natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Union must therefore be able to extend as necessary across those borders the protection of its citizens against such scourges, and provide them with a high level of safety.
Unionen måste därför kunna skydda medborgarna över nationsgränserna och garantera dem en hög säkerhetsnivå.
Responding to these concerns, the draft Treaty foresees: improvements in cooperation between police, customs and judicial authorities; enhancement of the role of Europol (the European Police Office); and greater involvement by the European Parliament and the Court of Justice.
För att möta detta behov föreskrivs i fördragsutkastet förbättrat samarbete mellan polis, tull och rättsväsende, förstärkning av Europol (Europeiska polisbyrån), samt ökat deltagande från Europaparlamentet och Europeiska gemenskapernas domstol.
These developments will build on what has been achieved so far.
Denna utveckling kommer att bygga pä vad som hittills uppnåtts.
Hubs of the drug trade in Europe
Centrum för narkotikahandeln i Europa
Towns involved in drug trafficking
Städer med narkotika handel
Central Europe and Baltic area
Centraleuropa och Baltikum
Action against drug supply has international, European and national dimensions.
Åtgärderna för att minska narkotikatillgången har vidtagits på internationell, europeisk och nationell nivå.
In 1987 the United Nations held a world conference on drug trafficking, where the European Community was represented.
Är 1987 höll Förenta nationerna en världskonferens om narkotikahandeln, vid vilken Europeiska gemenskapen var representerad.
This conference prompted the European Parliament into supporting the international fight against drugs with a financial contribution of ECU 5 million.
Konferensen fick Europaparlamentet att stödja den internationella kampen mot narkotika genom ett ekonomiskt bidrag på fem miljoner ecu.
In 1988 the Community signed the United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances ('Vienna Convention').
År 1988 undertecknade gemenskapen Förenta nationernas konvention om bekämpande av illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen (den s.k. Wienkonventionen).
More specifically in the European context, the stimulus for much of the EU's cooperation against drug trafficking was the Single European Act of 1987.
För Europas del var Europeiska enhetsakten från år 1987 en av de viktigaste drivkrafterna för EU-samarbetet mot narkotikahandeln.
The Act established the concept of a single market within the borders of the European Community, which would allow for the free movement of people, services, capital and goods.
Genom enhetsakten infördes tanken på en inre marknad som skulle ge fri rörlighet för människor, tjänster, kapital och varor inom Europeiska gemenskapens gränser.
The EU has taken action to prevent drug traffickers using 'free movement' for their own ends.
EU har vidtagit åtgärder för att hindra narkotikahandlarna från att utnyttja den fria rörligheten för sina egna syften.
This action has taken three main forms:
Dessa åtgärder har tre huvuddelar:
> police cooperation against drug trafficking whenever it involves two or more Member States, and customs cooperation; > action against money laundering, to prevent traffickers being able first to hide and then to enjoy the profits of their crimes; > and action against diversion of precursors (meaning the utilization of otherwise legal chemicals to make illegal drugs). >
Åtgärder mot penningtvätt för att förhindra narkotikahandlarna från att först kunna dölja och sedan dra fördel av sina brott.
Police cooperation: Europol
Polissamarbete: Europol
The Europol Convention lays down Europol's primary objective — to improve the effectiveness and cooperation of the appropriate authorities in the Member States to combat specific forms of organized crime affecting the EU.
I Europolkonventionen fastställs Europols främsta mål, nämligen att förbättra effektiviteten och samarbetet mellan de olika myndigheterna i medlemsstaterna i kampen mot vissa former av organiserad brottslighet som drabbar EU.
The Europol Drugs Unit was the first element of Europol to begin its work, in 1994, as a nonoperational unit.
Europols narkotikaenhet blev den första verksamma enheten inom Europol. Den upprättades år 1994 som en icke-operativ enhet.
Europol supports the work of the police and other appropriate authorities in the Member States, ensuring among other things:
Europol stödjer polisens och andra nationella myndigheters arbete och har bland annat ansvar för
> the exchange and analysis of intelligence on drug trafficking; > training for members of police forces and related agencies. Based in The Hague in the Netherlands, Europol is made up of both liaison officers and its own staff.
> utbyte och analys av information om narkotikahandel, > utbildning av medarbetare inom polisen och andra behöriga myndigheter. Europol är placerat i Haag i Nederländerna och består både av samordningspersonal och egen personal.
It acts as a focus for the exchange of information between the police forces of the Member States, but it is not a 'super force', able to pursue criminals from one country to another.
Europol fungerar som en knutpunkt för informationsutbyte mellan medlemsstaternas polisstyrkor, men den är inte någon "superstyrka" som kan förfölja brottslingar från ett land till ett annat.
Action against money laundering
Åtgärder mot penningtvätt
Just as drugs and traffickers can move from country to country, so too can money.
Det är inte bara narkotika och narkotikahandlare som kan flyttas från land till land, utan också pengar.
In our electronic age, vast amounts of money can and do move around the world in seconds.
I vår elektroniska tidsålder flyttas enorma summor över hela världen på några sekunder.
'Dirty' money — the profits of crime, including the profits of drug trafficking — can easily be mixed with clean money from legitimate transactions.
"Svarta" pengar, dvs. inkomsterna från brott (inklusive vinsterna från narkotikahandeln), kan lätt blandas med "vita" pengar från lagliga transaktioner.
As this money distances itself from its sources, sometimes going through international financial centres where controls are less than strict, it finally comes out looking indistinguishable from legally obtained money.
När pengarna avlägsnas från källan, ibland via internationella finansinstitut där kontrollen är allt annat än sträng, går det till slut inte att skilja dem från pengar som tjänats på lagligt sätt.
This is 'money laundering'.
Det är detta som kallas penningtvätt.
Traffickers and other criminals launder their profits in order to be able to spend it on a luxurious lifestyle — or to invest it in parts of the legitimate economy.
Narkotikahandlare och andra brottslingar tvättar sina vinster så att de kan spendera dem på ett liv i lyx, eller för att investera dem i den lagliga ekonomiska sektorn.
This distorts the financial sector and could undermine whole national economies.
Detta snedvrider den finansiella sektorn och skulle kunna undergräva hela nationella ekonomier.
Processors and national intermediaries 15%
Vem tjänar mest pá den illegala narkotikahandeln?
To counter this, the European Community has maintained a keen interest in making sure that financial institutions, such as banks, report suspicious financial transactions.
För att motarbeta detta har Europeiska gemenskapen varit mycket aktiv för att se till att finansinstitut som exempelvis banker rapporterar misstänkta finansiella transaktioner.
A directive, adopted in 1991, requires Member States to take action to ensure that the financial system is protected against money laundering: a^k
Enligt ett direktiv som antogs år 1991 ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att se till att finanssystemet skyddas mot penningtvätt:
Distributors in consumer
Kurirer och internatione
> Financial institutions are required to ask for details of customers' identity, to keep transaction records, and to provide information to the authorities if there are any grounds for suspicion. Source: Atlas mondial des drogues.
Finansinstitut är skyldiga att kräva att deras kunder stärker sin identitet, och de ska bevara transaktionshandlingar och lämna upplysningar till myndigheterna om det finns anledning till misstankar.
> And bank secrecy must be lifted whenever money laundering is suspected. This means that banks have to give the authorities access to information about the account of any customer who is suspected of involvement in laundering money from drug trafficking. The European Parliament takes a very close interest in efforts to prevent money laundering.
Banksekretessen måste hävas vid varje misstanke om penningtvätt. Detta innebär att bankerna måste ge myndigheterna tillgång till uppgifter om konton och dylikt om en kund är misstänkt för att vara inblandad i penningtvätt i samband med narkotikahandel.
It has discussed how best to bring non-financial professions under the provisions of the money laundering directive.
Europaparlamentet har visat ett stort intresse för ansträngningarna att hindra penningtvätt.
It is also pushing for the widening of the law to include new offences.
Parlamentet arbetar också för att få till stånd en utvidgning av lagen så att den omfattar nya brott.
Apart from these Community aspects, the EU Member States, with the support of the Europol Drugs Unit, are working on several projects for the improvement of cooperation between law enforcement services.
Utöver dessa gemenskapsåtgärder arbetar EU­medlemsstaterna på flera projekt för att förbättra samarbetet mellan olika polismyndigheter.
On a broader international front, the European Commission participates in the Financial Action Task Force (FATF).
På det internationella planet deltar Europeiska kommissionen i OECD:s arbetsgrupp för internationella finansiella åtgärder (Financial Action Task Force, FATF).
Set up in 1989 and run from the offices of the Organization for Economic Cooperation and Development (OECD), the task force is an international body whose purpose is to develop and promote policies to prevent money laundering.
Den inrättades år 1989 och drivs från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD) kontor. Arbetsgruppen är ett internationellt organ vars uppgift är att utveckla och främja olika metoder för att hindra penningtvätt.
The FATF has drawn up 40 recommendations, setting out the basic framework for anti-laundering efforts.
FATF har utarbetat 40 rekommendationer, som bildar en grund för insatserna för att förhindra penningtvätt.
These recommendations cover the criminal justice system and law enforcement, regulation of the financial system, and international cooperation.
Rekommendationerna gäller rätts­ och polisväsende, reglering av finanssystemet och internationellt samarbete.
Action against precursor chemicals
Åtgärder mot kemiska prekursorer
Precursors are chemicals, sometimes quite common ones, that may be used perfectly legally in chemical industries throughout the world.
Prekursorer är kemiska ämnen ­ ibland ganska vanliga sådana ­ som kan användas helt lagligt i den kemiska industrin världen över.
However, there is a considerable problem of such chemicals being diverted to improper use — such as the synthesis of drugs (amphetamines, 'ecstasy', etc.), or the refining of drugs from plant matter (for example, from coca plant to cocaine, or from opium to heroin).
Det stora problemet är emellertid att dessa kemiska ämnen också kan användas i illegala syften, till exempel framställning av syntetiska narkotikapreparat (amfetaminer, "ecstasy" osv.) eller raffinering av narkotika från växtråvara (t.ex. från koka till kokain eller från opium till heroin).
As part of its responsibility over commercial policy, the European Community has for some time been able to use its regulatory powers to control the trade in and manufacture of precursor chemicals.
Genom sitt ansvar för handelspolitiken har Europeiska gemenskapen ganska länge kunnat använda sina lagstiftningsbefogenheter för att kontrollera handeln med och tillverkningen av prekursorer.
The Community had turned its full attention to precursors from the time it became involved in negotiations leading up to the signing of the 'Vienna Convention' on drug trafficking.
Gemenskapen uppmärksammade till fullo problemet med prekursorer när den deltog i de förhandlingar som ledde fram till att Wienkonventionen om narkotikahandel undertecknades.
This interest took practical effect, in 1990, through European Community regulations and directives, controlling and monitoring the placing on the market of substances used in the illicit manufacturing of narcotic drugs and psychotropic substances as well as the diversion of precursors in international trade.
Detta intresse tog sig konkreta uttryck år 1990 genom gemenskapsförordningar och ­direktiv om kontroll och övervakning av saluföringen av substanser som används vid illegal framställning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen, samt avledning av prekursorer i den internationella handeln.
Several systems support this policy:
Det finns flera system för att stödja detta:
> in 1994, Prexco was set up, a Union-wide computer network which allows Member States to check precursor exports from the Community to other countries, because these chemicals might be used to produce illegal drugs; Λ
År 1994 inrättades PREXCO, ett unionstäckande datornätverk som gör det möjligt för medlemsstaterna att kontrollera exporten av prekursorer från gemenskapen till andra länder, eftersom dessa kemikalier kan användas i tillverkningen av illegala droger.
> there is also a network which allows public health authorities, as well as the police, to exchange information on precursors with customs — the SCENT e-mail network. A further electronic network gives access to sensitive customs databases — the customs information system. The Commission has tightened up the rules on the level of details required from the manufacturers and exporters when applying for precursor export licences.
Det finns också ett e­postnätverk, SCENT, som gör det möjligt för hälsomyndigheter och polis att utbyta information om prekursorer med tullen. Det finns ytterligare ett elektroniskt nätverk som ger tillgång till känsliga tulldatabaser: Systemet för tullinformation (CIS).
It has also begun to involve the industry in its deliberations, thus extending the cooperative ethos outside the narrow bounds of the criminal justice system.
Den har också börjat låta industrin delta i överläggningarna, för att på så sätt få till stånd ett samarbete som går utöver de snäva gränserna för rättsväsendet.
And the EU has extended anti-precursor action beyond its own borders (see international section).
EU har också utvidgat sina åtgärder mot prekursorer utanför sina gränser (se det internationella avsnittet nedan).
During 1996, Member States took steps to improve practical aspects of cooperation against drug trafficking and drug tourism, and to make penalties more similar in the Member States.
Under 1996 vidtog medlemsstaterna åtgärder för att förbättra de praktiska aspekterna av samarbetet mot narkotikahandeln och drogturismen och för att göra straffen mer lika i medlemsstaterna^ y yr
Agreement has been reached to examine ways in which the administrative procedures of police services and customs could be made more compatible, so that cooperation against drug trafficking can be made swifter and more effective.
Man har kommit överens om att undersöka hur de olika polis- och tullmyndigheternas administrativa förfaranden ska kunna göras mer likartade, så att samarbetet mot narkotikahandeln blir snabbare och mer effektivt.
At present, the diversity of forms of organization and working methods can impede cooperation, and the Member States have committed themselves to reducing these obstacles.
I nuläget kan samarbetet hindras av att organisationsformerna och arbetsmetoderna är så olika. Medlemsstaterna har åtagit sig att minska dessa hinder.
Cooperation with the private sector is also being stepped up, through memoranda of understanding between customs and businesses.
Aven samarbetet med den privata sektorn håller på att intensifieras genom överenskommelser mellan tullmyndigheterna och företagen.
This is not only a European trend, but also an international one — as a letter written to the London-based Financial Times newspaper by the Secretary-General of the Paris-based International Chamber of Commerce (ICC) makes clear:
Denna trend finns inte bara i Europa, utan är internationell, vilket tydligt framgår av ett brev till den Londonbaserade tidningen Financial Times från generalsekreteraren i Internationella handelskammaren (ICC) i Paris:
'The ICC's role would be to encourage its thousands of member companies all over the world to implement anti-smuggling programmes in partnership with customs.
"ICC:s roll skulle vara att uppmuntra sina tusentals medlemsföretag världen över att genomföra antismugglingsprogram tillsammans med tullen.
The need becomes more urgent in view of the growing complexity of international trade.
Behovet är stort, med tanke på att den internationella handeln blir alltmer komplex.
The lengthening chain from raw materials to finished products and the growing numbers of components of different origins in goods traded across borders are among factors helping smugglers to pass contraband uninhibited.'
Den allt längre kedjan från råvara till slutprodukt och det ökande antalet komponenter av olika ursprung som ingår i varor som säljs över gränserna gör det lättare för smugglarna att obehindrat flytta sitt smuggelgods."
Closer business-customs partnerships are intended to reduce the opportunities for major trafficking under cover of licit trade.
Avsikten med ett närmare samarbete mellan företagen och tullen är att minska möjligheterna till storskalig smuggling under täckmantel av laglig handel.
During 1996 the EU also took action on drug tourism, illicit cultivation of drugs, illicit production and national drug laws and penalties.
Under 1996 vidtog EU också åtgärder i fråga om drogturism, illegal odling och illegal produktion av narkotika, samt nationell narkotikalagstiftning och narkotikastraff.
'Approximation' of national laws and penalties
"Tillnärmning" av nationella lagar och straff
> endeavour to approximate their laws to make them mutually compatible to the extent necessary to prevent and combat illegal drug trafficking in the Union; > make it an offence publicly and intentionally to incite or induce others, by any means, to commit offences of illicit use or production of narcotic drugs; > ensure that penalties for trafficking are amongst the most severe penalties available for crimes of comparable gravity; . > and fill legal vacuums regarding synthetic drugs. What this means is that Member States' legislation will become more similar.
> eftersträva en tillnärmning av sina lagar så att de blir förenliga med varandra i den utsträckning som krävs för att förhindra och bekämpa illegal narkotikahandel i unionen, > göra det straffbart att öppet och avsiktligt på något sätt uppmuntra eller förmå andra att begå brott i samband med illegal användning eller produktion av narkotiska preparat, > se till att straffen för narkotikahandel är bland de strängaste straff som går att utdöma för brott av lika allvarlig art, > täppa till eventuella luckor i lagen angående syntetiska narkotikapreparat. Detta betyder att medlemsstaternaslagstiftningar kommer att bli mer lika varandra.
Besides these recent moves to make Member States' drug laws more compatible, the Council of Ministers has also considered the desirability of harmonizing such laws in all the Member States.
Utöver dessa nyare åtgärder för att öka överensstämmelsen mellan medlemsstaternas narkotikalagar har ministerrådet också övervägt om det är önskvärt att dessa lagar harmoniseras i alla medlemsstater.
The EU has committed itself to examine the extent to which harmonization of Member States' laws could contribute to reducing the consumption and supply of drugs in the EU.
EU har åtagit sig att undersöka i vilken utsträckning en harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning skulle kunna bidra till en minskad användning av och tillgång till narkotika inom EU.
The reader is asked to note that the commitment made in this respect is to examine the extent to which harmonization of laws could contribute to a reduction in drug consumption and supply.
En del lagstiftning är förstås redan harmoniserad på grund av att den ligger inom gemenskapens ansvarsområde.
Of course, some legislation is already partially harmonized, insofar as it is a Community responsibility: the reader is referred to obligations of Member States in relation to money laundering and precursors (above).
Detta gäller till exempel medlemsstaternas skyldigheter i fråga om penningtvätt och prekursorer (se ovan).
But there is more variability in other areas of law, which traditionally fall within the criminal laws of Member States, or within their administrative measures.
Men det finns större skillnader i andra delar av lagstiftningen, som traditionellt sett omfattas av medlemsstaternas straffrätt eller förvaltningsrätt.
In some cases, there is also some regional or local determination of lower levels of drug control (for example, controls on drug use or possession).
I vissa fall finns det också ett visst mått av regional eller lokal avgöranderätt för lägre nivåer av narkotikakontroll (till exempel kontroll av narkotikaanvändning eller ­innehav).
The question may be, how much do such laws actually vary?
En fråga är hur mycket dessa lagar faktiskt skiljer sig åt?
National laws against trafficking and possession of drugs
Nationell lagstiftning mot narkotikahandel och -innehav
Members States' drug laws are, on the one hand, rooted in a world order framed by the provisions of three United Nations international conventions. Nearly all Member States are party to these conventions — the Single Convention on Narcotic Drugs (1961), the Convention on Psychotropic Drugs (1971) and the previously mentioned Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances (1988).
Medlemsstaternas narkotikalagar bygger dels på den världsordning som grundas genom Förenta nationernas tre internationella narkotikakonventioner, nämligen Konvention ersättande äldre konventioner rörande narkotika (1961), Konvention om psykotropa ämnen (1971) och den tidigare nämnda Konvention om bekämpande av illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen (1988). Nästan alla medlemsstater är parter i dessa konventioner.
On the other hand, Member States' drug laws are rooted in their own legal systems.
Men medlemsstaternas narkotikalagar bygger också på deras egna inhemska rättssystem.
Some EU Member States make distinctions between different drug types, according to the perceived health and social risks to individuals and to society at large.
Vissa EU­medlemsstater gör åtskillnad mellan olika narkotikatyper, beroende på hälsorisker och sociala risker både för den enskilde och för samhället i stort.
Distinctions may also be made between different types of possession — whether for the purpose of personal use (which in itself is not always criminalized), or for trafficking.
Ibland görs också åtskillnad mellan olika typer av innehav ­ beroende på om det är för eget bruk (vilket inte alltid är brottsligt) eller för handel.
Other Member States, however, do not make these distinctions.
Andra medlemsstater gör dock inte denna åtskillnad.
The variations in Member States' legislation was one of the topics explored at a Conference on Drug Policy in /Europe, convened by the EU at the end of 1995.
Skillnaderna i medlemsstaternas lagstiftningar var ett av de ämnen som behandlades vid en konferens om narkotikapolitiken i Europa som EU anordnade i slutet av 1995.
Expert legal research prepared for that conference showed that:
Experternas rättsforskning inför konferensen visade följande:
Thus one possibility may be that, at each of these levels of control, the degree of approximation is already quite developed.
Det finns alltså en möjlighet att graden av tillnärmning redan är ganska hög inom var och en av dessa kontrollmetoder.