natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The challenges faced by subnational government in Belgium are in some cases the same as those existing in other countries (see Introduction); in other cases, however, they are peculiar to Belgium, arising from the country's unique political and social situation.
Det politiska styret på lokal och regional nivå i Belgien står inför ett antal utmaningar som till viss del är gemensamma med övriga Europa (se inledningen) och till viss del är unika för Belgien, på grand av landets speciella politiska och sociala förhållanden.
The rise of new social and political movements is a second general trend with a major impact on Belgium (Walgrave 1994; 1995). Compared with the Netherlands the rise of a cohesive network of new social movements with a clear postmaterialist agenda is less pronounced in Belgium.
En samtida process inom vilken besluten flyttas både högre, upp och längre ner (glokalisering=globalisering och lokalisering) gör sig i viss mån gällande i Belgien, ett land som hyser Europas politiska institutioner och som dessutom förvandlats till federal stat.
The Belgian movements are more diverse, and this is also true of their agendas, which makes the challenge to authority a complex one.
Många utländska kolleger anser att europeiseringen och regionaliseringen ("Tänk europeiskt, handla regionalt") tvingat ner de belgiska politikerna i spagat.
less clearly the case in Belgium.
I Belgien är detta inte riktigt fallet.
Traditional, regional, and materialist cleavages continue to play an important part, often in combination.
I Belgien spelar traditionella, regionala och materialistiska skiljelinjer fortfarande en viktig roll, och hänger ofta samman sinsemellan.
4.3 The Flemish- Walloon Divide
Klyftan mellan Flandern och Vallonien
A look at the Flemish-Walloon divide reveals the connection between the various cleavages.
När man studerar klyftan mellan Flandern och Vallonien kan man skönja hur de olika skiljelinjerna hänger samman.
The division is not just a purely linguistic one, but also socioeconomic and politico-cultural.
Klyftan handlar inte bara om språk, utan är också ekonomiskt och socialt samt politiskt och kulturellt betingad.
The economic decline of Wallonia has coincided with the economic rise of Flanders.
Valloniens ekonomi har försvagats samtidigt som Flandern gjort ekonomiska framsteg.
Studies show that Flemings and French speakers take different positions along the traditional leftright divide: with the Walloons more to the left and the Flemings more to the right, although all kinds of subtle distinctions can be made (Delruelle-Vosswinkel 1984; Deer 1995).
Undersökningar visar att flamländare och franskspråkiga belgare intar olika positioner på den traditionella politiska vänster-högerskalan. Vallonerna står mer till vänster och flamländarna mer till höger, även om denna uppdelning kan nyanseras ännu mer (Delruelle-Vosswinkel, 1984; Iker, 1995).
Dealing with the Flemish-Walloon divide remains a major task for Belgian government—a task complicated by the reversal of roles that has taken place.
Att hantera skillnaderna mellan Flandern och Vallonien är fortfarande en central fråga för de belgiska politikerna.
The former elite has grown dependent on a section of the population that used to be backward.
Uppgiften kompliceras dessutom av att rollerna nu är de omvända.
This causes tensions on both sides of the language frontier.
Detta skapar mentala spänningar på båda sidor om språkgränsen.
Confidence in political and democratic institutions has come under pressure as a result of a number of scandals, including the Augusta and Dutroux affairs.
Allmänhetens förtroende för politikerna och för landets demokratiska institutioner har satts på prov av en rad olika skandaler, bl.a. affärerna Augusta och Dutroux.
Ad hoc action, including the sacking of individual members of the government, has not succeeded in turning the tide.
Tillfälliga åtgärder, som att avsätta enskilda politiker, har inte återställt förtroendet.
The broad support for the White Movement has shown how brittle confidence is, and how strong the support is for fundamental change.
Det breda stödet för den "Vita rörelsen" visar hur bräckligt förtroendet är och att det finns ett starkt krav på genomgripande förändringar.
Students of Belgian government talk of declining support for advisory bodies and dwindling interest in the forms of participation set up in the 1970s and 1980s.
Belgiska statsvetare pekar på ett minskat stöd för de rådgivande organen och på ett avtagande intresse för de former för medbestämmande och deltagande i poltiken som skapades under 70- och 80-talen.
In place of this, clientelistic citizenship, which has always played an important part in Belgium, has been given a new lease of life.
I stället beter sig medborgarna alltmer som klienter, vilket alltid varit kännetecknande för de politiska traditionerna i Belgien.
In this way developments in the direction of partnership democracy are hindered.
Utvecklingen mot en partnerskapsdemokrati försvåras på så vis.
4.6 The Rise of the Extreme Right
Extremhögerns framväxt
At the most recent local council elections the extreme right-wing parties—the Vlaams Blok in Flanders, the Front National and Agir in Wallonia—made large gains.
Vid de senaste kommunalvalen har högerextremistiska partier - Vlaams Blok i Flandern samt Front National och Agir i Vallonien - rönt stor framgång.
Between 1976 and 1994 support for the Vlaams Blok in Flanders as a whole rose from 0.7 to 6.6 per cent.
Mellan 1976 och 1994 ökade stödet till Vlaams Blok i hela Flandern från 0,7 % till 6,6 %.
In Wallonia support for the extreme right rose from 0.1 per cent in 1982 to 3.1 per cent in 1994.
I Vallonien ökade antalet röster på extremhögern från 0,1 % 1982 till 3,1 % 1994.
In the six municipalities of Brussels
I de sex kommuner i huvudstadsregionen Bryssel där Vlaams Blok kandiderade 1988 och 1994 ökade stödet till detta parti från 1,8 % till 3,9 % (Ackaert, 1995).
4.7 Pressure on the Traditional Political Parties
Press på de traditionella politiska partierna
The crumbling of the national political system, the first signs of which emerged in the 1991 parliamentary elections—in which socialists and Christian democrats lost ground on both sides of the language frontier—was confirmed by the 1994 local elections.
Det nationella politiska systemets sönderfall, som först visade sig i samband med parlamentsvalen 1991 då socialisterna och kristdemokraterna förlorade väljare på båda sidor om språkgränsen, bekräftades av kommunalvalen 1994: I Flandern backade Christelijke Volkspartij samtidigt som Partie Socialiste gjorde ett dåligt val i Vallonien.
4.8 Breathing Life into the 'New Political Culture'
Att förverkliga den nya politiska kulturen
In reaction to the trends mentioned above, virtually all the traditional political parties have declared their willingness to work together on the development of a 'new political culture'.
Som en reaktion på den utveckling som nämns ovan har nästan alla traditionella partier uttalat att de vill medverka till en ny politisk kultur.
This is a promise that will be very difficult to keep, and it is still not at all clear how, in concrete terms, it is to be done.
De har därmed avgivit ett löfte som kan vara mycket svårt att hålla och det är fortfarande oklart hur man konkret tänker gå till väga. Idéerna är mycket vagt formulerade och inte tillräckligt utarbetade.
Ideas are in some cases vague and undeveloped, in other cases diverse and mutually contradictory.
Vissa förslag går också starkt isär och strider mot varandra.
Thus, greater proximity of citizen and government is being urged (closing the notorious 'gulf), as is an end to the practice of political favours for citizens (which would increase the distance between citizen and government).
På en och samma gång vill man exempelvis att medborgarna skall komma närmare politiken (i syfte att överbrygga den beryktade "klyftan") och att inslaget av tjänster och gentjänster i politiken skall minska (vilket innebär att avståndet mellan medborgarna och politikerna kommer att öka).
The provincial tier of government is a legacy of the unitary Belgian state that is not seen in a uniformly positive light in a regionalised Belgium.
Provinsstyret är ett arv från den tid då Belgien var en enhetsstat, vilket inte uppfattas som något odelat positivt i dagens regionaliserade Belgien.
Abolition is not planned at present, however, particularly since the creation of a new province, with the division of Brabant into a Flemish and a Walloon part.
Det är inte längre aktuellt att avskaffa provinserna, i synnerhet som det just tillkommit en provins genom uppdelningen av Brabant i en flamländsk och en vallonsk del.
The institutions and operation of the Belgian provinces remain a source of continuing concern however.
De belgiska provinsemas institutioner och deras funktion är fortfarande ett politiskt problem.
The pressing questions are how the Belgian province can be made to function as an intermediate tier of government, which would still be occupied even if the provinces were to be abolished, and how the province can secure legitimacy in the eyes of citizens (see also point 3.3.2).
Den svåraste nöten att knäcka är dock hur man kan få de belgiska provinserna att fungera som en mellanliggande politisk nivå, som man förvisso skulle klara sig utan, och hur provinserna kan bli legitima i medborgarnas ögon (se även punkt 3.3.2).
4.10 Management of Change
En förvaltning i förändring
Belgian government, has been in the throes of change for a long time and this will continue for some time to come, in the light of the situation outlined above (the need for change) and below (movements for change, discussed under 5.).
Det politiska styret i Belgien befinner sig sedan lång tid tillbaka i en förändringsprocess och kommer även att göra det under en tid framöver med tanke på det som nämns ovan (förändringsbehoven) och nedan (rörelserna för en förändring som omnämns i punkt 5).
Whilst the institutionalization of state reform continues to be the focus of attention, the question of de-federalising the law on municipalities and reforming the courts has
Samtidigt som institutionaliseringen av de statliga reformerna fortsätter att stå i centrum, har även frågorna om en minskad federalisering inom ramen för Belgiens kommunallag och en översyn av rättssystemet ånyo börjat diskuteras.
also resurfaced. During the reconstruction (of the institutions) the work of 'selling' (policy, public goods, and services) must, however, continue as normal.
institutionerna) måste arbetet med att "sälja" (politiken, offentliga varor och tjänster) dock fortlöpa som normalt.
This is a particularly difficult task, even for the Belgians who have become past masters of change.
Detta är en utomordentlig svår uppgift, även för belgarna som med tiden blivit ett folk av övervintrade överlevnadskonstnärer.
TRENDS, EXPERIMENTS, AND NEW PRACTICES
TRENDER, EXPERIMENT OCH NYA METODER
Belgium differs sharply from its neighbour, the Netherlands, with regard to political and government reforms.
När det gäller den politiska och förvaltningsmässiga omstruktureringen uppvisar Belgien tydliga skillnader i jämförelse med Nederländerna.
In the Netherlands weighty reports and memos are written, but little changes in the end.
I Nederländerna har det utarbetats en rad tunga rapporter och utredningar, men i slutändan har endast ytterst få förändringar kommit till stånd.
In Belgium, however, less is written, but the changes are far greater.
I Belgien har frågan inte diskuterats lika mycket men förändringarna har varit större.
A watershed in the process of change in Belgium was the 1993 Constitution which made it absolutely clear that Belgium was no longer a unitary state, but rather a federal state.
En milstolpe i den belgiska förändringsprocessen är den nya grundlagen från 1993, där det står utom all tvivel att Belgien inte längre är någon enhetsstat, utan har förvandlats till en federal stat.
However, the reforms do not stop at the federalization/regionalisation of Belgium.
Reformerna gäller dock inte bara Belgiens federalisering respektive regionalisering.
It may be concluded that a new wave of reforms has started with régionalisation, particularly in Flanders where an activist regional government has set to work.
Regionaliseringen har givit upphov till en våg av reformer, framför allt i Flandern där man arbetat mycket aktivt för att införa ett regionalt styre.
This has much to do with the fact that a new government has to carve out a niche for itself and differentiate itself from other parties.
Detta beror i hög grad på att det nya politiska styret måste hitta sin egen nisch och rättfärdiga sin existens gentemot andra parter.
There has been sharp criticism of regional activism from some quarters, which, it is alleged, is excessively top-down and operated too much along functional lines.
Skarp kritik har framförts mot den regionala aktivismen, som påstås vara alltför topp- och funktionsstyrd.
Others, however, have paid tribute to what has been achieved in a relatively short time and not solely on the initiative of regional government.
Andra lovordar snarare de framsteg som gjorts under relativt kort tid, vilket inte uteslutande har skett på den regionala myndighetens initiativ.
Let us look at this in more detail.
Låt oss titta närmare på just denna fråga.
Subnational government in Belgium has always been a relatively closed subject.
Det lokala och regionala styret i Belgien är av tradition en relativt sluten angelägenhet.
Government has traditionally negotiated a wide range of social players, but the discussions tend to take place in restricted, closed, functionally delimited policy communities.
Traditionellt sett överlägger myndigheterna ofta med övriga samhällsaktörer, men dessa överläggningar äger vanligtvis ram inom begränsade, åtskilda och funktionellt avgränsade politiska sammanslutningar.
The advisory councils, set up in large numbers in the late 1970s, have brought little fundamental change.
De rådgivande organ som inrättats på bred front i samhället sedan 70talet har inte kunnat bidra till några avgörande förändringar.
The national government style has, as it were, been copied at local level.
Det nationella sättet att föra politik har plagierats på lokal nivå.
The advent of a new generation of advisory councils—above all in the field of environment policy—has, however, brought some changes.
Uppkomsten av en ny generation rådgivande organ - framför allt på miljöområdet - innebar dock vissa förändringar.
It is now less common for meetings of the advisory councils to be dominated by mainly retired middle-class men.
De rådgivande organens sammanträden är inte lika mycket en angelägenhet för pensionerade män med bakgrund i organisationslivet.
The new advisory councils are in theory more attractive to broader sections of society.
De nya rådgivande organen intresserar i teorin en större del av befolkningen.
However, practical involvement in the advisory councils has declined rather than increased.
Trots detta har engagemanget för att arbeta i de rådgivande organen i praktiken snarare avtagit än tilltagit.
If citizens want to take an interest in public affairs, they look for deeds rather than words (a theme that will be developed further below).
Om medborgarna vill arbeta för en fråga av intresse för allmänheten griper de snarare till handling än till ord, vilket förklaras nedan.
An important factor in the opening up of a formerly closed system is the new Law on Open Government, adopted in 1994, which has since been making its influence felt.
Den nya lagen om insyn i politiken, som antogs 1994 och som fått stor betydelse sedan dess, har varit en viktig faktor när det gäller att öppna upp det tidigare slutna systemet.
This law enables citizens and institutions to get to grips more
Med stöd av denna lag kan landets medborgare och institutioner få ökad insyn i den belgiska maktlabyrinten.
5.2 Reform of Democratic Procedures
Reformerna av den demokratiska processen
In 1994 electronic voting was introduced in 12 per cent of municipalities; this is not without practical significance, but it does little to alter the logic of local democracy.
Vid valen 1994 kunde man rösta elektroniskt i 12 % av Belgiens kommuner. Detta saknar praktisk betydelse, även om det förändrar mycket litet när det gäller den lokala demokratins sätt att fungera.
The logic of local democracy has been changed, however, by the provision to hold local referendums, introduced by the local government law of 1995.
Den lokala demokratin har dock förändrats av möjligheten att anordna lokala folkomröstningar enligt den nya kommunallagen från 1995.
The referendum option adds a direct democratic element to a system of indirect democracy.
Denna möjlighet innebär ett direktdemokratiskt inslag i det indirekta demokratiska systemet.
To date, fifteen attempts have been made to force a referendum.
Hittills har man försökt tvinga fram en folkomröstning vid femton tillfällen.
The required conditions were met on three occasions.
Tre gånger uppfylldes de fastställda villkoren.
Of the three referendums held (in Ghent, Genk, and Begijnendijk), two produced no result because of low turnout (in Genk and Begijnendijk the turnout was below 40 per cent).
Två av dessa tre folkomröstningar (Gent, Genk och Begijnendijk) ledde inte till något resultat, på grund av ett alltför lågt valdeltagande (i Genk och Begijnendijk låg valdeltagandet under 40 %).
In Ghent, however, the turnout was high enough to lead to the adoption of a policy measure: the withdrawal by the local authority of a draft decision to build an underground car park.
I Gent var valdeltagandet dock tillräckligt högt för att ett beslut skulle kunna fattas med stöd av resultatet från folkomröstningen, som i detta fall handlade om att dra tillbaka kommunens förslag om att bygga ett underjordiskt garage.
The 'St. Michael' Agreement' stipulated that local and provincial council elections should be held on the same day.
I Sint-Michielsöverenskommelsen slogs det fast att kommunal- och provinsfullmäktigevalen skall hållas på samma dag.
This happened for the first time in 1994.
Detta skedde för första gången 1994.
This made it possible to focus public attention simultaneously on these two levels of subnational government.
Det är därför inte möjligt att skilja allmänhetens intresse åt i fråga om dessa två val.
In order to counter the low level of representation of women in local authorities, the Minister for Home Affairs introduced legislation seeking to ensure that at least 25 percent of party members sitting on local councils are women.
I syfte att motverka det låga antalet kvinnor som är politiskt verksamma på kommunal nivå har inrikesministern utarbetat ett lagförslag om att minst en fjärdedel av partiemas medlemmar i kommun fullmäktige skall vara kvinnor.
5.3 Towards a New Political Culture
Mot en ny politisk kultur
The great confusion over the idea of a new political culture should not blind us to the fact that a number of initiatives have been taken in this area.
Det råder stor förvirring kring den nya politiska kulturen, men man får inte glömma bort att det även tagits många initiativ på detta plan.
There is, however, no generally accepted idea of what 'new' should mean, although there is a discernible trend away from the 'old'.
Det saknas dock en gemensam syn på vad den nya kulturen skall innebära, även om alla är ense om att de vill söka sig bort från det gamla.
Major initiatives for a new political culture have been taken by the liberal, Guy Verhofstadt; he has been responsible for a number of influential citizens' manifestos and has been the driving force behind the reshaping of the old PW into the new VLD.
Den liberale politiken Guy Verhofstadt har varit en viktig pådrivande kraft mot en ny politisk kultur och bidragit till att få till stånd ett antal stora medborgarmanifestationer. Han har också verkat för att ombilda det gamla PW till det nya VLD.
The VLD has turned away from the old political culture by severing all its links with liberal pressure groups and instead seeking direct dialogue with the individual citizen, from whom a new sort of citizenship is expected.
VLD har vänt sig bort från den gamla politiska kulturen genom att klippa av alla band med de liberala intresseorganisationerna och i stället arbetat för att fã till stånd en direkt dialog med den enskilde medborgaren, som förväntas agera på ett nytt sätt.
He/she is treated less as a client/consumer than as a citizen.
Medborgaren betraktas mindre som kund/konsument och mer som samhällsmedborgare.
The practice of political favours has fallen into disrepute.
Systemet med tjänster och gentjänster i politiken har hamnat i dålig dager.
New parties such as Agalev have turned their backs on the favours system.
Nya partier såsom Agalev har från första början tagit avstånd från detta system.
And even the traditional parties have recently become more critical of it.
De traditionella partierna har på sistone också ställt sig kritiska till fenomenet.
On the initiative of the Flemish politician, De Winter, a code of conduct against political favours has been drawn up.
På initiativ av den flamländska politikern de Winter har det till och med utarbetats en uppförandekod mot tjänster och gentjänster i politiken.
Having the right party card is less important than it used to be in obtaining positions and other favours.
För att nå vissa positioner óch dra nytta av andra förmåner är det i dag mindre viktigt än tidigare att tillhöra rätt parti.
Politicians' 'meeting days' seem to be on the way out.
Möten med "din politiker" tycks åter vara populära.
The contrast with the situation in the Netherlands is striking.
Kontrasten mot Nederländerna är slående.
One expert on Belgian government put it in a nutshell: 'Just when you are trying to get politicians into the cafes, we are trying to get them out'.
En belgisk statsvetare beskrev denna kontrast på följande sätt: "När ni försöker få in politikerna på kaféerna, håller vi på att försöka slänga ut dem."
5.4 Making Planning and Decision-Making More Rational and Objective
Att göra utarbetandet av politiken och beslutsfattandet mer rationellt och objektivt
In some areas the gap between Belgian and Dutch political and government culture is narrowing rather than widening.
Skillnaderna mellan de politiska och förvaltaingsmässiga kulturerna i Nederländerna och Belgien minskar snarare än ökar på vissa områden.
For a long time the process of making planning and decisionmaking more rational and objective was considered less important in Belgium than in the Netherlands.
Under lång tid har satsningarna på att göra utarbetandet av politiken och beslutsfattandet mer rationellt och objektivt varit avsevärt mindre viktiga i Belgien än i Nederländerna.
This is clearly changing, certainly in Flanders, which is clearly looking to the Northern European style of government.
Detta håller tydligt på att förändras, i synnerhet i Flandern, som helt klart håller på att ansluta sig till den nordeuropeiska förvaltningsstilen. Myndigheterna skall nu till exempel motivera samtliga beslut.
This hampers the practice of political favours.
På så sätt motverkas systemet med tjänster och gentjänster inom politiken.
There is also a move to rationalize (spatial) planning.
Det finns också tecken på en ökad rationalisering i fråga om (den fysiska) planeringen.
Municipalities and provinces are making more and more use of outline planning documents.
Kommuner och provinser arbetar allt oftare med övergripande vägledande planeringsdokument.
The 1997 spatial planning decree requires the drawing up of municipal structural plans.
Dekretet om fysisk planering från 1997 innehåller ett krav på kommunala strukturplaner.
In practice there are also tentative signs of the emergence of structural visions.
I praktiken tycks också strukturella visioner ta form.
Inclusive planning is gaining ground at the expense of old-style {ad hoc) functional planning.
En övergripande planering håller på att vinna terräng på bekostnad av det gamla samhällssystemets (tillfälliga) funktionella planering.
The Dutch practice is being consciously imitated in implementing rationalization and introducing objective practices.
När det gäller att göra utarbetandet av politiken och beslutsfattandet mer rationellt och objektivt imiteras ofta praxis i Nederländerna.