natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This explanation is that the policy is in place to balance growth.
Förklaringen är att politiken finns för att balansera tillväxten.
The Union has three policies for growth.
Unionen har tre politikområden för tillväxt.
It has the single market, including its trading agreements with third countries and it has the single currency.
Den har den inre marknaden, inklusive dess handelsöverenskommelser med tredje land, och den har den gemensamma valutan.
We know as economists that this produces growth, and we know as well that this market- driven growth is sure to be unbalanced.
Som ekonomer vet vi att detta genererar tillväxt och vi vet också att sådan marknadsdriven tillväxt med säkerhet blir obalanserad.
It produces a churning of the economy which widens income disparities; we see this happening in China and Brazil, both countries which have a less developed regional policy than the Union.
Den ger upphov till en omvandling av ekonomin som ger större inkomstskillnader och vi ser detta hända i Kina och Brasilien, som båda har en regionalpolitik som är mindre utvecklad än unionens.
Graham Meadows: The fact that Jacques Delors wanted the policy to be more than redistributive is still important today.
Graham Meadows: Det faktum att Jacques Delors ville att politiken skulle handla om mer än omfördelning har betydelse än i dag.
We have a policy that is much richer than a simple distributive mechanism.
Vi har en politik som är mycket rikare än en vanlig mekanism för omfördelning.
If we overplay the idea of 'the deal', we underplay the economic importance of the internal market and the single currency.
Om vi gör för stor a är av tanken på en ”överenskommelse”, tonar vi ned vikten av den inre marknaden och den gemensamma valutan.
The internal market brought Germany, for example, benet in 1989 and it has brought Germany benet in every single year since then.
Exempelvis gynnades Tyskland av den inre marknaden 1989 och Tyskland har gynnats av den varje år sedan dess.
In the same way, Regional and Cohesion Policy was needed to balance growth in 1989 and has been needed in every year since then.
På samma sätt behövdes regional- och sammanhållningspolitiken för att balansera tillväxten 1989 och den har behövts varje år sedan dess.
As long as we have growth, we shall have disparities and the work to narrow them, and, thus, balance growth will be constant.
Den inre marknaden ger hela tiden upphov till tillväxt och skillnader – europeisk regional- och sammanhållningspolitik verkar
But in the Union, we have a third policy which is a part of our economic growth armoury and which provides us with a balancing factor: Cohesion Policy.
SIDAN31 fattiga. Sammanhållningspolitiken deniera-des inte av ”en minoritet med vetorätt i rådet”, som vissa brukade säga.
It enriches Jérôme’s idea about 'the deal'.
hela tiden för att göra dessa skillnader mindre.
It is possible that Regional and Cohesion Policy was created at a certain moment as part of a short- term deal but that doesn’t mean that does not limit its justication for existence.The reason for the policy is that it gives the Union the chance to achieve growth in a more balanced way.
Så länge vi har tillväxt kommer vi att ha skillnader och arbetet för att begränsa dem och därmed balansera tillväxten kommer därför ständigt att fortgå.
“It should be 'a policy for all', not just for the poor.”
Jérôme Vignon: Den utgjorde en värdighetens balans – värdighet mellan ojämlikt rika och ojämlikt mäktiga medlemsstater och regioner och den ansåg inte att någon skulle vara
Jérôme Vignon: This brings me to insist on something. Jacques Delors was really keen to avoid that Cohesion Policy and the use of the Structural Funds would turn into pure redistribution.
Tassos Bougas: Att deniera sammanhållningspolitiken som bara en mekanism för omfördelning på gemenskapsnivå utgjorde aldrig något alternativ.
Tassos Bougas: It was not an option to de-ne Cohesion Policy as a purely redistributive mechanism at the Community level.
Jag vill lyfta fram det faktum att den utformades som en villkorad fördelningspolitik, med villkor på tre plan.
I would highlight the fact that it was designed as a conditional distribution policy with three levels of conditionality.The first being, that the Cohesion Policy's priorities should contribute to the implementation of Community priorities, the second that the Cohesion Policy's transfers should not replace the national eort and should be used for investments and nally the obligation of accountability and good management.
Det första innebar att sammanhållningspolitikens prioriteringar skulle bidra till genomförandet av gemenskapens prioriteringar, den andra att sammanhållningspolitikens överföringar inte skulle ersätta nationella ansträngningar och användas för investeringar och slutligen redovisningsskyldigheten och skyldigheten att trygga en god förvaltning.
It should be 'a policy for all', not just for the poor.
Den skulle vara ”en politik för alla”och inte bara för det fattiga.
It has been clear from the beginning that all countries should prot from it.
Det har från början stått klart att alla länder skulle gynnas av den.
Cohesion Reports.
beroende av stöd.
The same is true for 'additionality'.
Samma sak gäller för ”additionalitet”.
Some of the bigger Member States have failed to deliver on this, and these facts have weakened our position.
Vissa av de större medlemsstaterna har brustit i att leverera på denna punkt och detta faktum har försvagat vår ställning.
So, if I look into the future, I would question whether we could not better develop and deliver on the question of financial innovation.
Så om jag blickade in i framtiden skulle jag fråga mig om vi inte kunde utveckla och leverera bättre i frågan om nan-siell innovation.
Philip Lowe: The key message of Cohesion Policy was not redistributing income.
Philip Lowe: Sammanhållningspolitikens huvudbudskap var inte en omfördelning av inkomster.
It was creating the conditions in which everyone had the opportunity to participate in and benet from the internal market.
Den skapade förutsättningarna för att alla skulle ha möjlighet att delta i och få glädje av den inre marknaden.
It was aimed at enabling Member States and regions to stimulate trade and investment on their own territories but within the European framework.
Den var inriktad på att ge medlemsstater och regioner möjlighet att stimulera handel och investeringar inom sina egna territorier, men inom en europeisk ram.
It did not mean giving money to poorer regions to compensate them for liberalisation.
Den betydde inte att man gav pengar till fattigare regioner för att kompensera dem för liberalisering.
But you cannot expect companies to invest in regions which are handicapped by poor infrastructures and inadequate skills in the labour force – in short everything that contributes to the possibility of success of business but which is beyond the door of a factory.
Men man kan inte förvänta sig att företag ska investera i regioner som handikappas av dålig infrastruktur och en arbetskraft med kompetens som inte är relevant – i korthet allt som bidrar till möjligheter för företag att bli framgångsrika men som faller utanför fabriksportarna.
'Mobilising energy in the regions' was the driving force of Cohesion Policy as opposed to simply giving a part of the European budget to the regions because they were poor.
Att ”mobilisera kraften i regionerna” var den drivande kraften bakom sammanhållningspolitiken och inte att ge en del av Europas budget till regioner för att de var
Cohesion Policy was not dened by the 'blocking minority in the Council', as some used to say.
Philip Lowe: En positiv faktor som vi underskattar – i motsats till den inledande pessimismen om en masse critique för strukturfonder-
Philip Lowe: One positive factor which we underestimate – in opposition to the initial pessimism on the 'masse critique' of Structural Funds intervention in macroeconomic terms – is the positive effect of Cohesion Policy on business expectations.
SIDAN32 nas insatser i makroekonomiska termer – är den positiva verkan av sammanhållningspolitiken på företags förväntningar.
Significant investment in areas which were poorest, and the reduction of the political and commercial risk which was a consequence of EU support, is what membership gave to these much poorer countries.
Omfattande investeringar i de områden som var fattigast och en minskning av den politiska och kommersiella risken som blev en följd av EU-stödet är vad medlemskapet gav dessa mycket fattigare länder.
Whereas the maximum we reached was 4 % in terms of GDP, the effect was in many cases much larger.
Medan vi som högst nådde upp till 4 % i BNP-termer, var effekterna i många fall mycket större.
Which contributed also to another effect which Grigoris Varfis kept explaining to me: 'Do not forget that we are not dealing with the weakest countries and regions.
Vilket också bidrog till en annan effekt som Grigoris Var s ständigt upprepade för mig: ”Glöm inte att vi inte sysslar med de svagaste länderna och regionerna.
Jérôme Vignon: It was the balance of dignity, dignity between unequally wealthy and unequally mighty Member States and regions and it considered that nobody should be dependent on assistance.
Vi sysslar med de svagaste förvaltningarna.” brukade irländska ministrar mötas och Charlie Haughey, som var Taoiseach, sa en gång till sina kollegor: ”Vad säger Sandro Gaudenzi att vi måste göra i dag?”
This was the political setting of the proposal. The underlying logic was, of course, that those receiving more should be committed to some achievements.
En annan gång hade vi föreslagit att borgmästaren i Cork skulle bjudas in till partnerskapsförhandlingarna om programmen för sydvästra Irland, men han sa: ”Jag ger blanka sjutton i vad borgmästaren i Cork har att säga.
I referred in the beginning to the innovations related to budgetary management.
Vi måste – och detta är den springande punkten – hitta svåra kompromisser på nationell regeringsnivå.
I think one of the difficulties is that we have not been able to deliver on those specific innovations.
Vi är en ekonomi med tre, inte sextio, miljoner invånare och accepterar inte ett synsätt med ’en storlek som passar för alla’.”
'Evaluation and added value' are large failures in my view and to demonstrate that we have been effective is not much reflected, for example, in the
Därför måste frågan om ett integrerat angreppssätt kopplas till frågan om vilken nivå man tillämpar det på och vilken konditionalitet man får ut av det på respektive nivå.
The other factor we used to underestimate was the potential political complexity of the integrated approach.
Den andra faktor vi brukade underskatta var hur politiskt komplicerat det integrerade angreppssättet potentiellt var.
An integrated approach can never be an end in itself because it has to be balanced against the interests of efficiency and democracy.
Ett integrerat angreppssätt får aldrig vara ett mål i sig, eftersom det måste vägas mot intresset av effektivitet och demokrati.
You have countries which are relatively small and where the national government claims the mo-
Det finns länder som är relativt små och där den nationella regeringen hävdar att man har monopol på ordet ”integration”.
PAGE32 it would be better if we were.
”Den utgjorde en värdighetens balans – värdighet mellan ojämlikt rika och ojämlikt mäktiga medlemsstater och regioner och den ansåg inte att någon skulle vara beroende av stöd.” Jérôme Vignon tralisering.
At the end of the day, I was called to the room directly outside the Council chamber because the Heads of State were calculating net balances.
Låt mig berätta några anekdoter om partnerskapsprincipen under tiden för förhandlingarna om de första strukturfondsprogrammen.
So we ended up with huge sets of figures because, after all, the ultimate question was whether we were talking about 'a net deal' to compensate the poorest Member States or about a wider sense of a European structural policy.
Vi brukade träffa våra irländska partner varje vecka, ofta rörande frågan om uppdelningen mellan ESF- och ERUF- nan-siering.
No agreement was possible at that stage.
För att förbereda ett av dessa möten
They didn't like the idea that the Commission claimed ownership of the 'integrated approach' and equated integration with devolution.
En annan historia rör Europeiska rådet i Köpen-hamn 1987, då ramförordningen ännu inte hade godkänts.
Let me tell some anecdotes on the partnership principle during the period of the negotiations of the first Structural Funds programmes.
GD XXII skulle inte ha varit där, men i sista ögonblicket sa någon att det var bäst att vi fanns med.
We used to see our Irish partners on a weekly basis, often on the issue of the split between the ESF and the ERDF funding.
Jag hade med mig en ny elektronisk räknare – naturligtvis ingen dator på den tiden.
In preparation for one of those meetings, Irish Government Ministers used to meet and Charlie Haughey, the Taoiseach once said to his colleagues: “What is Sandro Gaudenzi saying we have to do today?”
I slutet av dagen kallades jag till rummet omedelbart utanför rådskammaren, eftersom statscheferna höll på att räkna ut nettobalanser.
On another occasion, we had suggested to them that the Mayor of Cork should be involved in the partnership negotiations on programmes for the south-west of Ireland, but he said: “I don’t give a tinker's curse about what the Mayor of Cork is going to say.
Så i slutänden stod vi där med enorma mängder siffror, eftersom frågan till syvende og sidst handlade om huruvida man talade om en ”nettoöverenskommelse” för att kompensera de fattigaste medlemsstaterna eller om en europeisk strukturpolitik i vidare mening.
We have to make – and this is the point – difficult arbitrages at the level of national government.
Det gick i det skedet inte att nå någon överenskommelse.
We are an economy of three million, not of sixty million people, and we don’t accept a ‘one size fits it all’ approach”.
Åter på flygplatsen samma lördagseftermiddag köpte jag en dansk tröja till min fru och sedan dess har hon alltid sagt att den var det enda konkreta resultatet av Europeiska rådet i Köpenhamn!
So, the issue of the integrated approach has to be linked with the issue of what level you apply it to and what is the conditionality you get from it at each level.
Men i februari 1988 hölls ett särskilt Europeiskt råd och vi gick runt med förbundskansler Kohl till de andra delegationerna och på något sätt var det en vändpunkt, åtminstone för den politiska visionen, som sträckte sig längre än nettobalanser.
Another story relates to the Copenhagen European Council in 1987 at a time when the Framework Regulation was not yet decided.
Ett av de första stegen som var mycket viktigt för de centrala myndigheterna i Grekland, var att ta reda på vem som gjorde av med vad.
DG XXII was not supposed to be there but at the last moment someone said that
”I realiteten blev vi i flera år inblandade i processen att ’bygga upp förvaltning’ i den regionen och i det landet [Grekland] för att göra den teoretiska visionen möjlig på fältet.” Robert Shotton
Later on – and this reflects the story about 'devolution' – there was a strange combination between regions which thought they were important and those which felt they were no longer important.
Senare – och det avspeglar historien om ”decentralisering” – kom det till stånd en märklig förening mellan regioner som ansåg sig betydelsefulla och sådana som uppfattade att de inte längre var betydelsefulla.
The president of Bavaria had called together a big conference which took place in Munich – including a waiter behind every seat.
Bayerns president hade kallat till en stor konferens som hölls i München – bakom varje stol fanns till och med en servitör.
Even the poorest representative from, e.g. Extremadura, got his waiter!
Till och med den fattigaste representanten från t.ex.
In 1990, people thought that this was a new era for the regions.
Extremadura hade en servitör! 1990 tyckte folk att detta innebar en ny era för regionerna.
People from Strathclyde sat next to people from Bavaria, and it took about two years to find out that this wasn’t exactly the world we were living in.
Människor från Strathclyde satt bredvid folk från Bayern och det tog ungefär två år att komma på att detta inte precis var den värld vi levde i.
The issue, of course, was about where power lies and where legitimacy lay.
Frågan det handlade om var naturligtvis var makten vilar och var legitimiteten finns.
Through EU regional policy, you could get legitimacy in certain countries, but not in others.
Genom EU:s regionalpolitik kunde man få legitimitet i vissa länder, men inte i andra.
That Munich conference was quite an important moment but a moment I am not quite sure will ever reappear.
Den konferensen i München utgjorde ett ganska viktigt ögonblick, men ett ögonblick jag inte är säker på någonsin kommer att uppstå igen.
So, all the national money as well was brought into the same management system.
Så även alla nationella pengar fördes in under samma förvaltningssystem.
For the first time, this gave the ministry of finance which received the EU funding the opportunity to see and control what everybody was doing, an important step forward for them.
Det gav för första gången finansministeriet, som tog emot EU-nansieringen, möjlighet att se och kontrollera vad alla gjorde och innebar för dem ett viktigt steg framåt.
In next step they had to find more projects to
Nästa steg innebar att de måste hitta er projekt för att göra av med pengarna.
“In reality, we got into the process of 'building government' for a number of years in that region and in that country [Greece] to make the theoretical vision possible on the ground.”
Jag skulle säga att det tog dessa länder i södra Europa ett antal år att få ordning på sina system, när de med vår hjälp försökte utarbeta effektivare sätt att planera.
Robert Shotton: I would like to talk a bit about my experience out in the regions.
Robert Shotton: Jag skulle vilja tala litet om mina erfarenheter ute i regionerna.
Somebody once had to write a first paper called a 'programme' and one of the first was proudly presented to Crete, a draft of a few pages.
Någon måste någon gång skriva ett första papper som kallades ”program” och ett av de första presenterades stolt på Kreta – ett utkast på några sidor.
We got down there to see the regional authorities in Crete and they said: “Yes, this is very nice, but we need a telephone.
Vi reste dit för att träa de regionala myndigheterna på Kreta, som sa: ”Ja, det här är ju väldigt bra, men vi behöver en telefon.
This telephone only calls Athens.
Med den här telefonen kan man bara ringa till Aten.
We are not allowed to call Brussels directly.
Vi har inte rätt att ringa direkt till Bryssel. Så skulle ni kunna skaa oss en annan telefon?”
We discussed that and finally they got another telephone.
Vi diskuterade detta och till slut fick de en annan telefon.
Next was, “We need a new car, what about a new car?”
Sedan kom ”Vi behöver en ny bil.
And we said: “OK, we’ll see what we can do about a new car.
Vad sägs om en ny bil?”Och vi sa: ”OK, vi ska se vad vi kan göra beträande ny bil.
But will you be able to take on this programme and manage it?” I think there was a huge gap between the intellectual construction and the reality on the ground which in that country – and not only in that country – was very far away from the theory.
Men kommer ni att klara att ta hand om det här programmet och förvalta det?”Jag tror att det fanns en djup klyfta mellan det intellektuella konceptet och verkligheten ute på fältet som i det landet – och inte bara i det landet – låg mycket långt från teorin.
In reality we got into the process of 'building government' for a number of years in that region and in that country to make the theoretical vision possible on the ground.
I realiteten blev vi i era år inblandade i processen att ”bygga upp förvaltning” i den regionen och i det landet, för att göra den teoretiska visionen möjlig på fältet.
I would say that it took these countries in southern Europe a number of years to get their system aligned as they tried with our help to develop a more effective way of planning.
SIDAN34 vat sektor och avancerade FoTU-projekt och de kämpade för att klara av det.
We also tried to tackle corruption and leakages in the system, which is large scale in many parts of the Union, and we made more progress there so that there is more accountability in the system.
Vi försökte också ta itu med korruption och läckor i systemet, som förekommer i stor skala i många delar av unionen, och vi uppnådde ytterligare framsteg där så att det i dag finns mer ansvarighet i systemet.
I think, we’ve also achieved something to get countries do difficult things.
Hela denna långa berättelse är för att säga
So, if some people question whether we achieved compliance with the policy’s major principles, I would say yes, but first you have to deal with the most basic things and work out from there.
”Jag tror att förtroende för kommissionens förmåga att förvalta budgeten väl i linje med de politiska prioriteringarna är avgörande även för den framtida diskussionen.” Jean-Charles Leygues
One of the first steps which was very important for the central authorities in Greece was to find out who was spending what.
Den första viktiga punkten var att en politisk dagordning tonade fram efter Fontainebleau som var gemensam för Felipe Gonzáles, François Mitterrand och Helmut Kohl.
One of the things they liked about the programme was that most of the expenditure lines covering a wide range of 'economic development' were made transparent with sections called environment, transport, information society and all other bits and pieces.
Och kort tid efter Fontainebleau fick kommissionen en politisk legitimitet och åtnjöt ett förtroende som var enastående och sammanhållningspolitiken var ett uttryck för denna legitimitet.
When these were added together across the country, this showed how much it is that Greece spends and on what.
Den utgjorde ett påtagligt tecken på det förtroende som fanns för kommissionen när det gällde att som sig bör förvalta denna politik.
The exercise they next had to do was then to find projects they could declare under, say, information society, and so to get more money from 'Brussels'. Because you needed national co-financing, the ministries concerned actually hadn’t very much money left because they had to put their national money into these things.
Den läxa man lärde av den budgetkris som ansågs ha utlösts av en politik som låg i medlemsstaternas händer, jordbrukspolitiken, var sammanhållningspolitiken, vilken var avsedd att fungera annorlunda.
PAGE34 wonderful thing in the IMPs. The idea was to put all funds into a single pot and anything that couldn’t be funded from the established funds directly could be funded from this special line, so there were no obstacles to an integrated approach on the ground.
Detta ”ögonblick av förtroende” varade i några år och jag tror att förtroende för kommissionens förmåga att förvalta budgeten väl i linje med de politiska prioriteringarna är avgörande även för den framtida diskussionen.
confidence in the subsidiarity principle accompanied that moment between 1988 and 1994 and nobody questioned the aspect of democracy in development.
Beträffande sammanhållningspolitiken åtföljde en absolut tillit till subsidiaritetsprincipen det där ögonblicket mellan 1988 och 1994 och ingen ifrågasatte demokratiaspekten på utveckling.
Since then, it has changed radically.
Sedan dess har förändringen varit radikal.
The idea of an integrated development has lost ground in the Member States and progressively in the Commission as well and hence, confidence has diminished in what should be managed at the level of the Union.
Tanken på en integrerad utveckling har tappat mark i medlemsstaterna och gradvis även inom kommissionen och därmed har förtroendet för vad som bör hanteras på unionens nivå minskat.
“I think confidence in the ability of the Commission to manage the budget well along the lines of political priorities is crucial for the future debate, too.”
att mycket av vad vi gjort i realiteten varit för att de inom förvaltningarna som administrerar pengarna nationellt ska ha de verktyg och mekanismer som behövs för att kunna göra det på ett effektivt sätt.