natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards its scope ratione personae, if the referring court were to conclude that, in view of the criteria provided in reply to the first preliminary question, the appellant in the proceedings before it has the status of worker within the meaning of Article 48 of the Treaty and of Regulation No 1612/68 or of employed person within the meaning of Regulation No 1408/71, the unequal treatment in question would be incompatible with Articles 48 and 51 of the Treaty.
Vad beträffar tillämpningen av gemenskapsrätten med avseende på person, skall konstateras att om den hänskjutande domstolen — mot bakgrund av de kriterier som givits i svaret på den första tolkningsfrågan — skulle fastslå att klaganden i målet vid den nationella domstolen skall anses vara en arbetstagare i den mening som avses i artikel 48 i fördraget och i förordning nr 1612/68 eller i förordning nr 1408/71, är den omtvistade särbehandlingen oförenlig med artiklarna 48 och 51 i fördraget.
Whilst Community law does not prevent a Member State from requiring nationals of other Member States lawfully resident in its territory to carry at all times a document certifying their right of residence, if an identical obligation is imposed upon its own nationals as regards their identity cards, the same is not necessarily the case where a Member State requires nationals of other Member States, in order to receive a childraising allowance, to be in possession of a residence permit for the issue of which the administration is responsible.
Även om gemenskapsrätten inte hindrar att en medlemsstat ålägger andra medlemsstaters medborgare som är lagligt bosatta inom dess territorium att alltid kunna uppvisa ett intyg om rätt till vistelse, under förutsättning att den ålägger sina egna medborgare samma skyldighet i fråga om deras legitimationshandlingar förhåller det sig inte nödvändigtvis på samma sätt om en medlemsstat kräver av andra medlemsstaters medborgare att de för att erhålla ett vårdnadsbidrag skall ha ett uppehållstillstånd som skall ha utfärdats av myndigheterna.
For the purposes of recognition of the right of residence, a residence permit can only have declaratory and probative force.
För erkännande av en rätt till vistelse, kan ett uppehållstillstånd endast ha en deklaratorisk karaktär och tjäna som bevis.
However, the case-file shows that, for the purposes of the grant of the benefit in question, possession of a residence permit is constitutive of the right to the benefit.
Det framgår däremot av handlingarna i målet att uppehållstillståndet ges en konstitutiv karaktär för beviljande av den omtvistade förmånen.
Should this not be the case, the Commission submits that, in any event, since 1 November 1993 when the Treaty on European Union came into force, the appellant in the main proceedings has a right of residence under Article 8a of the EC Treaty, which provides that: 'Every citizen of the Union shall have the right to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in this Treaty and by the measures adopted to give it effect'.
Om så inte skulle anses vara fallet, hävdar kommissionen att klaganden i målet vid den nationella domstolen sedan den 1 november 1993, då fördraget om Europeiska unionen trädde i kraft, har en rätt till vistelse i enlighet med artikel 8a i EG-fördraget.
According to Article 8(1) of the EC Treaty, every person holding the
Artikeln i fråga har följande lydelse: "Varje unionsmedborgare skall ha rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, om inte annat följer av de begränsningar och villkor som föreskrivs i detta fördrag och i bestämmelserna
Consequently, for a Member State to require a national of another Member State who wishes to receive a benefit such as the allowance in
Att en medlemsstat kräver att en annan medlemsstats medborgare som vill komma i åtnjutande av en förmån som det omtvistade
nationality of a Member State is to be a citizen of the Union.
Enligt artikel 8.1 i EG-fördraget är varje person som är medborgare i en medlemsstat unionsmedborgare.
It should, however, be pointed out that, in a case such as the present, it is not necessary to examine whether the person concerned can rely on Article 8a of the Treaty in order to obtain recognition of a new right to reside in the territory of the Member State concerned, since it is common ground that she has already been authorised to reside there, although she has been refused issue of a residence permit.
Det skall emellertid understrykas att i ett fall som det vid den nationella domstolen är det inte nödvändigt att pröva om den berörda kan åberopa artikel 8a i fördraget för att tillerkännas en ny rätt att vistas i den berörda medlemsstaten, eftersom det är ostridigt att hon redan givits tillstånd att vara bosatt där, trots att myndigheten har vägrat att utfärda ett uppehållstillstånd för hennes räkning.
It follows that a citizen of the European Union, such as the appellant in the main proceedings, lawfully resident in the territory of the host Member State, can rely on Article 6 of the Treaty in all situations which fall within the scope ratione materiae of Community law, including the situation where that Member State delays or refuses to grant to that claimant a benefit that is provided to all persons lawfully resident in the territory of that State on the ground that the claimant is not in possession of a document which nationals of that same State are not required to have and the issue of which may be delayed or refused by the authorities of that State.
Därav följer att en medborgare i Europeiska unionen som i likhet med klaganden i målet vid den nationella domstolen är lagligt bosatt i värdmedlemsstaten kan göra artikel 6 i fördraget gällande i alla situationer som i materiellt hänseende faller inom tillämpningsområdet för gemenskapsrätten, däribland i den situation då medlemsstaten försenar eller vägrar att bevilja vederbörande en förmån som beviljas alla dem som är lagligt bosatta inom den staten, med motiveringen att vederbörande inte innehar en handling som det inte krävs att medlemsstatens medborgare skall ha och vars utfärdande kan försenas eller vägras av myndigheterna.
As a national of a Member State lawfully residing in the territory of another Member State, the appellant in the main proceedings comes within the scope ratione personae of the provisions of the Treaty on European citizenship.
Eftersom klaganden i målet vid den nationella domstolen är medborgare i en medlemsstat och lagligen är bosatt i en annan medlemsstat, ingår hon i den personkrets på vilken fördragets bestämmelser om det europeiska medborgarskapet är tillämpliga.
Since the unequal treatment in question thus comes within the scope of the Treaty, it cannot be considered to be justified: it is discrimination directly based on the appellant's nationality and, in any event, nothing to justify such unequal treatment has been put before the Court.
Eftersom särbehandlingen i fråga faller inom fördragets tillämpningsområde, kan den inte anses vara berättigad. Det rör sig nämligen om en diskriminering som sker direkt på grund av sökandens nationalitet, och dessutom har ingen omständighet som skulle kunna berättiga denna särbehandling åberopats vid domstolen.
Article 8(2) of the Treaty attaches to the status of citizen of the Union the rights and duties laid down by the Treaty, including the right, laid down in Article 6 of the Treaty, not to suffer discrimination on grounds of nationality within the scope of application ratione materiae of the
I artikel 8.2 i fördraget knyts de rättigheter och skyldigheter som föreskrivs i fördraget till unionsmedborgarskapet, däribland den i artikel 6 i fördraget föreskrivna rättigheten att inte diskrimineras på grund av nationalitet inom
It is for the referring court to determine whether a person such as the appellant in the main proceedings comes within the scope ratione personae of Article 48 of the EC Treaty and of Regulation No 1612/68 or of Regulation No 1408/71.
Den hänskjutande domstolen skatt avgöra om en person som klaganden i målet vid den nationella domstolen ingår i den personkrets på vilken artikel 48 i EG-fördraget och förordning nr 1612/68 eller förordning nr 1408/71 är tillämpliga.
Community law precludes a Member State from requiring nationals of other Member States authorised to reside in its territory to produce a formal residence permit issued by the national authorities in order to receive a childraising allowance, whereas that
Gemenskapsrätten utgör hinder för en medlemsstat att kräva att övriga medlemsstaters medborgare, som har tillåtelse att vara bosatta inom dess territorium, måste ha ett av
Member State's own nationals are only required to be permanently or ordinarily resident in that Member State.'
nationella myndigheter i vederbörlig ordning utfärdat uppehållstillstånd för att kunna komma i åtnjutande av ett vårdnadsbidrag, när dess egna medborgare endast skatt ha sitt hemvist etter sin normala uppehållsort i sagda medlemsstat.*
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 1 July 1997.
Generaladvokaten A. La Pergola har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen i plenum den 1 juli 1997.
He proposed that the Court should give the following answers to the national court's questions:
Han föreslog att domstolen skulle ge följande besked:
A Spanish citizen residing in Germany who is in the same situation as the plaintiff in the main proceedings may be considered to be a worker, within the meaning of Regulation (EEC) No 1612/68, if there is a direct link between her previous employment and her situation during the period in issue.
"1) En spansk medborgare som är bosatt i Tyskland och som befinner sig i samma situation som klaganden i målet vid den nationella domstolen kan anses vara en arbetstagare i den mening som avses i förordning (EEG) nr 1612/68 om det föreligger en direkt anknytning mellan den yrkesverksamhet denna tidigare utövade och den situation i vilken sökanden befann sig under den period som är i fråga i detta mål.
That same plaintiff may be considered to be a worker, within the meaning of Regulation (EEC) No 1408/71, if the social assistance which that person is accorded by the competent authorities includes compulsory insurance against the risk of sickness or she is insured, through her family of origin or on a comparable basis, under Regulation No 1408/71.
Sökanden kan anses vara en arbetstagare i den mening som avses i förordning (EEG) nr 1408/71 om den socialhjälp som beviljas personen i fråga av de behöriga myndigheterna omfattar en obligatorisk sjukförsäkring eller om klaganden genom sin ursprungliga familj eller på något annat likvärdigt sätt omfattas av en försäkring med tillämpning av denna förordning.
It is for the national court to ascertain whether the requirements enabling the plaintiff to be classified as a worker are fulfilled.
Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma om villkoren för att sökanden skall anses som arbetstagare är uppfyllda.
Childraising allowance constitutes a family benefit within the meaning of Regulation (EEC) No 1408/71 payable to Community citizens on the same conditions as it is payable to German nationals.
Ett vårdnadsbidrag utgör en familjeförmån i den mening som avses i förordning (EEG) nr 1408/71 och skall ges gemenskapsmedborgare enligt samma villkor som den ges till tyska medborgare.
Childraising allowance also constitutes a social advantage within the meaning of Regulation (EEC) No 1612/68.
Det ovannämnda vårdnadsbidraget utgör även en social förmån i den mening som avses i förordning (EEG) nr 1612/68.
A Community citizen authorized or allowed to reside or stay in the territory of another Member State, in this instance Germany, is entitled to childraising allowance, as provided for by the Bundeserziehungsgeldgesetz, regardless of whether that citizen is in possession of a valid residence permit, on the same conditions as those applicable to nationals of that State.'
En gemenskapsmedborgare som på något sätt har givits tillåtelse att bosätta sig eller vistas på en medlemsstats territorium, i detta mål Tyskland, har rätt till vårdnadsbidrag i den form som föreskrivs i BErzGG enligt samma villkor som medborgare från denna medlemsstat, oberoende av om denna person har ett giltigt uppehållstillstånd."
fund, under budget heading B3-4103,86 projects to combat social exclusion, a list of which was annexed, for a total amount of approximately ECU 6 000 000.
Mål C-106/96 Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland mot Europeiska gemenskapernas kommission Socialpolitik
to in the Commission's press release of 23 January 1996 (IP/96/67) announcing certain grants for European projects seeking to overcome social exclusion ('the contested press release').
12 maj 1998 mot social utslagning — Finansiering — Rättslig grund"
Lack of competence on the part of the Commission
"Gemenskapens åtgärdsprogram (Domstolen i plenum)
The aims of the Poverty 3 programme were to ensure overall coherence between all Community operations having an impact on the economically and socially less privileged groups in society; to contribute to the development of preventive measures to assist groups at risk and of corrective measures to meet the needs of the very poor.
Enligt artikel 3 i förslaget Fattigdom 4 var målsättningen med programmet bland annat att genom typåtgärder bidra till utvecklingen av förebyggande och korrigerande åtgärder på lokal, nationell eller regional nivå och att understödja upprättandet och utvecklingen av transnationella projektnätverk på partnerskapsbasis.
The Commission, supported by the Parliament, whilst accepting that only non-significant Community action may be funded on the sole basis of the entry of the corresponding appropriation in the budget, considers that the contested projects fall within that category and that it was thus competent to decide to fund them.
Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har, genom en ansökan som inkom till domstolens kansli den 1 april 1996, väckt talan om ogiltigförklaring av det eller de beslut som avses i kommissionens pressmeddelande IP/96/67 av den 23 januari 1996 om tillkännagivande av beviljande av ekonomiskt bistånd till europeiska projekt för att bekämpa social utslagning (nedan kallat det omtvistade pressmeddelandet).
That proposal envisaged a programme to be implemented between 1 July 1994 and 31 December 1999.
Redan i slutet av juni 1995 stod det klart att förslaget Fattigdom 4 inte skulle komma att antas av rådet.
Article 3 of the Poverty 4 proposal stated that the aims of the programme were to include contributing through model actions to the development of preventive and curative measures at local, national or regional levels and supporting the creation and development of transnational networks of partnership projects.
Rådet antog den 21 januari 1974 en resolution avseende ett socialt åtgärdsprogram och härefter har denna institution beslutat om olika program för att bekämpa fattigdom och social utslagning grundade på artikel 235 i EG-fördraget.
By late June 1995, it was apparent that the Poverty 4 proposal would not be adopted by the Council.
Denna post skulle täcka utgifterna för det program som förslaget Fattigdom 4 avsåg samt även andra utgifter utöver ramarna för det programmet.
It is true that no definition of what constitutes significant Community action is given either in the Financial Regulation or in the abovementioned interinstitutional declarations of 1982 and 1993.
Syftet med Fattigdom 3 var bland annat att säkerställa en sammanhängande helhet för samtliga gemenskapsåtgärder som var av betydelse för ekonomiskt och socialt missgynnade befolkningsgrupper och att bidra till förebyggande åtgärder till förmån för personer i riskgrupper samt till stödåtgärder för att uppfylla behoven hos de verkligt fattiga.
Heading B34103 of the general budget of the European Union for the financial year 1995 provided for expenditure of ECU 20 000 000 to combat poverty and social exclusion.
Det framgår av det omtvistade pressmeddelandet att kommissionen under år 1995 beslutade att via budgetposten B3-4103 finansiera 86 projekt för att bekämpa social utslagning.
It was to cover both the expenditure on the programme in the Poverty 4 proposal and other expenditure outside that programme.
Dessa projekt, uppräknade i en bilaga, uppgick till ett sammanlagt belopp av ungefär 6 miljoner ecu.
However, the requirement that a basic act must be adopted before an appropriation is implemented derives directly from the scheme of the Treaty, in accordance with which the
I avsikt att fullfölja och utvidga denna åtgärd framlade kommissionen den 22 september 1993 ett förslag till rådets beslut om antagande av ett åtgärdsprogram på medellång sikt för kamp mot utslagning och främjande av solidaritet: ett nytt program för befrämjande av innovationer 1994—1999, nedan kallat förslaget Fattigdom 4).
It is apparent from the contested press release that during 1995 the Commission decided to
Till stöd för sin talan om ogiltigförklaring av det eller de beslut att finansiera de 86 projekt som avses i det omtvistade pressmeddelandet har den brittiska regeringen åberopat två grunder, under vilka det görs gällande för det första att kommissionen saknade behörighet samt att artikel 4 i EG-fördraget har åsidosatts och för det andra att väsentliga formföreskrifter har åsidosatts.
Community action to combat social exclusion.
Kommissionen saknade behörighet
conditions governing the exercise of legislative powers and budgetary powers are not the same.
I förevarande fall har kommissionen emellertid inte lyckats motbevisa den brittiska regeringens påstående att de projekt som avses i det omtvistade pressmeddelandet i själva verket innefattar åtgärder som redan avsågs i Fattigdom 3 och som hade kunnat beslutas inom ramen för Fattigdom 4.
It must thus be concluded that the Commission was not competent to commit the expenditure necessary to fund the projects referred to in the contested press release under budget heading B34103 and that it acted in breach of Article 4(1) of the Treaty, so that the decision to commit that expenditure must be annulled.
Det följer av domstolens rättspraxis, finansieringsförordningen och de internationella förklaringarna att gemenskapsutgifter avseende samtliga betydelsefulla gemenskapsåtgärder förutsätter både att motsvarande medel har tagits upp i gemenskapens budget, som budgetmyndigheten beslutar om, och att en grundrättsakt som tillåter dessa utgifter har antagits i förväg, vilket den lagstiftande instansen beslutar om.
Furthermore, because implementation of expenditure on the basis of the mere entry of the relevant appropriations in the budget is an exception to the fundamental rule that a basic act must first be adopted, it cannot be assumed that Community action is non-significant and the Commission must therefore clearly demonstrate that the planned measure is not significant Community action.
Slutsatsen blir således att kommissionen inte var behörig att åta sig de utgifter som var nödvändiga för att finansiera de projekt som avses i det omtvistade pressmeddelandet inom ramen för budgetposten B3-4103 och att kommissionen har åsidosatt artikel 4.1 i fördraget, vilket medför att beslutet att åta sig dessa utgifter skall ogiltigförklaras.
It is therefore unnecessary to rule on the plea in law alleging the lack of a proper statement of reasons.
Mot denna bakgrund är det inte nödvändigt att pröva om beslutet saknar motivering.
It must be borne in mind that annulment of the decision to commit the expenditure relating to the contracts in issue takes place at a time when all, or almost all, of the relevant payments have been made.
Det skall emellertid erinras om att kravet på antagande av en grundrättsakt före användningen av budgetmedel följer direkt av fördragets regler, enligt vilka villkoren för utövande av normgivningskompetens och villkoren för utövande av kompetens i budgetfrågor inte är desamma.
Nor is it denied that those two programmes concern significant Community action which therefore required the adoption of a basic act for the relevant appropriations to be implemented.
Det är av vikt att påpeka att ogiltigförklaringen av beslutet att åta sig de utgifter som sammanhänger med de omtvistade kontrakten inträffar vid en tidpunkt då de flesta om inte samtliga motsvarande utbetalningar redan har företagits.
Thus, important considerations of legal certainty, comparable with those arising where certain regulations are annulled, justify the Court in exercising the power conferred on it by the second paragraph of Article 174 of the Treaty when it annuls a regulation and in stating which of the effects of the decision annulled must be preserved.
Det framgår dessutom av den omständigheten att genomförandet av en utbetalning enbart på grundval av att motsvarande medel har tagits upp i budgeten avviker från den grundläggande regeln om antagande i förväg av en grundrättsakt att det inte kan présumeras att en gemenskapsåtgärd är mindre betydelsefull, varför det ankommer på kommissionen att visa att den planerade åtgärden är av mindre betydelsefull beskaffenhet.
Contrary to what the Commission has argued, the purpose of the projects mentioned above was not to prepare future Community action or launch pilot projects.
Viktiga rättssäkerhetshänsyn, som kan jämföras med dem som gör sig gällande vid
Rather, it is clear from the activities envisaged, the aims pursued and the persons benefited that they were intended to continue the initiatives of the Poverty 3 programme, at a time when it was obvious that the Council was not going to adopt the Poverty 4 proposal, which sought to continue and extend
ogiltigförklaring av vissa förordningar, motiverar därför att domstolen vid ogiltigförklaring av en förordning använder sig av den befogenhet som den har getts i artikel 174 andra stycket i EG- fördraget, och att den anger de verkningar av det ogiltigförklarade beslutet som skall bestå.
In the specific circumstances of this case, it is appropriate to rule that the annulment should not affect the validity of payments made or undertakings given under the contracts in issue.
Mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i det föreliggande fallet är det lämpligt att fastställa att ogiltigförklaringen inte påverkar giltigheten av de företagna utbetalningarna och inte heller av de åtaganden som gjorts med stöd av de omtvistade kontrakten.
The Court:
Domstolen har beslutat följande dom:
Declares that the annulment of the abovementioned decision shall not affect the validity of payments made or undertakings given under the contracts in issue;
Ogiltigförklaringen av ovannämnda beslut påverkar inte giltigheten av företagna utbetalningar etter åtaganden som gjorts med stöd av de omtvistade kontrakten.
Orders the Commission of the European Communities to pay the costs;
Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.
Orders the Federal Republic of Germany, the Kingdom of Denmark, the Council of the European Umon and the European Parliament to bear their own costs.'
Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Danmark, Europeiska unionens råd och Europaparlamentet skatt bära sina rättegångskostnader."
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 22 January 1998.
Generaladvokaten G. Tesauro har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen i plenum den 22 januari 1998.
'— annul the Commission's decision(s) notified by the press release of 23 January 19% announcing the grant of funding under the 1995 budget for 86 projects designed to overcome social exclusion;
"— ogiltigförklara det eller de kommissionsbeslut som tillkännagivits genom pressmeddelandet av den 23 januari 1996 avseende beviljande av finansiering ur 1995 års budget av 86 projekt för bekämpning av social utslagning,
— declare that such annulment is without prejudice to the validity of any payments made and commitments entered into on the basis of the 86 funding agreements concluded;
— förklara att ogiltigförklaringen inte påverkar giltigheten av företagna utbetalningar eller åtaganden som gjorts med stöd av de 86 kontrakt som slutits,
— order the Commission to pay the costs;
— förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna, och