natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 8 of Directive 92/85 and Article 5(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions do not preclude a clause in an employment contractpom requiring an employee who has expressed her intention to commence her maternity leave during the six weeks preceding the expected week of childbirth, and is on sick leave with a pregnancy-related illness immediately before that date and gives birth during the period of sick leave, to bring forward the date on which her paid maternity leave commences either to the beginning of the sixth week preceding the expected week of childbirth or to the beginning of the period of sick leave, whichever is the later.
2) Artikel 8 i direktiv 92/85 och artikel 5.1 i rådels direktiv 76/207'/EEG av den 9 februari ¡976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män ifråga om tillgäng lili anställning, yrkesutbildning och befordran saml arbelsvUlkor, utgör inte hinder för att ett villkor i ett anställningsavtal tvingar en kvinnlig anställd, som har meddelat sin avsikt att inleda sin mammaledighet under de sex veckor som föregår den förväntade förlossningsveckan, som omedelbart före denna dag är sjukledig på grund av hälsoproblem som hänger samman med graviditeten och som föder barn under sjukledigheten, att flytta fram den dag då den avlönade mammaledigheten börjar till början av den sjätte veckan före den förväntade förlossningsveckan eller till sjukledighetens början när den sistnämnda dagen ligger senare i tiden än den förstnämnda dagen.
A clause in an employment contract which prohibits a woman from taking sick leave during the minimum period of 14 weeks' maternity leave to which a female worker is entitled pursuant to Article 8(1) of Directive 92/85, unless she elects to return to work and thus terminate her maternity leave, is not compatible with Directive 92/85.
Elt villkor i ett anställningsavtal som förbjuder att en kvinna sjukskriver sig under den mammaledighet på minst fjorton veckor som en L·innlig arbetstagare skall ha rätt till i enlighet med artikel 8.1 i direktiv 92/85, om hon inte beslutar att återuppta arbetet och således definitivt avslutar mammaledigheten, är inte förenligt med bestämmelserna i direktiv 92/85.
By contrast, a clause in an employment contract which prohibits a woman from taking sick leave during a period of supplementary maternity leave granted to her by the employer, unless she elects to return to work and thus terminate her maternity leave, is compatible with Directives 76/207 and 92/85.
Ett villkor i ett anställningsavtal som förbjuder en kvinna att sjukskriva sig under en ytterligare mammaledighet som arbetsgivaren beviljar henne, om hon inte beslutar att återuppta arbetet och således definitivt avslutar mammaledigheten är däremot förenligt med bestämmelserna i direktiven 76/207 och 92/85.
Directives 92/85 and 76/207 do not preclude a clause in an employment contract from limiting the period during which annual leave accrues to the minimum, period of 14 weeks' maternity leave to which female workers are entitled under Article 8 of Directive 92/85 and from providing that annual leave ceases to accrue during any period of supplementary maternity leave granted to them by their employer.
Direktiven 92/85 och 76/207 utgör inte hinder för ett villkor i ett anställningsavtal som innebär att den tid som är semestergrundande begränsas till den mammaledighet på minst fjorton veckor som kvinnliga arbetstagare skall ha rätt till i enlighet med artikel 8 i direktiv 92/85, medan all den ytterligare mammaledighet som arbetsgivaren beviljar dem inte är semestergrundande.
directive to the period during which the woman receives the pay provided for by that contract or national legislation.'
Direktiv 92/85 utgör hinder för elt villkor i ett anställningsavtal som innebär att endast den period under mammaledigheten i den mening som avses i artikel 8 i direktivet då kvinnan erhåller lön enligt anställningsavtalet eller den nationella lagstiftningen är pensionsgrundande inom ramen för ett företags- eller yrkesbaserat system som helt finansieras av arbetsgivaren."
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 19 February 1998.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 19 februari 1998.
He proposed that the Court give following answers:
Han föreslog att domstolen skulle ge följande svar:
In circumstances such as those of the present case, neither Article 119 of the Treaty of Rome, nor Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women, nor Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, nor Council Directive 92/85/EEC on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding (tenth individual directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) precludes the application of clauses of the kind examined in this Opinion under which:
Under sådana omständigheter som de i det föreliggande fallet utgör varken artikel 119 i Romfördraget, rådets direktiv 75/117/EEG av den 10 februari 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män, rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabchandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor eller rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) hinder för tillämpningen av sådana villkor som de som har undersökts i det föreliggande fallet, nämligen:
(1) an employer, who is prepared, for the benefit of his employees, to go beyond the legal provisions applicable to pay during maternity leave, imposes, as a quid pro quo, by means of clauses like those of the EOC Maternity Scheme, the requirement that the employees declare, before commencing maternity leave, that they intend returning to work and give an undertaking to repay the difference between the full salary paid to them and the Statutory Maternity Pay that they would have received had they not given an undertaking to return to work, in the event of their failing to come back to work for at least one month;
Ett villkor varigenom en arbetsgivare som är beredd att till förmån för sina anställda upprätta ett förmånligare system än vad som föreskrivs i lagbestämmelserna om lön under barnledigheten av dessa kräver att de i gengäld innan de tar denna ledighet förklarar att de avser att återkomma till sin arbetsplats efter ledigheten och att de vid underlåtenhet att återkomma till sin arbetsplats för åtminstone en månad åtar sig att betala skillnaden mellan hela den lön som skall betalas till dem och beloppet för den föräldrapenning som de skulle ha fått om de inte hade förbundit sig att återkomma till sitt arbete.
(2) where a worker has indicated that she wishes to commence maternity leave on any date in the six weeks prior to the expected week of confinement and is declared unfit for work on account of pregnancy immediately before that date, then, if the birth occurs whilst she is in that situation, the commencement of her maternity leave may be backdated to the later of the following two dates: the beginning of the period of sick leave or the start of the sixth week prior to the expected week of confinement;
Ett villkor enligt vilket det, när en anställd som meddelar att hon vill inleda sin barnledighet en dag som ligger inom sex veckor före den beräknade dagen för förlossningen omedelbart före denna dag konstateras vara oförmögen att arbeta på grund av en sjukdom som beror på graviditeten och när förlossningen sker medan hon befinner sig i denna situation, är möjligt att tidigarelägga den dag då barnledigheten inleds till början av den sjätte veckan före den beräknade dagen för förlossningen eller till den dag då sjukledigheten har börjat när den sistnämnda dagen ligger senare i tiden än den förstnämnda dagen.
(3) a woman who has begun her maternity leave or is on unpaid maternity leave is not allowed to be accorded sick leave on full pay — being entitled in the latter case to claim only Statutory Sick Pay — and is required, in order to be granted such leave, to have stated, three weeks in advance, her intention to return to work on a specified day, thereby bringing to an end, if the birth has occurred, her special maternity leave arrangements, provided that the two weeks of compulsory maternity leave have already been taken;
Ett villkor som förbjuder att en kvinna under barnledigheten eller moderskapsledighelen sjukskrivs med rätt till full lön, varvid den enda ersättning hon kan kräva under moderskapslcdigheten är den lagstadgade sjukdagpenningen. Ett villkor som dessutom ställer upp krav på att kvinnan, för att kunna sjukskrivas, tre veckor innan skall ha förklarat sin avsikt att en viss dag återkomma till sin arbetsplats, varigenom hon efter det att förlossningen redan har skett avslutar den särskilda situation som följt för henne av moderskapet, förutsatt att de obligatoriska två veckorna av barnledighet löpt ut.
(4) the time for which annual leave accrues is limited to the 14 weeks' duration of the maternity leave, and such accrual is excluded during unpaid maternity leave.
Ett villkor som begränsar rätten till årlig ledighet till de fjorton veckor som barnledigheten pågår, varvid rätt till denna ledighet inte kan erhållas under barnledigheten.
Article ll(2)(a) of Directive 92/85, in conjunction with Article 8 thereof, precludes making the accrual of pension rights under an occupation scheme during the 14 weeks' maternity leave conditional upon the employee's receiving, by way of salary or Statutory Maternity Pay, income from her employer.
Bestämmelsen i artikel 11.2 a i direktiv 92/85, jämförd med bestämmelserna i artikel 8 i samma direktiv, innebär förbud mot att förvärvandet av pensionsrättigheter enligt anställningsavtalet under de fjorton veckor som barnledigheten pågår görs beroende av att den anställda som lön eller lagstadgad föräldrapenning erhåller lön som betalas till henne av hennes arbetsgivare."
Case C-364/97 Commission of the European Communities ν Ireland Social policy
Mål C-364/97 Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland Socialpolitik
(Failure to fulfil obligations —Non-transposition of Directive 931 1031 EC)
"Fördragsbrott Underlåtenhet att införliva direktiv 93/103/EG" (första avdelningen) i begrepp att anta förordningar för att införliva direktivet.
By application lodged at the Court Registry on 22 October 1997, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by not adopting and/or by not communicating to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 93/103/EC of 23 November 1993 (hereinafter 'the Directive'), Ireland has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 22 oktober 1997, väckt talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets direktiv 93/103/EG av den 23 november 1993 och/eller genom att underlåta alt meddela kommissionen della.
The Irish Government does not deny the infringement, but states that draft ministerial orders transposing the Directive into national law are in the process of being adopted.
Den irländska regeringen har inte bestritt fördragsbrottet men gjort gällande att staten står
Since the Directive was not transposed into national law within the period prescribed, the Commission's application must be regarded as well founded.
Eftersom direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen, skall kommissionens yrkande bifallas.
Orders Ireland to pay the costs.'
Irland skall ersätta rättegångskostnaderna. "
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 17 September 1998.
Generaladvokaten A. La Pergola har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför första avdelningen den 17 september 1998.
- uphold the application, declaring that Ireland has failed to fulfil its obligations under Article 13(1) of Council Directive 93/103/EC of 23 November 1993 concerning the minimum safety and health requirements for work on board fishing vessels (thirteenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC), by not adopting within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with that Directive; and
Han föreslog att domstolen skulle bifalla talan och fastställa att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 13.1 i rådets direktiv 93/103/EEG av den 23 november 1993 om minimikrav avseende säkerhet och hälsa för arbete ombord på fiskefartyg (trettonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), genom
Case C-51/97 Réunion Européenne SA and Others ν Spliethoff s Bevrachtingskantoor BV and Capitaine Commandant le Navire 'Alblasgracht V002' Judgments Convention/Enforcement of judgments
Mål C-51/97 Réunion Européenne SA m.fl. mot Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV och Capitaine commandant le navire "Alblasgracht V002" Konvention om domstols behörighet mot verkställighet av avgöranden
Preliminary ruling (Brussels Convention — Interpretation of Articles 5(1) and (3) and 6 — Claim for compensation by the consignee or insurer of the goods on the basis of the bill of lading against a defendant who did not issue the bul of lading but is regarded by the plaintiff as the actual maritime carrier) (Third Chamber)
Förhandsavgörande "Brysselkonventionen Tolkningen av artikel 5.1 och 5.3 samt artikel 6 Talan genom vilken varumottagaren eller dennes försäkringsbolag begär skadestånd med stöd av konossementet av den svarande som sökanden anser vara den egentliga sjötransportören och inte av den som har utfärdat konossementet" (tredje avdelningen)
Convention of 9 October 1978, 25 October 1982 and 26 May 1989 ('the Convention').
Cour de cassation har genom beslut av den 28 januari 1997 ställt fyra frågor om tolkningen av artikel 5.1 och 5.3 samt artikel 6 i konventionen om domstols behörighet och verkställighet av domar av den 27 september 1968 i dess lydelse enligt konventionerna av den 9 oktober 1978 och av den 25 oktober 1982 om (nedan kallade konventionerna).
By judgment of 28 January 1997, the Cour de Cassation referred to the Court of Justice for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Articles 5(1) and (3) and 6 of the Convention of 27 September 1968 on jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters, as amended by the
De varor som ligger till grund för tvisten vid den nationella domstolen transporterades i åtta kylcontainrar från Melbourne (Australien) till Rotterdam (Nederländerna) ombord på fartyget Alblasgracht V002 med stöd av ett innehavarkonossement utfärdat den 8 maj 1992 i Sydney (Australien) av bolaget Refrigerated container carrier ΡΤΎ Ltd (nedan kallat RCC), med säte i Sydney.
Those questions arose in proceedings brought by nine insurance companies and, as lead insurer, the company Réunion Européenne (hereinafter 'the insurers'), which have been subrogated to the rights of the company Brambi Fruits
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan å ena sidan nio försäkringsbolag och försäkringsbolaget Réunion européenne (nedan kallade försäkringsbolagen), som har övertagit rättigheterna av bolaget Brambi fruits (nedan kallat Brambi) med säte i Rungis (Frankrike), och å andra sidan Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV, med säte i Amsterdam (Nederländerna), och kaptenen på fartyget Alblasgracht V002, med hemvist i Nederländerna.
The Cour de Cassation decided to stay proceedings and refer as series of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
konossemeniet, och slutligen mot kaptenen på fartyget Alblasgracht V002, i egenskap av redare, betraktare och ägare av detta fartyg, vid Tribunal de commerce de Créteil, i vars domsaga Rungis ligger.
The first and second questions
209), skall anses vara 'den ort där skadan inträffade' i den mening som avses i artikel 5.3 i konventionen?
(hereinafter 'Brambi'), whose registered office is in Rungis (France), against Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV, whose registered office is in Amsterdam (Netherlands), and the Master of the vessel Alblasgracht V002, residing in the Netherlands, following the discovery of damage to a cargo of 5 199 cartons of pears delivered to Brambi, in the carriage of which the defendants were involved.
Tribunal de commerce de Créteil avvisade följaktligen talan i den del som avsåg tvisten mellan å ena sidan försäkringsbolagen och å andra sidan Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV och kaptenen på fartyget Alblasgracht V002 och hänvisade till domstolar i Rotterdam, som är den ort där den förpliktelse som talan avser har uppfyllts i den mening som avses i artikel 5.1 i konventionen, eller till domstolar i Amsterdam eller i Sydney med stöd av artikel 6.1 i konventionen enligt vilken talan mot svaranden, om han är en av flera svaranden, även kan väckas vid domstol där någon av svarandena har hemvist.
The main proceedings
Den första och den andra frågan
According to Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV and the Master of the Alblasgracht V002, the dispute is a matter relating to a contract within the meaning of Article 5(1) of the Convention since the action against them is based on the bill of lading, the document containing the transport contract.
Enligt Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV och kaptenen på fartyget Alblasgracht V002 avser tvisten avtal i den mening som avses i artikel 5.1 i konventionen, eftersom den talan som väckts mot dem är baserad på ett konossement, vilket utgör beviset för ett transportavtal.
According to settled case-law the phrase 'matter relating to a contract' in Article 5(1) of the Convention is to be interpreted independently and cannot be taken to refer to how the legal relationship in question before the national court is classified by the relevant national law.
Det framgår av domstolens fasta rättspraxis att begreppet "talan avser avtal" i artikel 5.1 i konventionen skall tolkas autonomt och att detta begrepp inte kan förstås som en hänvisning till hur det rättsförhållande som är föremål för prövning vid den nationella domstolen betecknas enligt tillämplig nationell rätt.
The goods at issue in the main proceedings were carried by sea, from Melbourne (Australia) to Rotterdam (Netherlands) aboard the vessel Alblasgracht V002 under a bearer bill of lading issued on 8 May 1992 in Sydney, Australia, by Refrigerated Container Carriers PTY Ltd (hereinafter 'RCC'), whose registered office is in Sydney, then by road under an international consignment note, to Rungis in France, where Brambi discovered the damage.
När en mottagare av varor som har skadats vid sjötransport och påföljande marktransport, eller försäkringsbolaget som övertar dennes rättigheter efter att ha ersatt skadan, väcker talan med stöd av ett konossement som täcker sjötransporten och kräver ersättning för skadan, inte av den person som utfärdade detta dokument på ett papper med dennes brevhuvud, utan av den person som sökanden, på grundval av transportavtalet, anser vara den egentliga sjötransportören, omfattas i så fall denna talan, på grund av detta transportavtal eller på grund av andra skäl, av bestämmelserna om talan som avser avtal i den mening som avses i artikel 5.1 i konventionen?
The insurers, having paid compensation for the damage suffered by Brambi and been subrogated to that, brought proceedings to recoup their loss against RCC, Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV, and, finally, against the Master of the vessel Alblasgracht V002, before the Tribunal de Commerce (Commercial Court), Créteil, in whose jurisdiction Rungis is situated.
I likhet med vad domstolen påpekade i målet av den 17 juni 1997 Handte, att begreppet "talan avser avtal" i den mening som avses i artikel 5.1 i konventionen inte kan förstås på så sätt att det omfattar en situation i vilken det inte föreligger någon förpliktelse som en part frivilligt åtagit sig gentemot en annan.
In the present case, that bill of lading discloses no contractual relationship freely entered into between Brambi on the one hand and, on the other, Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV and the Master of the Alblasgracht V002, who, according to the insurers, were the actual maritime carriers of the goods.
Om den föregående frågan besvaras nekande, anses talan avse skadestånd utanför avtalsförhållanden i den mening som avses i artikel 5.3 i konventionen eller är det lämpligt att tillämpa behörighetsregeln i artikel 2 i konventionen
In those circumstances, the action brought against the latter by the insurers cannot be a matter relating to a contract within the meaning of Article 5(1) of the Convention.
vara den ort dit varorna slutligen levererats eller den ort där skadan upptäcktes.
The Tribunal de Commerce, Créteil, therefore considered that it should decline jurisdiction in the proceedings brought by the insurers against Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV and the Master of the vessel Alblasgracht V002 in favour of the courts of Rotterdam, Rotterdam being the place of performance of the obligation within the meaning of Article 5(1) of the Convention, or those of Amsterdam or of Sydney pursuant to Article 6(1) of the Convention, according to which a person who is one of a number of defendants may be sued before the courts for the place where any one of them is domiciled.
I det föreliggande fallet går det inte att fastställa att det föreligger ett frivilligt ingånget avtal mellan å ena sidan Brambi och å andra sidan Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV och kaptenen på fartyget Alblasgracht V002, vilka enligt försäkringsbolagen utgör varans egentliga sjötransportörer.
It is next necessary to determine whether such an action is concerned with a matter relating to tort, delict or quasi-delict within the meaning of Article 5(3) of the Convention.
Under dessa villkor kan inte den talan som försäkringsbolagen väckt mot de sistnämnda anses utgöra en talan som avser avtal i den mening som avses i artikel 5.1 i konventionen.
In Kalfelis ν Schröder of 27 September 1988 the Court defined the concept of matters relating to tort, delict or quasi-delict within the meaning of Article 5(3) of the Convention as an independent concept covering all actions which seek to establish the liability of a defendant and which
Om mottagaren skulle tillåtas att väcka talan mot den egentliga sjötransportören vid domstolen i den ort dit varorna slutligen levererats eller vid domstolen i den ort där skadan upptäcktes, skulle detta oftast medföra att talan kan väckas vid domstolen i den ort där sökanden har sitt hemvist.
The Cour d'Appel (Court of Appeal), Paris, confirmed, by judgment of 16 November 1994, that the Tribunal de Commerce, Créteil, lacked international jurisdiction as regards Spliethoffs Bevrachtingskantoor BV and the Master of the vessel Alblasgracht V002, whereupon the insurers appealed to the Cour de Cassation.
När det är fråga om en sådan internationell transport som den i målet vid den nationella domstolen kan orten där skadan uppkom endast vara den ort där den egentliga sjötransportören skall leverera varorna.
in relation to disputes but only the term 'related', in Article 22.
I nämnda dom fastställde domstolen alt artikel 22 i konventionen endast kan tillämpas då käromål som har samband med varandra har väckts vid domstolar i två eller flera konventionsstater.