natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 30 October 1997, received at the Court on 10 November 1997, the Amtsgericht Nordhorn (Nordhorn Local Court) referred to the Court for a preliminary ruling of the EC Treaty a question on the interpretation of Article 30 et seq. of the EC Treaty.
Amtsgericht Nordhorn har genom beslut av den 30 oktober 1997, som inkom till domstolens kansli den 10 november 1997, ställt en fråga om tolkningen av artikel 30 och följande artiklar i EG-fördraget.
By decision of 13 September 1994, the Landkreis Grafschaft Bentheim (Grafschaft Bentheim District Local Authority) imposed on Mr Van der Laan, as the manager of the Van der Laan company, a fine of DEM 7 500 for inter alia infringement of Paragraph 17(l)(2)(b) and (1)(5) of the LMBG.
av chef för bolaget Van der Laan, administrativa böter på 7 500 DM för bland annat överträdelse av § 17 första stycket punkterna 2 b och 5 LMBG.
The Osnabrück Prosecutor's Office then requested that criminal proceedings be brought.
Åklagarmyndigheten i Osnabrück begärde därefter att åtal skulle väckas.
That question was raised in criminal proceedings brought against Mr van der Laan for infringement of Paragraph 17(l)(2)(b) and (1)(5) of the Lebensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz (German Law on Foodstuffs and Products for Human Consumption, 'the LMBG') by marketing in Germany certain meat-based products.
Denna fråga har uppkommit i ett brottmål mot Arnoldus Van der Laan, som är åtalad för att ha brutit mot 17 § första stycket punkterna 2 b och 5 i Lebensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz (tysk lag om livsmedel och andra basvaror, nedan kallad LMBG) genom att i Tyskland saluföra olika köttprodukter.
By its question the national court is in substance asking whether it is contrary to Article 30 of the Treaty for national rules to prohibit the marketing of products such as those in issue in the main proceedings for reasons relating to consumer protection.
Med sin fråga önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida artikel 30 i fördraget förhindrar tillämpningen av nationella regler enligt vilka det av hänsyn till konsumentsskyddet är förbjudet att saluföra sådana produkter som de som är i fråga i målet vid den nationella domstolen.
'It is contrary to Article 30 of the EC Treaty for national rules to prohibit, for reasons of consumer protection, the marketing of foodstuffs lawfully manufactured and marketed in another Member State, where consumers are protected by means of labelling in accordance with the provisions of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs, in particular those concerning the description of products and the list of ingredients.
"Artikel 30 i EG-fördraget förhindrar tillämpningen av nationella regler enligt vilka det av hänsyn till konsumentsskyddet är förbjudet att saluföra livsmedel som lagligen tillverkas och saluförs i en annan medlemsstat, under förutsättning att konsumentskyddet är säkerställt genom märkning som överensstämmer med bestämmelserna i rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tiBnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel, i synnerhet bestämmelserna om produkters benämning och om ingrediensförteckning.
It is contrary to Articles 2 and 5(1) of Directive 79/112 to use a trade description which does not make it possible for purchasers in the State where the product is sold to ascertain the true nature of the foodstuff.
Användningen av en benämning vid saluföring som inte gör det möjligt för köparen i staten där livsmedlet saluförs att bestämma dess verkliga art strider mot artiklarna 2 och 5.1 i direktiv 79/112.
Where the quantity of added water represents more than 5% by weight of the finished product, failure to include "watef in the list of ingredients constitutes infringement of Article 3(1), read in conjunction with Article 6(5) (a), of Directive 79/112.'
Artikel 3.1jämförd med artikel 6.5 a i direktiv 79/112 har överträtts om den tillsatta mängden vatten överstiger 5 procent av den färdiga produktens vikt och det inte finns någon uppgift om vatten i ingrediensförteckningen.''
Preliminary ruling (Internal taxes contrary to Article 95 of the Treaty National rules of procedure) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Interna skatter och avgifter som strider mot artikel 95 i fördraget — Återkrav av felaktigt inbetalda belopp — Processuella regler i nationell rätt" (femte avdelningen) konsumtionsskatt på färska eller torkade bananer och bananmjöl (nedan kallad konsumtionsskatt på bananer).
By order of 17 August 1996, supplemented by an order of 28 October 1996, received at the Court on 30 September and 31 October 1996, the Pretura Circondariale (District Magistrate's Court), Bolzano, Vipiteno Division, referred to the Court for a preliminary ruling six questions on the interpretation of Community law relating to the recovery of sums paid but not due.
Pretura circondariale di Bolzano, sezione distaccata di Vipiteno, har genom beslut av den 17 augusti 1996, kompletterat med beslut av den 28 oktober samma år, som inkom till domstolen den 30 september och den 31 oktober 1996, ställt sex frågor om tolkningen av gemenskapsrätten i fråga om återkrav av felaktigt inbetalda belopp.
It is clear from the order for reference and the order supplementing it that Dilexport paid to the revenue authorities the sum of ITL 6 945 756 in respect of consumption tax on bananas for the import in 1988 of a consignment of bananas released into free circulation in another Member State.
Domstolen fastställde i dom av den 7 maj 1987, kommissionen mot Italien, att Republiken Italien hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 95 andra stycket i fördraget genom att införa och bibehålla en accis på färska bananer med ursprung i andra medlemsstater, bland annat bananer från de franska utomeuropeiska departementen.
subject to less favourable conditions than those laid down for actions between individuals for the recovery of sums paid but not due.
Medlemsstaten skall således i princip återbetala de avgifter som har uppburits i strid med gemenskapsrätten.
Thus, Community law does not preclude the legislation of a Member State from laying down, alongside a limitation period applicable under the ordinary law to actions between private individuals for the recovery of sums paid but not due, special detailed rules, which arc less favourable, governing claims and legal proceedings to challenge the imposition of charges and other levies. The position would be different only if those detailed rules applied solely to actions based on Community law for the repayment of such charges or levies.
Konsumtionsskatt på bananer avskaffades genom artikel 32 i lag nr 428 av den 29 december 1990, som kallas "Disposizioni per l'adempimento di obblighi derivanti dall'appartenenza dell'Italia alle Comunità europee (legge comunitaria per il 1990)" (bestämmelser om fullgörande av de förpliktelser som åvilar Italien till följd av dess medlemskap i Europeiska gemenskaperna (gemenskapslagen för år 1990, nedan kallad 1990 års lag).
The Member State is therefore required in principle to repay charges levied in breach of Community law.
I artikel 29 i denna lag införs nya bestämmelser om "återbetalning av avgifter som har fastställts stå i strid med gemenskapsrättsliga regler".
However, it falls ultimately to the national court to satisfy itself, first, that more favourable detailed rules would not have been applicable if the contested tax had been found to be incompatible not, as in this case, with a rule of Community law but with a rule of domestic law and, second, that the detailed rules which apply do not in practice make it impossible or excessively difficult to exercise the rights conferred by Community law.
Det skall i den nationella rättsordningen i varje medlemsstat anges vilka domstolar som är behöriga och fastställas förfaranderegler för sådan talan som är avsedd att säkerställa skyddet av de rättigheter som enskilda har på grund av gemenskapsrätten.
It is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, first, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and, second, that they do not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness).
Dessa regler får emellertid varken vara mindre förmånliga än de som avser liknande nationella anspråk (likvärdighetsprincipen) eller medföra att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva de rättigheter som följer av gemenskapsrätten (effektivitetsprincipen).
By its third question, the national court asks whether Community law precludes the adoption by a Member State, following judgments of the Court declaring duties or charges to be contrary to Community law, of provisions which render the conditions for repayment of those duties and charges less favourable than those which would otherwise have been applied.
Av beslutet om hänskjutande och dess komplettering framgår att Dilexport betalade 6 945 756 LIT till statsverket som konsumtionsskatt på bananer för ett parti bananer som år 1988 hade importerats och övergått till fri omsättning i en annan medlemsstat.
As regards the latter principle, the Court has recognised that it is compatible with Community law to lay down reasonable time-limits for bringing proceedings in the interests of legal certainty, which protects both the taxpayer and the administration concerned.
Vad gäller den sistnämnda principen har domstolen bekräftat att det är förenligt med gemenskapsrätten att det av rättssäkerhetshänsyn till skydd för både den avgiftspliktige och den berörda myndigheten fastställs rimliga tidsfrister för att väcka talan.
Such time-limits are not liable to render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Sådana tidsfrister medför nämligen inte att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva de rättigheter som följer av gemenskapsrätten.
In that regard, a time-limit of three years under national law, reckoned from the date of the contested payment, appears reasonable.
I detta avseende förefaller en nationell preskriptionstid på tre år som börjar löpa från och med betalningsdagen vara rimlig.
It should be borne in mind that the Court held that Community law precludes a national legislative provision which restricts repayment of a duty held to be contrary to the Treaty by a judgment of the Court solely to plaintiffs who brought an action for repayment before delivery of the judgment.
Då detta bolag ansåg att nämnda belopp hade inbetalats felaktigt i det att skatten i fråga stred mot artikel 95 andra stycket i fördraget, begärde det — utan framgång — att myndigheten skulle återbetala beloppet.
Similarly, the Court held that a national legislature may not, subsequent to a judgment of the Court from which it follows that certain legislation is incompatible with the Treaty, adopt a procedural rule which specifically reduces the possibilities of bringing proceedings for repayment of charges levied though not due under that legislation.
Iakttagandet avlikvärdighetsprincipen förutsätter å sin sida att den omtvistade regeln tillämpas på samma sätt i mål rörande åsidosättande av gemenskapsrätten som i mål rörande åsidosättande av nationell rätt när det rör sig om samma typ av avgifter eller pålagor.
Observance of the principle of equivalence implies, for its part, that the procedural rule at issue applies without distinction to actions alleging infringements of Community law and to those alleging infringements of national law, with respect to the same kind of charges or dues.
Den nationella domstolen undrar genom sin första och andra fråga i huvudsak om gemenskapsrätten utgör hinder mot att tillämpa sådana nationella bestämmelser som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, genom vilka återbetalning av tullar eller andra pålagor som strider mot gemenskapsrätten underkastas förutsättningar som är mindre förmånliga än de som är tillämpliga på återkrav av felaktigt betalda belopp mellan enskilda.
That principle cannot, however, be interpreted as obliging a Member State to extend its most favourable rules governing reimbursement to all actions for repayment of charges or dues levied in breach of Community law.
Det skall erinras om att domstolen i fast praxis har funnit att rätten att erhålla återbetalning av avgifter som i en medlemsstat har uttagits i strid med gemenskapsrättsliga regler utgör ett komplement till de rättigheter som medborgarna har tillerkänts i de gemenskapsrättsliga bestämmelser som innebär förbud mot avgifter
It is clear from those judgments that a Member State may not adopt provisions making
Bedömningen skulle bli annorlunda bara om dessa regler endast var
ol evidence intended to place upon the taxpayer the burden of establishing that the charges unduly paid have not been passed on to other persons.
de förutsättningar som annars, om dessa bestämmelser inte fanns, skulle gälla för återbetalningen av pålagan i fråga.
repayment of a tax held to be contrary to Community law by a judgment of the Court, or whose incompatibility with Community law is apparent from such a judgment, subject to conditions relating specifically to that tax which are less favourable than those which would otherwise be applied to repayment of the tax in question.
tillämpliga på talan om återbetalning av sådana avgifter eller andra pålagor som grundas på gemenskapsrätten.
In this case, Article 29(2) of the 1990 Law provides that the duties and taxes mentioned therein are to be reimbursed where they are incompatible with Community legislation, unless the burden thereof has been passed on to other persons.
Det är i detta fall tillräckligt att erinra om att den omtvistade bestämmelsen, även om den innebär en förkortning av tidsfristen under vilken man kan begära återbetalning av de belopp som har inbetalats felaktigt såsom konsumtionsskatt på bananer, tillämpas på samtliga belopp som har inbetalats i samband med tulltransaktioner, varvid dessa belopp underkastas samma system för preskription och frister som gäller för en rad interna skatter och avgifter.
In the present case, it is sufficient to point out that the contested provision, although reducing the time-limit within which repayment may be claimed of sums paid but not due in respect of the consumption tax on bananas, applies to all sums paid in relation to customs operations which it makes subject to rules on time-limits and limitation periods that are the same for a whole range of internal charges and taxes.
Det är emellertid på den nationella domstolen som det slutligen ankommer att säkerställa dels att de mest förmånliga reglerna inte skulle ha varit tillämpliga om den omtvistade pålagan inte som i detta fall hade befunnits vara oförenlig med en gemenskapsrättslig bestämmelse utan med en bestämmelse i nationell rätt, dels att de tillämpliga reglerna inte medför att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att utöva de rättigheter som följer av gemenskapsrätten.
In those circumstances, the legislation at issue cannot be regarded as a measure intended specifically to limit the consequences of the findings made by the Court in its judgments concerning the consumption tax on bananas.
Lagstiftningen i fråga kan mot denna bakgrund inte anses som en bestämmelse som är avsedd att specifikt begränsa följderna av vad domstolen har fastställt i sina domar om konsumtionsskatt på bananer.
The fourth and fifth questions
Den fjärde och den femte frågan
It appears, in that connection, that Article 29(4) of the 1990 Law applies to all the duties and charges mentioned in paragraphs (2) and (3) of that article, whether the claim for repayment is based on national law or on Community law.
Den nationella domstolen undrar genom sin tredje fråga om gemenskapsrätten utgör hinder för en medlemsstat att, efter det att domstolen har avkunnat domar i vilka avgifter eller andra pålagor har fastställts vara oförenliga med gemenskapsrätten, anta bestämmelser som medför att förutsättningarna för återbetalning av dessa pålagor blir mindre förmånliga än de förutsättningar som annars skulle gälla om dessa bestämmelser inte fanns.
By its fourth and fifth questions, the national court seeks to ascertain whether Community law precludes a Member State from making repayment of customs duties and taxes contrary to Community law subject to a condition, such as the requirement that such duties or taxes have not been passed on to third parties, which the plaintiff must show he has satisfied.
Den nationella domstolen undrar genom sin fjärde och femte fråga om gemenskapsrätten utgör hinder för att en medlemsstat underkastar återbetalning av tullar och andra pålagor som strider mot gemenskapsrätten en sådan förutsättning som består i att dessa pålagor inte har övervältrats på tredje man, varvid det ankommer på sökanden att bevisa att han uppfyller denna förutsättning.
The contested measure, which, the parties agree, no longer appears capable of being applied retroactively, consequently does not have the effect of depriving the persons concerned of the benefit of the practical application of Community law or of making their position less favourable than if they were seeking repayment of duties or taxes contrary to domestic law.
På samma sätt fastställde domstolen att en nationell lagstiftare, efter det att domstolen har avkunnat en dom av vilken det följer att en viss lagstiftning är oförenlig med fördraget, inte kan anta en processuell regel som specifikt begränsar möjligheten att väcka talan om återkrav av avgifter som har tagits ut felaktigt med stöd av denna lagstiftning.
It should be borne in mind that Community law does not prevent a national legal system from disallowing repayment of charges which have been levied but were not due where to do so would entail unjust enrichment of the recipients.
Det skall erinras om att gemenskapsrätten inte utgör hinder mot att tillämpa ett nationellt rättssystem enligt vilket återbetalning av en felaktigt uppburen avgift nekas om återbetalningen skulle leda till en obehörig vinst för rättshavarna.
There is nothing in Community law, therefore, to prevent courts from taking account, under their national law, of the fact that the charges levied but not due have been incorporated in the price of the goods and thus passed on to the purchasers.
Det finns i det gemenskapsrättsliga perspektivet således inget som hindrar att domstolarna, i enlighet med sin nationella rätt, tar hänsyn till att de felaktigt uppburna avgifterna har kunnat inräknas i varornas pris och således övervältrats på köparna.
On the other hand, any rules of evidence which have the effect of making it virtually impossible or excessively difficult to secure repayment of charges levied in breach of Community law are incompatible with Community law.
Oförenlig med gemenskapsrätten är däremot varje bevisregel som medför att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att få återbetalning av den avgift som har tagits ut i strid med gemenskapsrätten.
That is so particularly in the case of presumptions or rules
Så förhåller det sig bland annat i fråga om presumtioner eller bevisregler som innebär att bevisbördan för att de felaktigt inbetalda avgifterna inte har
The Court ruled:
Den sjätte frågan
Community law does not preclude the adoption by a MemberSutte, following judgments of the Court declaring duties or charges to be contrary to Community law, of provisions which render the conditions for repayment applicable to those duties and charges less favourable than those which would otherwise have been applied, provided that the duties and charges in question are not specifically targeted by that amendment and the new provisions do not make it impossible or excessively difficult to exercise the right to repayment.
Gemenskapsrätten utgör inte hinder för en medlemsstat att, efter det att domstolen har avkunnat domar i vilka avgifter eBer andra pålagor har fastställts vara oförenliga med gemenskapsrätten, anta bestämmelser som medför attförutsättningarna för återbetalning av dessa pålagor blir mindre förmånliga än de förutsättningar som annars skulle gälla om dessa bestämmelser inte fanns, i den mån denna ändring inte specifikt avser pålagorna i fråga och de nya bestämmelserna inte medför att det blir omöjligt etter orimligt svårt att utöva rätten titt återbetalning.
Community law precludes a Member State from making repayment of customs duties and taxes contrary to Community law subject to a condition, such as the requirement that such duties or taxes have not been passed on to third parties, which the plaintiff must show he has satisfied
Gemenskapsrätten utgör hinder för att en medlemsstat underkastar återbetalning av tullar och andra pålagor som strider mot gemenskapsrätten en sådan förutsättning som består i att dessa pålagor inte har övervältrats på tredje man, varvid det ankommer på sökanden att bevisa att han uppfyller denna förutsättning.
Community law does not preclude the imposition, in the case of claims for repayment of customs duties or taxes contrary to Community law, of the non-retroactive requirement which, if not fulfilled, renders the claim inadmissible, that notice thereof is to be given to the tax authority which received the tax return of the person concerned for the year in question.'
Gemenskapsrätten utgör inte hinder för att en begäran om återbetalning av tullar eller andra pålagor som strider mot gemenskapsrätten underkastas en förutsättning som inte
Preliminary ruling (Directive 90/314/EEC Organisation of student (Fifth Chamber)
är retroaktiv och som består i att den skattemyndighet som har erhållit den berördes inkomstdeklaration för det aktuella räkenskapsåret skatt delges nämnda begäran, vid äventyr av avvisning."
Since AFS Finland did not comply with the request to register, the Consumer Protection Office, by decision of 14 October 1996, ordered it to suspend its business.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 28 april 1998.
By order of 23 June 1997, received at the Court on 27 June 1997, the Korkein hallintooikeus (Supreme Administrative Court of Finland) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours (hereinafter 'the Directive').
"1) Gemenskapsrätten utgör inte hinder för att det i de nationella rättsordningarna föreskrivs att talan mot skattemyndigheter om återbetalning av felaktigt inbetalda pålagor skall ha väckts inom en frist av tre år, även om denna frist inte motsvarar den frist som föreskrivs för talan om återbetalning av felaktigt inbetalda belopp mellan enskilda, förutsatt att den tillämpas utan åtskillnad på talan om återbetalning som grundas på nationell rätt och talan om återbetalning som grundas på gemenskapsbestämmelsers tillämpning.
Those questions arose in the context of administrative proceedings brought by AFS Intercultural Programs Finland ry ('AFS Finland'), a non-profit-making association operating in Finland which coordinates student exchanges at international level, with regard to whether the Directive thereof, applies to activities such as those engaged in by AFS Finland.
Gemenskapsrätten utgör inte hinder för en nationell bestämmelse som, för att göra det rättsystem som tillämpas på vissa kategorier av pålagor enhetligt, förkortar preskriptionstider och andra frister för att väcka talan som dessförinnan var tillämpliga i fråga om återbetalning av pålagor som uppburits i strid med bestämmelserna i ett direktiv, förutsatt att det i bestämmelsen fastställs en tillräckligt lång tidsfrist (till exempel tre år) från det att den träder i kraft för att väcka talan.