natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With this in mind, Section 2 focuses on the critical analysis, backed up with proposals, analysis of the available and desirable indicators to be used for each dimension, while Section 3 selects a few case-studies to test the indicators chosen based on the data currently available and
Mot bakgrund av detta är kapitel 2 inriktat på en kritisk analys av de tillgängliga och önskvärda indikatorer som skall användas för varje dimension, en analys som utmynnar i ett antal förslag, medan vi
Section 4 summarises the findings and concludes the report.
I kapitel 4 sammanfattas faktorerna och rapportens slutsatser dras.
Theoretical issues
Teoretiska frågor
Quality of life is a very general and abstract concept that may be defined and measured in different ways, using objective and subjective indicators.
Livskvalitet är ett mycket allmänt och abstrakt begrepp som kan definieras och mätas på olika sätt genom att man använder objektiva och subjektiva indikatorer.
There is no general agreement regarding the definition of quality of life (Lötscher 1985).
Det finns ingen allmänt fastlagd definition på livskvalitet (Lötscher 1985).
In fact, what is striking if one analyses studies on the quality of life is the extent to which they differ from each other (Ruprecht 1993).
Därför är det påfallande då man analyserar studier om livskvalitet hur mycket dessa skiljer sig från varandra (Ruprecht 1993).
Most studies adopt a large number of indicators on such issues as health, housing, work, leisure, and crime but in the final analysis what they reveal is that the quality of life cannot be objectified since the selection of indicators, their representation, and interpretation already imply some kind of judgment (Lötscher 1985).
I de flesta studier används ett stort antal indikatorer i frågor såsom hälsa, bostad, arbete, fritid och kriminalitet, men i den slutgiltiga analysen visas att livskvalitet inte kan mätas objektivt eftersom redan valet av indikatorer och sättet på vilket de representeras och tolkas innebär någon form av bedömning (Lötscher 1985).
There have been several attempts to converge toward a common definition of quality of life.
Många försök har gjorts för att sammanföra de olika definitionerna till en gemensam definition på livskvalitet.
In defining quality of life it is possible to start from the analysis of the scheme by Allardt (1976, 1981).
Då man skall definiera livskvalitet kan man utgå ifrån Allardts schemaanalys (1976, 1981).
He makes a distinction between objective and subjective living conditions and, in particular, considers four different dimensions: level of life, quality of life, satisfaction, and happiness.
Han skiljer mellan objektiva och subjektiva livsvillkor och beaktar i synnerhet fyra olika dimensioner: levnadsstandard, livskvalitet, tillfredsställelse och lycka. I synnerhet gäller följande:
Andrews and Szalai (1980) and, more recently, Spanò (1989) present an alternative approach.
Andrews och Szalai (1980), och senare Spanò (1989), introducerar ett annat betraktelsesätt.
In fact, they consider the quality of life as a mixture of all the elements mentioned above (material and non material, objective and subjective) due to the strong relationship between these dimensions.
De ser livskvalitet som en blandning av alla de faktorer som nämnts tidigare (materiella och icke-materiella, objektiva och subjektiva) på grund av det tydliga samband som råder mellan dessa dimensioner.
In particular, Zapf (1984) shows the interrelations between objective living conditions and subjectively perceived quality of life.
I synnerhet Zapf (1984) visar på det inbördes förhållandet mellan objektiva livsvillkor och livskvalitet, som uppfattas subjektivt.
If we narrow the manifestations of quality of life down to two, namely good and bad, the combination of subjective and objective quality of life results in a 2x2 matrix.
Om man begränsar de sätt som livskvalitet kommer till uttryck på till två, nämligen bra och dålig, ger kombinationen av subjektiv och objektiv kvalitet en 2x2matris.
All theoretical combinations could also occur in practice.
Alla teoretiska kombinationer kan även inträffa i praktiken.
So there is the possibility, e.g., that a person lives in good objective conditions but considers his/her subjectively perceived quality of life to be bad.
Möjligheten finns alltså att exempelvis en person som lever under goda objektiva villkor anser att hans eller hennes subjektivt uppfattade livskvalitet är dålig.
Zapf calls this condition dissonance.
Zapf kallar detta tillstånd dissonans.
The opposite case, i.e. a person considering his/her subjective living conditions to be good despite bad objective living conditions, Zapf calls adaptation.
I motsatt fall, det vill säga om en person anser att hans eller hennes subjektiva livsvillkor är bra trots dåliga objektiva livsvillkor, kallas tillståndet adaptation.
When objective conditions as well as subjective feeling are good we have well-being, when they aré both bad we have deprivation.
När både objektiva villkor och subjektiv känsla är bra har man uppnått välbefinnande, och när båda är dåliga föreligger deprivation.
According to the literature, it is also possible to distinguish between the cognitive (Cantril 1965) and the affective components (Brandurn 1969, Bradburn and Caploviz 1965) of the subjective well-being.
Enligt litteraturen är det också möjligt att skilja mellan det subjektiva välbefinnandets kognitiva (Cantril 1965) och affektiva komponenter (Brandum 1969, Bradbum och Caploviz 1965).
The first regards the result of an individual comparative process of living goals, achievements and level of satisfaction, while the second is related to a more emotional and non-rational status of happiness.
De första syftar på resultatet av en individuell jämförande process av mål, uppnådda resultat och graden av tillfredsställelse, medan de andra avser ett mer känslomässigt och icke-rationellt tillstånd av lycka.
between individual and collective living conditions as well as the research of Galtung and Wirak (1976) and Inglehart (1977) oriented to the definition of primary and secondary needs and services, of materialist and postmaterialist values.
Vad gäller definitionen på livskvalitet är det också intressant att beakta de synsätt som Hauser och Lörcher (1973) och Gerson (1976) utgår ifrån, där man skiljer mellan individuella och kollektiva livsvillkor, samt forskning av Galtung och Wirak (1976) och Inglehart (1977) kring definitionen på primära och sekundära behov och tjänster av materialistiskt och post-materialistiskt värde.
The individualcollective approach primarily concerns the analysis of the level of living in terms of the distinction between personal conditions or desiderata and public structures or interests, while the primary-secondary, materialist-postmaterialist approaches can be compared with the already mentioned continuum material vs. nonmaterial needs (Nuvolati, 1998).
Den individuella-kollektiva metoden avser i första hand en analys av levnadsstandarden vad gäller åtskillnaden mellan personliga villkor eller önskemål, och samhälleliga strukturer eller intressen. Primära-sehmdära, materialistiska-post-materialistiska metoder kan däremot jämföras med den nämnda skalan materiella kontra icke-materiella behov (Nuvolati 1998).
Other models oriented to the analysis of quality of life can be formulated integrating the individualcollective dichotomy with the material-non material one.
Andra teorier kring analys av livskvalitet kan formuleras genom att man integrerar motsatsparet individuellt-kollektivt med materiellt-icke-materiellt.
An example of such approach is based on five dimensions (Nuvolati, 1993).
Ett exempel på ett sådant betraktelsesätt är grundat på fem dimensioner (Nuvolati 1993).
The first dimension primarily includes problems in connection with the availability and accessibility of public (or basic) services such as beds in hospitals, schools, social and transport services.
Den första dimensionen omfattar i första hand problem i samband med tillgången till och tillgängligheten av samhällsservice (eller grundläggande service), såsom sängar på sjukhus, skolor, social service och transporttjänster.
The second dimension concerns all the questions related to the personal or familial economic condition of people in terms of employment, income, housing, etc. All these aspects can be considered as material aspects.
Den andra dimensionen avser alla frågor i samband med befolkningens individuella ekonomiska eller familjeekonomiska villkor med avseende på sysselsättning, inkomst, bostad osv. Alla dessa aspekter kan betraktas som materiella aspelder.
Regarding the nonmaterial aspects - even though it is not always easy to make this separation as it is very difficult to distinguish between private and collective problems - wc have the organisation of the public services such as cinemas, theatres, sportive-recreational areas on the one hand and, on the other hand, the quantity and quality of the relationships between people in aprivate or familial context or at the micro-community level.
Vad gäller de icke-materiella aspekterna - även om det inte alltid är så lätt att skilja dessa aspekter åt eftersom det är mycket svårt att skilja mellan privata och kollektiva problem - kan man nämna samhällsservice som till exempel omfattar biografer, teatrar, idrotts- och rekreationsområden, å ena sidan, och å andra sidan kvantiteten och kvaliteten på förhållanden mellan människor i ett privat sammanhang och familjesammanhang eller på mikrosamhällsnivå.
The last dimension includes environmental variables regarding weather, tourist facilities, monuments and architecture, landscape, etc..
Den sista dimensionen omfattar miljövariabler såsom väder, faciliteter för turister, monument och arkitektur, landskap osv.
Looking at the evolution of research on the quality of life during the last twenty years an increasingly important contribution has been made by health studies (Naess, 1989).
Om man ser till utvecklingen inom livskvalitetsforskning under de senaste 20 åren har en allt större roll kommit att spelas av hälsostudicr (Naess 1989).
The trend from economic and sociological studies toward more psychological and medical studies testify the prevalence of the individualistic approach in terms of physical and mental adaptation of the subject to predetermined living conditions.
Trenden som går från ekonomiska och sociologiska studier mot mer psykologiska och medicinska studier vittnar om att det är vanligt med ett individualistiskt betraktelsesätt i fråga om fysisk och psykisk adaptation till förutbestämda livsvillkor.
This perspective does not mean to reduce the importance of the objective inputs, rather to verify the possible integration and conflicts existing between collective and individual needs.
Att utgå ifrån denna synvinkel betyder inte att man nedvärderar betydelsen av objektiva data, utan snarare att man kontrollerar om det möjligen föreligger integration och konflikter mellan kollektiva och individuella behov.
However, from a more practical point of view, all the models presented in this Section converge on a quite similar list of main concerns on quality of life.
Ur en mer praktisk synvinkel kan samtliga teorier som presenteras i detta kapitel samlas i en ganska enhetlig förteckning över de viktigaste aspekterna i fråga om livskvalitet.
Such concerns, presented in Table 1, are normally assumed as the most important to be considered to study quality of life.
Dessa aspekter, vilka framgår av tabell 1, antas normalt vara de viktigaste att ta hänsyn till då man studerar livskvaliteten.
They constitute the classical concerns along which many studies has been developed and that will be considered in the chapter 2.1.
De utgör de traditionella aspekter som varit utgångspunkten för en rad olika studier och detta kommer att tas upp i avsnitt 2.1.
The new frontiers
De nya forskningsfälten
Postmodernism and the cultural shift in the analysis of urban living conditions
Postmodernism och kulturell förändring i analysen av livsvillkor i städerna
Urban living conditions have been seen in several different lights in the course of history and in space, as the present cultural shift in Geography indicates.
Livsvillkoren i städerna har i tid och rum betraktats i ljuset av en rad olika faktorer, vilket den nuvarande kulturella förändringen inom geografin antyder.
European cities have become conscious of different problems and dimensions of life quality in different periods of time and in various nations, depending mainly on the demands for urban governance.
Man har i städerna i Europa under olika tidsperioder och i olika länder blivit medveten om olika problem och dimensioner av livskvaliteten, i huvudsak beroende på kravet på lokal förvaltning.
Planning regulations responded to health risks in the last century, and there was still an interest in hygiene standards in planning and the analysis of urban life at the beginning of the present century (Benevolo 1993).
Under förra århundradet tog man i plancringsbestämmelserna hänsyn till hälsorisker, och det fanns fortfarande ett intresse för hälsovårdsföreskrifter när man planerade och analyserade livet i städerna under början av detta århundrade (Benevolo 1993).
During the postwar period of reconstruction and then physical land-use planning, emphasis shifted towards land use, infrastructure and urban amenities - such as green areas, service land use, education, welfare and related space standards.
Under efterkrigstidens återuppbyggande och därefter fysiska planering av markanvändning flyttades tonvikten mot markanvändning, infrastruktur och anläggningar i städerna - som t.ex. grönområden, markanvändning för tjänster, utbildning, välfärd och liknande rumsliga standarder.
These are now left to the background in the current concerns of the postmodern city.
Dessa har nu hamnat i bakgrunden av de frågor som rör den postmoderna staden.
The re-invention of tradition and interest on global tourism have created a cultural shift in urban studies.
Återupptäckandet av tradition och intresset för global turism har gett upphov till en kulturell förändring i stadsstudiema.
One of the first impressive works in this new tradition, is Schorske's (1981) analysis for Vienna, discussing themes of life quality from the creation of the Ringstrasse to the forces shaping the cultural landscape of this city.
Ett av de första imponerande arbetena i denna nya tradition är Schorskes (1981) analys över Wien, med en diskussion kring teman som rör livskvalitet från tillkomsten av Ringstrasse till de krafter som formar stadens kulturella landskap.
The city is now analysed as a work of art, a representation and a text, which is considered as different for the different users and produces in it.
Staden analyseras nu som ett konstverk, en bild och en text, vilket anses vara annorlunda för dess olika användare och produkter.
The hard base of this turn to cultural and humanistic explorations, is the shift from planning to design and the concern for urban boosterism, competitiveness, but also sustainability.
Det prosaiska skälet till denna inriktning mot kulturellt och humanistiskt utforskande är steget från planering till utförande och omsorg om att marknadsföra staden och göra den konkurrenskraftig, men även hållbar.
New dimensions of urban living conditions are brought to the foreground as urban competition intensifies in the EU during the 1990s (Bailly et al. 1996; Jensen Butler et al. 1996).
Nya dimensioner av livsvillkoren i städerna uppmärksammas allt eftersom konkurrensen mellan städerna intensifieras i EU under 1990-talet (Bailly m.fl. 1996; JensenButlerm.fi. 1996).
The cultural turn in Geography and Urban studies, resurrects a tradition of research on the urban landscape, which has developed at a distance from urban governance concerns, but now tends to approach them.
Den kulturella inriktningen inom geografi och stadsstudier återskapar en tradition av forskning kring stadslandskapct, som har utvecklats oberoende av frågor som rör stadens förvaltning, men som nu tenderar att närma sig dessa.
This tradition was distinctly different during each of the postwar decades.
Denna tradition tog sig helt olika uttryck under vart och ett av efterkrigstidens årtionden.
In the 1960s, the anti-modernist Lowenthal (1961) with his "personal geographies" was much appreciated in urban landscape research (Jackson 1989: 20).
Under 1960talct var antimodernisten Lowenthal (1961) med sina "personliga geografier" mycket uppskattad inom forskningen om stadslandskap (Jackson 1989: 20).
Later on, the reading of the urban landscape is merged with humanistic rather than social concerns.
Senare införlivades uppfattningen av stadslandskapet med humanistiska snarare än sociala aspekter.
These gradually dominated the scene, in parallel with environmental concerns in Geography.
Dessa, tillsammans med miljöfrågor, kom successivt att bli dominerande inom geografin.
The cultural shift gains ground, slowly, during the late 1970s, when cultural geographers such as Ley and Samuels (1978), Tuan (1977), Gregory (1978) introduce the concept of "human agency" and transform Human Geography and the practice of urban governance.
- 17 - kulturgeografer såsom Ley och Samuels (1978), Tuan (1977) samt Gregory (1978) introducerade begreppet "mänsklig agens" och förändrade den mänskliga geografin och stadens sätt att förvaltas.
Landscape analysis departs from Lowenthal's (1961) subjectivism and reductionism, and turns its attention to inter-subjectivity and human creativity.
Landskapsanalysen har sin utgångspunkt i Lowenthals (1961) subjektivism och reduktionism, och är inriktad på intersubjektivitet och mänsklig kreativitet.
This is reflected in the departure from top-down policy in the regulation of the quality of life.
Detta återspeglas i att man frångått toppstyrningen i definitionen av livskvaliteten.
The grass-roots factor enters the scene, forcefully.
Gräsrotsfaktorn träder med kraft in på scenen.
A belated incorporation of ideas by Berger (1972) stresses that material landscapes are not neutral, but reflect relations of power and dominant "ways of seeing" (Zukin 1991).
Ett senkommet införlivande av Bergers (1972) idéer betonar att materiella landskap inte är neutrala, utan speglar maktförhållanden och dominerande "sätt att se" (Zukin 1991).
They are also constructed by representations and ideal versions in painting, poetry, but also academic discourse (Cosgrove and Daniels, 1988).
De skapas också av föreställningar och idealiska framställningar inom måleri, poesi och även inom akademisk diskurs (Cosgrove och Daniels 1988).
The tension between structure and agency, however, still holds strong.
Spänningen mellan struktur och verkande kraft är dock fortfarande stark.
In the 1980s, Harvey (1985) "reads" the landscape of capitalism within a definition of culture as sets of shared meanings, which are expressed in social practices in localities.
Under 1980-talet "tolkar" Harvey (1985) kapitalismens landskap inom ramen för en definition av kultur som uppsättningar av gemensamma uppfattningar, vilka uttrycks i det lokala sociala bruket.
meaning, and place (McDowell 1994: 146).
Inom den närbesläktade landskapsanalysskolan intresserar man sig för hur globaliseringen av kulturell produktion och konsumtion påverkar förhållandena mellan kulturell identitet, betydelse och plats (McDowell 1994: 146).
They analyse the processes by which symbols, rituals, behaviour and everyday social practices end up in a shared set of meanings, which to a large extent are place-specific.
Där analyseras de förfaranden genom vilka symboler, ritualer, beteende och vardagligt socialt bruk skapar ett gemensamt system av uppfattningar som i hög grad är platsspccifika.
Social rather than humanistic concerns predominate in this school, and social divisions in the city are targeted.
Sociala snarare än humanistiska frågor överväger inom denna skola som är inriktad på sociala skiljelinjer i staden.
The "reading" of modernist landscapes in the late 1980s synthesises these tendencies and in parallel introduces approaches which use postmodern views and approaches (Jackson 1989, Duncans 1988-90, Agnew 1989, Harvey 1989, Soja 1989, Shields 1991, Ford 1991, Mohanty 1991).
"Tolkningen" av modernistiska landskap under den senare delen av 1980-talet förenar dessa tendenser och inför parallellt med detta ansatser som använder sig av postmodernistiska synsätt och ansatser (Jackson 1989, Duncans 1988-90, Agnew 1989, Harvey 1989, Soja 1989, Shields 1991, Ford 1991, Mohanty 1991). Den nya ansatsen har utkristalliserats under 1990-talet, i samband med postmodernismen inom arkitekturen och stadsstudier.
It draws a sharp division from the modernization ethic in urban analysis and governance, which used to stress the values of order in the city.
Den utgör en skarp avgränsning från moderniseringsetiken i analys och förvaltning av städerna, vilken brukade betona värdet med ordning i städerna.
Modernism meant zoning, building regulations, order in space.
Modernism innebar att man skapade zoner, byggnadsföreskrifter och ordning i rummet.
These have recently become the targets of attack by proponents of postmodern urban environments, with the resurrection of work by Jacobs (1961), Lynch (1960), and others (see Ellin 1996).
Dessa faktorer har nyligen blivit måltavlor för angrepp från förespråkare av postmoderna storstadsmiljöer, med återupptagande av arbete av Jacobs (1961), Lynch (1960) m.fl. (se Ellin 1996).
This school stresses and encourages fragmentation, urban mosaics and the colourfulness of cultural difference as the aspects that improve urban quality of life (Harvey 1989, Leontidou 1993, Ellin 1996).
Inom denna skola betonas och uppmuntras fragmentering, stadsmosaiker och de kulturella skillnademas färgrikedom som aspekter som förbättrar livskvaliteten i städerna (Harvey 1989, Leontidou 1993, Ellin 1996).
During the period of modernism, urban theory was criticized as ethnocentric, in that it left out cities that have experienced different development trajectories than those of Europe and the USA.
Under den modernistiska perioden kritiserades storstadsteorierna för att vara ctnocentriska, i det att de utelämnade städer som hade genomgått en utveckling som skilde sig från den i Europa eller USA.
Cities of Southern Europe in particular, have not followed the development or shown the structure found in Anglo-American cities (Leontidou 1990, 1996a).
Framför allt städer i södra Europa har inte följt den utveckling eller uppvisat den struktur som man kan finna i angloamerikanska städer (Leontidou 1990, 1996a).
Researchers from the core of Europe and the USA often expressed confusion facing the particularities of Mediterranean cities in Europe and beyond: their characteristics defied modernism.
Forskare från kärnområdena i Europa och USA stod ofta förbryllade inför de särskilda drag som de europeiska medelhavsstäderna och städer bortom dessa uppvisar, då deras särdrag trotsade modernismen.
Some researchers blatantly attributed to cities like Rome or Athens a "precapitalist" pattern (White 1984: 161).
Vissa forskare gav rentav städer som Rom eller Aten ett "förkapitalistiskt" mönster (White 1984: 161).
This has been severely criticized in the light of both the urban political economy, dominated by the informal sector (Leontidou 1990), and of postmodern theory (Leontidou 1993, 1996, 1997).
Detta har kritiserats kraftigt i ljuset av både den storstadsekonomi som domineras av den informella sektorn (Leontidou 1990) och av postmodernistisk teori (Leontidou 1993, 1996, 1997).
Now, however, it has been established that South European cities have long evidenced traits of what is called postmodern urbanism: mixed land use, informal building procedures, and fragmentation of space (Leontidou 1990, 1993).
Nu har det dock fastställts att sydeuropeiska städer sedan lång tid tillbaka uppvisar lydliga drag av vad som kallas postmodem urbanism: blandad markanvändning, informella byggnadsförfaranden samt fragmentering av rummet (Leontidou 1990, 1993).
In the final end, it is probably deceptive to speak of "posf'-modernism for urban landscapes that have existed for a very long period.
När allt kommer omkring är det förmodligen missvisande att tala om "post"-modcrnism när det gäller stadslandskap som har funnits under mycket lång tid. Det var bara en