natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A constrained mechanism would involve a lesser amount of resources to be redistributed.
Ett system där kompensationerna begränsas via tröskel­värden skulle totalt sett bli mindre kostsamt.
Budgetary correction mechanisms similar to the current one in favour of the United King­dom are imperfect and, since they operate on the revenue side of the budget, do not affect the fundamental source of imbalances, the expenditure side.
Korrigeringssystem av den typ som tillämpas på Förenade kungariket är alltid ofullkomliga. Eftersom de endast tillämpas på inkomstsidan i budgeten påverkar de inte heller den vikti­gaste källan till obalanser, nämligen utgif­terna.
Moreover, beyond the con­ceptual and practical difficulties involved, they require an agreed definition of budgetary imbalance.
Förutom problemen med utformning av systemen och de praktiska svårigheterna krävs också en definition av "budgetobalans" som det råder enighet kring.
Notwithstanding these imperfec­tions, an explicit proposal has been made by Germany, the Netherlands, Austria and Swe­den to address concerns about excessive bud­getary imbalances.
Trots dessa pro­blem har emellertid Tyskland, Nederländerna, Österrike och Sverige lagt fram förslag för att ta itu med vad man bedömer vara alltför stora budgetobalanser.
The analysis in this annex reviewed two ver­sions of a correction mechanism: an uncon­strained correction mechanism and a con­strained one.
I denna bilaga har två varianter av korriger­ingssystem analyserats: ett generellt tillämpat och oinskränkt korrigeringssystem och ett generellt tillämpat system med begränsade korrigeringar.
It is clear that, given the complexity and lack of transparency of the present system involving only the UK rebate, extending it to other Member States would
Det är emellertid klart att efter­som redan det nuvarande systemet med en budgetrabatt till Förenade kungariket har gjort EU:s budgetsystem mindre översiktligt
The results of the various simulations are sum­marised in Graphs 3 and 4. Graph 3 shows the redistributive effect of the introduction of the generalised correction mechanism (this corre­sponds to the bars of Graphs 1 and 2) and Graph 4 compares the changes that either of the two correction systems would entail with respect to the current situation (this corre­sponds to the shaded area of Graphs 1 and 2).
Resultaten av de olika simuleringarna sam­manfattas i figur 3 och 4.1 figur 3 åskådliggörs omfördelningseffekten av de generella korriger­ingssystemen (vilket motsvarar staplarna i figur 1­3) och i figur 4 jämförs de förändringar som de två olika systemen skulle föra med sig jämfört med nuvarande system (vilket motsva­rar de skuggade områdena i figur 1­3).
The imposition of constraints limits the resources to be redistributed as well as the number of Member States benefiting from these dwindling resources.
När begränsningar införs medför detta att de totala beloppen som omfördelas minskar, liksom antalet medlemsstater som drar nytta av systemet.
Graph 3 — Redistributive effects of the two correction mechanisms under review
Figur 3 — Omfördelningseffekter av de två korrigeringssystem som behandlats
(projections for 1999; budgetary balances defined as in the UK rebate; in per cent of GNP)
(Balanser beräknade enligt metoden för Fören. kungarikets rabatt). Beräkningar för 1999; i procent av BNI
Constrained (threshold 0.3%)
Obegränsat (tröskel 0,3 %)
Graph 4 — Changes in budgetary balances with respect to the current regime due to the two correction mechanisms under review
Figur 4 — Budgetbalanser i förhållande till nuvarande system. Förändringar som följer av respektive system (Balanser enligt metoden för Foren, kungarikets rabatt).
(projections for 1999, budgetary balances defined as in the UK rebate, in per cent of GNP)
Beräkningar för 1999 i procent av BNI
Constrained (threshold 0.3%)
Obegränsat (tröskel: 0,3 %)
Introduction butions ought to be based on progressivity as are the fiscal systems of all the Member States.
Inledning borde baseras på progressivitet liksom skattesystemen i alla medlemsstater.
They believe that the phase of integration reached by the European Union with the signature of the Amsterdam Treaty clearly warrants a move towards a financing system based on 'equity and progressivity'.
De anser att den integrationsfas som nåtts i och med Amsterdamfördraget gör det motiverat att gå i riktning mot ett finansieringssystem baserat på "rättvisa och progressivitet".
This annex, which together with the introduction, includes five sections, reviews the proposal and its implications.
I denna bilaga, som med inledningen innehåller fem avsnitt, överblickas förslaget och dess konsekvenser.
Section 2 presents the proposal; Section 3 provides a brief review of the history of the concept of progressivity; Sec tion 4 examines progressivity in relation to economic and social cohesion; and Section 5 provides some final remarks.
I avsnitt 2 redovisas själva för slaget, i avsnitt 3 ges en kort redogörelse för progressivitetsbegreppets historia, i avsnitt 4 granskas progressiviteten i förhållande till ekonomisk och social sammanhållning och avsnitt 5 innehåller några slutliga anmärkningar. ningar.
On 1 July 1998 Mr Rodrigo Rato, Spain's Economics Minister and second Deputy Prime Minister, and Mr Abel Matutes, Foreign Minister, wrote a joint letter to the Commission President proposing the introduction of a new own resource based on progressivity and requesting the Commission to examine this proposal in the framework of the own resources report.
Den 1 juli 1998 sände Rodrigo Rato (Spaniens ekonomiminister och andre vice statsminister) och Abel Matutes (Spaniens utrikesminister) en gemensam skrivelse till kommissionens ord förande med förslag om införande av ett nytt eget medel baserat på progressivitet. Kommissionen uppmanades att granska förslaget i samband med rapporten om egna medel.
The Spanish delegation reiterated the proposal during the Ecofin meeting of 6 July, while Portugal and Greece voiced their support.
Den spanska delegationen upprepade förslaget under Ekofinrådets möte den 6 juli, varvid Portugal och Grekland uttryckte sitt stöd.
Some days later, the Portuguese and the Greek authorities also wrote to President Santer to express their support for the Spanish proposal.
Några dagar senare skrev även de portugisiska och grekiska myndigheterna till ordförande Jacques Santer för att uttrycka sitt stöd för förslaget.
The proposal concerning progressivity and some implications
Förslaget om progressivitet och några av konsekvenserna
As in the case of the suggestion of the four Finance Ministers (of Germany, the Netherlands, Austria and Sweden) who have asked for an extension of the Fontainebleau rebate to their countries, the Spanish authorities do not propose one specific course of action, but indicate a number of ways — all based on the GNP resource — in which the objective of progressivity in contributions could be achieved.
I likhet med de fyra finansministrar (från Tyskland, Nederländerna, Österrike och Sverige) som begärt att de lättnader som fastställdes i Fontainebleau skall utsträckas till att omfatta deras länder, föreslår de spanska myndigheterna inte ett enda tillvägagångssätt. De anger en rad möjligheter - alla med utgångspunkt i BNI-intäkterna - varigenom man skulle kunna uppnå målet att göra bidragen progressiva.
Spain proposes to achieve progressivity by applying 'modulation coefficients' (to reflect 'relative wealth' and 'relative prosperity', two terms used interchangeably) to the actual GNP bases so as to derive new GNP bases to be used in the calculation of the GNP resource contributions.
Spaniens förslag innebär att progressivitet skall uppnås genom tillämpning av "differentieringskoefficienter" (för att spegla "relativ rikedom" och "relativt välstånd", två termer som används omväxlande för samma sak) på de faktiska BNI-underlagen för att ta fram nya BNI-underlag som kan användas vid beräkningen av bidragen till egna medel från BNI.
No clear mention is made of which modulation coefficients are to be used, but it is said that the measure of relative wealth should be GNP per capita in ecu.
Det anges inte klart vilka "differentieringskoefficienter" som skall användas, men det framgår att måttet på "relativ rikedom" bör vara BNI i ecu per capita.
The proposal involves a fundamental adjust ment to be applied in one of three ways in order to achieve progressivity.
Förslaget innefattar en grundläggande jämkning som kan genomföras på tre sätt för att uppnå progressivitet.
The Spanish authorities base their initiative on the text of the protocol on economic and social cohesion where the high contracting parties 'declare their intention of taking greater account of the contributive capacity of individual Member States in the system of own resources, and of examining means of correct ing, for the less prosperous Member States, regressive elements existing in the present own resources system'.
De spanska myndigheternas initiativ grundar sig på protokollet om ekonomisk och social sammanhållning, där de Höga fördragsslutande parterna "förklarar att de avser att ta större hänsyn till de enskilda medlemsstaternas bidragskapacitet inom systemet med egna medel och att undersöka om de mindre välmående medlemsstaterna kan kompenseras för de regressiva inslag som finns i det nuvarande syste met med egna medel".
(A) To use as coefficient for the construction of the new GNP bases an index of GNP per capita in ECU (with EU = 100, in 1996 this was 124.9% for Germany, 64.5 % for Spain, 85.8 % for the UK and 114.2% for France, etc.).
A) Genom att använda ett index för BNI i ecu per capita som koefficient för att skapa nya BNI-underlag (om genomsnittet för EU = 100, var detta index år 1996124,9% för Tyskland, 64,5% för Spanien, 85,8 % för Förenade kungariket och 114,2% för Frankrike etc.).
Ministers Matutes and Rato acknowledge that the introduction of the GNP resource represents a marked improvement with respect to the previous situation.
Ministrarna Matutes och Rato tillstår att införandet av BNI-intäkterna inneburit en betydande förbättring jämfört med den tidigare situationen.
However, they regret that proportionality of contributions to income, characterising the present system, does not take into account sufficiently the contributive capacity of Member States.
De beklagar dock att den proportionalitet mellan bidrag och inkomst som kännetecknar det nuvarande systemet inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till med lemsstaternas bidragskapacitet.
The Ministers state clearly that a fair system of contri
Ministrarna hävdar bestämt att ett rättvist bidragssystem
case, the GNP resource would be disag­gregated into a proportional and into a progressive component, each with its own uniform contributions rate.
ande underlag åt sidan. I så fall skulle BNI-intäkterna delas upp i en proportionell och en progressiv komponent med var sin enhetlig bidragssats.
have seen its contributions fall by ECU 204 million, Spain by ECU 803 million, Ireland by ECU 45 million, Italy by ECU 465 million, Portugal by ECU 200 million and the UK by ECU 100 million.
204 miljoner ecu, Spaniens med 803 miljoner ecu, Irlands med 45 miljoner ecu, Italiens med 465 miljoner ecu, Portugals med 200 miljoner ecu och Förenade kungarikets med 100 miljoner ecu.
Finland's contributions would have been largely unchanged.
Finlands bidrag skulle i princip ha varit oförändrat.
Option Β would clearly give the same results as option A but scaled in proportion to the part of the GNP base to which the modulation coefficients are to apply.
C) Genom att gruppera länder på grundval av BNI per capita och tillämpa samma koefficient för alla länder inom samma grupp; det anges inte vilka dessa koefficienter skulle vara eller hur de skulle beräknas.
(C) To group countries on the basis of GNP per capita and to apply the same coeffi­cients for all the countries in the same group; no indication is given of what these coefficients should be and how they should be calculated.
Alternativ B skulle uppenbarligen ge samma resultat som alternativ A, dock med skalenlig jämkning i förhållande till den del av BNI-underlaget som "differentieringskoefficienterna" skall tillämpas på.
Finally, it is suggested that the current VAT resource could be replaced by this modified GNP resource.
Slutligen föreslås att de nuvarande egna med len från mervärdesskatt skulle ersättas av denna modifierade form av BNI-medel.
The proposal amounts to sub­stituting the actual GNP keys with keys more favourable to poorer Member States, and to apply the new keys either to less than 40% of contributions to the EU budget (') (version B), or to about 40 % of them (version Β and possibly C), or even to more than 80% of the total, if the VAT resource were to be sup­pressed.
För slaget går ut på att ersätta de nuvarande BNI-nycklarna med sådana som är mer gynnsamma för fattigare medlemsstater och tillämpa de nya nycklarna antingen på mindre än 40% av bidragen till EU-budgeten (') (alternativ B), eller på omkring 40 % av dessa bidrag (alternativ A och möjligen C), eller till och med på mer än 80 % av de sammanlagda bidragen om egna medel från mervärdesskatt skulle avskaffas.
Table 2 presents results of the application of the same adjustment to the GNP base after suppressing the VAT resource.
I tabell 2 redovisas resultaten från samma justering av BNI-underlaget efter det att de egna medlen från mervärdesskatt avskaffats.
In this case, the suppression of the VAT resource and its replacement by the progressive GNP resource results in larger differences compared with both the previous simulation and, clearly, to the present system.
Här resulterar borttagandet av egna medel från mervärdesskatt och ersättningen av dessa medel med progressivt beräknade BNI-intäk-ter i större skillnader både jämfört med före gående simulering och, helt uppenbart, jämfört med nuvarande system.
Finally, it is not possible to simulate the third option since it would be necessary to determine the modulation coeffi­cients for each group of Member States.
Det är inte möjligt att simulera det tredje alternativet, eftersom det skulle kräva att "differentieringskoefficienter" fastställs för varje grupp av medlemsstater.
Nevertheless, it should be clear that with plau­sible values the simulation would give quanti­tative results not differing substantially from those shown in Tables 1 and 2.
Det torde ändå stå klart att med tillämpning av sannolika värden bör en sådan simulering ge kvantitativa resultat som inte avviker i någon större utsträckning från dem i tabell 1 och 2.
It is clear that, in terms of redistributing the burden of the financing of the EU budget, the proposal would make those countries whose GNP per capita in ecu is higher (lower) than the average pay more (less) than under the current rule.
Det står klart att när det gäller att omfördela ansvaret för finansieringen av EU-budgeten, skulle förslaget medföra att de länder vilkas BNI i ecu per capita är högre (lägre) än genomsnittet betalar mer (mindre) än med rådande system.
This is because the proposal amplifies (reduces) the GNP base of the Mem­ber States with a GNP higher (lower) than the average.
Detta beror på att förslaget ökar (minskar) BNI-underlaget för medlems stater med större (mindre) BNI än genom snittet.
The implications of the proposal for contribu­tions are consistent with what could be pre­dicted a priori.
Förslagets konsekvenser för bidragen är i linje med vad som kunde förutses.
However, the fact that under progressivity there will be a significant redistri­bution of the burden of financing EU expendi­ture, from the more wealthy to the less wealthy Member States, cannot constitute a criticism of the proposal since, indeed, this redistribu­tion is its fundamental purpose.
Tillämpning av progressivitet kommer av medföra en betydande omfördelning av ansvaret för att finansiera EU:s utgifter från de fattigare till de rikare medlemsstaterna. Eftersom en sådan omfördelning är förslagets grundläggande syfte är det dock inte rimligt att låta det förhållandet ligga till grund för kritik.
The proposal, with its prima facie appeal, ought to be exam­ined principally in terms of its consistency in relation to the predictions of economic theory, as well as against its consistency with the prac­tice of implementing progressivity in the EU through expenditure policies.
Det vid första påseendet tilltalande förslaget borde i första hand granskas med utgångspunkt i om det är förenligt med ekonomisk teori och den praxis som innebär att progressivitet inom EU åstadkoms genom utgiftspolitik. politik.
Under either option, Belgium, Denmark, Ger­many, France, Luxembourg, the Netherlands, Austria and Sweden would be expected to con­tribute significantly more than under the pre­sent system.
Vilket alternativ som än väljs förväntas Belgien, Danmark, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Sverige, Tyskland och Österrike bidra betydligt mer än under nuvarande system.
Table 1 presents results (in million ecu and in per cent of total contributions) of the application to the data of 1996 and 1997 of the idea of modifying the GNP bases according to the ecu index of GNP per head (option A).
Av tabell 1 framgår vad som händer (i miljoner ecu och i procent av de totala bidragen) om man på uppgifter från 1996 och 1997 tillämpar idén om att ändra BNI-underlagen enligt indexet för BNI i ecu per capita (alternativ A).
According to the results, in 1997 Belgium would have paid ECU 70 million more, Denmark ECU 180 million, Germany ECU 1 043 million, France ECU 260 million, Luxembourg ECU 48 million, the Netherlands ECU 45 million, Austria ECU 102 million, and Sweden ECU 70 million.
Enligt dessa resultat skulle Belgien under 1997 ha betalat ytterligare 70 miljoner ecu, Danmark 180 miljoner ecu, Tyskland 1 043 miljoner ecu, Frankrike 260 miljoner ecu, Luxemburg 48 miljoner ecu, Nederländerna 45 miljoner ecu, Österrike 102 miljoner ecu och Sverige 70 miljoner ecu. Greklands bidrag skulle ha sjunkit med
These considerations are examined in the next two sections.
Dessa överväganden granskas närmare i följande två avsnitt.
Section 3 reviews the argument for the adoption of progressivity for personal taxation, while Section 4 reviews the argument for the transposition of the concept of progres­sivity from personal taxation to the Member States' contributions to the EU budget; and the closing Section 5 presents some final remarks.
I avsnitt 3 granskas argumentet för att använda progressivitet vid beskattning av privatpersoner, medan argumenten för att överföra begreppet progressivitet från det område som rör beskattning av privatpersoner till frågan om medlemsstater nas bidrag till EU-budgeten behandlas i avsnitt 4.
(') Which is the current importance of the GNP resource in the EU budget.
I avsnitt 5 ges några avslutande anmärkningar.
Table 1 — Modifications of the national contributions relative to the present system Proposal applied to the total of the GNP resource
Tabell 1 — Justeringar av de nationella bidragen jämfört med nuvarande system Tillämpning av förslaget på de sammanlagda BNI­intäkterna
(adaptation of the GNP bases using the ecu index of GNP per head, in million ECU and in per cent of total contributions)
(anpassning av BNI­underlagen utifrån indexet för BNI i ecu per capita, angett i miljoner ecu och i procent av de totala bidragen)
(') The technicalities of the proposal result in these countries marginally benefiting from the operation of the progressivity mechanism even if their index of GNP per head is slightly above 100 (see Section 4 of this annex).
) Förslagets tekniska uppbyggnad gör att dessa länder har en marginell fördel av progressiviteten, trots att deras BNI­index per capita ligger något över 100 (se denna bilaga, avsnitt 4).
Table 2 — Modifications of the national contributions relative to the present system Proposal applied to the GNP resource, VA Τ resource suppressed
Tabell 2 — Justeringar av de nationella bidragen jämfört med nuvarande system Tillämpning av förslaget på BNI­int. om egna medel från mervärdesskatt avskaffas
(adaptation of the GNP bases using the ecu index of GNP per head; in million ECU and in per cent of total contributions)
(anpassning av BNI­underlagen utifrån indexet för BNI i ecu per capita, i miljoner ecu och i procent av de totala bidragen)
However, a consumption base for taxation was also in the mind of several theorists beginning with Adam Smith.
En kort redogörelse för användningen av begreppet progressivitet i samband med beskattning av privatpersoner
Mirrlees' (1971) seminal contribution further extended the analysis of these issues (4).
Både i fråga om nyttoläran och läran om betalningsförmåga behövs ett index för att definiera ojämlikhet mellan individer.
Here, to ensure that vertical equity is respected, a constraint is imposed so that the order of the gross income cannot be different from the order of the net income.
Sedan Adam Smith har tyngdpunkten traditionellt legat på inkomst- och förmögenhetsunderlaget (med högre beskattning på det senare), men en enhetlig och övergripande inkomstskatt som de flesta medlemsstater använder i dag (3) till kom först i vårt århundrade.
The government is choosing the tax schedule that maximises social welfare subject to an exogenous State revenue requirement and the constraint.
Flera teoretiker från och med Adam Smith har emellertid även haft tankar på konsumtion som underlag för beskattning.
Mirrlees concluded that:
Genom Mirrlees (1971) inflytelserika bidrag utvidgades analysen av dessa frågor (4). För
The concept of progressivity is well known in the optimal taxation literature.
Progressivitet är ett välkänt begrepp i litteraturen om optimal beskattning.
It is closely linked with the concept of equity.
Det är nära kopplat till rättvisebegreppet.
The debate on equity in taxation has revolved around two doctrines, the benefit doctrine (taxes should be paid according to one's interests in the public estate) and the ability to pay doctrine (one should pay according to his/her means) (').
Debatten om rättvis beskattning har kretsat kring två olika läror, nämligen nyttoteorin (skatteuppbörden skall stå i proportion till den skattskyldiges nytta av den offentliga sektorns tjänster) och teorin om betalningsförmåga (var och en skall betala skatt i förhållande till sina tillgångar) (').
One of the attractive characteristics of the tax system, argued by Adam Smith, is that some progressivity is desirable (especially for income from capital).
Enligt Adam Smith är det önskvärt med viss progressivitet i beskattningen (särskilt när det gäller inkomst av kapital).
However, this was not subscribed to unanimously by benefit the orists.
Denna uppfattning delades dock inte av alla nyttoförespråkare.
The ability to pay doctrine can be said to originate with John Stuart Mill (2) and his con
Läran om betalningsförmåga kan sägas ha sitt ursprung hos John Stuart Mill (2) och att skapa vertikal rättvisa används här en restriktion som innebär att rangordningen av bruttoinkomsterna inte får skilja sig från rangordningen av nettoinkomsterna.
D first, 'an approximately linear income-tax schedule, with all the administrative advantages it would bring, is desirable' (5). This cor responds to proportional taxation across individuals.
D Det är önskvärt med en någorlunda linjär inkomstskatteskala, med alla administrativa fördelar en sådan innebär (5), vilket talar för proportionell beskattning av individer.
This is not contrary to the desirability of progressivity.
Detta betyder inte att progressivitet skulle vara mindre lämpligt.
Progressivity should be related to the average tax, and it is attained as long as the marginal tax rate exceeds the average one.
Progressiviteten bör vara kopplad till den genomsnittliga skatten och fungerar så länge marginalskattesatsen över stiger den genomsnittliga skattesatsen.
It is, however, clear that there are few arguments in favour of a strong pro gressivity of the tax system in terms of a steeply increasing marginal tax rate(6)(7).; cept of 'equality of sacrifice'.
Det finns dock helt klart få argument som talar hans begrepp "equality of sacrifice".