natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Without extremely costly investment, it is generally difficult to reduce noise emissions appreciably by carrying out works in the vicinity of airports.
Den tyska regeringen har bland annat angivit att Förbundsrepubliken Tyskland, som är en tätbefolkad stat, särskilt slår vakt om att dess befolkning skyddas mot för stora bulleremissioner.
The national authorities were thus entitled to consider that the number of aircraft not meeting the stricter noise standards was necessarily going to fall and, therefore, that the overall level of noise pollution could not fail to diminish gradually.
Bundesverwaltungsgericht har emellertid påpekat att i det mål den har att avgöra skulle de i förhållande till gemenskapsrättens miniminormer strängare bestämmelserna endast beröra flygplan från andra medlemsstater i gemenskapen.
Furthermore, the effectiveness of that policy of progressively eliminating from the national fleet aircraft not meeting the stricter noise standards would be undermined if their number could be increased, to an extent not foreseeable by the national authorities, by aircraft from other Member States.
Då den ifrågasatte om en sådan skillnad i behandling var tillåten på grund av att ägarna till flygplan som redan var registrerade i Tyskland "hade rättigheter som skulle skyddas", underställde den domstolen en tolkningsfråga.
Furthermore, the restriction, through stricter rules governing noise emissions from aircraft, on the possibility of registering an aircraft in Germany applies to all aircraft, new or used, irrespective of their origin, and does not prevent aircraft registered in another Member State from being used in Germany.
Det fordras enligt fast rättspraxis även att nationella bestämmelser som begränsar eller kan begränsa handeln inom gemenskapen står i proportion till syftet och att detta syfte inte skall kunna tillgodoses genom åtgärder som begränsar handeln inom gemenskapen i mindre utsträckning.
Legislation of the kind at issue in the main proceedings therefore does not appear to be disproportionate.
Bundesverwaltungsgericht önskar med sin fråga i huvudsak få reda på om artikel 30 i fördraget hindrar en nationell lagstiftning som för en första registrering inom landet av flygplan som tidigare varit registrerade i en annan medlemsstat föreskriver att strängare bullernormer skall gälla än dem som föreskrivs i direktivet, medan undantag görs för de flygplan som redan innan direktivet trädde i kraft var registrerade i landet.
'Article 30 of the EC Treaty does not preclude national legislation which makes the first registration in national territory of aircraft previously registered in another Member State conditional upon compliance with stricter noise standards than those laid down by Council Directive 80/51/EEC of 20 December 1979 on the limitation of noise emissions from subsonic aircraft, as amended by Council Directive 83/206/EEC of 21 April 1983, while exempting from those standards aircraft which obtained registration in national territory before that directive was implemented'
Vad beträffar införandet av strängare normer än dem som anges i direktivet, är det tillräckligt att, som den tyska regeringen har anfört, fastslå att det mest effektiva och lämpliga sättet att bekämpa bullerföroreningar från flygplan är att införa begränsningar i tillåtna bullernivåer. Det är i allmänhet svårt att i någon större omfattning begränsa bulleremissioner genom att utföra arbeten i närheten av flygplatser annat än till mycket stora kostnader.
Preliminary ruling (Social policy - Directive 80/987/EEC — Guarantee Outstanding claims) (Fifth Chamber) depending on the choice made by the Member States pursuant to Article 3(2).
För övrigt skulle ändamålsenligheten med politiken att gradvis utmönstra de flygplan ur den nationella flottan som inte iakttar de strängare bullernormerna äventyras, om flygplan från andra medlemsstater kunde öka detta antal i en omfattning som inte kunde förutses av de nationella myndigheterna.
By order of 18 March 1997, the Arrondissementsrechtbank te Alkmaar (Alkmaar District Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 4 of Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 ('the Directive').
De nationella myndigheterna har följaktligen med rätta kunnat anse att det antal flygplan som inte uppfyller de strängare bullernormerna med nödvändighet måste minska, och därmed skulle
The employer was declared insolvent on 21 April 1992; the insolvency procedure was closed several months late on the ground of lack of assets.
Sådana bestämmelser som dem som är aktuella i målet vid den nationella domstolen skall följaktligen inte anses oproportionerliga.
The Directive is intended to guarantee employees a minimum level of protection under Community law in the event of their employer's insolvency, without prejudice to more favourable provisions existing in the Member States.
"Artikel 30 i EG-fördraget hindrar inte en nationell lagstiftning som för en första registrering inom landet av flygplan som tidigare varit registrerade i en annan medlemsstat f öreskriver att strängare bullernormer skall gälla än dem som föreskrivs i rådets direktiv 80/51/EEG av den 20 december 1979 om begränsning av buller från underljudsluftfartyg, vilket ändrats genom rådets direktiv 83/206/EEG av den 21 april 1983, medan undantag görs för de flygplan som redan innan direktivet trädde i kraft var registrerade i landet."
Up to and including December 1990 Mr Regeling received his pay on the due date. Between 1 January and 1 August 1991, however, the employer paid him a fraction of his wages at irregular intervals.
Generaladvokaten G. Cosmas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 15 januari 1998.
On 1 July 1992 Mr Regeling claimed those arrears from the guarantee institution.
Han föreslog att domstolen skulle svara enligt följande:
By decision of 11 November 1993 the defendant rejected the application on the ground that Mr Regeling had no claim for wages in respect of the reference period, that is to say, 15 March to 25 July 1991, since the total amount of payments made by the employer during that period was greater than the applicant's entitlement to pay for the same period.
"Direktiv 80/51/EEG i dess lydelse enligt direktiv 83/206/EEG innehåller minimiregler beträffande de bullernivåer som skall uppfyllas av luftfartyg som skall inregistreras för första gången i medlemsstaterna och tillåter att medlemsstaterna inför strängare regler.
For that purpose, Article 3(1) of the Directive requires the Member States to take the measures necessary to ensure that guarantee institutions guarantee payment of employees' outstanding claims resulting from contracts of employment or employment relationships and relating to pay for the period prior to a given date; in accordance with Article 3(2), the date is, at the choice of the Member States, that of the onset of the employer's insolvency (first indent), or that of the notice of dismissal issued on account of insolvency (second indent) or that of the onset of the employer's insolvency or that on which the contract of employment or the employment relationship was discontinued on account of the employer's insolvency (third indent).
En nationell bestämmelse som genom tillämpning av den gemenskapsrättsliga specialbestämmelsen som nämnts ovan uppställer strängare begränsningar för buller från luftfartyg som är föremål för en första ansökan om registrering är förenlig med principen om fri rörlighet för varor i artikel 30 i EG-fördraget, även om bestämmelsen leder till att ett luftfartyg som redan är inregistrerat i en medlemsstat inte kan registreras i Tyskland, trots att luftfartyg av samma typ som redan var inregistrerade i Tyskland innan det ovannämnda direktivet antogs fortfar att vara registerade."
workers.
Utestående
The guarantee institutions are required, in principle, in accordance with Article 3(1) of the Directive, to guarantee payment of employees' outstanding claims relating to pay for the period prior to a given date.
Arrondissementsrechtbank te Alkmaar har genom beslut av den 18 mars 1997 ställt en fråga om tolkningen av artikel 4 i rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 (nedan kallat direktivet).
It would be contrary to the purpose of the Directive to interpret Article 4(2) in such a way that a worker in that situation is not entitled to the guarantee in respect of wages which he has in fact lost during the reference period.
Frågan har uppkommit i samband med en tvist mellan AG.R. Regeling (nedan kallad Regeling) och Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijverheid (styrelsen för verkstadsföreningen, nedan kallad garantiinstitutionen) angående beräkningen av den garanti som är föreskriven i direktivet.
Case C-171/96 Rui Alberto Pereira Roque v His Excellency the Lieutenant Governor of Jersey New accessions
Den 1 juli 1992 begärde Regeling hos garantiinstitutionen att utfå den ej utbetalade lönen.
Preliminary ruling (Free movement of persons —Act of Accession 1972 — Protocol No 3 concerning the Channel Islands and the Isle of Man — Jersey) (Full Court)
under denna period översteg de lönefordringar som han hade för samma period.
On that date, the Royal Court ordered the proceedings to be served on the Lieutenant Governor and the deportation order to be suspended.
bestämmelse tolkas restriktivt och i överensstämmelse med de sociala målen med direktivet som är att garantera ett minimum av skydd för alla arbetstagare.
By order of 11 April 1996, the Royal Court of Jersey referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 4 of Protocol No 3 on the Channel Islands and the Isle of Man (OJ, English Special Edition of 27 March 1972, p.
För det fall att en arbetstagare såsom i målet vid den nationella domstolen innehar fordringar som avser anställningsperioder som ligger före referensperioden skulle hänförandet av betalningar som arbetsgivaren har gjort under denna senare period till fordringar som uppkommit under denna period, oaktat att det föreligger tidigare fordringar som inte har betalats, få till följd att minimiskyddet som garanteras av direktivet skulle åsidosättas, vars beviljande vid ett sådant förhållande skulle bero på arbetsgivarens slumpartade eller avsiktliga beslut att göra eller inte göra vissa betalningar under referensperioden.
164; 'Protocol No 3') annexed to the Act concerning the Conditions of Accession of the Kingdom of Denmark, Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to the European Economic Community and to the European Atomic Energy Community and the Adjustments to the Treaties.
Det skulle förvisso strida mot målen med direktivet att tolka artikel 4.2 i direktivet på ett sådant sätt att en arbetstagare, i det sist beskrivna fallet, inte skulle kunna komma i åtnjutande av garantin för de löneförluster som han faktiskt har lidit under referensperioden.
Those questions were raised in proceedings between Mr Pereira Roque and His Excellency the Lieutenant Governor of Jersey ('the Lieutenant Governor') concerning the deportation order made by the latter against Mr Pereira Roque.
Det finns i detta avseende skäl att fastslå att garantiinstitutionerna principiellt sett i enlighet med artikel 3.1 i direktivet är skyldiga att garantera betalning av utestående fordringar som gäller lön för tiden före ett visst datum.
In its first question, the national court essentially asks whether the effect of the rule on equal treatment set out in Article 4 of Protocol No 3 is to prohibit the deportation from Jersey of nationals of a Member State other than the United Kingdom, since British citizens, including those who are not Channel klanders within the meaning of Article 6 of Protocol No 3, are not liable to be deported from Jersey.
"Artikel 4.2 i rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens skall tolkas på så sätt att, för det fall att en arbetstagare gentemot sin arbetsgivare samtidigt innehar f ordringar som avser anställningsperioder som ligger före den referensperiod som avses i denna bestämmelse och fordringar som hänför sig till själva referensperioden, skall löneutbetalningarna som arbetsgivaren gör under denna senare period i första hand hänföras till tidigare fordringar."
The main proceedings
Han föreslog följande svar:
That rule in Article 4 of Protocol No 3 applies in particular in the case of a deportation order made against him by the Jersey authorities.
Protokoll 3 om Kanalöarna och Isle of
In August 1993, Mr Pereira Roque obtained employment as a night porter at a Jersey hotel.
Han tilläts inresa utan restriktioner i enlighet med Section 7(1) i Immigration Act 1988 i Förenade kungariket.
In October 1993, he committed a theft at that hotel.
I augusti 1993 erhöll Rui Alberto Pereira Roque anställning som nattportier på ett hotell på Jersey.
After being dismissed from the hotel where he was working, Mr Pereira Roque was unable to find long-term employment until April 1994, when he obtained a job as a day porter in another Jersey hotel.
Eftersom han avskedades från det hotell där han arbetade lyckades Rui Alberto Pereira Roque inte få fast tjänst förrän i april 1994, då han anställdes som portier på ett annat hotell på Jersey.
On 20 October 1994, he was convicted of three thefts committed at that hotel in June of that year.
Den 20 oktober 1994 befanns Rui Alberto Pereira Roque skyldig till stöld vid tre tillfällen på detta hotell i juni samma år.
On 22 December 1994, the Lieutenant Governor of Jersey issued a deportation order against Mr Pereira Roque under Section 3(5)(b) of the United Kingdom Immigration Act 1971.
Den 22 december 1994 fattade Lieutenant Governor ett beslut om utvisning av Rui Alberto
That difference of treatment between a State's own nationals and those of other States derives from a principle of international law which precludes a State from denying its own nationals the right to enter its territory and reside there, and which the EC Treaty cannot be assumed to disregard in the context of relations between Member States.
den folkrättsliga princip enligt vilken en stat inte kan vägra sina egna medborgare rätten att få tillträde till dess territorium och att att vistas där, och som EG-fördraget i förhållandena mellan medlemsstaterna inte kan antas underkänna.
That principle must also be complied with in applying Article 4 of Protocol No 3.
Denna princip måste emellertid i lika hög grad respekteras vid tillämpningen av artikel 4 i protokoll 3.
Such an arbitrary distinction would be applied if a deportation order were made against a national of another Member State on the basis of an assessment of conduct which, when attributable to the nationals of the first State, does not give rise to repressive measures or other genuine and effective measures intended to combat such conduct.
Den 3 januari 1995 väckte Rui Alberto Pereira Roque talan vid Royal Court of Jersey och yrkade att beslutet om utvisning skulle återkallas eller förklaras ogiltigt och att verkställighet av beslutet inte skulle ske förrän det förelåg en dom i målet.
In the case of Jersey, that comparison must be made between the deportation order at issue in the main proceedings and the measures to which the same type of conduct gives rise when attributable to a citizen of the United Kingdom.
Royal Court beslutade samma dag att delge Lieutenant Governor talan och att beslutet om utvisning tills vidare inte fick verkställas.
Turning to Mr Pereira Roque's argument that the requirement of equal treatment should nevertheless be applied between citizens of the United Kingdom who are not Channel Islanders and nationals of other Member States, it is true that Protocol No 3 distinguishes citizens of the United Kingdom having certain links with the Channel Islands from other citizens of the United Kingdom.
När det gäller det argument som anförts av Rui Alberto Pereira Roque, att kravet på samma behandling inte desto mindre borde tillämpas på medborgare i Förenade kungariket, som inte är hemmahörande på Kanalöarna, och medborgare i andra medlemsstater, är det förvisso så att protokoll 3 skiljer mellan de medborgare i Förenade kungariket som har viss anknytning till Kanalöarna och andra medborgare i Förenade kungariket.
However, since Channel Islanders are British nationals, the distinction between them and other citizens of the United Kingdom cannot be likened to the difference in nationality between the nationals of two Member States.
Genom sin första fråga önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida regeln om likabehandling som föreskrivs i artikel 4 i protokoll 3 utgör hinder för utvisning från Jersey av medborgare i en annan medlemsstat än Förenade kungariket när brittiska medborgare, inklusive de som inte är hemmahörande på Kanalöarna i den mening som avses i artikel 6 i protokoll 3, inte kan utvisas därifrån.
In its third question, the national court asks whether Article 4 of Protocol No 3 prohibits the Jersey authorities from deporting a national of another Member State when the public policy considerations relied upon by those authorities would not in practice entail the deportation of that person from the United Kingdom.
Det kan emellertid konstateras att distinktionen mellan personer hemmahörande på Kanalöarna, som ju har brittiskt medborgarskap, och andra medborgare i Förenade kungariket inte kan likställas med skillnaden i medborgarskap mellan medborgare i två olika medlemsstater.
It follows from the above considerations that Article 4 of Protocol No 3 does not prohibit a difference of treatment resulting from the fact that a national of another Member State may be deported from Jersey under national legislation, whereas citizens of the United Kingdom, including those who are not Channel Islanders within the meaning of Article 6 of Protocol No 3, are not liable to deportation.
Såvitt Rui Alberto Pereira Roques situation bland annat omfattas av reglerna om fri rörlighet för arbetstagare inom de geografiska områden där fördraget är tillämpligt utan begränsningar, är den regel som föreskrivs i artikel 4 i protokoll 3 tillämplig på honom, även om medborgare i gemenskapen inte därigenom, på Kanalöarna, omfattas av reglerna om fri rörlighet för arbetstagare.
In so far as the Channel Island authorities may, in order to deport a national of another Member State, rely on reasons and considerations other than those laid down by Community law, the extension of the effects of a deportation order to the territory of the United Kingdom might have the indirect consequence of making the provisions of Community law on freedom of movement for persons no longer fully applicable there.
Mot bakgrund av vad ovan anförts följer att artikel 4 i protokoll 3 inte utgör hinder för den särbehandling som det innebär att en medborgare i en annan medlemsstat med stöd av nationell lagstiftning kan utvisas från Jersey, medan medborgare i Förenade kungariket, inklusive de som inte är hemmahörande på Kanalöarna i den mening som avses i artikel 6 i protokoll 3, inte kan utvisas därifrån.
In its second question, the national court essentially asks whether Article 4 of Protocol No 3 is to be interpreted as limiting the reasons for which a national of a Member State other than the United Kingdom may be deported from Jersey to those justified on grounds of public policy, public security or public health.
Genom sin andra fråga önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida artikel 4 i protokoll 3 skall tolkas på så sätt, att den begränsar de skäl som kan rättfärdiga en utvisning från Jersey av en medborgare i en annan medlemsstat än Förenade kungariket till att avse dem som grundas på hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa.
It is clear from Article 227(5)(c) of the Treaty and Protocol No 3 that those provisions are not intended to affect provisions of Community law concerning, in particular, the free movement of nationals of other Member States in the territory of the United Kingdom.
För att bedöma konsekvenserna av likabehandlingsprincipen, som föreskrivs i artikel 4 i protokoll 3, i en situation som den i målet vid den nationella domstolen, skall det erinras om att domstolen har slagit fast att undantagsbestämmelsen i artikel 48.3 i EG-fördraget ger medlemsstaterna rätt att under de i denna bestämmelse angivna omständigheterna vidta vissa åtgärder, som bland annat får grundas på hänsyn till allmän ordning, mot medborgare i andra medlemsstater.
They cannot therefore be interpreted in such a way that, as a result of the system they establish, the rights of nationals of other Member States would be weakened as regards entry to and residence in the territory of the United Kingdom.
Medlemsstaterna kan inte vidta dessa åtgärder mot sina egna medborgare, eftersom de inte kan utvisa sina egna medborgare från det nationella territoriet eller vägra dem inresa i detta.
The rule on equal treatment laid down by Article 4 of Protocol No 3 prohibits the Jersey authorities, even if difference of treatment between citizens of the United Kingdom and nationals of other Member States is allowed, from basing the exercise of their powers on
Regeln om likabehandling i artikel 4 i protokoll 3 utgör hinder för myndigheterna på Jersey, även om man måste tillåta särbehandling mellan medborgare i Förenade kungariket och medborgare i andra medlemsstater, att grunda
The rule on equal treatment set out in Article 4 of Protocol No 3 on the Channel Islands and the hie of Man annexed to the Act concerning the Conditions of Accession of the Kingdom of Denmark, Ireland, and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to the European Economic Community and to the European Atomic Energy Community and the Adjustments to the Treaties does not have the effect of prohibiting the deportation from Jersey of nationals of a Member State other than the United Kingdom, even though British citizens, including those who are not Channel Islanders within the meaning of Article 6 of Protocol No 3, are not liable to be deported from Jersey.
En sådan godtycklig skillnad skulle föreligga om utvisning av en medborgare i en annan medlemsstat skedde efter en bedömning av en viss form av uppträdande som den utvisande medlemsstaten inte söker förhindra genom repressiva eller andra faktiska och effektiva åtgärder när det gäller de egna medborgarna.
Article 4 of Protocol No 3 is not to be interpreted as limiting the reasons for which a national of a Member State other than the United Kingdom may be deported from Jersey to those justified on grounds of public policy, public security or public health, laid down by Artide 48(3) of the EC Treaty and set out in detail by Council Directive 64/221/EEC of 25 February 1964 on the coordination of special measures concerning the movement and residence of foreign nationals which are justified on grounds of public policy, public security or public health.
Såvitt myndigheterna på Kanalöarnas territorium kan stödja sig på andra skäl eller överväganden än de som föreskrivs i gemenskapsrätten för att utvisa en medborgare i en annan medlemsstat, skulle utsträckningen av utvisningens verkan till att avse Förenade kungarikets territorium indirekt kunna medföra att gemenskapsrättsliga bestämmelser om fri rörlighet för personer inte längre tillämpades fullt ut i Förenade kungariket.
Article 4 of Protocol No 3 does, however, prohibit the Jersey authorities from making a deportation order against a national of another Member State by reason of conduct which, when attributable to citizens of the United Kingdom, does not give rise on the part of the Jersey authorities to repressive measures or other genuine and effective measures intended to combat such conduct
I Jerseys fall skall denna jämförelse ske mellan den utvisning som är föremål för tvist i målet vid den nationella domstolen och de åtgärder som motsvarande uppträdande ger upphov till när det gäller en medborgare i Förenade kungariket.