natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We will first discuss the measures taken to reinforce monetary cooperation before examining what this goal of EMU entails and what initial headway has been made.
Först granskas de åtgärder som vidtagits för att förstärka det monetära samarbetet. Därefter undersöks vari målsättningen att skapa en EMU består och vilka första steg som tagits på vägen mot denna.
Lastly, we will comment on the provisions of the Maastricht Treaty that spell out the substance of EMU and incorporate into the Community's constitution a detailed timetable for its implementation.
Slutligen kommenteras de bestämmelser i Maastrichtfordraget som definierar innehållet i en sådan EMU och som i gemenskapens konstitution inför en exakt tidsplan för dess genomförande.
It should be borne in mind that, generally speaking, this Treaty set up what is known as the 'European Union', which is based on three pillars: the European Economic Community; a common foreign and security policy; cooperation in the fields of justice and home affairs.
Det kan påpekas att detta fördrag mer generellt har upprättat den så kallade Europeiska unionen, som vilar på tre pelare: Europeiska gemenskapen; gemensam utrikes- och säkerhetspolitik; samt samarbete i rättsliga och inrikes angelägenheter.
To mark this extension of powers relative to the Treaty of Rome, it was agreed that reference should in future be made to the 'European Union'. '
För att markera de vidgade befogenheterna jämfört med Romfördraget har man enats om att hädanefter tala om Europeiska unionen(').
1 See in particular the Council Decision of 8 November 1993 (OJ L251, 16.11.1993).
(') Se bland annat rådets beslut av den 8 november 1993, publicerat i EGT nr L 251, 16.11.1993.
Part One: Liberalization of capital movements and financial integration
Del I — Fria kapitalrörelser och finansiell integration
Financial integration and the single market
Finansiell integration och den inre marknaden
'Unifying this market [...] presupposes that Member States will agree on the abolition of barriers of all kinds, harmonization of rules, approximation of legislation and tax structures, strengthening of monetary cooperation and the necessary flanking measures to encourage European firms to work together.
"En förutsättning för att denna stora marknad skall bli en enhet (...) är att gemenskapens medlemsstater enas om att avskaffa alla slags hinder, harmonisera reglerna, tillnärma medlemsstaternas lagstiftning och skattestruktur, förstärka sitt monetära samarbete samt vidta de kompletterande åtgärder som krävs för att få de europeiska företagen att samarbeta.
It is a goal that is well within our reach provided we draw the lessons from the setbacks and delays of the past.'
Denna ambition ligger inom räckhåll för oss, under förutsättning att vi tar lärdom av det förflutna, och framför allt av tidigare misslyckanden och förseningar."
It was with these words, taken from the 1985 Commission work programme presented to the European Parliament on 6 March 1985, that the Commission introduced its White Paper on the internal market.2 For their part, the Heads of State or Government had, on several occasions, stressed the absolute priority given to creating the single large market which is essential in providing renewed impetus to the construction of Europe.
Med dessa ord, hämtade ur "Kommissionens arbetsprogram för 1985" som framlades för Europaparlamentet den 6 mars 1985, inleder kommissionen sin "vitbok om den inre marknaden" ('). Stats- eller regeringscheferna å sin sida hade ständigt framhållit att man måste prioritera genomförandet av en enda stor marknad, eftersom den är ett absolut villkor för att få fart på det europeiska uppbyggnadsarbetet.
While the principle of the single market had been envisaged at the outset by the Treaty of Rome, it was explicitly incorporated into the Community's basic Treaty by the Single European Act.
Målsättningen att skapa den enda stora marknaden var visserligen redan från början underförstådd i Romfördraget, men den skrevs nu uttryckligen in i gemenskapens grund fördrag och reglerades mer i detalj i "Europeiska enhetsakten".
Aware of the urgency and importance of the problem posed by the compartmentalization of individual economies and the disparities between national regulations and of the associated cost (termed by some as the 'cost of non-Europe'), the Commission prepared a White Paper on the internal market early in 1985, proposing a programme of measures for its realization.
Kommissionen var medveten om att de vattentäta skotten mellan staternas ekonomier och olikheterna mellan de nationella lagarna och förordningarna samt den ekonomiska belastning de innebar (av somliga kallad "kostnaden för icke-Europa") utgjorde ett akut och stort problem och utarbetade i början av 1985 en "vitbok om den inre marknaden", där den föreslog ett handlingsprogram för dess genomförande.
The European Council adopted the programme at the Milan Summit in June 1985.
Vid toppmötet i Milano (juni 1985) antog Europeiska rådet denna vitbok.
(i) merging the 12 national markets to form a single enlarged market; (ii) creating an expanding, dynamic market;
— att slå samman de tolv nationella marknaderna till en enda jättelik marknad;
(iii) ensuring that such a market was flexible enough to channel human, material and financial resources to those areas where they would be best used.
— att se till att marknaden är flexibel så att mänskliga, materiella och finansiella resurser kanaliseras till de områden där de bäst kan utnyttjas.
It can be seen that the idea of 'internal market' is not the same as the classic concept of 'common market'.
Som synes, skiljer sig begreppet "inre marknad" från det mer konventionella begreppet "gemensam marknad".
It is regarded as narrower since it does not embrace the various common policies — in particular the common agricultural policy (CAP) — which, in conjunction with the free circulation of the factors of production, contribute to the creation of the common market.
Man säger att det är ett snävare begrepp, eftersom det inte omfattar alla de former av gemensam politik (framför allt inte jordbrukspolitiken) som med fri rörlighet för produktionsfaktorerna samverkar till genomförandet av en gemen sam marknad.
However, at the same time the internal market goes deeper since it not only assumes the elimination of obstacles which were until now considered lawful in Community law but also aims at positive integration, implying that account must be taken of objectives of economic, social and legislative cohesion.
Det är dock mer djupgående, i och med att det inte bara innebär undanröjande av hinder som dittills betraktats som legitima inom EG-rätten utan även syftar till en verklig integration som kräver att man beaktar målsättningar som ekono misk, social och juridisk samordning.
The Commission had estimated that 282 measures (regulations, directives, etc.) would be needed to bring about the single market in a wide range of areas — financial services, public procurement, taxation, free movement of individuals, movement of capital, etc.
Kommissionen ansåg att 282 bestämmelser (förordningar, direktiv...) måste antas för att genomföra den stora inre marknaden, och detta på de mest skilda områden: finansiella tjänster, offentlig upphandling, skattesystem, rörlighet för personer, kapitalrörelser, etc.
These measures fell into three categories.
De åtgärder som skulle vidtas indelades i tre kategorier.
Elimination of physical frontiers rontiers
— Slopande av fysiska hinder
The elimination of customs posts at frontiers was the first idea which came to mind.
Vad man direkt tänker på är slopande av tullstationerna vid gränserna.
Apart from questions of public security, the principal reason for the existence of border posts was the tax and technical barriers between countries.
Bortsett från säkerhetshänsyn motiverades dessa huvudsakligen av den tekniska och skattemässiga avskärmningen mellan staterna.
The continued existence of such frontier checks perpetuated the costs and disadvantages — the red tape and delays — which unfailingly result from a divided market.
Att behålla sådana kontroller vid gränserna innebar att man permanentade de kostnader och nackdelar (formaliteter, förseningar...) som en splittrad marknad oundvikligen medför.
By 1 January 1993 these checks had essentially been abolished.
Den 1 januari 1993 hade dessa kontroller i stort sett försvunnit.
Certain checks relating to the free movement of individuals remained in place, however (notably identity checks at frontiers).
Vissa kontroller i samband med fri rörlighet för personer fanns dock kvar (bland annat identitetskontroller vid gränserna).
Initially, the Commission favoured an approach which involved exerting pressure on Member States to dismantle these remaining obstacles before deciding on the measures that needed to be taken, especially in the legislative field.
I en första etapp prioriterade kommissionen en metod som bestod i att utöva påtryckningar på medlemsstaterna för att få dem att undanröja dessa sista hinder, innan man beslöt vilka åtgärder som skulle vidtas, framför allt på lagstiftningsplanet.
Since the Commission had omitted, in breach of the Treaty, to present the necessary proposals for establishing free movement of individuals in accordance with Article 7a of the Treaty, the Council on 18 November 1993 instituted proceedings against it for failure to act within the prescribed time.
Europaparlamentet ansåg dock att kommissionen i strid med fördraget underlåtit att framlägga de förslag som behövdes för upprättande av fri rörlighet för personer i enlighet med fördragets artikel 7a, varför det väckte passivitetstalan mot kommissionen den 18 november 1993.
Two factors should make it easier to take action on this front: first, the Maastricht Treaty provides the Commission with new room for manoeuvre both at Community level and, within the framework of Title IV of the Treaty, in fields hitherto covered by intergovernmental cooperation and, second, the entry into force of the Schengen Agreements should establish free movement of individuals between most Member States.
Två faktorer borde kunna underlätta åtgärder på detta område: Maastrichtfordraget ger kommissionen nya möjligheter både på EU-pIanet och inom ramen för fördragets avdel-
Elimination of technical frontiers rontiers
— Slopande av tekniska hinder
This provides the single market with its true economic and industrial dimension by permitting the economies of scale which make businesses more competitive.
Denna åtgärd ger den stora marknaden dess verkliga ekonomiska och industriella dimension genom att möjliggöra skalfördelar som kommer att göra företagen mer konkurrens kraftiga.
The most typical problem is the differing national standards applied within the Community, which were justified on safety, health, consumer protection or environmental grounds.
Det mest typiska exemplet är skillnaderna mellan staternas standarder, som motiverades av säkerhets- eller hälsoskäl, konsument- eller miljöskydd.
All too frequently technical barriers also hindered the free provision of services within the European Union.
Mycket ofta var det också tekniska barriärer som hindrade fritt tillhandahållande av tjänster inom Europeiska unionen.
By 1 January 1993 these technical barriers had, for the most part, been eliminated.
Den 1 januari 1993 hade de flesta av dessa tekniska hinder slopats.
The discrepancies between tax systems were another reason for the continued existence of frontier checks; they gave rise to discrepancies in prices and distorted the pattern of competition.
Olikheterna mellan skattesystemen krävde kontroller vid gränserna, ledde till prisskillnader och gav upphov till snedvridna konkurrensförhållanden.
A great deal had already been accomplished — the abolition of customs duties and the establishment of the system of value-added tax (VAT) — but substantial differences remained with regard to bases of assessment and rates, in the case of both VAT and excise duties.
Visserligen hade framsteg gjorts i och med upphävandet av tullavgifterna och införandet av en gemensam grund för systemet med mervärdesskatt (moms). Dock kvarstod stora avvikelser i fråga om skatteunderlag och skattesatser både för moms och accis.
In 1991 and 1992 the Council adopted the measures paving the way for the dismantling of tax frontiers on 1 January 1993.
1991 och 1992 vidtog rådet de åtgärder som krävdes för att de fiskala hindren skulle kunna upphävas den 1 januari 1993:
The common system of VAT was supplemented and amended by a Directive dated 16 December 1991;3 simplification measures were adopted on 14 December 1992;" as regards the rates of VAT, a 'grid' was fixed (standard rate of at least 15%; optional reduced rates of at least 5%; for a transitional period, possibility of retaining certain zero and extra-low rates).5
— det gemensamma momssystemet kompletterades och ändrades inför undanröjandet av de fiskala hindren i ett direktiv av den 16 december 1991 ('); åtgärder för att förenkla systemet antogs den 14 december 1992(2); beträffande skattesatserna fastställdes en "skala" (normal skattesats på minst 15 %; frivilliga lägre skattesatser på minst 5 %; under en övergångsperiod möjlighet att behålla vissa nollskattesatser och extra låga skattesatser) (3);
Generally speaking, the new transitional VAT arrangements are operating satisfactorily.
Det nya övergångssystemet för moms fungerar i stort sett tillfredsställande.
Some problems that have been encountered should disappear once the arrangements have been simplified.
Ett antal problem som uppstått borde kunna lösas genom åtgärder som förenklar systemet.
Taking into account the experience gained, the Commission is due to present before the end of 1994 proposals relating to the definitive VAT arrangements, which are to be based on the principle of taxation in the country of origin (under the transitional arrangements, VAT will continue to be charged in the country of destination).
Med stöd av de vunna erfarenheterna borde kommissionen före utgången av 1994 kunna framlägga förslag till ett slutgiltigt momssystem baserat på principen med beskattning på ursprungsorten (under övergångsperioden skall däremot skatten fortsätta att uttas i varornas destinationsland).
In principle, the definitive arrangements should come into force in 1997.
Det slutgiltiga systemet borde i princip kunna träda i kraft 1997.
Council Directive 91/680/EEC of 16 December 1991 supplementing the common system of VAT and amending Directive 77/388/EEC with a view to the abolition of fiscal frontiers (OJ L 376, 31.12.1991).
(') Rådets direktiv 91/680/EEG av den 16 december 1991, som kompletterar det gemensamma momssystemet och med anledning av undanröjandet av de fiskala hindren ändrar direktiv 77/388/EEG, publicerat i EG:s officiella tidning
Council Directive 92/111/EEC of 14 December 1992 amending Directive 77/388/EEC and introducing simplification measures with regard to VAT (OJ L 384, 30.12.1992).
EGT nr L 376, 31.12.1991. (;) Rådets direktiv 92/1 Il/EEG av den 14 december 1992, som ändrar direktiv 77/388/EEG och inför förenklingsåtgärder i fråga om moms, publicerat i EGT nr L 384, 30.12.1992. (!)
Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992 supplementing the common system of VAT and amending Directive 77/388/EEC (approximation of VAT rates) (OJ L 316, 31.10.1992). Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 (OJ L 76, 23.3.1992).
Rådets direktiv 92/77/EEG av den 19 oktober 1992, som kompletterar det gemensamma momssystemet och ändrar direktiv 77/388/EEG (tillnärmande av momssatserna), publicerat i EGT nr L 316, 31.10.1992.
Measures are also expected to be taken with a view to simplifying these new arrange ments, which did not provide for any transitional period.
Även detta nya system, som skulle tillämpas utan någon övergångsperiod, borde kunna förenklas.
A framework for cooperation between national tax administrations in the Community was also adopted by the Council. '
vidare antog rådet en ram för samarbete mellan de nationella skattemyndigheterna inom gemenskapen(3).
The smooth functioning of the systems set in place depends on effective cooperation between those administrations.
Gott samarbete mellan dessa myndigheter är en förutsättning för att de införda systemen skall fungera tillfredsställande.
For a long time, the harmonization of national legislation was regarded as a natural prerequisite for the opening-up of markets: once legislation was coordinated, it was argued, frontiers would open up unaided.
Länge betraktades en harmonisering av de nationella lagstiftningarna som en naturlig förutsättning för öppnandet av marknaderna; bara lagstiftningarna hade samordnats, skulle gränserna öppnas av sig själva, trodde man.
This approach had some notable successes, but also revealed its own weaknesses; harmonization is difficult to attain because of the frequently divergent local practices in different countries; it is a lengthy and uncertain undertaking.
Denna metod har lett till påtagliga framsteg men har också visat sina begränsningar; harmoniseringen är svår att åstadkomma på grund av att medlemsstaternas praxis ofta skiljer sig märkbart åt; uppgiften är tidskrävande och utgången oviss.
The scale of the project — completing the internal market — and the number of measures required meant that a different approach was needed.
Den ambitiösa målsättningen — ett slutgiltigt genomförande av den inre marknaden — och det stora antal åtgärder som måste vidtas krävde ett nytt tillvägagångssätt.
The strategy adopted combined two approaches.
Man valde en strategi som kombinerade två infallsvinklar.
Mutual recognition
— Ömsesidigt erkännande
This is based on the assumption that it should be possible for each Member State to recognize the equivalence of corresponding measures taken in the other Member States, even when there are discrepancies between these measures and its own legislation, the thinking being that each Member State's national legislation has similar aims.
Tanken är att det skall vara möjligt för varje medlemsstat att erkänna likvärdigheten hos de åtgärder som vidtas av de övriga staterna, även om dessa uppvisar vissa skillnader jämfört med statens egen lagstiftning. Man anser nämligen att de olika nationella lagstiftningarna har likartade målsättningar.
Since the priority objective is the opening-up of markets, what should be aimed at is no more than the conditions which are indispensable for that purpose, i.e. ensuring only the harmonization of essential legislative measures.
Eftersom den prioriterade målsättningen är att öppna gränserna, bör man sträva efter att enbart uppfylla de villkor som är helt nödvändiga för det ändamålet och harmonisera de viktigaste inslagen i lagstiftningarna.
Minimal harmonization of national legislation is of fundamental importance for a number of reasons:
En minimal harmonisering av de nationella lagstiftningarna är viktig av flera skäl:
' Regulation (EEC) No 218/92 of 27 January 1992 (OJ L 24, 1.2.1992). ' See Section 3.3 below.
(') Direktiv 91/12/EEG av den 25 februari 1992, EGT nr L 316, 31.10.1992. (') Direktiv 92/78/EEG-92/84/EEG av den 19 oktober 1992, EGT nr L 316, 31.10.1992. ( > ) EEG-förordning nr 218/92 av den 27 januari 1992, publicerad i EGT nr L 24, 1.2.1992.
(iii) General application of the principle of mutual recognition with no attempt at harmonization might have appeared to lead to lower standards of protection or safety and would certainly have been hard for the Member States' political authorities to accept.
Domstolens rättspraxis har understrukit behovet av en harmonisering av lagstiftningarna('); en allmän tillämpning av det ömsesidiga erkännandet utan strävan efter harmonisering skulle ha kunnat uppfattas som att skydds- eller säkerhetsnormerna kunde sänkas och skulle troligen ha varit svår att acceptera för medlemsstaternas politiska myndigheter. heter.
Signed in February 1986, the Single European Act owes its name to the fact that it reflects the wish to bring together in a single instrument, firstly, provisions amending the Treaties establishing the European Communities and, secondly, measures to strengthen European political cooperation, making it one of the component elements of membership of the Community.
Den Europeiska enhetsakten, som undertecknades i februari 1986, har fått sitt namn av att man i ett enda instrument ville samla bestämmelser som dels ändrar de traktat varigenom de Europeiska gemenskaperna inrättades, dels stärker det europeiska politiska samarbetet, och göra detta till en av de texter som reglerar medlemskapet i Gemenskaperna.
Article 1 of the Single Act states that the objective of the European Communities and of European political cooperation is the making of concrete progress towards European unity.
Enhetsaktens artikel 1 fastställer som målsättning för de Europeiska gemenskaperna och för det europeiska politiska samarbetet att man skall arbeta på att konkret förverkliga Europeiska unionen.
The Single Act came into force on 1 July 1987.
Akten trädde i kraft den 1 juli 1987.
The amendments to the Treaty of Rome enacted in the Single European Act were aimed principally at improving decision-making procedures within the Community and confirm ing in the Community's basic charter the underlying ideas of the White Paper.
De ändringar av Romfördraget som gjordes i enhetsakten syftade främst till att förbättra beslutsrutinerna inom gemenskapen och att i grundstadgan stadfästa de tankegångar vitboken baseras på.
The Single European Act aimed in this way to provide the Community with the means to achieve its objective.
Ändamålet med enhetsakten var att ge gemenskapen möjligheter att infria denna målsättning.
Formal consecration of the internal market
Stadfästande av idén om en inre marknad
'The internal market shall comprise an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured in accordance with the provisions of this Treaty.'
"Den inre marknaden skall omfatta ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs i enlighet med bestämmelserna i detta fördrag."
This is a vast objective, invoking the non-mercantile notion of an area rather than just the economic functions of an internal market.
Enhetsaktens målsättning är omfattande och avser begreppet "område" i icke-kommer-siell bemärkelse (inte enbart den inre marknadens ekonomiska funktion).
Nevertheless, the Member States took care not to trespass beyond the Treaty.
Medlemsstater na visade sig dock angelägna att inte gå utom ramen för fördraget.
The large number of measures required, and the increasing difficulty in obtaining the unanimous approval of Member States on any given proposal, had rendered the adoption of a new procedure essential if the internal market was to be completed within any foreseeable time-limit.
Det stora antal åtgärder som måste vidtas och allt större svårigheter att uppnå enhällighet bland medlemsstaterna om ett förslag gjorde det absolut nödvändigt att införa ett nytt förfarande, om man inom överskådlig tid ville fullborda den inre marknaden.
Whilst Article 100 of the Treaty provided only for the use of directives, the new Article 100a gives the Council a choice of means, so that regulations (which apply directly in Member States) can now be used.
Den andra viktiga ändringen består i det använda instrumentet; medan artikel 100 i fördraget endast föreskrev användande av direktiv, ger den nya artikel 100a rådet valfrihet i fråga om medlen; den medger därmed bland annat antagande av förordningar, som direkt kan tillämpas i medlemsstaterna.
Three guarantees were incorporated in order to dispel the fears of certain Member States that the harmonization measures, decided by a qualified majority, might result in a lowering of standards of protection:
Som svar på de farhågor vissa stater uttryckt för att harmoniseringsåtgärderna — som beslutats med kvalificerad majoritet — skulle leda till sänkt skyddsnivå hade tre garantier tagits in:
(i) In its proposals concerning health, safety, environmental protection and consumer protection, the Commission will take as a base a high level of protection.
— i sina förslag rörande hälsa, säkerhet samt miljö- och konsumentskydd skall kommissionen utgå från en hög skyddsnivå;