natgillin/translations-raw huggingface dataset:
cent), central government grants (29 per cent), and user fees (15 per cent) (1994 figures).
De viktigaste inkomstkällorna är skatter (40%), statsbidrag (29%) och avgifter (15%) (uppgifter från 1994).
The main localgovernment tax is a proportional income tax, which at the moment, on average, is 18 per cent of taxable income.
Kommunalskatten utgörs huvudsakligen av en proportionell inkomstskatt, som i genomsnitt nu är 18 % av den beskattningsbara inkomsten.
However, it ranges from between 15 to 20 per cent in different municipalities.
Skatten varierar dock mellan 15 och 20 % i de olika kommunerna.
Local authorities set the tax rate, but from 1975 onwards agreements have been made about a recommended level of taxation between central government and the different associations of local authorities.
Det är kommunerna som beslutar om skattesatsen, men från 1975 har staten och de olika sammanslutningarna av lokala myndigheter kommit överens om rekommendationer vad gäller skatteuttaget.
The transfer system from national to local government was, until the late 1980s, dominated by specific grants.
Fram till slutet av 1980talet dominerades transfereringarna från stat till kommun av särskilda statsbidrag.
However, following a reform in 1993, it now mainly consists of block grants.
Till följd av en reform 1993 består de nu huvudsakligen av allmänna statsbidrag.
The grants system includes a number of measures aiming at compensating disadvantaged local authorities, but the equalising factor has become weaker since the 1993 reform (Ståhlberg and Oulasvirta 1996).
Anslagssystemet omfattar ett antal åtgärder avsedda att kompensera eftersatta kommuner, men utiämningsfaktorn har försvagats efter reformen 1993 (Ståhlberg och Oulasvirta, 1996).
A major change with consequences for Finnish local democracy is the strain related to decreasing resources.
En viktig förändring som påverkar den finländska lokala demokratin är de påfrestningar som de ekonomiska nedskärningarna skapar.
As in other Western countries, local authorities have been forced to reconsider previous commitments, but the Finnish background is somewhat different.
Precis som i andra västländer har kommunerna tvingats ompröva tidigare åtaganden, men den finländska situationen är i viss mån annorlunda.
For most of the postwar period, the size of the public sector as well as its localgovernment share was smaller in Finland than in the other Nordic countries.
Under större delen av efterkrigstiden har den offentliga sektorn, och kommunemas andel av denna, varit mindre i Finland än i övriga Norden. Under 1970- och
However, during the 1970s and 1980s, the Finnish economy and the public sector experienced a phase of 'catching up' with its neighbours, which also had an effect on the relative size of local government (Mouritzen and Nielsen 1992; Naschold 1995).
1980-talen genomgick den finländska ekonomin och den offentliga sektorn en period av "upphämtaing" i förhållande till sina grannar, vilket också fick effekter på kommunemas relativa andel (Mouritzen och Nielsen, 1992; Nash, 1995).
New major functions were transferred from central to local government, for example the maintenance of larger hospitals (Oulasvirta 1992).
Nya och viktiga funktioner överfördes nu från staten till kommunerna, exempelvis driften av större sjukhus (Oulasvirta, 1992).
So by the beginning of the 1990s, Finnish local government was as large as the corresponding sectors in Sweden, Denmark, and Norway.
I början av 1990-talet hade därför de finländska kommunerna lika omfattande verksamhet som motsvarande sektorer i Sverige, Danmark och Norge.
However, a severe recession, which hit Finland at that time, also marked the start of a period of contraction.
En djup lågkonjunktur drabbade dock Finland vid den här tiden och detta utgjorde inledningen till en period av minskad verksamhet.
To some extent, this was triggered off by a breakdown of eastern trade, following the collapse of the Soviet Union.
I viss mån berodde detta på att handeln med Östeuropa kollapsade till följd av Sovjetunionens sammanbrott.
Economic decline, with a massive fall in GDP, a depreciation of the Markka, and increasing unemployment, forced central government to'reduce the size of the public sector.
Den ekonomiska nedgången innebar kraftigt sjunkande BNP, devalvering av den finska marken och ökande arbetslöshet, och staten tvingades reducera den offentliga sektoms storlek.
For example, in 1994 the national-government grants to local government were cut by 10 per cent.
1994 minskades exempelvis statsbidragen till kommunerna med tio procent.
Even if an increase in municipal taxes managed to compensate for some of the losses, local authorities were still faced with demands to enhance efficiency, prioritize, and abandon services.
Även om en ökning av kommunalskattema i viss mån kunde uppväga denna intäktsförlust, tvingades kommunerna att försöka uppnå större effektivitet, genomföra prioriteringar och lägga ner vissa tjänster.
It is expected that these problems will continue in the future (Niemi-Iilahti 1995), even if the economy shows signs of improvement during the mid-1990s.
Sannolikt kommer dessa problem att kvarstå även i framtiden (Niemi-Iilahti, 1995), även om ekonomin visar tecken på förstärkning sedan mitten av 1990-talet.
Nevertheless, popular expectations about what local authorities can provide have to be reduced.
Allmänheten måste ändå minska sina fönräntningar på vad kommunerna kan erbjuda.
A further change with implications for local democracy is the ongoing reorganization of local government.
Ytterligare en förändring som påverkar den lokala demokratin är den pågående kommunala omorganisationen.
Amalgamations of local authorities have been rare, but other changes have been more common.
Det har inte förekommit många kommunsammanslagningar, men andra förändringar är vanliga.
The growth of the municipal welfare system in the 1980s was, to a large extent, undertaken on behalf of central government.
Utvecklingen av det kommunala välfärdssystemet under 1980talet genomfördes till stor del på centralregeringens initiativ.
In order to control the performance of the municipalities, detailed regulation and monitoring devices set effective limits to local self-government.
För att kunna övervaka hur kommunerna genomförde verksamheten infördes detaljerad lagstiftning och kontroll mekanismer som effektivt begränsade kommunemas självstyre.
In particular, the grants system was highly detailed with task-specific grants for various services.
Systemet för statsstöd var särskilt detaljreglerat, med specialdestinerade statsbidrag för olika tjänster.
However, through a number of decentralization policies, power has been relocated to the local level and a more general form of regulation has been introduced.
Genom ett antal decentraliseringsbeslut har makten emellertid överförts till lokal nivå och mer generella regler har införts.
In terms of local democracy, several of the reorganisations have provided greater scope for local influence over local matters.
Vad beträffar den lokala demokratin har flera omorganisationer lett till större lokalt inflytande över lokala angelägenheter.
However, at the same time, the greater freedom for local authorities has resulted in mergers of committees and a reduction in the number of municipal politicians (Ståhlberg 1994).
Samtidigt har dock kommunemas större frihet resulterat i sammanslagningar av nämnder och en minskning av antalet kommunpolitiker (Ståhlberg, 1994).
The changes with regard to the grants system have been particularly significant as decentralization measures (Oulasvirta 1992).
Stödsystemets förändring har haft särskild betydelse som decentraliseringsåtgärd (Oulasvirta, 1992). Så sent som 1987 var 99% av statsbidragen specialdestinerade.
In 1993 these were replaced by a few general grants, including two broad sector grants for social services/health care and for education/recreation.
1993 ersattes dessa av några få generella bidrag, bland annat två omfattande sektorsbidrag till å ena sidan sociala tjänster och hälsovård och å andra sidan utbildning och fritidsverksamhet.
Local government exerts considerable discretion in the use of these resources.
Kommunerna har avsevärd handlingsfrihet vad gäller användningen av dessa medel.
Somewhat surprisingly, the municipalities were the main opponent to introducing the new system, as they expected it to make grants more susceptible to cuts.
Det var förvånande nog kommunerna som främst motsatte sig att det nya systemet skulle inforas. Anledningen till detta var en rädsla för att bidragsnedskärningar skulle underlättas.
Indeed, not long after the reform this actually happened.
Inte lång tid efter att reformen genomfördes inträffade också detta.
Private provision of services for which municipalities are responsible is most common in urban settings and, somewhat surprisingly, in local authorities of different sizes dominated by left-wing parties.
Privat tillhandahållande av tjänster för vilka kommunerna har ansvaret är vanligast i städerna och, något överraskande, i kommuner av olika storlek där partier på vänsterkanten dominerar.
The reason is that private provision is seen as a pragmatic, rather than ideological, solution (Granqvist 1997).
snarare än en ideologisk lösning (Granqvist, 1997).
However, on the whole, reorganisational measures have only to a very limited extent included privatization of public services even if managerial ideas have been borrowed from the private sector.
I stort sett har dock omorganiseringen endast i liten utsträckning omfattat privatiseringar av offentliga tjänster, även om managementidéer har hämtats från den privata sektorn.
The adaptation of new steering systems, such as management by objectives and management by results, came comparatively late in Finland.
Anpassningen av nya styrsystem, exempelvis målstyrning och resultatstyrning, genomfördes relativt sent i Finland.
The economic problems in the early 1990s marked a halt in this reform movement.
De ekonomiska problemen i 1990-talets inledning innebar att denna reformrörelse avstannade.
Now both central and local government combine new and old means of steering (Naschold 1995).
Både staten och kommunerna kombinerar i dag nya och gamla styrmetoder (Naschold, 1995).
A major innovation in Finnish local government is the transformation of the regional level.
En betydelsefull nyhet vad gäller det finländska lokalstyret är förändringarna på regional nivå.
The 1919 Constitution made provisions for a level of elected county councils in Finland, but for several reasons this never came into effect.
Grundlagen från 1919 innehöll bestämmelser om folkvalda landskapsfullmäktige i Finland, men av flera skäl trädde dessa bestämmelser aldrig i kraft.
The necessary political support for the decision to implement the reform was never
Man uppnådde aldrig det politiska stöd som krävdes för att fatta beslut om att genomföra reformen, eftersom en vanlig åsikt var att Finland i grund och botten var för litet för folkvalda församlingar på mellannivå.
Instead, various forms of cooperative arrangements between municipalities emerged, and have been reformed, over the years.
I stället uppstod olika former av samarbete mellan kommunerna, och dessa samarbetsarrangemang har reformerats under åren.
The latest and so far the most important of these reforms concerns the establishment in 1994 of indirectly elected regional councils in each of the nineteen regions.
Den senaste och hittills mest omfattande reformen är den genom vilken det 1994 inrättades indirekt valda regionala församlingar i de 19 landskapen.
Even if these councils, to a large extent, consist of members of municipal councils, they, nevertheless, lack the democratic legitimacy of directly elected bodies.
Även om ledamöterna av landskapsfullmäktige i de flesta fall också är ledamöter av kommunfullmäktige, saknar de den demokratiska legitimitet som direktvalda organ har.
However, they still perform tasks which are similar to the meso level in many other European states (Sharpe 1993).
De utför emellertid ändå de uppgifter som åligger den regionala nivån i många andra stater i Europa (Sharpe, 1993).
They fulfil a regional government role vis-à-vis the EU.
De spelar rollen som regional myndighet i förhållande till EU.
Indeed, the adaptation to the requirements of the EU structural funds was an important driving force behind the creation of these councils and has also been important for the set of tasks they have been given (Lindström, Hedegaard, and Veggeland 1996).
Anpassningen till villkoren för EU:s strukturfonder var en viktig drivkraft bakom inrättandet av landskapsförbunden och har även haft betydelse för vilka uppgifter som tilldelats dem (Lindström, Hedegaard och Veggeland, 1996).
The councils are responsible for regional development, which was a task for regional state administration before 1994.
Landskapsförbunden har ansvaret för regional utveckling, något som före 1994 låg på länsstyrelsen.
They may also perform other functions that the member municipalities regard as feasible.
De kan även bedriva andra verksamheter som de deltagande kommunerna anser vara lämpliga.
The new bodies are clearly important from a democratic point of view, even if popular influence is indirect.
Dessa nya organ har stor betydelse ur demokratiskt perspektiv, även om det folkliga inflytandet endast är indirekt.
In the same way as in the other Nordic countries, a free commune experiment programme was initiated, in the Finnish case in 1989.
På samma sätt som i de övriga nordiska länderna har ett försök med frikommuner inletts, i Finlands fall 1989.
This was inspired by the Swedish (1984) and Danish (1985) experiments.
Detta inspirerades av de svenska (1984) och danska (1985) försöken.
A total of fifty-six 'free communes' were selected and given the opportunity to be exempted from specific legislation.
Totalt utsågs 56 kommuner till "frikommuner", och dessa undantags från viss lagstiftning.
The Finnish experiment was mainly focused on administrative matters and has been regarded as more of a reform than an experiment (Ståhlberg 1994).
Det finländska försöket var främst inriktat på aclministrativa frågor och har betraktats mer som en reform än som ett försök (Ståhlberg, 1994).
of user influence have been included as local authorities now are permitted to delegate decisionmaking powers to, for example, groups of parents on boards of day nurseries or schools (Finlands kommuntidning, no. 10, 1994).
Bestämmelser om nya former av brukarinflytande har införts, och kommunerna har nu möjlighet att delegera beslutsfattandet exempelvis till föräldragrupper i forskole- eller skolstyrelser (Finlands kommuntidning, nr 10, 1994).
A special feature of Finnish local democracy is the citizens' written motion.
Ett speciellt drag i finländsk lokal demokrati utgörs av medborgarinitiativ.
If anyone suggests a measure that he/she thinks the local authority should undertake, the municipality is obliged to respond with a decision.
Om någon föreslår en åtgärd som han eller hon anser att kommunen bör vidta, är kommunen skyldig att redovisa hur de ställt sig i frågan.
If the measure is supported by 2 per cent of the electorate, this decision becomes a matter for the full council and not just a committee.
Om åtgärden får stöd av två procent av valmanskåren skall beslut fattas i fullmäktige, och inte bara i en nämnd.
A further innovation, tested by several municipalities, are youth councils.
En annan nyhet som prövats av flera kommuner är ungdomsfullmäktige.
These aim at improving young people's influence over municipal matters.
Syftet med dessa är att öka ungdomamas inflytande över kommunala frågor.
In Esbo 13-to-20-year-olds elect thirty representatives to the youth council.
I Esbo väljer ungdomar mellan 13 och 20 år företrädare till ungdomsfullmäktige.
Its role will be to make suggestions whenever the municipality is considering matters affecting young people.
Dess uppgift är att ge utlåtanden när kommunen behandlar frågor som påverkar ungdomsgrupperna.
Similar councils have been set up in, for example, the municipalities of Malax, Lappo, Alahärmä, and Vichtis (Finlands kommuntidning, no. 11, 1997).
Liknande fullmäktige har skapats till exempel i kommunerna Malax, Lappo, Alahärmä och Vichtis (Finlands kommuntidning, m 11, 1997).
A number of specific features characterise Finnish local democracy compared to other countries.
Ett antal särdrag utmärker den finländska lokala demokratin i jämförelse med andra länder.
The absence of a directly elected intermediate level of local government is one such feature, and the relatively low level of participation in local elections is another.
Avsaknaden av en direktvald myndighet på mellannivå är ett sådant särdrag, och ett annat är det relativt låga valdeltagandet i lokalvalen.
Nevertheless, local government enjoys a strong position in Finnish society.
Kommunen åtnjuter emellertid en stark ställning i det finländska samhället.
Further, as there is considerable popular interest in political participation and as new ways of improving local democracy are constantly tested, a great deal can be expected from Finnish local democracy in the future.
Det finns ett betydande intresse bland allmänheten för politiskt medbestämmande, och nya metoder för att stärka den lokala demokratin prövas oavbrutet. Därför kan man vänta sig en hel del av den finländska lokala demokratin i framtiden.
The question of the position of the regional level is likely to cause further debate.
Frågan om den regionala nivåns ställning kommer sannolikt att skapa ytterligare diskussioner.
In 1997 the Finnish prime minister indicated that the number of regional councils should be reduced, and he is also prepared to consider direct elections to the new, amalgamated, councils.
1997 påpekade den finländska statsministern att antalet landskapsförbund borde minska och han var också beredd att diskutera direkta val till de nya, sammanslagna landskapsförbundens fullmäktige.
In this way, they are expected to be more able to carry out the extended tasks that are associated with their role in a European context.
Härigenom förväntas de på ett bättre sätt kunna genomföra de mer omfattande uppgifter som deras roll i ett europeiskt sammanhang ger dem.
Regional democracy clearly continues to be a topical question in Finland.
Det råder inga tvivel om att den regionala demokratin är en högst aktuell fråga i Finland.
'Finland in a Comparative Perspective', in J. SUNDBERG and S. BERGLUND (eds.), Finnish Democracy.
Finland in a Comparative Perspective, in SUNDBERG, J. & BERGLUND, S.. Finnish Democracy. Helsinki: The Finnish Political Science Association. VON BERGMANN­WlNBERG, 1997. The Impact of European Integration on Regional and Local Government in Finland, Norway and Sweden.
HISTORY AND CONCEPT OF DEMOCRACY ƒ.
DEMOKRATINS HISTORIA OCH DEMOKRATIBEGREPPET
The economic, social, and political development of Sweden was slow at the end of the nineteenth century, compared with the rest of Europe.
I Sverige gick den ekonomiska, sociala och politiska utvecklingen i slutet av 1800-talet långsamt jämfört med i resten av Europa.
Sweden was still a poor country with a population overly dependent on subsistence farming.
Sverige var fortfarande ett fattigt land och befolkningen i alltför hög grad beroende av jordbruk för sitt uppehälle.
Industrialisation and urbanisation lagged behind and political rights were restricted.
Industrialiseringen och urbaniseringen släpade efter och de politiska rättigheterna var begränsade.
However, the first decades of the twentieth century witnessed the beginning of a complete transformation of Swedish society.
Under de första årtiondena av det nya århundradet inleddes emellertid en genomgripande omvandling av det svenska samhället.
Industries developed rapidly based on the natural resources of timber and ore, rural poverty was eliminated by emigration and urbanisation, social problems were gradually reduced, and the Swedes gained new political rights.
Utifrån naturtillgångarna trä och malm utvecklades industrier i snabb takt, fattigdomen på landsbygden försvann genom emigration och urbanisering, de sociala problemen minskade gradvis och svenskarna fick nya politiska rättigheter.
Democracy emerged via a number of successive steps, but universal suffrage was finally established in 1921.
Demokratin växte successivt fram genom olika steg, och allmän rösträtt för både män och kvinnor infördes slutligen år 1921.
As Rokkan (1970) has observed, this gradual political transformation is, in itself, a major feature of Swedish society.
Som Rokkan (1970) påpekar är denna gradvisa politiska omvandling i sig ett utmärkande kännetecken för det svenska samhället.
Contrary to the pattern in several other European countries, democratic control over political institutions was established without explosive conflicts between those in privileged positions and the powerless majority.
I motsats till mönstret i flera andra europeiska länder upprättades en demokratisk kontroll över de politiska institutionerna utan laddade konflikter mellan människor i privilegierad ställning och den majoritet som stod utan inflytande.
During the rest of the twentieth century, Swedish democracy has followed this path of conflict management through cooperation and consensus.
Under återstoden av 1900-talet har den svenska demokratin fortsatt på den inslagna vägen för konfliktlösning genom samarbete och samförstånd.
Indeed, several writers have identified a Swedish model, which at times has been seen as an alternative to both pure capitalism and Communism.
Flera skribenter har också talat om en svensk modell som ibland har setts som ett alternativ till både kapitalism och kommunism.
Four features of this model seem to have been particularly relevant for the way democracy has been conceptualised in Sweden.
Fyra drag som kännetecknar denna modell verkar ha haft särskild betydelse för det sätt på vilket demokratibegreppet har formats i Sverige.
First, Sweden encompasses a large public sector, strongly committed to welfare.
För det första omfattar Sverige en stor offentlig sektor med betydande åtaganden i fråga om välfärd.
Starting in the 1930s, but particularly after the Second World War, a comprehensive and generous public welfare system was developed in order to increase the well-being of Swedish citizens and to even out differences between the wealthy and the less privileged.
Med början under 1930-talet, men i synnerhet efter andra världskriget, utvecklades ett välvilligt och generöst allmänt välfärdssystem i syfte att öka de svenska medborgarnas välstånd och utjämna skillnaderna mellan rika och mindre bemedlade.
This was financed by the highest tax rates in the western world.
Detta finansierades genom västvärldens högsta skatteuttag.
The welfare system has been governed by elected decision makers at different levels, and, therefore, democratic institutions have played a crucial role in the everyday life of the Swedish citizen.
Välfärdssystemet har letts av folkvalda besluts fattare på olika nivåer, och därför har de demokratiska institutionerna spelat en avgörande roll i den svenska medborgarens vardagsliv.
Second, Swedish democracy has been to a significant extent a corporatist democracy.
För det andra har den svenska demokratin i stor utsträckning varit en korporativistisk demokrati.
A precondition was the existence of dominant, centralized
En av dess förutsättningar var förekomsten av dominerande, centraliserade organisationer med uppgift att försvara sina medlemmars intressen i olika situationer.
The key area, of course, was the labour market.
centrala området var forstås arbetsmarknaden.
Membership rates of trade unions were very high, especially among blue-collar workers in industrial trades (Korpi 1981).
Andelen fackföreningsanslutna var mycket hög, särskilt bland industriarbetarna (Korpi, 1981).
Organizational strength was obtained not only by this monopoly position, but also by a conscious effort to influence political decision making.
Organisationemas styrka uppnåddes inte enbart genom denna monopolställning, utan också genom en medveten strävan att påverka de politiska besluten.
A third feature of the Swedish model of democracy has been the prominent role played by political parties.
Ett tredje kännetecken för den svenska demokratimodellen har varit den framstående roll de politiska partierna spelat.