natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 10(2) provides that the delivery of products subject to excise duty already released for consumption in a Member State and giving rise to the dispatch or transport of those products to a person established in another Member State who is not an authorised warehousckeeper or registered or non-registered trader, and which are dispatched or transported directly or indirectly by the vendor or on his behalf is to cause excise duty to be chargeable on those products in the Member State of destination.
Vad gäller de sistnämnda varorna skall det påpekas att det, i den utsträckning som artikel 8 föreskriver att punktskatt skall tas ut i den medlemsstat där varorna har förvärvats, inte krävs något ledsagardokument då de transporteras till en annan medlemsstat.
That provision was so drafted as to cover not only the case where the products are dispatched or transported by the vendor himself, but also, more broadly, all cases of dispatch or transport on behalf of the vendor.
Dessutom framgår det klart av den formulering som har använts i denna bestämmelse att gemenskapslagstiftaren snarare är intresserad av transaktionernas objektiva beskaffenhet än av deras rättsliga form.
Moreover, the formula used in that provision clearly indicates that the Community legislature is more concerned with the objective nature of the transaction than with its legal form.
Tillämpningen av artikel 8 förutsätter emellertid att flera villkor är uppfyllda. De punktskattebelagda varorna skall således ha förvärvats av enskilda individer för deras eget bruk och skall ha transporterats av dem själva.
With regard to Article 7, paragraph 1 thereof provides for the levying of excise duty in a Member State in which products already released for consumption in another Member State are held for commercial purposes.
Det skall i det avseendet påpekas att EMU och MBL i det föreliggande fallet är dotterbolag till ett och samma bolag och att de i den egenskapen kan anses höra till en och samma ekonomiska enhet, trots att de är skilda juridiska personer.
Article 7(2) provides, to that end, that where such products are delivered, intended for delivery in another Member State or used in another Member State for the purposes of a trader carrying out an economic activity independently or for the purposes of a body governed by public law, excise duty is to become chargeable in that other Member State.
Dessa villkor bör göra det möjligt att fastställa att de punktskattebelagda varor som har förvärvats i en medlemsstat och sedan transporterats till en annan medlemsstat absolut skall innehas personligen.
In the case in the main proceedings, EMU and MBL are subsidiaries of the same company and as such they can be regarded as forming part of the same economic entity, despite the fact that they are separate legal persons.
Artikel 8 i direktivet är inte avsedd att tillämpas då inköp och/eller transport av punktskattebelagda varor sker genom ombud. Villkoren för att artikel 8 skall vara tillämplig är således inte uppfyllda i en sådan situation som den hänskjutande domstolen avser.
In addition, it appears from the order for reference that MBL does not act at the instigation of the private individuals it represents, but solicits from them orders for tobacco and cigarettes which are then placed exclusively with
Av beslutet om hänskjutande framgår dessutom att MBL inte handlar på initiativ av de enskilda individer som det företräder utan att bolaget erbjuder dessa enskilda individer att beställa tobak och cigaretter. Beställningarna lämnas sedan uteslutande till EMU, som är säljaren.
In a case such as that now before the national court, where goods from one Member State are carried to another Member State on the instructions of a trader acting in return for payment who has previously solicited customers in that latter State and has arranged for importation of the goods, it must be held that excise duty is chargeable in that latter Member State.
Även om det i artikel 6 föreskrivs att skattskyldigheten för punktskatt inträder när varan släpps för konsumtion i en medlemsstat, utesluter det emellertid inte att punktskatt sedan tas ut i en annan medlemsstat med stöd av artiklarna 7, 9 och 10, varvid de punktskatter som eventuellt har erlagts i den första staten skall återbetalas i enlighet med artikel 7.6 eller artikel 10.4.
'Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 on the general arrangements for products subject to excise duty and on the holding, movement and monitoring of such products, as amended by Council Directive 92/108/EEC of 14 December 1992, must be interpreted as not precluding the levying of excise duty in Member State A on goods released for consumption in Member State B, where the goods were acquired from a company, X, for the use of private individuals in Member State A, through a company, Y, acting in return for payment as agent for those individuals, and where transportât*,n of :he goods from Member State B to Member
Vad gäller artikel 7 skall det påpekas att artikel 7.1 föreskriver att då punktskattebelagda varor som redan släppts för konsumtion i en medlemsstat förvaras för kommersiella ändamål i en annan medlemsstat, skall punktskatten tas ut
State A was also arranged by company Y on behalf of those individuals and effected by a professional carrier charging for his services.'
i den medlemsstat där varorna förvaras. Artikel 7.2 anger att då dessa varor antingen levereras till, är avsedda att levereras till eller används i en annan medlemsstat av en näringsidkare som bedriver självständig verksamhet eller av ett offentligrättsligt reglerat organ, skall punktskatten tas ut i denna andra medlemsstat.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 17 April 1997.
nationella domstolen, där varor som härrör från en medlemsstat transporteras till en annan medlemsstat av en näringsidkare som handlar mot ersättning och som först har ingått avtal med kunderna i den sistnämnda staten och har ombesörjt importen av varorna, skall punktskatten tas ut i den sistnämnda medlemsstaten.
He proposed that the Court should reply as follows:
I ett fall som det som är aktuellt i målet vid den
Council Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 on the general arrangements for products subject to excise duty and on the holding, movement and monitoring of such products, and in particular Article 8 thereof, does not preclude the charging of such duty on goods in a Member State A in circumstances where
"Rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, i dess lydelse enligt rådets direktiv 92/108/EEG av den 14 december 1992, skall tolkas så, att det inte utgör hinder för att det i medlemsstat A tas ut en punktskatt på varor som har släppts för konsumtion i medlemsstat B, där de har förvärvats av bolag X för att tillfredsställa behoven hos enskilda individer i medlemsstat A via bolag Y, som handlar som ombud för enskilda individer och mot ersättning, med vetskap om att transporten av varorna från medlemsstat B titt medlemsstat A även har ombesörjts av bolag Y för de enskilda individernas räkning och genomförts av en yrkesmässig transportör mot ersättning."
(a) a private individual resident in State A acquires those goods for his own use;
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 17 april 1997.
(b) the purchase is made in State B, from which the goods are transported to State A;
Han föreslog att domstolen skulle ge följande svar:
The same conclusion applies where purchases displaying the same characteristics take place under a scheme commercially devised and adopted for commercial purposes by one or more economic agents.'
Det ovan sagda gäller även då inköp av den karaktär som beskrivits ovan skett inom ramen för ett system som har utarbetats och marknadsförts kommersiellt av en eller flera näringsidkare."
Page 18
Europeiska
Fourth, the appellants propose a different interpretation of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty.
"Överklagande — Fysiska och juridiska personligen" (Domstolen i plenum) miljöområdet genom att intressena på detta område till sin natur är gemensamma och delas av många.
In order to determine whether a particular applicant is individually concerned by a Community act involving violations of Community environmental obligations, that applicant should be required to demonstrate that:
Respektive rättighet kan innehas av ett potentiellt stort antal enskilda, varför det aldrig kan finnas en sluten krets sökande som kan uppfylla de kriterier som uppställdes av förstainstansrätten.
In their appeal the appellants submit that, in determining whether they were individually concerned by the contested decision within the meaning of Article 173 of the Treaty, the Court of First Instance erred in its interpretation and application of that provision and that, by applying the case­law developed by the Court of Justice in relation to economic issues and economic rights, according to which an individual must belong to a 'closed class' in order to be individually concerned by a Community act, the Court of First Instance failed to take account of the nature and specific character of the environmental interests underpinning their action.
Stichting Greenpeace Council (Greenpeace International) m.fl. har genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 16 oktober 1995 överklagat förstainstansrättens beslut av den 9 augusti 1995 i målet Greenpeace m.fl. mot kommissionen (nedan kallat det överklagade beslutet), eftersom deras talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut, som skulle ha fattats mellan den 7 mars 1991 och den 29 oktober 1993, om att tilldela Konungariket Spanien 12 miljoner ecu eller ett liknande belopp med stöd av beslut C (91) 440 om ekonomiskt bistånd från Europeiska regionala utvecklingsfonden för byggandet av två kraftstationer på Kanarieöarna (Gran Canaria och Teneriffa) avvisades av förstainstansrätten.
he has personally suffered (or is likely personally to suffer) some actual or threatened detriment as a result of the allegedly illegal conduct of the Community institution concerned, such as a violation of his environmental rights or interference with his environmental interests;
Klagandena anser även att denna rättsliga lucka inte kan fyllas genom möjligheten att väcka talan vid en nationell domstol.
In particular, the appellants argue, first, that the approach adopted by the Court of First Instance creates a legal vacuum in ensuring compliance with Community environmental legislation, since in this area the interests are, by their very nature, common and shared, and the rights relating to those interests are liable to be held by a potentially large number of individuals so that there could never be a closed class of applicants satisfying the criteria adopted by the Court of First Instance.
Ett sådant förfarande, som har inletts i förevarande fall, och som avser de spanska myndigheternas underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (nedan kallat direktiv 85/337), avser emellertid inte lagenligheten av kommissionens rättsakt, nämligen om kommissionens utbetalning av strukturfondmedel var förenlig med gemenskapsrätten på grund av att utbetalningen stred mot en skyldighet på miljöområdet.
The appellants submit further that environmental associations should be recognised as having locus standi where their objectives concern chiefly environmental protection and one or more of their members are individually concerned by the contested Community decision, but also where, independently, their primary objective is environmental protection and they can demonstrate a specific interest in the question at issue.
Klagandena har vidare gjort gällande att förstainstansrätten felaktigt har fastslagit att hänvisningen till en nationell domstol i fråga om talerätt saknade relevans för artikel 173.
Nor can that legal vacuum be filled by the possibility of bringing proceedings before the national courts. According to the appellants, such proceedings have in fact been brought in the present case, but they concern the Spanish authorities' failure to comply with their obligations under Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment ('Directive 85/337') and not the legality of the Commission measure, that is to say the lawfulness under Community law of the Commission's disbursement of structural funds on the ground that that disbursement is in breach of an environmental protection obligation.
Vad beträffar överklagandet har klagandena gjort gällande att förstainstansrätten, vid prövningen av frågan om de var personligen berörda av kommissionens omtvistade rättsakt i den mening som avses i artikel 173 i fördraget, på ett felaktigt sätt har tolkat och tillämpat denna bestämmelse och att den genom att tillämpa den rättspraxis som utvecklats av domstolen i mål som rört ekonomiska frågor och rättigheter, där en enskild måste tillhöra en "sluten krets" för att anses vara personligen berörd av en gemenskapsakt, inte har beaktat den särskilda beskaffenhet och karaktär som de miljöintressen har som ligger till grund för talan.
Second, the appellants submit that the Court of First Instance was wrong to take the view that
Klagandena har särskilt gjort gällande att förstainstansrättens resonemang ger upphov till en rättslig lucka beträffande kontrollen av efterlevnaden av gemenskapslagstiftningen på
Referring to the judgment of the Court of 15 July 1963 in Plaumann ν Commission [1963] ECR 95, the appellants conclude that Article 173 must not be interpreted æstrictively; its wording does not expressly require an approach based on the idea of a 'closed class', as affirmed in the case­law of the Court of Justice and the
Klagandena har vidare gjort gällande att den ståndpunkt som förstainstansrätten har intagit i det överklagade beslutet är oförenlig med såväl domstolens praxis som de uttalanden som gjorts av gemenskapsinstitutionerna och medlemsstaternas regeringar på miljöområdet.
Court of First Instance. Rather, it must be interpreted in such a way as to safeguard fundamental environmental interests and protect individual environmental rights effectively.
Det framgår av den rättspraxis beträffande fysiska personer som omnämns i punkt 48 i det överklagade beslutet att i fall som det förevarande, där sökandens särskilda situation inte har beaktats vid antagandet av en rättsakt som på ett allmänt och abstrakt sätt berör sökanden och, i själva verket, varje annan person som befinner sig i samma situation, är sökanden inte personligen berörd av denna rättsakt.
In those circumstances, the contested decision, which concerns the Community financing of those power stations, can affect those rights only indirectly.
Detsamma gäller sammanslutningar som grundar sin talerätt på omständigheten att de personer som de företräder är personligen berörda av det överklagade beslutet.
The interpretation of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty that the Court of First Instance applied in concluding that the appellants did not have locus standi is consonant with the settled case-law of the Court of Justice.
Sökanden skall själv ha lidit (eller kunna komma att lida) en aktuell eller potentiell skada med anledning av den berörda gemenskapsinstitutionens påstått olagliga handlande, exempelvis genom att hans rättigheter på miljöområdet åsidosätts eller att hans intressen på miljöområdet inskränks.
As regards the appellants' argument that application of the Court's case-law would mean that, in the present case, the rights which they derive from Directive 85/337 would have no effective judicial protection at all, it must be noted that, as is clear from the file, Greenpeace brought proceedings before the national courts challenging the administrative authorisations issued to Unelco concerning the construction of those power stations.
Vid prövningen av sökandenas argument att domstolens praxis såsom den tillämpades av förstainstansrätten inte beaktar den särskilda beskaffenhet och karaktär som de miljöintressen har som ligger till grund för talan, skall det framhållas att det är beslutet att uppföra de två kraftstationerna i fråga som skulle kunna inverka menligt på de rättigheter i miljöhänseende som sökandena har åberopat, rättigheter som följer av direktiv 85/337.
As far as natural persons are concerned, it follows from the case-law, cited at paragraph 48 of the contested order, that where, as in the present case, the specific situation of the applicant was not taken into consideration in the adoption of the act, which concerns him in a general and abstract fashion and, in fact, like any other person in the same situation, the applicant is not individually concerned by the act.
Vad beträffar organisationerna för miljöskydd har klagandena gjort gällande att dessa organisationer skall anses ha talerätt, eftersom deras syften huvudsakligen rör miljöskyddet och flera av deras medlemmar är personligen berörda av den omtvistade gemenskapsrättsakten, men även, oberoende av detta, eftersom de har ett särskilt intresse av tvistens utgång då deras huvudsyfte är miljöskydd.
Although the subject-matter of those proceedings and of the action brought before the Court of First Instance is different, both actions are based on the same rights afforded to individuals by Directive 85/337, so that in the circumstances of the present case those rights are fully protected by the national courts which may, if need be, refer a question to this Court for a preliminary ruling under Article 177 of the Treaty.
Vad beträffar sökandenas argument att tillämpningen av domstolens rättspraxis i förevarande fall får till följd att rättsinstanser inte alls förmår skydda de rättigheter sökandena grundar på direktiv 85/337, skall det fastslås att Greenpeace, som framgår av handlingarna i målet, vid en nationell domstol har väckt talan mot de administrativa tillstånd som beviljats Unión Eléctrica de Canarias SA att uppföra de två kraftstationerna.
The same applies to associations which claim to have locus standi on the basis of the fact that the persons whom they represent are individually concerned by the contested decision. For the reasons given in the preceding paragraph, that is not the case.
Klagandena har hänvisat till domstolens dom av den 15 juli 1963 i målet Plaumann mot kommissionen och dragit slutsatsen att artikel 173 inte skall tolkas restriktivt, eftersom dess lydelse inte nödvändigtvis fordrar att begreppet "sluten krets" tillämpas, vilket också bekräftats i såväl domstolens som förstainstansrättens praxis, utan att artikel 173 skall tolkas på ett sådant sätt att de grundläggande intressena på miljöområdet och intresset av ett effektivt skydd för enskildas rättigheter på området säkerställs.
The Court of First Instance did not therefore err in law in determining the question of the appellants' locus standi in the light of the criteria developed by the Court of Justice in the case-law set out at paragraph 7 of this judgment.
Det skall inledningsvis fastslås att förstainstansrättens tolkning av artikel 173 fjärde stycket i fördraget, enligt vilken sökandena inte har talerätt, står i överensstämmelse med domstolens fasta praxis.
In appraising the appellants' arguments purporting to demonstrate that the case-law of the Court of Justice, as applied by the Court of First Instance, takes no account of the nature and specific characteristics of the environmental interests underpinning their action, it should be emphasised that it is the decision to build the two power stations in question which is liable to affect the environmental rights arising under Directive 85/337 that the appellants seek to invoke.
Även om de olika målen vid de nationella domstolarna och målet vid förstainstansrätten har olika tvisteföremål, är dock grunden för dem samma rättigheter för enskilda enligt direktiv 85/337, varför dessa rättigheter i förevarande fall skyddas fullt ut av de nationella domstolarna, vilka, i förekommande fall med stöd av artikel 177, kan inge en begäran om förhandsavgörande till domstolen.
In those circumstances the appeal must be dismissed.
felaktig rättstillämpning.
The appeal is dismissed;
"1) Överklagandet ogillas.
The appellants are ordered to pay the costs;
Sökandena skatt ersätta rättegångskostnaderna.
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 23 September 1997.
Generaladvokaten G. Cosmas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 23 september 1997.
2 April 1998
"— ogilla överklagandet i dess helhet, och
(Appeal State aid — Complaint by a competitor - Commission's obligations concerning the investigation of a complaint and the provision of reasons for rejecting it) (Full Court) '
— förplikta sökandena att ersätta rättegångskostnaderna".
By agreement under private law dated 28 September 1987, the post office entrusted Sécuripost with the performance of the activities falling within the spheres referred to above, which it had previously carried on itself. Thereafter, Sécuripost was to widen its customer
"Överklagande — Statligt stöd — Klagomål från en konkurrent —Kommissionens skyldighet att pröva ett klagomål och att motivera ett avslag" (Domstolen i plenum)
The contested judgment states that, until 1987, the French post office ('the post office') undertook, through its internal departments, the transportation of its own moneys and valuables.
Det framgår av den överklagade domen att det franska postverket (nedan kallat Posten) fram till och med år 1987 ombesörjde sina transporter av pengar och värdepapper genom sin egen interna organisation.
In 1986 the post office decided to carry on certain of its activities through the intermediary of commercial companies.
Är 1986 beslutade Posten att en viss del av dess verksamhet skulle utföras via kommersiella bolag.
On 16 December 1986 the Société Holding des Filiales de la Poste ('Sofipost'), controlled as to 99% by the French Republic, was accordingly set up.
Av denna anledning upprättades den 16 december 1986 Société holding des filiales de la Poste (holdingbolaget för Postens dotterbolag, nedan kallat Sofipost),
base and its range of activities.
vilket till 99 procent kontrollerades av den franska staten.
On 30 September 1987 a framework agreement was concluded between the Minister of Posts and Telecommunications and Sécuripost.
Den 30 september 1987 ingicks ett ramavtal mellan ministern för industri, postväsen och telekommunikationer och Sécuripost.
Between 1987 and 1989 Sofipost granted two loans to Sécuripost, in the sums of FF 5 000 000 and FF 15 000 (XX), and increased the latter's capital.
Mellan åren 1987 och 1989 beviljade Sofipost Sécuripost två förskott, om 5 000 000 FF respektive 15 000 000 FF, och ökade på så sätt det sistnämnda bolagets kapital.
circumstances require an exchange of views and arguments with the complainant, since, in order to justify to the requisite legal standard its assessment of the nature of a measure characterised by the complainant as State aid, the Commission needs to ascertain what view the complainant takes of the information obtained by it in the course of its inquiry.
Förstainstansrätten ansåg dessutom att kommissionens skyldighet att motivera sina beslut under vissa omständigheter kan förutsätta att det inleds en öppen diskussion med klaganden, då kommissionen, för att i erforderlig utsträckning kunna rättfärdiga sin bedömning av den beskaffenhet som en åtgärd som klaganden har betecknat som statligt stöd har, behöver få kännedom om klagandens inställning till de uppgifter som kommissionen har inhämtat under handläggningen.
The Court of First Instance considered that, in those circumstances, that obligation constitutes a necessary extension of the Commission's obligation to deal diligently and impartially with its inquiry into the matter by eliciting all such views as may be necessary.
Rätten ansåg att under sådana omständigheter utgör denna skyldighet en nödvändig följd av kommissionens skyldighet att säkerställa en snabb och opartisk handläggning av målet genom att samla in alla de yttranden som är nödvändiga.