natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, the host Member State may require branches wishing to join one of its guarantee schemes to pay a contribution and require the home State to provide information on those branches.
En värdmedlemsstat kan sålunda förplikta de filialer som vill ansluta sig till ett av dess garantisystem att betala ett bidrag och kräva information om dessa filialer av hemlandet.
Furthermore, the Directive aims to ensure compliance with the obligations incumbent on such a branch as a member of a deposit guarantee scheme.
Vidare syftar direktivet till att säkerställa att de förpliktelser som åligger filialen såsom ansluten till systemet för garanti av insättningar uppfylls.
It follows from these various provisions that the effect of Article 4(2) is not to cause an excessive burden on the guarantee schemes of host Member States.
Av dessa olika föreskrifter framgår att artikel 4.2 inte leder till någon orimlig belastning av värdmedlemsstaternas garantisystem.
In view of all the foregoing considerations, the plea alleging infringement of the principle of proportionality must be rejected.
Med hänsyn till detta krav och den omständigheten att det inte finns några system för garanti av insättningar i vissa medlemsstater, kan gemenskapslagstiftaren inte klandras för att ha föreskrivit en anslutningsskyldighet, trots att ett system med frivillig anslutning fungerar väl i Tyskland.
Third, it is common ground that the Community legislature considered it to be necessary to ensure a harmonized minimum level of deposit guarantee, wherever those deposits were located within the Community.
Av vad som har anförts ovan följer att talan inte kan bifallas på grunden att proportionalitetsprincipen har åsidosatts.
It follows that the application for annulment of Article 4(2) of the Directive must also be rejected.
Följaktligen skall även yrkandet om ogiltigförklaring av artikel 4.2 i direktivet ogillas.
The second sentence of the first subparagraph of Article 3(1)
Artikel 3.1 första stycket andra meningen
Finally, the German Government itself accepts that in October 1993 only five credit institutions out of three hundred were not members of a deposit guarantee scheme.
Slutligen skall tilläggas att den tyska regeringen själv har tillstått att i oktober 1993 endast fem av trehundra kreditinstitut inte var anslutna till något system för garanti av insättningar.
The membership obligation therefore merely compels those few credit institutions to join and cannot consequently be considered to be excessive.
Effekten av anslutningsskyldigheten är således begränsad till att dessa få kreditinstitut tvingas att ansluta sig och kan därför inte anses vara orimlig.
The German Government claims that the obligation to join a scheme, which follows from the second sentence of the first subparagraph of
Enligt förbundsregeringen strider den anslutningsskyldighet som följer av artikel 3.1 första stycket andra meningen i direktivet mot artikel 3b tredje stycket i fördraget och den allmänna proportionalitetsprincipen.
On those same grounds, the legislature cannot be criticized for not having provided for an
Den tyska regeringen har gjort gällande att den i artikel 3b tredje stycket i fördraget angivna proportionalitetsprincipen bland annat har konkretiserats i Europeiska rådets slutsatser angående denna bestämmelse efter mötet i Edinburgh.
level of guarantee for all deposits.
Domstolen har beslutat följande dom:
Ζ lhe Federal Republic of Germany is ordered to pay the costs;
Förbundsrepubliken Tyskland skatt ersätta rättegångskostnaderna.
The Commission of the European Communities is ordered to bear its own costs.'
Europeiska gemenskapemas kommission skall bära sina kostnader."
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 10 December 19%.
Generaladvokaten P. Léger har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 10 december 1996.
He proposed that the Court should dismiss the application and order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
— förplikta medlemsstaten att ersätta rättegångskostnaderna."
Case C-250/95 Futura Participations SA and Others ν Administration des contributions Freedom of movement for persons
Mål C-250/95 Futura Participations SA m.fl. mot Administration des contributions Fri rörlighet för personer
Preliminary ruling (Article 52 of the EEC Treaty — Freedom of establishment for companies — Taxation of a branch's income — Apportionment of income) (Full Court)
Förhandsavgörande "Artikel 52 i EEG-fördraget—Etableringsfrihetför bolag — Fördelning av inkomsterna" (Domstolen i plenum) avseende Singers inkomster för räkenskapsåret 1986.
By judgment of 12 July 1995, received at the Court on 19 July 1995, the Conseil d'État du Grand-Duché de Luxembourg (Council of State of the Grand Duchy of Luxembourg) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 52 of the EEC Treaty, now the EC Treaty.
Genom dom av den 12 juli 1995, som inkom till domstolen den 19 juli samma år, har Conseil d'État du Luxembourg ställt en fråga om tolkningen av artikel 52 i EEG-fördraget, sedermera EG-fördraget
The question was raised in proceedings between (i) Futura Participations SA, a company with its seat in Paris, and (ii) its Luxembourg branch, Singer (hereinafter 'Singer'), and the Luxembourg tax authorities concerning the determination of the basis for assessing Singer's liability to revenue tax for the year 1986.
Denna fråga har uppkommit i en tvist mellan Futura Participations SA med säte i Paris, och dess luxemburgska filial Singer (nedan kallad Singer) rörande ett antal frågor om beskattning, särskilt fastställelse av beskattningsunderlaget
taxpayers, only profits and losses arising from their Luxembourg activities are taken into account in calculating the tax payable by them in that State.
anses innebära en sådan, vare sig öppen eller dold, diskriminering som är förbjuden enligt fördraget
By its question the national court asks in substance whether Article 52 of the Treaty precludes a Member State from making the carrying forward of previous losses, requested by a taxpayer which has a branch in that State but is not resident there, subject to the condition that the losses must be economically related to the income earned by the taxpayer in that State and that, during the financial year in which the losses were incurred, the taxpayer must have kept and held in that State, in respect of activities he carried on there, accounts complying with the relevant national rules.
Det andra villkoret (bokföringen) villkoret att den skattskyldige, under det räkenskapsår som förlusterna uppstått, i denna stat avseende den verksamhet som utövats där har fullgjort bokföring och bevarat räkenskapsmaterial i enlighet med de nationella bestämmelserna på området
The second condition is that, during the financial year in which the losses the taxpayer seeks to carry forward were incurred, he must have kept, in the Member State in which tax is to be charged, accounts complying with the relevant national rules applicable during that year, relating to his activities in that State.
Enligt det andra villkoret skall den skattskyldige, i enlighet med de nationella bestämmelser som är tillämpliga på området, under det räkenskapsår då de förluster uppstått för vilka avdrag yrkas, ha fullgjort bokföring i den medlemsstat där han beskattas, avseende verksamheten i denna stat.
The carrying forward of losses is thus subject to two conditions which will be examined in turn, one concerning the existence of an economic link and the other the keeping of accounts.
Överföringen av förluster är således underkastad två villkor, dels en avseende det ekonomiska sambandet dels en avseende bokföring. Det är lämpligt att studera dem efter varandra.
Whereas the first condition concerns the items which can be brought into account in calculating the charge to tax, the second concerns only the evidence admissible when making that calculation.
Det skall framhållas att till skillnad från det första villkoret som rör omständigheter som kan aktualiseras vid skatteberäkningen, avser det andra villkoret endast bevisningen rörande denna beräkning.
The first condition: existence of an economic link
Det första villkoret (det ekonomiska sambandet)
Such a condition may constitute a restriction, within the meaning of Article 52 of the Treaty, on the freedom of establishment of a company or firm which, in terms of Article 58 of the Treaty, is to be treated in the same way as a natural person who is a national of a Member State, where that company or firm wishes to establish a branch in a Member State different from that in which it has its seat.
Ett sådant villkor kan utgöra ett hinder i den mening som avses i artikel 52 i fördraget för den rätt att fritt etablera sig som ett bolag har, vilket enligt lydelsen av artikel 58 i fördraget skall likställas med en fysisk person som är medborgare i en medlemsstat, och som önskar upprätta en filial i en annan medlemsstat än den där det har sitt säte.
The first condition is that losses carried forward must be economically linked to the income earned in the Member State in which tax is charged, so that only losses arising from the nonresident taxpayer's activities in that State can be carried forward.
Enligt det första villkoret skall förlusterna ha ett ekonomiskt samband med inkomsterna i den beskattande medlemsstaten, så att endast de förluster kan överföras som uppkommer i en sådan skattskyldigs verksamhet som inte har hemvist inom denna stats territorium.
According to settled case-law, although direct taxation falls within the competence of the Member States, the latter must none the less exercise that competence consistently with Community law and therefore avoid any overt or covert discrimination on grounds of nationality.
Enligt fast rättspraxis gäller att även om frågor om direkta skatter omfattas av medlemsstaternas behörighet, skall dessa inte desto mindre respektera gemenskapsrätten vid utövandet av dessa befogenheter och således avhålla sig från varje form av öppen eller dold diskriminering grundad på nationalitet.
It means in practice that if such a company or firm wishes to carry forward any losses incurred by its branch, it must keep, in addition to its own accounts which must comply with the tax accounting rules applicable in the Member State in which it has its seat, separate accounts for its branch's activities complying with the tax accounting rules applicable in the State in which its branch is established.
Villkoret leder till att ett sådant bolag, om det vill kunna överföra sin filials eventuella förluster, tvingas att utöver sin egen bokföring, som skall stå i överensstämmelse med skattelagstiftningen i den medlemsstat där bolaget har sitt säte, fullgöra en särskild bokföring avseende filialens verksamhet enligt den skattelagstiftning som gäller i den medlemsstat där filialen är upprättad.
Furthermore, those separate accounts must be held, not at the company's seat, but at the place of establishment of its branch.
Detta räkenskapsmaterial skall dessutom inte bevaras där bolaget har sitt säte utan där filialen är upprättad.
In the present case, the Luxembourg Government and the United Kingdom Government submit that a national measure such as the second condition is essential in order for the amount of income taxable in a Member State to be ascertainable by that Member State's tax authorities.
I förevarande mål har den luxemburgska och den brittiska regeringen framhållit att en nationell åtgärd, som det andra villkoret, är oundgänglig för att det skall vara möjligt för skattemyndigheten att kontrollera den beskattningsbara inkomstens storlek i en medlemsstat.
In the present case, the Luxembourg Law provides that, as regards resident taxpayers, all of their income is taxable, the basis of assessment to tax not being limited to their Luxembourg activities.
I detta fall föreskrivs i den luxemburgska lagen beträffande skattskyldiga med hemvist i landet, att samtliga deras inkomster är beskattningsbara utan att beskattningsunderlaget begränsas till deras luxemburgska verksamhet Följaktligen omfattar beskattningsunderlaget för dessa skattskyldiga i stort sett de vinster och förluster som härrör från deras luxemburgska verksamhet, även om det förekommer undantag i vilka fall en del av eller, i vissa fall, samtliga inkomster utanför Luxemburg inte beskattas i detta land.
Consequently, although there are exemptions under which a part or even, in certain cases, all of their income earned outside Luxembourg is not subject to tax in that country, the basis for assessment for resident taxpayers at any rate includes profits and losses arising from their Luxembourg activities.
Vid beräkningen av beskattningsunderlaget för de skattskyldiga som inte har hemvist i landet, beaktas däremot endast de förluster som härrör från deras luxemburgska verksamhet vid skatteberäkningen i denna stat
The Commission, on the other hand, argues that, whilst the aims which the second condition pursues are legitimate under the Treaty, the
Ett sådant system, som överensstämmer med den skatterättsliga territorialitétsprincipen, skall inte
On the other hand, for the purpose of calculating the basis of assessment for nonresident
Dessutom skulle dessa myndigheter alltid i enlighet med rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977
It is only when a nonresident taxpayer asks to be allowed to carry forward losses which he has incurred in a previous year that he is obliged to show that during that period he kept — and held in Luxembourg — proper accounts relating to his activities in that State.
visa att den under denna period i Luxemburg har fullgjort en vederbörlig bokföring och bevarat räkenskapsmaterialet avseende sin verksamhet i denna stat.
Furthermore, under Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation, those authorities could always contact the authorities of another Member State to obtain any information which proves necessary for determining the tax which a taxpayer must pay.
om ömsesidigt bistånd av medlemsstatemas behöriga myndigheter på direktbeskattningens område alltid kunna vända sig till myndigheterna i en annan medlemsstat för att erhålla alla upplysningar som den kan behöva för att fastställa en skattskyldigs skatt.
However, once such a request is made, the sole concern of the Luxembourg authorities is to ascertain clearly and precisely that the amount of losses to be carried forward corresponds, under the Luxembourg rules governing the calculation of income and losses applicable in the financial year in which the losses were incurred, to the amount of losses actually incurred in Luxembourg by the taxpayer.
Vid den tidpunkt då den skattskyldige yrkar detta är emellertid de luxemburgska myndigheternas enda intresse att på ett klart och precist sätt kontrollera att storleken på de förluster för vilka överföring yrkats, enligt de luxemburgska regler om beräkning av inkomster och förluster som var tillämpliga under det räkenskapsår då förlusterna uppkom, överensstämmer med storleken på de förluster som den skattskyldige verkligen haft i Luxemburg.
As Community law stands at present and contrary to the Commission's submission, the aims pursued by the second condition would not be attained if, in order to ascertain the constituent amounts of the basis of assessment, the Luxembourg authorities had to refer to accounts kept by the nonresident taxpayer pursuant to another Member State's rules.
Såsom gemenskapsrätten ser ut för närvarande skulle, i motsats till vad kommissionen anfört syftena med det andra villkoret inte uppfyllas om de luxemburgska myndigheterna, för att kontrollera storleken på de olika belopp som ingår i beskattningsunderlaget, vore tvungna att använda sig av beräkningar som gjorts av den skattskyldige utan hemvist i staten, i enlighet med en annan medlemsstats regler.
In a situation such as that arising in this case, it is not essential that the means by which the nonresident taxpayer may demonstrate the amount of the losses he seeks to carry forward be limited to those provided for by Luxembourg law.
I en situation som den i förevarande fall är det inte oundgängligt att de medel som en skattskyldig utan hemvist i staten tillåts använda för att visa storleken på de förluster för vilka han yrkat överföring begränsas till dem som anges i den luxemburgska lagstiftningen.
As yet, no provision has been made for harmonizing domestic rules relating to determination of the basis of assessment to direct taxes.
De nationella reglerna om fastställelse av beskattningsunderlag för direkta skatter har ännu inte harmoniserats.
Consequently, each Member State draws up its own rules governing the determination of profits, income, expenditure, deductions and exemptions as well as the amounts in respect of each of them which may be included in the calculation of taxable income or of losses which may be carried forward.
Följaktligen fastslår varje medlemsstat sina egna regler för att fastställa såväl vinster, inkomster, utgifter, avdrag och undantag som de belopp som har anknytning härtill och som skall tas med i beräkningen av den beskattningsbara inkomsten eller av de förluster som kan överföras.
Under Directive 77/799, the competent authorities of a Member State may always request the competent authorities of another Member State to provide them with all the information enabling them to ascertain, in relation to the legislation which they have to apply, the correct amount of revenue tax payable by a taxpayer having his residence in that other Member State.
I detta hänseende skall erinras om att de behöriga myndigheterna i en medlemsstat alltid genom tillämpning av direktiv 77/799 kan begära att de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat lämnar ut alla uppgifter som kan göra det möjligt för dem att, utifrån den lagstiftning som de har att tillämpa, fastställa den korrekta storleken på den inkomstskatt som skall erläggas av en skattskyldig som har sitt hemvist i denna andra medlemsstat.
However, it still remains to examine whether the requirements of the second condition go beyond what is necessary to enable the amount of losses deductible from income earned by a taxpayer during a financial year subsequent to that in which the losses were incurred to be ascertained.
Det skall dock ytterligare undersökas om inte det andra villkoret innebär krav som går utöver vad som är nödvändigt för att kontrollera storleken på de förluster som kan hänföras till den inkomst som en skattskyldig haft under ett räkenskapsår som föregår det år då förlusterna uppkommit.
Under Luxembourg law, nonresident taxpayers are not, as a rule, obliged to keep proper accounts relating to their Luxembourg activities, so that the Luxembourg authorities have, in
I detta hänseende skall det erinras om att de skattskyldiga som inte har hemvist i landet enligt luxemburgsk lag i allmänhet inte är skyldiga att fullgöra en vederbörlig bokföring avseende sin verksamhet i Luxemburg, vilket innebär att de luxemburgska myndigheterna i princip har frånhänt sig varje möjlighet att genomföra en revision av dessa skattskyldigas verifikationer.
However, the fact that a Member State allows a nonresident taxpayer to substantiate the amount of his taxable income on the basis of an apportionment of his total income does not mean that it is obliged to accept a calculation of the amount of losses to be carried forward made on the basis of an apportionment of total losses.
Det är emellertid lämpligt att precisera att den omständigheten att en medlemsstat tillåter att en skattskyldig som saknar hemvist i staten beräknar storleken på sin beskattningsbara inkomst på grundval av en proportionell fördelning av sina totala inkomster inte tvingar den att godta att storleken på de förluster som kan överföras beräknas på grundval av en fördelning av de totala förlusterna.
Given that the apportionment method involves inaccuracies, a Member State is not under any obligation to determine the taxable base for a taxpayer by means of that method alone.
Mot bakgrund av att metoden med fördelning brister i exakthet är en medlemsstat inte i något fall tvingad att bestämma en skattskyldigs beskattningsunderlag enbart på grundval av denna.
'Artide 52 of the EC Treaty does not preclude a Member State from making the carrying forward of previous losses, requested by a taxpayer which has a branch in its territory but is not resident there, subject to the condition that the losses must be economically related to the income earned by the taxpayer in that State, provided that resident taxpayers do not receive more favourable treatment On the other hand, that article does preclude the carrying forward of losses from being made subject to the condition that, in the year in which the losses were incurred, the taxpayer must have kept and held in that State accounts relating to his activities carried on there which comply with the relevant national rules.
"Artikel 52 i EG-fördraget hindrar inte att en medlemsstat underkastar en överföring av förluster som yrkats av en skattskyldig som har en filial i denna stat utan att ha hemvist där, villkoret att förlusterna skall ha ett ekonomiskt samband med den skattskyldiges inkomster i denna stat, underförutsättning att de skattskyldiga som har hemvist i staten inte behandlas på ett gynnsammare sätt. Däremot hindrar denna artikel att överföringen av förlusterna underkastas villkoret att den skattskyldige, under det räkenskapsår som förlusterna uppstått, i denna stat avseende den verksamhet som utövats där har fullgjort bokföring och bevarat räkenskapsmaterial i enlighet med de nationella bestämmelserna på området.
The Member State concerned may, however, require the nonresident taxpayer to demonstrate clearly and precisely that the amount of the losses which he claims to have incurred corresponds, under its domestic rules governing the calculation of income and losses which were applicable in the financial year concerned, to the amount of the losses actually incurred in that State by the taxpayer. '
Medlemsstaten kan emellertid kräva att en skattskyldig som saknar hemvist i staten på ett klart och precist sätt visar att storleken på de påstådda förlusterna, enligt de nationella regler om beräkning av inkomster och förluster som var tillämpliga under det berörda räkenskapsåret, motsvarar de förluster som den skattskyldige verkligen haft i denna stat"
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 November 19%.
Lenz har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 5 november 1996.
Article 52 of the EC Treaty is to be interpreted as meaning that a provision such as Article 157 of the Luxembourg Law on taxation of revenue and the provisions of the double-taxation agreement referring to rules of domestic law are incompatible with Community law inasmuch as they make application to non­resident taxpayers having a permanent establishment in Luxembourg of the provisions on the carrying forward of losses subject to the condition that accounts must be duly kept and held in Luxembourg.
"Artikel 52 i EG-fördraget bör tolkas så, att en bestämmelse som artikel 157 i den luxemburgska inkomstskattelagen samt de bestämmelser som återfinns i dubbelbeskattningsavtalet och som hänvisar till nationella regler är inte förenliga med gemenskapsrätten i den mån de gör tillämpningen av bestämmelserna om överföring av förluster för de skattskyldiga som inte har hemvist i landet och som har ett fast driftsställe i Luxemburg beroende av villkoret att bokföringen skall fullgöras och räkenskaperna förvaras i Luxemburg."
had been recovered. Those three pleas should therefore be considered together.
Mål C-355/95 Ρ Textilwerke Deggendorf GmbH ( TWD ) mot Europeiska gemenskapernas kommission Statligt stöd