natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those were the circumstances in which the applicants brought these proceedings by application received at the Court on 12 December 1994.
Förstainstansrätten ogiltigförklarade i dom av den 29 juni 1993 i målet Asia Motor France m.fl. mot kommissionen (T-7/92, nedan kallat "Asia Motor France II") beslutet av den 5 december 1991 i den del detta avsåg artikel 85 i fördraget, dels därför att det första skälet för avslag grundade sig på en oriktig bedömning av de faktiska och rättsliga omständigheter som kommissionen hade att bedöma, dels för att det andra skälet för avslag innebar en felaktig rättstillämpning.
Preliminary observations
Yrkandena avseende fastställelse av passivitet
Scope of the action
Förstainstansrättens bedömning
Formally, the application is divided into three parts. In the first part, entitled «action for failure to act», the applicants expound an argument relating to compliance with the judgment in Asia Motor France II, following which they claim that the «attitude of the Commission's departments constitutes a failure to act within the meaning of Article 176 of the Treaty, since the refusal to give effect to the Court's judgment is manifest and unjust».
Till följd av denna dom översände kommissionen den 25 augusti 1993 en begäran om upplysningar enligt artikel 11.1 i förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86, till de franska myndigheterna och till de ifrågavarande återförsäljarna på Martinique.
The Court finds that, in the contested decision, the Commission rejected the various complaints essentially on the ground that the importers/dealers in question had «no freedom of action in implementing the import scheme» with which the complaints take issue and which was «exclusively [of a] State nature».
Det bör inledningsvis erinras om att förstainstansrätten kan granska sökandenas argument enbart inom ramen för de yrkanden som de har formulerat i sin ansökan.
According to the contested decision, the claim that there is an agreement to divide up the quota is also «contradicted by two facts: on the one hand, type approval was reserved to the aforementioned five makes (of Japanese cars in question), not as a result of any action on the part of their importers, but because there was no official authorization of other makes or other importers: on the other hand, the companies implicated could have no interest in an import control which cut back their market by 50%».
Sökandena har i detta hänseende förklarat att de yrkanden genom vilka de ifrågasätter att domen Asia Motor France II har följts på ett riktigt sätt skall förstås så, att de innebär ett påstående om att det är fråga om passivitet i den mening som avses i artikel 175 i fördraget.
As regards the applicants' first head of claim, it should be recalled that the Community courts have no jurisdiction to give a ruling, at an applicant's initiative, on the compatibility of natural or legal persons' conduct with the provisions of the Treaty.
Genom skrivelse av den 13 oktober 1994, undertecknad av kommissionaren med ansvar för konkurrensfrågor, underrättade kommissionen de fem sökandena om att den ännu en gång hade avslagit deras klagomål (nedan kallat det "omtvistade beslutet").
It follows that the applicants' claims that the Court should declare that «the agreements complained of constitute an infringement within the meaning of Article 85 of the Treaty» must be declared inadmissible.
I detta beslut upprepas enbart det första av skälen för avslag i beslutet av den 5 december 1991.
The Court therefore considers that it may be inferred that the Commission rejected the complaints on the ground that there was no agreement within the meaning of Article 85(1) of the Treaty because the conduct complained of had been imposed on the undertakings concerned by the public authorities and did not reflect the exercise of a commercial choice.
Förstainstansrätten anser att kommissionen i det förevarande fallet på ett klart och definitivt sätt har tagit ställning till vilka åtgärder som bör vidtas för att följa domen i målet Asia Motor France II genom att fatta det omtvistade beslutet i stället för den rättsakt som förklarats ogiltig.
In the absence of evidence of the existence of irresistible pressures forcing the importers to agree to limit their imports, the importers' conduct in complying with the wishes of the French administration must be regarded as being the exercise of a commercial choice, having regard to all the relevant risks and advantages.
Det måste först av allt konstateras att de franska myndigheterna själva har medgivit att det inte fanns någon bestämmelse i fransk rätt som ålade importörerna av japanska bilar till det franska moderlandet att vidta de handlingar som påtalats i klagomålen.
Somaco's complaint of 5 June 1990 against the dealers in Martinique
Myndigheterna har nämligen uppgivit att "det av Frankrike införda systemet för kontroll av import av japanska fordon tillkom efter ett helt och hållet muntligt förfarande".
It must immediately be concluded that the French authorities themselves confirmed that no provision of French law imposed on the importers of Japanese cars into metropolitan France the conduct with which issue is taken in the complaints.
Förstainstansrätten konstaterar att kommissionen i det omtvistade beslutet har avslagit flera klagomål på i huvudsak den grunden att de ifrågavarande importörerna/återförsäljarna inte hade "något handlingsutrymme vid genomförandet av importregleringen' som påtalats i klagomålen och som var av "uteslutande statlig karaktär".
Indeed, the French authorities stated that the «machinery introduced by France for controlling imports of Japanese vehicles was the subject of a purely oral procedure».
Mot uppfattningen att det är fråga om en samverkan i fördelningssyfte talar enligt beslutet "två omständigheter...[f]ör det första var möjligheten till typgodkännande förbehållen de fem [...] märkena [av de ifrågavarande japanska fordonen] på grund av att det inte fanns några andra märken eller importörer med officiellt tillstånd, och inte på grund av någon handling av importörerna av dessa märken.
It is necessary to consider whether new evidence collected during the inquiry conducted following the Court's annulment of the Commission's decision of 5 December 1991 is capable of casting a new light on the documents to which, following an initial analysis, the Court attached strong probative force in relation to the probable existence of a consensus in its judgment in Asia Motor France II.
Det framgår emellertid att kommissionen har grundat det omtvistade beslutet, såvitt det avser klagomålen rörande import av japanska bilar till det franska moderlandet, på samma omständigheter som det har anfört till stöd för sin slutsats i det tidigare beslutet av den 5 december 1991, att de ekonomiska aktörerna i fråga inte hade någon autonomi eller något "handlingsutrymme".
For the purposes of examining whether that ground for rejecting the complaint is well founded, the Court finds in the first place that no regulatory provision imposed the conduct taken issue with in the complaint on the Japanese car dealers in Martinique.
Förstainstansrätten anser att detta gör det möjligt att dra slutsatsen att kommissionen avslog klagomålen på grund av att det inte förelåg någon konkurrensbegränsande samverkan i den mening som avses i artikel 85.1 i fördraget, eftersom de ifrågavarande företagen av myndigheterna hade ålagts att vidta det ifrågasatta handlandet och detta således inte återspeglade ett affärsmässigt val.
Next, it is necessary to consider whether it appears, on the basis of objective, relevant and consistent evidence that the national authorities unilaterally exerted irresistible pressures on the dealers in question to adopt the conduct which was the subject of the complaint.
Klagomålen från Jean-Michel Cesbron av den 18 november 1985 och från Jean-Michel Cesbron, Asia Motor France, Monin Automobiles och EAS av den 29 november 1988 beträffande importörerna i det franska moderlandet
It transpires, nevertheless, that the Commission based the contested decision, in so far as it relates to the complaints calling in question imports of Japanese cars into metropolitan France, on the same evidence used to support the conclusion reached in its earlier decision of 5 December 1991 that the economic operators in question had no autonomy or freedom of action.
Förstainstansrätten ansåg i domen i målet Asia Motor France II - på grundval av dels de uppgifter i akten som kommissionen hade erhållit under det administrativa förfarande som lett fram till beslutet av den 5 december 1991, dels de uppgifter som parterna lämnade under förfarandet vid förstainstansrätten i det målet — att kommissionens slutsats att importörerna av japanska bilar till det franska moderlandet och till Martinique inte hade haft något handlingsutrymme vid genomförandet av importregleringen grundade sig på en uppenbart oriktig bedömning av de faktiska omständigheterna.
It is undisputed that the market share of Japanese cars in Martinique was approaching 30% before the import scheme complained of was introduced.
När det saknas uppgifter som visar att det har förekommit påtryckningar som inte är möjliga att stå emot, och som tvingar importörerna att
However, the Court held in the judgment in Asia Motor France II, on the basis of the items in the casefile which the Commission had collected during the administrative procedure which led to the adoption of the decision of 5 December 1991 and of the evidence adduced by the parties during the proceedings before the Court in that case, that the Commission's conclusion that the importers of cars of Japanese makes into
Det bör undersökas huruvida det omtvistade beslutet ger stöd för uppfattningen att de franska myndigheterna ålade de företag som avses i klagomålen denna importreglering på ett sådant sätt att de därigenom har berövat de sistnämnda all autonomi.
brought «had no autonomy in implementing the import scheme in question» is based, prima facie, on objective, relevant and consistent evidence.
acceptera att deras import begränsas, måste ett handlande av importörerna som överensstämmer med den franska förvaltningens önskemål — med beaktande av samtliga relevanta risker och fördelar — anses utgöra en del av ett affärsmässigt val.
Next, it is necessary to consider whether the applicants have produced any «conflicting» evidence capable of showing that the Japanese car dealers had a margin of autonomy with regard to the distribution of the overall quota fixed at 15% by the French authorities for imports of Japanese cars into Martinique.
Somacos klagomål av den 5 juni 1990 avseende återförsäljarna på Martinique
The applicants rely in the first place on the minutes of the interministerial meeting of 19 October 1987 and on the «draft agreement» annexed to those minutes.
Det finns anledning att undersöka huruvida de nya uppgifter som inhämtats vid den undersökning som har utförts efter att förstainstansrätten ogil t igför klarade kommissionens beslut av den 5 december 1991 är av sådan beskaffenhet att de ställer de handlingar som förstainstansrätten efter en första analys i domen i målet Asia Motor France II har tillmätt ett högt bevisvärde för att det sannolikt föreligger flera sammanstämmande viljeförklaringar i ny dager.
It further appears from the documents produced by the Commission that, during the same period, the public authorities divided up the aggregate quota of 15% among the makes represented by the five dealers against which the complaint was made.
Av de handlingar som kommissionen har ingivit framgår vidare att myndigheterna under samma period har delat upp den totala kvoten på 15 procent mellan de märken som företräds av de fem återförsäljare som avses i klagomålet.
The allocation of the overall quota among the Martinique dealers was not the outcome of concertation among those undertakings, possibly with the French authorities' support, but was imposed unilaterally on the dealers by those authorities, in particular the Ministry for Industry, Directorate for Mechanical Engineering Industries (DIMME), on the proposal of the Prefect of the Martinique Region.
Fördelningen av den totala kvoten mellan de martiniquanska återförsäljarna var inte resultatet av en samverkan mellan dessa företag, eventuellt med stöd av de franska myndigheterna, utan ensidigt ålades återförsäljarna av dessa myndigheter, i synnerhet av industriministeriets avdelning med ansvar för verkstadsindustrin (DIMME), på förslag av länsstyrelsen för regionen Martinique.
The fact that individual quotas were fixed for each dealer by the public authorities is further borne out by the letter of 3 September 1986 from the Nissan car dealer to the Prefect of Martinique, according to which that dealer complained that «the quota allocated [to it] is much too small and does not enable [its] undertaking to develop normally, especially since it is constantly declining».
Att de individuella kvoterna för varje återförsäljare fastställdes av myndigheterna stöds även av skrivelsen av den 3 september 1986 från återförsäljaren av bilar av märket Nissan till länssstyrelsen för Martinique.
If the dealers had been dividing up the Martinique market amongst themselves, the Nissan car dealer would have addressed itself directly to the other dealers with a view to obtaining an increase in its quota, and not to the public authorities.
Återförsäljaren klagar i den skrivelsen på "att den kvot som tilldelats [honom] är för liten och inte tillåter [hans] företag att utveckla sig normalt, vilket visas av att dess verksamhet konstant minskar".
In the contested decision, however, the Commission explains that, in the light of new evidence which was brought to its attention in the inquiry which it carried out following delivery of the judgment in Asia Motor France II, if the minutes of the interministerial meeting of 19 October 1987 and the «draft agreement» annexed thereto are placed in their proper context, they do not alter the exclusively State nature of the import scheme.
Om återförsäljarna hade delat upp den martiniquanska marknaden mellan sig borde återförsäljaren av fordon av märket Nissan ha vänt sig direkt till de andra återförsäljarna för att få en högre kvot i stället för till myndigheterna.
Next, the Court finds that the watertight nature of the system put in place in this way by the public authorities was ensured by the fact that the five authorized importers of Japanese cars in metropolitan France, acting in compliance with instructions from the national authorities, sent the dealer for «their» makes in Martinique only the number of certificates of conformity which corresponded precisely with the quota which DIMME had fixed for the dealer in question.
Vad beträffar huruvida skälet för avslag på klagomålet är välgrundat konstaterar förstainstansrätten till en början att återförsäljarna på Martinique inte ålades det i klagomålet påtalade handlandet genom någon föreskrift.
It also appears from the documents in the casefile that, after finding abuses of the provisional registration system by the Toyota dealer, the French authorities decided at the latest in March 1987 to count the issue of provisional (WW) logbooks against the quota allocated to each make.
Förstainstansrätten konstaterar vidare att det system som sålunda införts av myndigheterna var vattentätt till följd av att de fem importörerna med importtillstånd för japanska bilar till det franska moderlandet, i överensstämmelse med de instruktioner som de nationella myndigheterna hade lämnat, skickade intyg om överensstämmelse till respektive återförsäljare på Martinique för "deras" märke i enbart det antal som exakt motsvarade den kvot som DIMME hade fastställt för respektive återförsäljare.
In view of the fact that only the authorized importers of the five Japanese makes are competent to issue certificates of conformity to the Martinique dealers, on the one hand, and that obtaining a certificate of conformity is a necessary condition for registering an imported vehicle in Martinique, on the other, the Martinique dealers were bound to accept the consequences of the arrangement put in place as between the authorized importers and the French authorities.
Med hänsyn till den omständigheten att importörerna med importtillstånd för de fem japanska märkena har exklusiv behörighet att utfärda intyg om överensstämmelse åt återförsäljarna på Martinique och att innehav av ett intyg om överensstämmelse utgör ett nödvändigt villkor för registrering av ett importerat fordon på Martinique, kunde de martiniquanska återförsäljarna inte göra annat än att acceptera följderna av det system som införts
With regard to the readjustment of the excess of quota on the part of the Toyota dealer resulting from its abuse of the provisional registration system between 1982 and 1986, the Court considers that the Commission was reasonably entitled to conclude that the meeting of 19 October 1987 called by the Prefect of the
Förstainstansrätten konstaterar att det av handlingarna i målet framgår att de franska myndigheterna ensidigt ålade de lokala återförsäljarna en total kvot på 15 procent av de registrerade fordonen på Martinique.
It follows from the foregoing that the Commission's conclusion that the Martinique dealers against which Somaco's complaint was
Att återförsäljarna saknade autonomi stöds för övrigt även av den omständigheten att begränsningen av importen av japanska bilar till 15 procent av den martiniquanska marknaden minskade återförsäljarnas marknad med 50 procent.
displacing the Commission's view that the Martinique dealers «had no autonomy in implementing the import scheme in question».
registreringsbevis (WW) till den för varje märke tilldelade kvoten.
The plea alleging that the statement of reasons is defective
av de nämnda importörerna och de franska myndigheterna.
Martinique Region also constituted a manifestation by the public authority of its intention to enforce the import system which it had unilaterally imposed.
Det bör därefter undersökas huruvida sökandena har visat att det finns "avvikande" uppgifter som bevisar att återförsäljarna av japanska fordon hade en viss grad av autonomi i fråga om fördelningen av den totala kvot på 15 procent som de franska myndigheterna hade fastställt för import av japanska bilar till Martinique.
Whilst the draft agreement admittedly refers to a 15% ceiling and to a formula for sharing out that 15%, this does not necessarily mean that the dealers concluded an agreement caught by Article 85(1) of the Treaty.
Visserligen hänvisas det i avtalsprotokollet till ett tak på 15 procent och till en fördelning av dessa 15 procent. Detta innebär emellertid inte nödvändigtvis att återförsäljarna har inlett en konkurrensbegränsande samverkan som omfattas av artikel 85.1 i fördraget.
The documents found during the new inquiry are capable of supporting the view that the dealers considered it necessary to «codify» the unwritten import policy unilaterally imposed by the public authorities since 1982, with a view to avoiding similar problems to those which had been experienced with the Toyota dealer in the future.
De handlingar som har kommit fram under den nya undersökningen ger nämligen stöd för uppfattningen att återförsäljarna ansåg det nödvändigt att "kodifiera" den icke-skriftliga importpolitik som myndigheterna ensidigt ålagt dessa sedan år 1982, i syfte att i framtiden undvika problem liknande dem som orsakats av återförsäljaren för märket Toyota.
The Court points out that the contested decision rejected the complaints on the ground that the importers and dealers against which the complaints were made had «no leeway in implementing the import scheme», which was of an «exclusively State nature».
Kommissionen har emellertid i det omtvistade beslutet förklarat att protokollet från mötet den 19 oktober 1987 mellan företrädare för olika ministerier och det "avtalsprotokoll" som bifogats detta, med hänsyn till de nya uppgifter som kommit till dess kännedom vid den undersökning som den genomfört efter att domen i målet Asia Motor France II hade avkunnats, inte förändrar importregleringens uteslutande statliga karaktär.
The contested decision indicates the evidence on which the position adopted was based, thus enabling the applicants to challenge the decision and the Court to review its legality. It follows that the plea alleging that the statement of reasons is defective must be rejected.
Härav följer att sökandena, som har nöjt sig med att hänvisa till själva ordalydelsen av protokollet från mötet den 19 oktober 1987 mellan företrädare för olika ministerier och det därtill bifogade "avtalsprotokollet" för att visa att artikel 85 har överträtts, inte har visat att kommissionen har gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning av de faktiska omständigheterna när den i det omtvistade beslutet drog slutsatsen att dessa handlingar, sedda i sitt sammanhang, inte förändrar importregleringens uteslutande statliga karaktär.
The claims for damages
Att kvoten har överskridits har för övrigt inte bestridits av sökandena.
It follows that the applicants, which merely refer to the actual wording of the minutes of the interministerial meeting of 19 October 1987 and to the «draft agreement» annexed thereto in order to prove the existence of an infringement of Article 85, have not established that there was a manifest error in assessing the facts on the part of the Commission when it concluded in the contested decision that, considered in context, those documents do not alter the exclusively State nature of the import scheme.
Det kan därefter konstateras att ingen annan av de av sökandena åberopade handlingarna kan vederlägga kommissionens uppfattning att återförsäljarna på Martinique "saknade all autonomi vid genomförandet av importregleringen i fråga".
The Court considers that neither that argument put forward by the applicants nor the application considered as a whole enables the wrongful conduct imputed to the Commission or the nature of the damage allegedly sustained to be identified with the requisite degree of clarity and precision.
Av handlingarna i målet framgår även att de franska myndigheterna, efter att ha konstaterat att återförsäljaren för märket Toyota hade missbrukat systemet för provisorisk registrering, senast i mars 1987 beslutade att för framtiden koppla utfärdandet av provisoriska
Next, it must be held that no other document relied on by the applicants is capable of
Huruvida motiveringen är bristfällig yrkanden om ogiltigförklaring inte kan vinna bifall på den grunden att motiveringen skulle vara bristfällig.
The Court held:
Skadeståndsyrkandena
Dismisses as inadmissible the claims for a declaration of an infringement;
Yrkandena att förstainstansrätten skatt fastställa att det föreligger en överträdelse avvisas.
Dismisses the claims f or failure to act as inadmissible;
Yrkandena om fastställelse av passivitet avvisas.
Annuls the contested decision in so far as it rejects Mr Cesbron's complaint of 18 November 1985 and the complaint of Mr Cesbron, Asia Motor France, Monin Automobiles and EAS of 29 November 1988;
Det omtvistade beslutet ogütigförklaras till den del det innebär avslag på klagomålet från Jean-Michel Cesbron av den 18 november 1985 och klagomålet från Jean-Michel Cesbron, Asia Motor France, Monin Automobiles och EAS av den 29 november 1988.
Dismisses the remainder of the claims for annulment as unfounded;
Yrkandena om ogiltigförklaring ogillas i övrigt.
Dismisses the claims for damages as inadmissible;
Yrkandena om skadestånd avvisas.
Dismisses as unfounded the claims that the Commission should be ordered to pay the costs of the proceedings which culminated in the judgment of the Court of First Instance of 29 June 1993 in Case T-7/92 Asia Motor France and Others ν Commission [1993] ECR11-669;
Yrkandena om att kommissionen skatt förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i det förfarande som har utmynnat i förstainstansrättens dom av den 29 juni 1993 i målet Asia Motor France rn.fl mot kommissionen (T-7/92, Ree. s. 11-669) ogittas.
Case T-386/94 Alain-Pierre Allo ν Commission of the European Communities Staff cases
Kommissionen skatt bära sin rättegångskostnad samt hälften av sökandenas rättegångskostnader.* *