natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Committee on Fisheries, European Parliament, Brussels (Belgium)• 30 August 2010• 29 September 2010• 26-27 October 2010 > For more information: www.europarl.europa.eu Agriculture and Fisheries Council of the European Union• 27 September 2010, Brussels (Belgium)• 26 October 2010, Luxembourg (Grand Duchy of Luxembourg) > For more information: www.consilium.europa.eu Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Europaparlamentets fiskeriutskott, Bryssel (Belgien)• 30 augusti 2010• 29 september 2010• 26–27 oktober 2010 > För mer information: www.europarl.europa.eu Rådet med jordbruks- och fiskeministrarna• 27 september 2010, Bryssel (Belgien)• 26 oktober 2010, Luxemburg (Luxemburg) > För mer information: www.consilium.europa.eu Kära läsare Skicka gärna kommentarer och förslag till oss på följande adress: Europeiska kommissionen – Generaldirektoratet för havsfrågor och fiske – Enheten för Information, kommunikation, interinstitutionella kontakter,utvärdering och programplanering – Rue de la Loi 200 – B-1049 Bryssel eller faxa till (+ 32) 2 299 30 40 och ange att det gäller Fiske och vattenbruk i Europa. E-post: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Consumers, key players for sustainable fisheries
Konsumenten – en viktig aktör för ett hållbart fiske
A recent report by the European Commission points out that, of the hundred or so species exploited in the North Atlantic, the number in danger of extinction has been brought down from 23 in 2003 to 14 today.
Enligt en rapport nyligen från Europeiska kommissionen var tjugotre fiskarter utrotningshotade 2003 medan antalet arter i riskzonen i Nordatlanten nu inte är fler än fjorton av det hundratal arter som fiskas.
There is still room for improvement though, which is why the Commission proposes to reform the common fisheries policy.
Men det går fortfarande att göra mer och därför föreslår kommissionen att den gemensamma fiskepolitiken ska ses över.
This process is expected to be completed by 2013.
Arbetet med utformningen av reformen ska vara färdig 2013.
A major part of the reform challenge will be not only to come to the aid of the sector to ensure a smooth transition towards sustainability, but also to restore the prestige of Europe’s fish as a resource that has been caught in a responsible manner.
En stor del av utmaningen i reformen består inte bara i att hjälpa sektorn att klara övergången till ett hållbart fiske, utan även i att höja den europeiska fiskens anseende som ett livsmedel som fångas på ett verkligt ansvarsfullt sätt.
Consumers have real power. With their decisions to buy or not to buy, they can pressure the sector, pushing it towards more sustainable exploitation of resources.
Konsumenterna har stor makt: genom sina beslut att köpa eller inte köpa kan de påverka utvecklingen och driva på sektorn i riktning mot ett mer hållbart utnyttjande av fiskresursen.
Consumers increasingly wish to be sure about the quality of fish in terms of freshness and hygiene, but also about whether it was caught without contributing to overfishing and the collapse of stocks.
Konsumenterna vill alltmer vara säkra på fiskens kvalitet, t.ex. att den är färsk och i gott skick, men även att den har fångats utan att det har bidragit till överfiske och kollaps av bestånden.
In short, they want to be assured that the fish they eat have been caught in line with their ecological and ethical values.
Kort sagt vill de försäkra sig om att fisken de äter motsvarar deras egna ekologiska och etiska värderingar.
So consumers have to be informed by means of fair, transparent and verifiable labels.
Därför behöver konsumenterna få information genom en rättvis, tydlig och kontrollerbar märkning.
That is why the new common fisheries policy plans to make significant progress in the area of information to consumers.
Och därför planeras betydande initiativ som gäller just konsumentinformation inom ramen för den nya gemensamma fiskepolitiken.
These advances are already in the works.
En del av dem är redan på gång.
New enforcement rules, for example, particularly those that extend traceability requirements to the point of catch or breeding zone, will make product traceability easier and better from January 2011.
Från med januari 2011 ska de nya kontrollreglerna exempelvis underlätta och förbättra spårbarheten genom ökade krav på att produkterna ska kunna spåras efter fångsten eller från fiskodlingsområdet.
The Commission also plans to improve and flesh out existing labelling requirements. Many acknowledge that these requirements are not widely respected and that labels are hard to understand and to read.
Dessutom planerar kommissionen att förbättra och komplettera den befintliga obligatoriska märkningen, som många är överens om fortfarande är alldeles för lite respekterad och alldeles för svårbegriplig och svårläst.
Sustainable fisheries labels represent an option that supplements mandatory labelling to help enlighten consumers’choices. choices.
Slutligen är märkning av hållbart fiske ett sätt att komplettera den obligatoriska märkningen för att ge konsumenterna tydliga valmöjligheter.
All these initiatives aim to guarantee greater transparency in the way the fisheries sector presents and delivers its products to consumers, who are right to be concerned about the sustainability of fisheries.
Alla dessa åtgärder syftar till att garantera ökad öppenhet om hur fiskerisektorn erbjuder och levererar sina produkter till konsumenterna. Konsumenterna är av goda skäl bekymrade över fiskerisektorns hållbarhet.
More and more consumers want to be responsible in their choices and key players in the bid to make fisheries more sustainable.
De blir alltmer angelägna om att uppträda som ansvarsfulla konsumenter och som viktiga aktörer i försöken att få till stånd ett mer hållbart fiske.
The Editor is he ri es and a qu ac ul t ur F u gu st 2010 I I A
Redaktionen e och v i sk F
Encouraging but insufficient
Uppmuntrande men otillräckligt
Despite noteworthy improvements since 2002, most European stocks are still being overfished.
Trots påtagliga förbättringar sedan 2002 är merparten av de europeiska fiskbestånden fortfarande överexploaterade.
For the Atlantic shoreline (including the North Sea and the Baltic Sea), only 11 stocks are exploited at MSY.
På Atlantsidan (inklusive Nordsjön och Östersjön) är endast elva bestånd utnyttjade enligt sin maximalt hållbara avkastning.
This is admittedly much better than five years ago, but there are still 28 overexploited stocks and another 60 whose state is not known precisely due to insufficient catch data.
Det är visserligen mycket bättre än för fem år sedan men det finns fortfarande 28 överfiskade bestånd och 60 bestånd vars tillstånd inte är vetenskapligt känt, framför allt på grund av otillräckliga uppgifter om fångsterna.
In the Mediterranean, the initial scientific findings show that 21 stocks are fished at MSY and 25 are overfished, but many stocks still have to be evaluated.
På Medelhavssidan anges i de första vetenskapliga slutsatserna att 21 bestånd är utnyttjade enligt sin maximalt hållbara avkastning och 25 bestånd är överfiskade.
In this context of overfishing, application of MSY can imply more or less sizeable reductions in total allowable catches (TACs) to rebuild resources.
På grund av överfiskningen kan tillämpningen av maximal hållbar avkastning innebära mer eller mindre omfattande nedskärningar av de totalt tillåtna fångstmängderna (TAC) för att återställa resurserna.
To avoid an abrupt change that could destabilise the sector, the Commission proposes to phase in these cuts over four years.
För att undvika att rubba sektorns balans genom abrupta åtgärder har kommissionen föreslagit en successiv omställning under fyra år.
It has drawn up clear and transparent rules that will be applied to each stock depending on its state.
Kommissionen har fastställt tydliga regler som ska tillämpas på varje bestånd utifrån dess situation.
The idea is that similar measures will apply to all stocks in a similar state:
Målet är att likartade åtgärder ska tillämpas på bestånd som är i en likartad situation:
European fisheries already apply the MSY principle as part of long-term plans, like the plan for saithe.
Inom det europeiska fisket tillämpas redan principen om maximal hållbar avkastning i flerårsplanerna, bland annat för gråsej.
From 2015, all fisheries will have to use it as their benchmark.
Från och med 2015 ska maximal hållbar avkastning tillämpas för allt fiske.
The Commission therefore proposes a programme made up of four annual phases.
För att uppnå detta föreslår kommissionen ett program på fyra år uppdelat i etapper.
The year 2011 will mark a turning point.
År 2011 är ett avgörande år.
It will be the first stage of the gradual transition that will bring maximum sustainable yield into general practice by 2015.
Det är den första etappen i en mjuk övergång fram till 2015 för att göra maximalt hållbar avkastning till allmän regel.
This process will imply a decrease in fishing opportunities for stocks that are overexploited today.
Det kommer att innebära minskade möjligheter att fiska de bestånd som i dag är överfiskade.
These reductions will have to be supervised very strictly.
Dessa minskningar måste genomföras på ett strikt sätt.
The European Union made a number of commitments in support of global biodiversity, in September 2002, at the World Summit on Sustainable Development in Johannesburg.
I september 2002 gjorde EU i samband med världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg en rad åtaganden för biologisk mångfald på global nivå.
One concerned fisheries.
Ett åtagande gällde fisket.
From 2015, all stocks in European Union waters will have to be exploited at their maximum sustainable yield (MSY).
Från och med 2015 ska alla bestånd i Europas vatten utnyttjas enligt sin maximalt hållbara avkastning.
In other words, the total allowable catch (TAC) for each stock will have to be calculated to secure the highest catches over the long term.
Med andra ord: för varje bestånd ska den totalt tillåtna fångstmängden beräknas på ett sådant sätt att det går att uppnå maximala fångster på lång sikt.
Based on the results of the consultation and on scientific advice, the Commission will draw up its proposals for fishing opportunities in September for the Baltic Sea and in October for the Black Sea, Atlantic zones and deep-water species.
Dessa kategorier är vetenskapligt utvärderade och det finns metoder att beräkna maximalt hållbar avkastning.
With that aim in mind, the Commission proposes to apply a programme in four annual stages, starting next year.
För att uppnå detta föreslår kommissionen att ett program på fyra år uppdelat i etapper ska börja genomföras från och med nästa år.
This was the basis on which it launched its consultation on fishing opportunities for 2011, requesting the opinions of the Member States, Regional Advisory Councils, and the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture.
Det är i alla fall en utgångspunkt för det samråd om fiskemöjligheterna 2011 som kommissionen har inlett genom att be medlemsstaterna, de regionala rådgivande nämnderna och rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk om synpunkter.
Informing consumers Towards clearer and more precise fish labelling
Information till konsumenterna Mot en mer exakt och tydlig märkning av fisken
What is the name of the fish I am buying?
Vad är det för slags fiskart jag köper?
Was it fished or farmed? Where does it come from?
Är den infångad eller har den odlats?
This information is already required for all fish placed for sale on retail markets in the 27 countries of the European Union.
Dessa uppgifter är redan i dag obligatoriska för den fisk som saluförs i detaljhandel i EU:s 27 medlemsstater.
Consumers’demands are evolving, however, and to develop their trust in European fishery products, the information given on labels needs to be improved.
För att öka konsumenternas förtroende för produkterna från det europeiska fisket är det önskvärt att förbättra de uppgifter som lämnas på etiketterna.
That is why the Commission’s reform of market policy, which is already on the drawing board, will include a chapter on informing consumers.
I samband med reformen av marknadspolitiken planerar kommissionen därför att ägna ett helt kapitel åt konsumentinformation, som för närvarande håller på att utarbetas.
Three types of information must be shown on the label of a fishery product placed for sale on the retail market: the name of the species, the means of production (fishing or farming) and the origin.
Tre uppgifter ska finnas på etiketten för havsprodukter som säljs i detaljhandeln: artnamnet, produktionssättet (infångad eller odlad) och ursprunget.
This information is not always clear enough or precise enough, nor are information obligations always respected.
Dessa uppgifter är dock inte alltid vare sig tillräckligt exakta eller tillräckligt tydliga… eller tillräckligt respekterade.
To start, existing rules will be improved.
Det handlar till att börja med om att förbättra de bestämmelser som redan finns.
Three types of information already have to be shown on the label of a fishery product sold on the retail market: the name of the species recognised by the different Member States, the means of production (fishing or farming) and the origin (catch zone, country of aquaculture production).
Tre uppgifter ska för närvarande finnas på etiketten för en havsprodukt som säljs i detaljhandeln: artnamnet (som är erkänt i de olika medlemsstaterna), produktionssätt (infångad eller odlad) samt ursprunget (fångstområde, produktionsland för fiskodling).
There is broad consensus that the information being provided on these three aspects is neither precise enough nor clear enough.
De flesta är dock överens om att dessa tre uppgifter varken är tillräckligt exakta eller tillräckligt tydliga.
Another option for making information clearer and more precise could be to change the labels for farmed fish to show the region of production rather than the country.
Låt oss dröja kvar vid önskemålet om att klargöra och precisera informationen: Man skulle också kunna tänka sig att förfina märkningen av odlad fisk och ange inte bara produktionslandet utan även produktionsregionen.
It is worth noting that a European frame of reference was introduced in 2009 for ‘organic aquaculture’certification for farmed products and seaweed.
När det gäller fiskodlingsprodukter och alger kan nämnas att det sedan 2009 finns en europeisk referensram för certifiering av ekologiskt vattenbruk.
First point to be improved: information on the commercial name of a species, which is not always explicit enough.
Första punkten ska förbättras: Informationen om en arts handelsbeteckning, som inte alltid är tillräckligt tydlig.
Even worse, though, some names can even be misleading to consumers.
I värsta fall kan den missleda konsumenten.
Names that enhance the value of the fish are sometimes misused.
Prestigefyllda beteckningar missbrukas ibland.
‘Sole’ for example, is used for both Atlantic sole and tropical sole; yellowfin tunny with red flesh is often sold as ‘bluefin tuna’at a much lower price than that of genuine Mediterranean bluefin tuna.
Till exempel används benämningen ”sjö-tunga” både om sjötunga från Atlanten och senegalesisk långtunga, gulfenad tonfisk säljs ofta under beteckningen blåfenad tonfisk, som har ett helt annat marknadsvärde än blåfenad tonfisk från Medelhavet.
To keep consumers from being cheated on what they are buying, the Commission is considering the option of requiring both the scientific name of the species and the commercial name.
För att se till att konsumenten inte längre ska riskera att bli lurad om vad han eller hon köper planerar kommissionen att föreskriva att artens vetenskapliga namn ska anges tillsammans med handelsbeteckningen.
Labels will also become longer.
Slutligen kommer etiketternas innehåll att bli mer omfattande.
A fourth type of information, namely whether the product is fresh or was previously frozen, will have to be provided to consumers from 1 January 2011.
Från och med den 1 januari 2011 ska nämligen konsumenterna få en fjärde upplysning: fiskens presentationsform, dvs. om den är färsk eller upptinad.
This information has become mandatory since the adoption, in November 2009, of the regulation establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the common fisheries policy (CFP).
Den uppgiften blev obligatorisk i november 2009 genom antagandet av rådets förordning (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskepolitiken efterlevs.
Second point under discussion: information on the means of production could also be more precise.
Andra punkten diskuteras: Även informationen om produktionsätt skulle vinna på att preciseras.
The use of terms such as‘small-scale fishing’,‘line fishing’ or ‘caught by trawl net’, ‘seine net’,‘longline’, etc. would tell consumers what type of vessel or fishing gear was used to catch the fish on offer.
Konsumenten borde få veta med vilken typ av fartyg eller med vilken typ av fiskeredskap som den saluförda fisken har fångats genom att man t.ex. anger ”icke-industriellt fiske” eller ”metning, trålfiske, snörpvad, långrev”…
Apart from this latter point, the process is still in the analysis stage at present. The Commission is collecting proposals from the different stakeholders.
Förutom den sistnämnda punkten är frågorna för närvarande under övervägande och kommissionen samlar in synpunkter från de berörda parterna.
These debates are obviously fundamental for improving the image of European fishery products in terms of food safety, quality and conformity with rules on sound fisheries management.
Dessa diskussioner är självklart viktiga för att göra det möjligt att förbättra de europeiska fiskeprodukternas anseende när det gäller livsmedelssäkerhet, kvalitet och iakttagande av reglerna om en god fiskeförvaltning.
Everyone knows that fish is excellent for the health and that some are more healthful than others, but suitable labelling of fishery and aquaculture products will do a lot to help (re)gain consumer confidence.
Även om alla vet att fisk är nyttigt är det ändå så att vissa fiskar är nyttigare än andra och en bra märkning av produkterna från fiske och vattenbruk gör det möjligt att (åter)vinna konsumenternas förtroende.
Third point: information on fishing zones is hard for consumers to understand.
Tredje punkten: Informationen om fiskeområdet är i dag svårbegriplig för konsumenten.
It is based on 12 catch zones defined by the United Nations Food and Agriculture Organisation (FAO): Northeast Atlantic, Northwest Atlantic, Baltic Sea, Western Central Atlantic, etc.
Den bygger på tolv fångstområden som FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) har fastställt: Nordostatlanten, Östersjön, västra Centralatlanten osv. Områdena förefaller vara på en gång för vida och för svåra att förstå.
These zones are so vast that they lack clarity.
Kommissionen vill föreslå en områdesindelning som är mer upplysande för konsumenten.
The Commission wishes to propose the use of zones that are more meaningful to consumers, but this process entails certain difficulties.
Det är dock inte helt enkelt att genomföra i praktiken.
Names that are very regional, for instance, may not prove possible.
Det är t.ex. inte säkert att det går att välja mer regionala beteckningar.
Using the term ‘Gulf of Riga cod’could be perplexing to Spanish or Portuguese consumers, whereas it would be perfectly clear to those living in Germany or Poland.
Om t.ex. ”torsk från Rigabukten” anges kan det förvirra en spansk eller portugisisk konsument, medan en sådan uppgift skulle vara fullt begriplig för en fiskälskare bosatt i Tyskland eller Polen.
The objective seems useful, but putting it into practice will require further analysis.
Även om uppgiften förefaller önskvärd måste man överväga närmare hur det ska gå till.
Where does the fish on my plate come from?
Varifrån kommer fisken på min tallrik?
With an effective traceability system, control authorities know, almost in real time, which operators handle the lots of fish after catch.
En god spårbarhet ska göra det möjligt för kontrollmyndigheterna att praktiskt taget i realtid ta reda på via vilka operatörer fiskpartierna har passerat efter att de fiskats.
Tracing a product back up the supply chain all the way to the vessel’s deck is possible thanks to traceability rules for fishery and aquaculture products.
Före den första försäljningen ska fisken, blötdjuren eller skaldjuren delas upp i partier av samma art, som i regel placeras i lådor vars storlek anpassats efter de krav som uppställts av producentorganisationen eller den fiskeauktion där fartyget deltar.
These identify every operator, from the retailer to the fishing vessel.
Ofta sker uppdelningen redan ombord på fartyget innan det anlöper hamn eftersom invägningen sker per parti.
Originally put in place for control purposes, traceability also helps consumers to know what they are buying and to be sure that they are paying a fair price.
I spårbarhetssystemet är partiet den grundenhet som ska följas utmed hela fiskens distributionsväg.
Before their first sale, fish, molluscs and crustaceans must be divided into lots of the same species, generally presented in crates graded according to the requirements of the PO or the auction centre to which the vessel delivers its products.
Följ spåret ända tillbaka till fartyget. Det går faktiskt, tack vare bestämmelserna om att fiske- och vattenbruksprodukter ska vara spårbara.
This sorting operation often takes place on the vessel, before reaching the port, so that the fish can be weighed by lots.
De gör att man kan identifiera varje medverkande aktör från fiskefartyget till butiken.
In the logical next step in the traceability process, the lot is the basic unit that will be traced throughout the fish marketing chain.
Spårbarhetsbestämmelserna infördes ursprungligen av kontrollskäl, men de ger även konsumenterna möjlighet att veta vad de köper och en garanti för att de betalar rätt pris.
Since 1 January 2010, the implementation of new rules on fisheries control has further strengthened product traceability.
Sedan den 1 januari 2010 har de nya fiskekontrollbestämmelserna förbättrat möjligheterna att spåra produkterna.
Let’s look at how the system works, from sea to plate.
Låt oss se hur systemet fungerar från havet till tallriken.
It is often during the weighing that information on the fishery products is placed on the lot, generally in the form of a barcode or electronic chip.
Det är ofta under invägningen som partiet märks med uppgifter om fiskeriprodukterna, ofta i form av streckkoder eller mikrochip.
This information will accompany the product up to the retail sale.
Uppgifterna följer sedan produkten ända fram till försäljningen i detaljhandeln.
No 48
Den sistnämnda uppgiften är ett nytt krav nr 48
When the fish is hauled aboard the vessel, the master must submit a catch declaration to the control authorities without delay.
När fisken tas ombord på fartyget ska kaptenen snarast möjligt lämna en fångstdeklaration till sin kontrollmyndighet.
For each species, the declaration mentions the estimated quantity, date and zone of catch, gears used and the vessel’s home port, and the start and end dates of its season.
I den ska kaptenen ange den uppskattade mängden för varje art, datum och fångstområde, använda redskap samt hemmahamn och datum för fiskeårets början och slut.