas irättsakterna.Detta innebär extra krav jämfört med de krav som gäller vidutformningen av nationella rättsakter.
First,the original text must be particularly simple,clear and direct,sinceany over-complexity or ambiguity,however slight,could result ininaccuracies,approximations or real mistranslations in one or more of theother Community languages.
Originaltexten måste vara synnerligen enkel,klar och direkt,eftersomvarje onödig komplexitet eller tvetydighet,hur liten den än är,kan leda tilloklarheter,bristande precision eller rena översättningsfel på ett eller fleragemenskapsspråk.
(b) raised by an amount of [EUR X] to take account of the transport costs necessary.’
”Marknadspriserna för produkten X skall vara priserna fritt fabri-ken,exklusive inhemska skatter a) för den färska produkten förpackad i block, b) ökade med ett belopp på X euro för att ta hänsyn till detransportkostnader som är nödvändiga.”
Text to be preferred:
Skriv hellre:
‘The market prices of [product X] shall be the prices ex-factory of thefresh product packaged in blocks,exclusive of national taxes andcharges.
”Marknadspriserna för produkten X skall vara priserna fritt fabrikenför den färska produkten förpackad i block,exklusive inhemska skatter.
Those prices shall be raised by an amount of [EUR X] to take accountof the transport costs necessary.’
Dessa priser skall ökas med ett belopp på X euro för att ta hänsyn tillde transportkostnader som är nödvändiga.”
Elliptical turns of phrase or short cuts are to be avoided.It is a falseeconomy to use them to convey a message so complex that anexplanation is called for.
Komprimerade eller elliptiska formuleringar bör undvikas.Här avsessådana fall där skribenten i alltför kortfattade ordalag försöker attförmedla ett komplicerat budskap som egentligen fordrar en förklaring.
‘If products do not satisfy the requirements laid down in Article 5,the Member States shall take all necessary measures to restrict orprohibit the marketing of those products or to ensure they arewithdrawn from the market.
”Alla parter i avtalet skall ha tillgång till arbetsresultaten,medförbehåll för att forskningsinstituten får förbehålla sig rätten attutnyttja projektresultaten för framtida forskningsprojekt.”
Member States shall determine the penalties to be applied in theevent of failure to comply with those restrictions,prohibitions orwithdrawal from the market.’
Skriv hellre:”Alla parter i avtalet skall ha tillgång till arbetsresultaten.
Overly complicated sentences,comprising several phrases,subordinateclauses or parentheses (interpolated clauses) are also to be avoided.
Förhållandet mellan en menings olika satsdelar måste vara grammatisktklart.Man skall till exempel inte behöva fråga sig om ett objekt hänförsig till verbet i huvudsatsen eller verbet i en bisats.
‘All parties to the agreement must have access to the results ofthe work,subject to the understanding that research instituteshave the possibility to reserve use of the results for subsequentresearch projects.’
Även jargong,vissa modeord och vissa latinska uttryck som ryckts lossfrån sin normala juridiska betydelse bör undvikas.
‘All parties to the agreement must have access to the results of thework.
På franska:”une approche proactive”,”en synergie avec”,”infine”i stället för ”en définitive”,”a contrario”i stället för ”aucontraire”.
The grammatical relationship between the different parts of thesentence must be clear.There should be no doubt,for example,as towhether an object relates to the verb in the main clause or to that in asubordinate clause.
Uttryck och formuleringar får inte vara för snävt knutna till författarensspråk eller rättsordning så att de riskerar att skada översättningen (detgäller särskilt,men inte enbart,juridiska termer).
‘… in order to understand and to be able correctly to applythese provisions …’.
Den som skriver rättsakter skall särskilt vara medveten om följande tvåproblem.
Jargon,certain vogue words and Latin expressions used in a sense otherthan their generally accepted legal meaning are also to be avoided.
Vissa uttryck på författarens språk – särskilt mycket vanligt förekommande uttryck,såsom franskans ”sans préjudice”– saknar motsvarighetpå andra gemenskapsspråk.På dessa språk kan sådana uttryck endastöversättas med hjälp av omskrivningar eller ungefärliga motsvarig-heter,vilkas användning oundvikligen leder till semantiska skillnadermellan olika språkversioner.Det gäller därför att så långt möjligtundvika uttryck som är snävt knutna till ett visst språk.
‘in fine’ in the sense of ‘in conclusion’,‘a contrario’in the senseof ‘on the contrary’.
Vad gäller rent juridisk terminologi bör man undvika termer som äralltför snävt knutna till de olika nationella rättsordningarna.
Second,the use of expressions and phrases — in particular,but notexclusively,legal terms — too specific to the author’s own language orlegal system,will increase the risk of translation problems.
Det i fransk rätt välkända begreppet ”faute”har ingen exaktmotsvarighet i andra rättssystem (bland annat inte i engelsk ellertysk rätt).Det är därför nödvändigt att alltefter situationen i stället välja termer som ”illégalité”,”manquement”(i förhållande tillen skyldighet) etc.,vilka lätt kan översättas till de andra språken:”illegality”respektive ”breach”etc.