natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 90/314 does not require Member States to adopt specific measures in relation to Article 7 in order to protect package travellers against their own negligence.'
2) Det resultat som föreskrivs i artikel 7 i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang innebär att paketresenärer tillerkänns rättigheter som innebär att resenärer är garanterade återbetalning av erlagda belopp och hemtransport i händelse av att arrangören och/eller den återförsäljare med vilken avtalet ingätts kommer på obestånd eller försätts i konkurs.
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 28 November 1995.
Innehållet i dessa rättigheter kan bestämmas med tillräcklig exakthet.
'(1) Article 7 of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours confers on purchasers of such travel a right to the guaranteed reimbursement of sums already paid over and repatriation costs in the event of the insolvency of the travel organizer and/or retailer; the subject-matter of the content of that right can be identified on the basis of the provisions of the directive itself.
4) Nären medlemsstattillåterarrangörerav resepaket och/elleråterförsäljare som ärparter titt avtalet att kräva betalning av ett förskott om tio procent av resans pris, dock högst 500 DM, är det i artikel 7 i direktiv 90/314 eftersträvade skyddssyftet tillgodosett enbart om återbetalningen av detta förskott även är garanterad i händelse av att arrangören och/eller den återförsäljare med vilken avtalet ingätts kommer pä obestånd etter försätts ikonkurs.
(2) Articles 7 and 9 of Directive 90/314/EEC require the Member States to adopt by 31 December 1992 all measures necessary to guarantee the consumer as of that date the reimbursement of sums deposited or repatriation in the event of the insolvency of the travel organizer and/or retailer party to the contract.
5) Artikel 7 i direktiv 90/314 skall tolkas så, att sådan säkerhet som arrangörerna har att *visa' saknas även när resenärerna har värdehandlingar i sin besittning då de betalar resans pris, samt att Förbundsrepubliken Tyskland inte kunde avstå från att införliva direktiv 90/314på grund av Bundesgerichtshofs förskottsbetalningsdom* av den 12 mars 1987.
(4) Directive 90/314/EEC does not require Member States to take measures to protect consumers against their own negligence.
Generaladvokaten G. Tesauro har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 28 november 1995.
(5) Where the other conditions are satisfied, failure to transpose a directive within the period prescribed is of itself sufficient to give rise to an obligation to pay compensation on the part of the State in breach, which may not therefore justify any delay in transposition by claiming either that the period prescribed proved too short or that transposition required interested third parties to be consulted.
Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår jag därför att domstolen besvarar de frågor som har ställts av Landgericht Bonn enligt följande:
(6) Failure to transpose a directive constitutes a manifest and serious breach of the obligations imposed on Member States by Community law; it is not necessary for this purpose that judgment should have been given against the State under Article 169 before the harmful event occurred.
"1) Genom artikel 7 i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang, tillerkänns paketresenärer en rättighet som innebär att säkerhet skall ställas för att redan erlagda belopp samt utgifter för hemtransport återbetalas i händelse av researrangörens och/eller återförsäljarens insolvens.
(7) The liability of the Member State in breach and its obligation to pay compensation are not dependent on fault, in the sense of a subjective factor in the unlawful conduct attributable to it; consequently, the national case-law on "advance payments" cannot justify the delay in transposing Directive 90/314/EEC as far as the obligation to pay compensation is concerned.'
Genom artiklarna 7 och 9 i direktiv 90/314/EEG åläggs medlemsstaterna att före den 31 december 1992 anta alla bestämmelser som är nödvändiga för att säkerställa att konsumenten redan från nämnda datum skall få erlagda belopp samt utgifter för hemtransport återbetalda i händelse av att den arrangör och/eller återförsäljare som är part till avtalet kommer på obestånd.
Joined Cases C-245/94 and C-312/94 Ingrid Hoever and Iris Zachow v Land Nordrhein-Westfalen Freedom of movement for persons
Den nationella rättspraxisen i fråga om förskottsbetalningar kan inte anses utgöra ett korrekt införlivande av artikel 7 i direktivet eftersom den medger att konsumenten får stå såväl risken för att förlora det nämnda förskottet som den risk som följer av att den tredje man, mot vilken han kan göra gällande värdehandlingarna, kan bli försatt i konkurs.
Preliminary ruling (Social security—Family benefits —Article 73 of Regulation (EEC) No 1408/71 —Article 4(1) of Directive 791?'/EEC - Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68) (Fifth Chamber)
Medlemsstaterna har inte någon skyldighet enligt direktiv 90/314/EEG att anta bestämmelser för att skydda paketresenärer mot deras egen vårdslöshet
On 30 May 1991 and 28 December 1987 respectively Mrs Hoever and Mrs Zachow applied for childraising allowance for their sons, born in 1991 and 1987 respectively.
Att ett direktiv inte har införlivats inom den i direktivet föreskrivna tidsfristen är — om övriga förutsättningar är uppfyllda — i sig tillräckligt för att ge upphov till skadeståndsskyldighet för den försumliga medlemsstaten.
The Land Nordrhein-Westfalen rejected those applications, and also the administrative appeals lodged by them, on the grounds that, by reason of her limited number of working hours, Mrs Hoever was not an employed person and that Mrs Zachow resided and had her habitual place of abode in the Netherlands.
Denna kan därför inte rättfärdiga ett eventuellt försenat införlivande genom att åberopa att den föreskrivna tidsfristen visat sig vara alltför kort, eller att det för ett införlivande var nödvändigt att höra berörd tredje man.
By this question, concerning the substantive scope of Regulation No 1408/71, the national court essentially seeks to ascertain whether a childraising allowance such as that provided for by the BErzGG must be treated as a family benefit within the meaning of Article 4(l)(h) of Regulation No 1408/71.
Den försumliga medlemsstatens ansvar och skadeståndsskyldighet är inte beroende av att det föreligger culpa, varmed avses det subjektiva elementet i det rättsstridiga handlingssätt som kan tillskrivas medlemsstaten. Den nationella rättspraxisen i fråga om förskottsbetalningar kan därför, såvitt gäller frågan om skadeståndsskyldighet, inte rättfärdiga att direktiv 90/314/EEG har införlivats för sent"
German childraising allowance is a noncontributory benefit forming part of a set of family-policy measures and is granted pursuant to the Bundeserziehungsgeldgesetz (Federal Law on the grant of childraising allowance and childraising leave, hereinafter 'the BErzGG').
Förenade målen C245/94 och C312/94 mellan Ingrid Hoever samt Iris Zachow och Land Nordrhein-Westfalen Fri rörlighet för personer
Both Mrs Hoever and Mrs Zachow, like their husbands, are German nationals and live at Kerkrade in the Netherlands.
Förhandsavgörande "Social trygghet - Famüjeförmaner -Artikel 73 i förordning (EEG) nr 1408/71 -Artikel 4.1 i direktiv 79/7/EEG -Artikel 7.2 i förordning (EEG) nr 1612/68" (femte avdelningen)
Since June 1990 Mrs Hoever has been working for 10 hours a week in Aachen, in Germany. When her son was born, she took 18 months' childraising leave.
Genom beslut av den 17 juni (C-245/94) och av den 19 augusti 1994 (C-312/94), som inkom till domstolen den 12 september respektive den 28 november samma år, har Landessozialgericht
In that regard, it has, on a number of occasions, stressed that a benefit is to be regarded as a social security benefit if it is granted to recipients
Nordrhein-Westfalen ställt tre frågor för förhandsavgörande angående tolkningen av artikel 4.1 h och artikel 73 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971, såsom
without any individual and discretionary assessment of personal needs on the basis of a legally defined position and if it concerns one of the risks expressly listed in Article 4(1) of Regulation No 1408/71.
den ändrats och uppdaterats genom rådets förordning (EEG) nr 2001/83 av den 2 juni 1983, ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 3427/89 av den 30 oktober 1989 (nedan kallad förordning nr 1408/71), av artikel 4.1 i rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978, och av artikel 7.2 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.
person for the purposes of the application of Article 73 in Germany. On the other hand, Mr Hoever and Mr Zachow do fulfil those criteria.
Domstolen har upprepade gånger fastställt att skillnaden mellan de förmåner som inte omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 och förmåner som omfattas av detta i huvudsak beror på varje förmåns grundläggande beståndsdelar, i synnerhet dess syfte och förutsättningarna för att förmånen skall beviljas, och inte på den omständigheten att förmånen i nationell lagstiftning betecknas som en social trygghetsförmån.
They are therefore covered by Regulation No 1408/71 and may consequently be regarded as employed persons within the meaning of Article 73 of that regulation.
Dessa frågor har uppkommit inom ramen för två mål mellan Ingrid Hoever (C-245/94) samt Iris Zachow (C-312/94) och Land Nordrhein-Westfalen angående utbetalning av föräldrabidrag.
A benefit such as the childraising allowance at issue in the present cases meets those conditions.
I detta avseende bar domstolen vid ett flertal tillfällen preciserat att en förmån kan anses vara en social trygghetsförmån i den mån som mottagaren beviljas förmånen i fråga, utan att någon skönsmässig bedömning i enskilda fall av personliga behov görs, på grundval av förhållanden som definierats i lag och då förmånen hänför sig till en av de situationer som uttryckligen räknas upp i artikel 4.1 i förordning nr 1408/71.
Furthermore, in cases such as these, the plaintiffs' entitlement to childraising allowance does not depend on their status as members of a worker's family.
Föräldrabidrag är ett bidrag som inte är kopplat till inbetalda avgifter och som ingår i ett system av åtgärder inom familjepolitiken.
In order to be eligible for the allowance, they must personally fulfil the conditions laid down in Paragraph 1(4) of the BErzGG.
Det beviljas i enlighet med Bundeserziehungsgeldgesetz av den 6 december 1985 (lag om beviljande av föräldraledighet och föräldrabidrag, nedan kallad BErzGG).
As far as the first condition is concerned, the provisions relating to the grant of German childraising allowance confer a legally defined right, and the allowance is granted automatically to persons who fulfil certain objective criteria, without any individual and discretionary assessment of personal needs.
En sådan förmån som det ifrågavarande föräldrabidraget i förevarande mål uppfyller dessa villkor.
The German, Spanish and French Governments and the Commission have referred in this regard to the line of authority beginning with the 1976 judgment in Kermaschek, according to which the members of a worker's family can claim, under Regulation No 1408/71, only derived rights acquired through their status as a member of the family of a worker, that is to say, of a person who can claim the rights to benefits covered by the regulation in his own right.
Ingrid Hoever och bis Zachow, samt deras makar, är tyska medborgare och bor i Kerkrade i Nederländerna.
That argument cannot be accepted.
Sedan juni 1990 arbetar Ingrid Hoever 10 timmar per vecka i Aachen i Tyskland.
The aim of a benefit such as that at issue is to meet family expenses within the meaning of Article l(u)(i) of Regulation No 1408/71.
Vid sin sons födelse tog hon föräldraledigt i 18 månader. Iris Zachow utövar sedan år 1985 inget förvärvsarbete.
Question 2(a) in Case C-245/94 and Question 2 in Case C-312/94
Ingrid Hoevers och Iris Zachows makar är heltidsanställda i Tyskland.
However, in the judgment of 30 April 1996 in Case C-308/93 Cabanis-Issarte, the scope of the rule in Kermaschek was limited to cases in which a member of a worker's family relies on provisions of Regulation No 1408/71 which are applicable solely to workers and not to members of their families, such as Articles 67 to 71, relating to unemployment benefits.
Vad beträffar det förstnämnda villkoret skall det noteras att bestämmelserna om beviljande av föräldrabidrag ger mottagaren en i lag definierad rättighet och att förmånen automatiskt beviljas till personer som uppfyller vissa objektiva kriterier, utan att det görs någon skönsmässig bedömning i enskilda fall av personliga behov.
That is not the case with Article 73 of the regulation, the precise purpose of which is to guarantee members of the family residing in a Member State other than the competent State the grant of the family benefits provided for by the applicable legislation.
Land Nordrhein-Westfalen avslog dessa ansökningar samt de klagomål som de inkom med och angav som skäl att Ingrid Hoever inte kunde anses vara anställd på grund av hennes begränsade arbetstid och att Iris Zachow var bosatt samt hade sin normala uppehållsort i Nederländerna.
It follows that the distinction between personal rights and derived rights does not in principle apply to family benefits.
Den första frågan i målen C245/94 och c312/94
By Question 2(a) in Case C-245/94 and Question 2 in Case C-312/94, which concern the scope ratione personae of Regulation No 1408/71, the national court seeks to ascertain whether, where an employed person is subject to the legislation of a Member State and lives with his or her family in another Member State, that person's spouse is entitled, under Article 73 of Regulation No 1408/71, to receive a benefit such as childraising allowance in the State of employment.
Vad beträffar det andra villkoret har den tyska regeringen hävdat att föräldrabidraget inte har samma syfte som en "familjeförmån" i den mening som avses i artikel 1 u i i förordning nr 1408/71, eftersom den har till syfte att utgöra ersättning till den förälder som dels tar hand om ett barns uppfostran, dels personligen uppfyller villkoren för att förmånen skall beviljas, genom att ge denna förälder en självständig rättighet
Next, it must be remembered that Article 73 of Regulation No 1408/71 is intended in particular to prevent Member States from making entitlement to and the amount of family benefits dependent on residence of the members of the worker's family in the Member State providing the benefits, so that Community workers are not
Genom denna fråga som rör det materiella tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71 önskar den nationella domstolen i huvudsak få veta om ett sådant föräldrabidrag som det som föreskrivs i BErzGG skall likställas med en familjeförmån i den mening som avses i artikel 4.1 h i förordning nr 1408/71.
First of all, neither Mrs Hoever nor Mrs Zachow disputes that they are not persons covered by Regulation No 1408/71, since they are not subject to social insurance within the meaning of Part I.C of Annex I to that regulation (relating to Germany), which defines the conditions to be fulfilled in order to qualify as an employed
Denna argumentation kan inte godtas. Det kan nämligen konstateras att syftet med en sådan förmån som den ifrågavarande är att täcka en familjs utgifter på det sätt som avses i artikel 1 u i i förordning nr 1408/71.
Article 4(1) of Directive 79/7.
Den första deten av den andra frågan i mål C245/94 och den andra frågan i mål C312/94 de bestämmelser i förordning 1408/71 som uteslutande är tillämpliga på anställda och inte på deras familj, såsom bestämmelserna i artiklarna 67—71 om arbetslöshetsförmåner.
deterred from exercising their right to freedom of movement.
Detta är inte fallet med artikel 73 i förordningen vars syfte just är att garantera att familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat än den stat som är behörig beviljas de familjeförmåner som föreskrivs i den tillämpliga lagstiftningen.
In order to answer that question, it is first necessary to examine whether a childraising allowance such as that provided for by Paragraph 1 et seq. of the BErzGG falls within the scope of Directive 79/7.
Följaktligen gäller i princip åtskillnaden mellan självständiga och härledda rättigheter inte familjeförmåner.
If, as in the main proceedings in the present cases, the grant of childraising allowance—which is a family benefit —were subject to the condition that the spouse of a worker, who is not resident in Germany, must be employed within the territory to which the BErzGG applies, the worker could be deterred from exercising his right to freedom of movement.
Genom den första delen av den andra frågan i mål C245/94 och den andra frågan i mål C312/94 som rör den personkrets som förordning nr 1408/71 gäller, önskar den nationella domstolen få svar på frågan huruvida maken till en anställd, som omfattas av lagstiftningen i en medlemsstat och lever med sin familj i en annan medlemsstat, har rätt att enligt artikel 73 i förordning nr 1408/71 uppbära en sådan förmån som föräldrabidraget från den stat i vilken personen är anställd.
Consequently, it would be contrary to the purpose and spirit of Article 73 of Regulation No 1408/71 to deprive a worker's spouse of a benefit to which he or she would have been entitled if the spouse had remained in the State providing that benefit.
Det skall vidare påpekas att artikel 73 i förordning nr 1408/71 i synnerhet är avsedd att förhindra att en medlemsstat ges möjlighet att göra beviljandet av familjeförmånen eller dess belopp beroende av att familjemedlemmarna till en anställd är bosatta i den medlemsstat som gör utbetalningen, för att inte arbetstagare inom gemenskapen skall avhållas från att utöva sin rätt till fri rörlighet
According to the wording of Article 3(l)(a) of Directive 79/7, that directive applies to statutory schemes which provide protection against the risks of sickness, invalidity, old age, accidents at work and occupational diseases, and unemployment.
För det första skall det noteras att varken Ingrid Hoever eller Iris Zachow bestrider det faktum att de inte tillhör den personkrets som förordning nr 1408/71 gäller, eftersom de inte omfattas av socialförsäkringssystemet i enlighet med denna förordnings bilaga 1,1 C, som gäller Tyskland.
According to Article 3(2), that directive does not apply to provisions concerning family benefits, except in the case of family benefits granted by way of increases of benefits due in respect of the risks referred to in paragraph 1(a).
I denna bilaga anges vilka villkor som skall vara uppfyllda för att personen skall anses vara en sådan anställd som artikel 73 i förordningen skall tillämpas på i Tyskland.
Question 2(b) in Case C-245/94
Deras makar uppfyller däremot dessa villkor.
A family benefit such as childraising allowance does not provide direct and effective protection against one of the risks listed in Article 3(1) of Directive 79/7.
Om, såsom i är fallet i målet vid den nationella domstolen, beviljandet av föräldrabidraget—som är en familjeförmån — underkastades ett villkor att den anställdes make, som inte bor i Tyskland, måste vara anställd inom det territorium som BErzGG omfattar, skulle detta kunna avhålla den anställde från att utöva sin rätt till fri rörlighet
By Question 2(b) in Case C-245/94, the national court seeks to ascertain whether a national rule which, like Paragraph 1(4) of the BErzGG, provides that nationals of a Member State who are in employment in Germany can claim childraising allowance only if their employment entails a significant number of working hours constitutes discrimination on grounds of sex, contrary to
Det skall dessutom understrykas att i ett fall som det föreliggande beror inte sökandenas rätt till föräldrabidrag på deras ställning som medlem i den anställdes familj. För att ha rätt till detta bidrag skall de nämligen personligen uppfylla de villkor som uppställs i paragraf 1.4 i BErzGG.
As is apparent from the order for reference, such a benefit is intended to secure the maintenance of the family during the stage in which the children are raised.
Det skulle således strida mot syftet med och andemeningen i artikel 73 i förordning nr 1408/71 att neka maken till en anställd rätten till den förmån som denne skulle ha kunnat göra anspråk på om han stannat i den stat som gör utbetalningen.
The Court ruled:
Den andra delen av den andra frågan i mål C245/94
A benefit such as the childraising allowance provided for by the Bundeserziehungsgeldgesetz, which is automatically granted to persons fulfilling certain objective criteria, without any individual and discretionary assessment of personal needs, and which is intended to meet family expenses, must be treated as a family benefit within the meaning of Article 4(1) (h) of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, as amended by Council Regulation (EEC) No 3427/89 of 30 October 1989.
Den tyska, den spanska och den franska regeringen samt kommissionen har i detta hänseende hänvisat till den rättspraxis som inleddes med dom av den 23 november 1976, Kermaschek, enligt vilken en anställds familjemedlemmar med stöd av förordning nr 1408/71 endast kan göra anspråk på härledda rättigheter som de förvärvar i egenskap av familjemedlem till en anställd, det vill säga en person som kan göra anspråk på en självständig rätt till den i förordningen föreskrivna förmånen.
Where an employed person is subject to the legislation afa Member State and lives with his or her family in another Member State, that person's spouse is entitled, under Article 73 of Regulation No 1408/71, to receive a benefit such as childraising allowance in the State of employment.
I dom av den 30 april 1996, Cabanis-Issarte, har emellertid räckvidden av den rättspraxis som följer av den ovan nämnda domen i målet Kermaschek begränsats till att gälla endast de tall i vilka en familjemedlem till en anställd åberopar
Artide 3(1) and (2) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security must be interpreted as meaning that a childraising allowance such as that provided for by Article 1 et seq. of the Bundeserziehungsgeldgesetz does not fall within the scope of that directive.'
Det finns anledning att fastställa att en sådan familjeförmån som föräldrabidraget inte direkt och effektivt lämnar skydd vid något av de förhållanden som nämns i artikel 3.1 i direktiv 79/7.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 2 May 1996.
För att svara på denna fråga måste det första prövas om en sådan förmån som det föräldrabidrag som föreskrivs i paragraf 1 och följande paragrafer i BErzGG omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 79/7.