natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5.5 Trends in Intergovernment Relations
Trender i kontakterna mellan olika förvaltningsnivåer
As a reaction to the electoral successes of the Vlaams Blok, urban environment policy has become one of the top priorities of the Flemish government (Peeters 1997).
Som en reaktion på valframgångarna för Vlaams Blok har de flamländska myndigheterna givit storstadspolitiken högsta prioritet (Peeters, 1997).
By improving living conditions in urban areas it is hoped that the ground can be cut away from underneath the extreme right.
Genom att förbättra stadsmiljön hoppas man ta bort grogrunden för högerextremismens.
The Flemish regional authority is taking initiatives in this area. It has drawn up a youth employment policy plan and a social stimulus fund, but is also urging town authorities to make their contribution.
Den flamländska regionala regeringen har tagit initiativ på detta område - man har utarbetat en plan för ungdomssysselsättning och en fond för sociala stimulansåtgärder - men uppmanar uttryckligen även stadsförvaltningarna att bidra till detta arbete.
Horizontal government is considered very positive in policy theory.
En övergripande politik ses som något positivt i den politiska teorin.
Working with covenants is also in keeping with the theory.
Att arbeta med avtal överensstämmer med denna politiska teori.
The practice of urban environment policy conforms to a great extent with horizontal policy theory, but this certainly does not apply to all areas where covenants and agreements are used.
Praxis för storstädemas miljöpolitik ligger i stort i linje med teorin om en övergripande politik, men detta gäller dock inte alla områden på vilka man arbetar med avtal och överenskommelser.
Maes (1997) asserts that interactivity in centrallocal relations only appears to have increased.
Rudolf Maes (1997) konstaterar att inslaget av samverkan i kontakterna mellan de centrala och lokala nivåerna endast har ökat skenbart.
In fact, he believes that there is still too much one-sidedness, uniformity, and hierarchy in relations.
I praktiken är kontakterna enligt honom alltför ensidiga, enhetliga och hierarkiska.
A municipal interest group writes that covenants are often a smokescreen.
En kommunal intresseorganisation skriver att avtal ofta skapar dimridåer.
The WSG stated in December 1997 that 'certainly the first generation of covenants were more like one-sided contracts'.
"Den första generationen avtal är i själva verket ensidiga kontrakt", hävdar WSG (december 1997).
The WSG is calling for an increase in the scope for local policy, which a number of developments have put under pressure.
WSG förespråkar ett större politiskt handlingsutrymme på lokal nivå, som inskränkts på grund av utvecklingen inom vissa områden, och hävdar bland annat att en rad uppgifter vältrats över på kommunerna.
Examples quoted are the tendency to foist tasks on municipalities, increasing enthusiasm for regulation at regional level, the increasing number of planning requirements, and the development of many new forms of supervision which block the expected lightening of the supervisory load (in the light of the 1993 supervision decree).
Det finns också ett ökat intresse för fler regleringar på regional nivå. De ökade kraven på planering och utveckling av ytterligare tillsynsformer, som syftar till att avlasta tillsynsmyndigheterna (med hänsyn till dekretet om tillsyn från 1993), har inte slagit igenom i praktiken.
The hierarchical mentality in intergovernment relations—as expressed in concepts such as 'subordinate tiers of government' and 'government under supervision'—has, many feel, not diminished with the régionalisation of Belgium and the increasing concern for government renewal.
Belgiens regionalisering och den ökade uppmärksamheten på forvaltningsmässig förnyelse har inte i någon högre grad påverkat den hierarkiska mentalitet som råder mellan olika förvaltningsorgan och som kommer till uttryck i begrepp som "underordnade organ" och "organ underställda förmyndare".
One involved party felt that many acts of higher levels of government, ostensibly aimed at 'renewal of government', actually tended to accentuate the degree of control exercised (Suykens, 1997b).
Enligt en av de berörda partema tenderar många av de högre myndighetemas åtgärder för att förnya förvaltningen ofta att öka inslaget av formynderi (Suykens, 1997b).
5.6 Towards a New Public Management
Mot ett nytt offentligt ledarskap
The growing interest in functional rationality and businesslike, efficient, and client-oriented working is generally lumped together in the international literature under the heading new public management (NPM).
Det ökade intresset för funktionell rationalitet och ett företagsmässigt, effektivt och kundorienterat arbete har i den internationella litteraturen mest benämnts "nytt offentligt ledarskap".
Subnational government in Belgium, and particularly in Flanders, is clearly in the grip of NPM and the values and practices associated with it.
Förvaltningen på lokal och regional nivå i Belgien, och då framför allt i Flandern, har påverkats i hög grad av det nya offentliga ledarskapet, dess värderingar och praxis.
The foundations were laid with the relatively large-scale reorganization of municipalities between 1950 and 1992.
Grunden lades i den relativt storskaliga nya kommunindelning som genomfördes mellan 1950 och 1992.
During this period the number of Belgian municipalities fell by no less than 73 per cent (for comparative purposes: in the Netherlands the number of municipalities declined by only 36 per cent).
Under denna period minskade antalet kommuner i Belgien med hela 73 % (som en jämförelse bör nämnas att antalet kommuner i Nederländerna endast minskade med 36 %).
possible, but also created problems in terms of external communications and internal management.
Den nya kommunindelningen möjliggjorde stordrift men skapade också problem i fråga om den extema kommunikationen och den intema förvaltningen.
Major financial intervention in the early 1980s accentuated the need for objective management.
De omfattande nedskärningarna i början av 80-talet förstärkte strävan mot en mer företagsmässig förvaltning.
The first step in this direction was a new municipal accounting system that became operational in 1995.
Som ett första steg utarbetades ett nytt kommunalt bokföringssystem som togs i drift under 1995.
There are doubts in the municipalities as to the renewing qualities of this system: the system is said to bring automation, but little in the way of modernization (in terms of devolution of government responsibilities, etc.).
Många på kommunal nivå tvivlar på att detta system innebär någon förnyelse - systemet medför endast en automatisering i stället fór en modernisering (i termer av decentralisering av politiska befogenheter och dylikt).
In other areas, however, renewal in unmistakable.
På andra områden går det dock inte att ta minste på förnyelsen.
Examples springing to mind are the rise of competitive and entrepreneurial thinking in urban government, growing autonomy and privatization, the development of self-management and public-private partnerships and the emergence of performance management and human resources policy.
Tanken går först och främst till den konkurrensinriktade entreprenörsanda som uppstått inom den kommunala förvaltningen, ökat självstyre och ökad privatisering, utveckling av självförvaltning och "offentlig-privata partnerskap" samt uppkomsten av "performance management" och en humankapitalpolitik.
During the current term of office, a number of large municipalities—Ghent, Louvain, and Antwerp—have initiated a radical internal reorganization.
Under innevarande mandatperiod har vissa stora kommuner - Gent, Leuven och Antwerpen - omorganiserat sin verksamhet radikalt.
The Antwerp municipality is now broken down into nine 'business units'.
Antwerpens kommun förvaltning är numera indelad i nio områdesenheter.
At the same time strenuous efforts are being made to increase the level of professionalism.
Samtidigt anstränger man sig för att öka professionalismen.
Businesslike professionals—an example being the district managers in towns—are gaining ground at the expense of purveyors of political favours, who for a long time dominated contacts with citizens.
Affärsmässiga proffs, såsom städemas "kvartermästare", syns alltmer i stället för de politiker som styrts av tjänster och gentjänster och som länge dominerat kontakterna med medborgarna.
5.7 The Beginnings of Partnership Democracy
Mot en partnerskapsdemokrati
Looking at the Netherlands, we can see that NPM and joint policymaking have enjoyed popularity at different times.
Ser man till Nederländerna är det tydligt att det nya offentliga ledarskapet och samarbetet inom politiken varit mycket populära inslag under vissa perioder.
In Belgium the two are running in parallel, with a slight preference for NPM.
I Belgien har dessa två begrepp införts parallellt och man tycks i viss mån ha föredragit det nya offentliga ledarskapet.
Interactivity is not stressed so much in Belgium, as links between politicians and citizens have always been close and should, some feel, be given less emphasis.
Samspelet inom politiken betonas inte i lika hög grad i Belgien, eftersom vissa bedömare menar att de starkare band som alltid funnits mellan medborgarna och politikerna, bör ges mindre uppmärksamhet.
Interesting examples of businesslike joint policy making can be found in Antwerp and Ghent.
Antwerpen och Genk är intressanta exempel på "affärsmässigt samarbete".
Genk provides illuminating examples of a combination of businesslike and district-oriented working methods.
Genk är ett upplysande exempel på en kombination av affärsmässigt och stadsdelsorienterat arbete.
Government is being brought closer to citizens' lives, but at the same time also made more objective.
Politiken har kommit närmare medborgarnas vardag men också blivit mer affärsmässigt inriktad.
The Genk approach is supported by structural discussions, steering groups, and district managers, and conditions for this are relatively favourable (a stable political situation combined with a strong mayor).
Genks arbetssätt bygger mycket på strukturdiskussioner, styrgrupper och kvartermästarnas arbete, och" förutsättningarna tycks vara relativt goda (en stabil politisk situation kombinerad med en stark borgmästare).
A similar combination can be found in Antwerp.
En liknande kombination hittar man även i Antwerpen.
On the one hand the municipality is pressing ahead with making the organization more businesslike.
Kommunen eftersträvar å ena sidan en alltmer företagsmässig organisation.
An example is the establishment of 'business units' referred to above, which undoubtedly contributed to the town secretary being elected government manager of the year.
Ett exempel är ovannämnda områdesenheter, som utan tvivel bidrog till att kommunsekreteraren valdes till årets förvaltningstjänsteman.
At the same time the municipality attaches great importance to grass roots work, with a specific level of cooperation (joint policy-making) being sought between government and citizen.
Kommunen har å andra sidan fäst stor vikt vid det stadsdelsorienterade arbetet och försökt få till stånd ett konkret samarbete mellan politiker och medborgare.
A number of sectors within the Antwerp organization are now working in a district-oriented way.
Verksamheten inom ett antal enheter i Antwerpens kommunala organisation är nu stadsdelsorienterad.
And this is necessary since the Antwerp local government area was substantially increased as a result of merger in 1981.
Detta är också en nödvändighet, eftersom Antwerpens kommunala myndigheter vuxit markant sedan sammanslagningen 1981.
decentralization within the Antwerp urban area has been intensively discussed.
Sedan en tid tillbaka finns det planer på att införa kommundelsnämnder för att öka decentraliseringen i Antwerpen.
In other towns this is not an issue.
I andra städer förekommer över huvud taget inga som helst diskussioner i denna riktning.
It is typical of Belgium that calls for 'partnership democracy' often go hand in hand with calls for strong democratic leadership (Suykens 1997a).
Typiskt för Belgien är att kraven på partnerskapsdemokrati ofta går hand i hand med kraven på ett starkt demokratiskt ledarskap (Suykens, 1997a).
The Belgians are less inclined than the Dutch to shrink away from a central leadership role.
Belgarna är inte lika negativa till en central styrande roll som till exempel nederländama.
There are, however, often different ideas as to who should fill this role.
När det gäller vem som skall spela denna roll går dock uppfattningarna isär.
The phrase 'government by the municipality' is often bandied about.
Det talas ofta om "kommunen som regissör".
And yet the municipalities are still often seen as the implementers of regional policy.
Trots detta är det ofta kommunerna som skall verkställa den regionala politiken.
Flanders has clearly progressed further than Wallonia.
I beskrivningen av "bästa praxis" och reformtrender på lokal och regional nivå omnämns Flandern mycket oftare än Vallonien.
This coincides with the practice of political and government renewal in Belgium.
Detta hänger samman med förnyelsen av politiken och förvaltningen i Belgien.
In general, it can be said that Flanders wishes to reform itself faster and more radically than Wallonia, which in some cases is clearly applying the brakes to reform initiatives, such as the defederalisation/regionalisation of the law on municipalities, which commands a high level support in Flanders.
Rent generellt kan man konstatera att man i Flandern vill genomföra reformer snabbare och mer djupgående än Vallonien, där man till och med försöker att bromsa vissa reformförslag om exempelvis minskad federalisering/ökad regionalisering i kommunallagen ­ något som har starkt stöd i Flandern.
In the mid-nineteenth century, the Danish system of government underwent dramatic changes.
Under mitten av 1800-talet gick det danska statsskicket igenom dramatiska förändringar.
A two-hundred-year period of royal autocracy was replaced by a system of government based on one of the most modern constitutions of the time.
En tvåhundra år lång period av kungligt envälde ersattes av ett styre som baserades på en av sin tids mest moderna konstitutioner.
By popular demand, reinforced by the revolutionary tensions in contemporary Europe, the King agreed in 1849 to share his own powers with a new two-chamber assembly.
Som ett resultat av folkliga krav, som förstärkts av de revolutionära stämningarna i det samtida Europa, gick kungen 1849 med på att dela sin makt med ett nytt parlament med två kammare.
Voting rights were granted to approximately 75 per cent of adult men.
Rösträtt gavs till ungefär 75 % av alla vuxna män.
Amongst those excluded were those in receipt of poor relief.
Bland dem som uteslöts var de som fick fattighjälp.
A setback to the development of democracy came in the wake of the 1864 war, when Denmark lost Schleswig and Holstein to Prussia.
Ett bakslag för demokratins framväxt kom efter 1864 års krig, då Danmark förlorade Slesvig och Holstein till Preussen.
The Conservatives managed to achieve a constitutional revision, whereby voting rights to the upper chamber were restricted.
De konservativa lyckades genomdriva en konstitutionell översyn, genom vilken rösträtten till den övre kammaren begränsades.
This reduced the influence of the popular vote and delayed the introduction of parliamentarism until the first years of the twentieth century.
Detta minskade de folkliga röstemas inflytande och försenade införandet av parlamentarismen fram till 1900-talets första år.
However, the final establishment of universal suffrage took place in 1915 (Petersson 1994; Hastrup 1994).
Det slutliga införandet av allmän rösträtt för både män och kvinnor ägde ram 1915 (Petersson 1994, Hastrup, 1994).
The constitutional changes of the mid-nineteenth century have been taken as a symptom of the suddenness in the Danish transition to democracy (Rokkan 1970).
De konstitutionella förändringarna i mitten av 1800-talet har tagits som ett tecken på hur plötslig den danska övergången till demokrati var (Rokkan, 1970).
However, although important steps were taken in 1849, the process towards democracy was gradual and took almost a century (Svensson 1996).
Även om stora steg togs 1949 gick dock processen mot demokrati stegvis och ägde ram under en tidsrymd som nästan motsvarar ett sekel (Svensson, 1996).
Once the conflicts over democracy were resolved, a certain amount of consensus developed in the Danish polity.
När konflikterna kring demokratin var avklarade utvecklades ett visst mått av samförstånd i det danska politiska livet.
As in other Nordic countries, economic growth and the creation of a comprehensive welfare system, together with corporatism and cooperation across political lines, contributed to this sense of agreement.
Liksom i de övriga nordiska länderna bidrog ekonomisk tillväxt och skapandet av ett omfattande välfärdssystem tillsammans med korporativism och samarbete över de politiska block gränserna till denna känsla av samförstånd.
However, by the 1970s, symptoms of an economic and political crisis had emerged.
Under 1970-talet började emellertid tecken på en ekonomisk och politisk kris att visa sig.
Economic problems, including rising unemployment developed at the same time as the established political parties ran into trouble.
Ekonomiska problem inklusive stigande arbetslöshet utvecklades samtidigt som de etablerade partierna fick bekymmer.
New parties emerged, and it became even more difficult to create stable governments.
Nya partier uppstod och det blev ännu mer problematiskt att tillsätta stabila regeringar.
Denmark shares the main characteristics of the Nordic model of politics and society, but it is, at the same time, clearly its southernmost outpost.
Danmark uppvisar den nordiska modellens politiska och samhälleliga huvuddrag men är samtidigt tydligt dess sydligaste utpost.
The size of the public sector, the extensive welfare commitments, the corporatist arrangements, and the relative social and ethnic homogeneity are features that Denmark has in common with Sweden, Norway, and Finland.
Den offentliga sektoms storlek, de omfattande sociala åtagandena, de korporativa lösningarna och den relativa sociala och befolkningsmässiga homogeniteten är drag som Danmark har gemensamt med Sverige, Norge och Finland.
However, Danish society is also a
Det danska samhället är emellertid också ett särfall (Petersson, 1994).
Industrialisation came earlier, but farming still retains a strong position.
barnomsorg och äldreomsorg.
Private provision of, for example, pensions and social care is also more common.
Privata lösningar för till exempel pensioner och socialvård är också vanligare.
The transformation of the welfare system started early in Denmark, as it was hit by economic problems already in the early 1970s.
Omvandlingen av välfärdssystemet började tidigt i Danmark, eftersom landet drabbades av ekonomiska svårigheter redan under det tidiga 70-talet.
The Danish membership of the European Community since 1973 has further reoriented Denmark towards the continent.
Det danska medlemskapet i Europeiska gemenskapen från 1973 har lett till en ytterligare orientering mot kontinenten.
The Danish system of democracy has certain specific hallmarks.
I det danska demokratiska systemet framstår ett antal drag som särskilt utmärkande.
Denmark has a distinct tradition of public involvement in political decisionmaking in at least two respects.
Danmark har en tydlig tradition av allmänhetens delaktighet i politiskt beslutsfattande i åtminstone två avseenden.
First, at national level, there has been a considerable use of public referendums.
För det första har man på nationell nivå relativt ofta tillgripit folkomrösmingar.
Since 1915, when the Danish constitution made provisions for this form of direct democracy, seventeen referendums have been held.
Sedan 1915, då det i den danska konstitutionen infördes bestämmelser för denna form av direkt demokrati, har 17 folkomröstningar hållits.
During recent years, the successive transfers of decisionmaking powers to the EU are subject to binding (as opposed to advisory) referendums.
Under senare år har den successiva överföringen av beslutsfattande makt till EU varit föremål för bindande (i motsats till rådgivande) folkomröstningar.
The Constitution requires such referendums also in other situations, for example to change the constitution or to alter the voting age.
Sådana folkomröstningar föreskrivs i konstitutionen också i andra situationer, till exempel för att ändra konstitutionen eller ändra rösträttsåldern.
In addition, referendums may be called upon by a minority in parliament as a way of blocking bills outside the fields of finance, taxation, and international law.
Dessutom kan en minoritet i folketinget (parlamentet) begära en folk omröstning för att på så sätt stoppa lagförslag som inte berör ekonomi, beskattning och internationell rätt.
If 30 per cent of the electorate votes against the bill, it will not come into force.
Om 30 % av de röstberättigade röstar emot den föreslagna lagen kommer den inte att träda i kraft.
This was used in 1963 by the non-socialist opposition, which managed to stop new land-use laws.
Detta användes av den icke-socialistiska oppositionen 1963 som lyckades stoppa nya lagar om markanvändning.
Advisory public referendums may be held in any matter.
Rådgivande folkomröstningar kan genomföras i alla frågor.
Generally, direct-democracy methods are only regarded as legitimate in certain areas, such as the relationship with the EU, whereas representative democratic forms are favoured in overarching national decisions (Madsen, Nielsen, and Sjöblom 1995).
I allmänhet anses direktdemokratimetoder bara vara legitima inom vissa områden, såsom relationerna till EU, medan de representativa demokratiska formerna används i nationella övergripande beslut (Madsen, Nielsen och Sjöblom, 1996).
The second form of public involvement is through the extensive practice of user influence.
Den andra formen av allmänhetens delaktighet tar sig uttryck i omfattande brukarinflytande.
This is particularly developed and actually compulsory in relation to schools and day nurseries.
Detta är särskilt utvecklat och i själva verket obligatoriskt när det gäller skolor och daghem.
Each institution is run by a board, through which parents, who represent the users, have influence on the decisionmaking process.
Varje institution styrs av en styrelse i vilken föräldrarna, som representerar brukarna, har inflytande på beslutsfattandet.
The present system was introduced in 1990, but is based on a long tradition of parental involvement in the Danish school system (Lindbom 1995).
Det nuvarande systemet infördes 1990, men grundar sig på en lång tradition av föräldrainflytande i det danska skolsystemet (Lindbom, 1995).
At the moment there are 1,700 boards in primary schools arid 4,300 in day nurseries and the model of user influence is also being developed in old people's homes.
För närvarande finns det 1 700 styrelser i grundskolorna och 4 300 på daghem och modellen för brukarinflytande utvecklas också för ålderdomshem.
The development has been gradual, but it can now be regarded as a comprehensive reform movement (Floris and Bidsted 1996).
Utvecklingen har skett stegvis men kan nu ses som en omfattande reformrörelse (Floris och Bidsted, 1996).
The increasing presence of user influence is seen, by some observers, as a way of developing an alternative to the traditional forms of representative democracy (Sørensen 1995).
Den ökade närvaron av brukarinflytande ses av många observatörer som ett sätt att utveckla ett alternativ till de traditionella formerna av representativ demokrati (Sørensen, 1995).
1.2 Democracy at Regional and Local Levels
Demokratin på lokal och regional nivå
The Danish system of local and regional government has its roots in the Middle Ages, but a feudal system and the period of royal autocracy put effective limits on local self-government in both towns and countryside until the early nineteeth century.
Det danska systemet för lokalt och regionalt styre har sina rötter i medeltiden, men det feodala systemet och perioden av kungligt envälde begränsade effektivt lokalt självstyre både i städerna och på landsbygden fram till det tidiga 1800talet.