natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The establishment of economic and monetary union is undoubtedly the most appropriate means of binding these three elements into a coherent whole. In ratifying the Maastricht Treaty, the Member States have reaffirmed that objective and agreed on the timetable for achieving it.
(') De statistiska data som skall användas för tillämpningen av denna nyckel har preciserats i ett rådsbeslut av den 22 november 1993 (93/716/EG), EGT nr L 332, 31.12.1993.
Bibliography
Sammanfattning
The European challenge 1992 — The benefits of a single market (report based on research on the 'cost of non-Europe'), Gower Publishing Co. Ltd, Aldershot, 1988.
Då fria kapitalrörelser — och mer generellt finansiell integration — gjordes till en prioriterad målsättning och inte bara till ett mål underordnat den gemensamma marknadens funktion, innebar det en omvälvning av den traditionella filosofin bakom gemenskapens handlande.
'The economics of 1992', European Economy, No 35, March 1988.
Denna omvälvning var nödvändig.
'The Community internal market — 1993 report', European Commission, COM(94) 55 final, 14 March 1994.
Om man skall lyckas ena den stora marknad som utgörs av hela gemenskapen, måste personer, tjänster, varor och kapital få röra sig fritt över gränserna.
'Creation of a European financial area', European Economy, No 36, May 1988.
Fysiska, tekniska och fiskala hinder måste elimineras.
'Efficiency, stability and equity. A strategy for the evolution of the economic system of the European Community' (report of a study group appointed by the European Commission and chaired by Mr T. Padoa-Schioppa), European Commission, Brussels, 1987.
Eftersom det inte gällde att skapa ett vanligt frihandelsområde utan ett "integrerat europeiskt ekonomiskt samarbetsområde", var processen krävande.
J. Van Ypersele, The European Monetary System, European Commission, 'European Perspectives' series, third edition, 1988.
Den krävde stora harmoniseringssatsningar, förstärkt växelkursdisciplin, nära samordning av den ekono miska och monetära politiken.
'Report on economic and monetary union in the European Community', Committee for the Study of Economic and Monetary Union, April 1989.
Men det yttersta målet var ännu mer ambitiöst, nämligen att göra gemenskapen till en ekonomisk och monetär union.
'One market, one money — An evaluation of the potential benefits and costs of forming an economic and monetary union', European Economy, No 44, October 1990.
Det lämpligaste sättet att förena dessa tre element är utan tvekan att genomföra en ekonomisk och monetär union.
'Broad economic policy guidelines and convergence report', European Economy, No 55, 1993.
Genom att ratificera Maastrichtfordraget har medlemsstaterna bejakat denna målsättning och uttryckt sitt samtycke till tidsplanen för genomförandet.
The single market became a reality on 1 January 1993.
Sedan den 1 januari 1993 är den inre marknaden ett faktum.
It is inconceivable without a financial dimension: capital and financial services must be able to circulate freely.
Denna stora marknad var otänkbar utan en finansiell dimension; kapital och finansiella tjänster måste få röra sig fritt.
Even so, for a long time scant progress was made in this field.
Framstegen på detta område var dock länge begränsade.
As a result, the implementation of this objective became more urgent, but also more problematical.
Genomförandet av ett finansiellt samarbetsområ­de blev därmed allt mer angeläget, men också allt mer krävande.
This is the subject­matter of Part One of this study.
Den frågan behandlas i del I av denna studie.
These concepts, which may seem abstract, are clarified with regard to their component parts and their interactions.
Här preciseras vissa begrepp som kan förefalla abstrakta, som till exempel komponenter, växelverkan.
After a description of the objective of an integrated European financial area, which is a prerequisite for completing the internal market, the degree of liberalization of capital move­ments achieved in the 30 years or so since the signing of the Treaty of Rome is summarized from three points of view: the legal framework, the practices followed by Member States and the dynamics of the process of liberalization.
Efter att ha beskrivit målsättningen, nämligen att skapa ett europeiskt finansiellt samarbetsom­råde, en förutsättning för det slutgiltiga genomförandet av den inre marknaden, föll det sig naturligt att redogöra för I vilken utsträckning kapitalrörelserna hade libéraliserais trettio år efter Romfördraget. Denna fråga tas upp ur tre synvinklar: det juridiska sammanhanget, staternas praxis och de dynamiska effekterna av den liberalisering som påbörjats av staterna.
The decisions taken to achieve an integrated financial market are then examined: the Directive of 24 June 1988 completely liberalizing capital movements within the European Union; the strengthening of these liberalization measures agreed in the Maastricht Treaty; the Directives adopted with a view to achieving a genuine common market in financial services, particularly in the banking sector.
Därefter granskas de beslut som fattats för att förverkliga en Integrerad finansiell marknad: direktivet av den 24 juni 1988 om total liberalisering av kapitalrörelserna ¡nom Europeiska unionen; den skärpning av dessa liberaliseringsåtgärder man enades om ¡nom ramen för Maastrichtfordra­get; de direktiv som antagits för att åstadkomma en verklig gemensam marknad för finansiella tjänster med särskild betoning på bankerna.
The reasons underlying the decision to create a genuine integrated financial area naturally point up the need to go further and to consider establishing an economic and monetary union between the Member States.
Motiven bakom beslutet att skapa ett veritabelt integrerat finansiellt samarbetsområde fungerar naturligtvis som en drivfjäder att inte nöja sig med det, utan att också sikta på att införa en ekonomisk och monetär union mellan medlemsstaterna.
Such a union should, among other things, make it possible to exploit fully all the potential advantages stemming from completion of the single market.
Genom en sådan union borde man bland annat kunna uppnå alia de potentiella fördelarna av genomförandet av den stora markna­den.
Without doubt, it also constitutes the most appropriate response to the difficulties involved in managing monetary policies and safeguarding exchange­rate stability in an integrated financial area.
Vidare utgör en sådan uninn Litan tvekan ripn lämnlinastp (ncninnpn nä cvårinhotarna ¡ samband med medlemsstaternas penningpolitik och införandet av fasta växelkurser på ett integrerat finansiellt samarbetsområde.
For this reason, Part Two of this study deals with the problems associated with achieving economic and monetary union.
Därför behandlas i del II av denna studie problematiken i samband med genomförandet av en ekonomisk och monetär union.
Attention is focused first on the measures for reinforcing monetary cooperation that were taken when it was decided to liberalize capital movements, on the goal of economic and monetary union and on the initial steps taken in that direction.
Först granskas de åtgärder som vidtogs för att förstärka det monetära samarbetet när liberaliseringen av kapitalrörelserna beslutades, målsättningen att skapa en ekonomisk och monetär union och de första milstolparna på vägen mot denna.
We shall then describe the prospects opened up by the Maastricht Treaty, which has defined the content of such an economic and monetary union and has introduced into the European Union's constitution a detailed timetable for its implementation.
Därefter beskrivs de perspektiv som öppnats av Maastrichtfordraget, vilket definierade innehål­let i en sådan ekonomisk och monetär union och införde en exakt tidsplan för genomförandet av denna I unionens konstitution.
Born 1959; degree ¡η law from the Université catholique de Louvain; degree in international relations (UCL); Adviser in the Foreign Affairs Department of the National Bank of Belgium; currently Financial Adviser to Belgium's Permanent Representative to the European Union and Lecturer at HEC (Hautes Études Com­merciales) Saint­Louis, Brussels.
Dominique SERVAIS — Född 1959 — Juris kandidatexamen vid Katolska universitetet i Louvain — Kandidatexamen i Internationella relationer (Katolska universitetet i Louvain) — Konsult vid belgiska Riksbankens "utlandsavdelning" — För närvarande finanskonsult I Belgiens ständiga representation vid Europeiska unionen — Lektor vid handelshögskolan Saint­Louis i Bryssel.
THE NEW COMMON FISHERIES POLICY
DEN NYA GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN
EUROPEAN COMMISSION DIRECTORATE-GENERAL FOR FISHERIES
EUROPEISKA KOMMISSIONEN GENERALDIREKTORATET FÖR FISKEFRAGOR
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities. 1994
Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, 1996
Reproduction is authorized except for commercial purposes, provided the source is acknowledged.
Kopiering tillåten med angivande av källan, dock inte för kommersiellt bruk.
EUROPEAN COMMISSION DIRECTORATE-GENERAL FOR FISHERIES
EUROPEISKA KOMMISSIONEN GENERALDIREKTORATET FÖR FISKEFRÅGOR
Fishing, which is one of mankind's oldest activities, is a sector which has grown consistently in importance in the European Community, especially since the accession of Spain and Portugal.
Fisket utgör en av mänsklighetens äldsta sysselsättningar och är en sektor vars betydelse stadigt har ökat inom Europeiska gemenskapen, särskilt efter Spaniens och Portugals anslutning.
After 10 years of existence, during 1992 and 1993 the common fisheries policy was subjected to a complete re-think, which led to substantial adjustments and modifications.
När den gemensamma fiskeripolitiken hade tillämpats i tio år underkastades den 1992 och 1993 en fullständig omprövning, något som medförde betydande anpass­ningar och ändringar i den.
New guidelines were laid down and new measures were taken; a new basic regulation was drawn up and new instalments were implemented in the field of management and aid for the fisheries sector.
Nya riktlinjer fastställdes och nya åtgärder vidtogs; en ny grundläggande lagstiftning utarbetades och nya instrument infördes på förvaltning­ens område och för stödet till fiskeri­sektorn.
The economic and social stakes are high.
De ekonomiska och sociala insatserna i fiskerisektorn är höga.
We must unite in our efforts to ensure that the fisheries sector survives, especially in the face of the forthcoming enlargement of the European Union.
Vi måste förena oss i våra ansträngningar att säkerställa sek­torns överlevnad, särskilt inför den kom­mande utvidgningen av Europeiska unio­nen.
Enlargement will doubtless have important consequences for the future development of 'Blue Europe'.
En utvidgning kommer tveklöst att få betydande konsekvenser för den framtida utvecklingen av det "Blå Europa".
I am delighted to introduce this booklet on 'The new common fisheries policy'.
Det är med stor glädje jag inleder bro­schyren Den nya gemensamma fiskeripo­litiken.
I very much hope that it will provide the general public with the means to familiarize themselves with this littleknown Community policy.
Jag hoppas att den skall ge allmän­heten en möjlighet att sätta sig in i denna ganska okända gemenskapspolitik.
I especially hope that the main players in the common fisheries policy, those working in the fishing and aquaculture sectors, will find in it a clear and useful explanation of the work of the Community on their behalf.
Det är min särskilda förhoppning att den gemen­samma fiskeripolitikens huvudaktörer, de som arbetar inom fiskeri­ och vattenbruks­sektorerna, i broschyren skall finna en tydlig och användbar förklaring av det arbete som bedrivs inom gemenskapen för deras räkning.
HISTORY OF THE COMMON FISHERIES POLICY
KORT HISTORIK ÖVER DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN
ACCESS TO FISHING GROUNDS
TILLGÅNG TILL FISKEOMRÅDEN. . 11
CONSERVATION OF FISH STOCKS
BEVARANDE AV FISKBESTÅNDEN
MONITORING FISHING ACTIVITY
ÖVERVAKNING AV FISKET
MARKETING OF FISHERY PRODUCTS . 17
SALUFÖRING AV FISKERIPRODUKTER
COMMON FISHERIES POLICY AND THE ENVIRONMENT
DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN OCH MILJÖN. . 40
THE FUTURE FACING THE COMMON FISHERIES POLICY
DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN I FRAMTIDEN
Since 1983, common rules have covered all aspects of the fish ing industry.
Sedan 1983 omfattas fiskermäringens alla aspekter av ge mensamma bestämmelser. melser.
No other activity can provide as clear an example of the need for a coordinated European Community policy as fishing.
roende av att alla som på olika nivåer är en gagerade i fisket, från Europeiska gemenskapen och regeringarna till den enskilde fiskaren, axlar sitt ansvar.
Such behaviour is no longer economically, nor legally, possible.
Ingen annan verksamhet än fisket utgör ett så tydligt exempel på behovet av ensam ordnad gemenskapspolitik.
As stocks face the constant danger of being overfished and many fisheries weather serious crises, the industry's long-term future depends on all those involved from the European Community and governments at one level right down to individual fishermen at another shouldering their respective responsibilities.
En mängd juridiska, politiska, ekonomiska, sociala och miljömässiga faktorer ligger till grund för inrättandet av den gemensamma fiskeripolitiken, som har tillämpats sedan 1983 och som nu är inne på sitt andra årtionde.
Fishing, one of mankind's oldest pursuits, is an emotive subject.
Fiske, som är en av mänsklighetens äldsta sysselsättningar, är ett känsloladdat ämne.
It conjures up images of mankind defying the elements and of close-knit coastal communities.
Det frammanar bilder av människan som trotsar elementen och av kustsamhällen med en fast sammanhållning.
Fish also play an increasingly important part in our diet as new species are caught and new processing techniques developed.
Fisk utgör också en alltmer betydande del av vår föda i och med att nya arter fångas och nya be redningstekniker utvecklas.
The common fisheries policy (CFP) is a fully fledged European Community policy, one of the very few, like agriculture, with common rules throughout EC member countries covering all aspects of the fishing industry from the sea to the consumer.
Den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) är en fullt utvecklad gemenskapspolitik, en av de få som, i likhet med jordbruket, inom gemenskapens länder har gemensamma be stämmelser som omfattar fiskerinäringens alla aspekter, från havet till konsumenten.
But this does not mean that the European Commission in Brussels manages the policy on its own.
Detta innebär dock inte att Europeiska kommissionen i Bryssel ensam förvaltar politiken.
A corner-stone of the present strategy is the shared responsibility for decisions, their application and their enforcement by all those concerned - EC institutions, national governments, regional and local authorities, fishermen and fishing organizations.
En av den nuvarande strategins hörnstenar är att ansvaret för besluten, de ras tillämpning och genomförande delas av alla berörda parter: gemenskapens institutioner, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, fiskare och fiskeriorganisationer. nisationer.
A sense of independence has always been a hallmark of fishermen.
En känsla av oberoende har alltid varit ett kännemärke för fiskare.
There are many still today who rail against governments and the European Community for imposing restrictions on their profession and argue for 'a return to the good old days' when they couild put to sea and pursue shoals of fish when and where they wished.
Det finns många än idag som rasar mot regeringar och Europeiska gemenskapen för att deras yrke be läggs med restriktioner och som argumenterar för en återgång till den gamla goda ti den, då de kunde gå ut till havs och fiska närhelst och varhelst de önskade.
Nor can the CFP be isolated from other EC activities.
Det finns uppskattningsvis omkring 300 000 fiskare på hel- och deltid inom gemenskapen.
Increasingly, its objectives have to be taken into account when regional, social, environmental, commercial and research priorities are being determined.
Varje arbetstillfälle till havs skapar ytterligare fyra, fem på land.
Fishing is essentially an economic activity and one whose health at the end of the day depends on the level of fish stocks.
Fiske är i själva verket en ekonomisk verksamhet, och en verksamhet vars välgång till sist beror på fiskbeståndens storlek.
Given the tendency of fish to ignore national boundaries and migrate and the very real pressures on fishery stocks, the sector has its best chance of survival if it is subject to enforceable common rules even at international level.
Med tanke på att fisk har en tendens att bortse från nationella gränser och att vandra, och på det högst verkliga trycket på fiskbestånden, ligger sektorns bästa utsikter till över levnad i genomförbara gemensamma be stämmelser, även på internationell nivå.
Overall, fishing's contribution to the wealth of individual Community countries, measured in gross domestic product, may appear limited - less than 1% in most cases.
Juridiskt sett är gemenskapens involvering i fisket fullständigt klart motiverad.
Nor does it provide as many jobs as some other sectors of the economy.
Den är fast förankrad i artiklarna 38 och 39 i Romfördraget, gemenskapens juridiska grund, som undertecknades 1957 och som har ratificerats av alla regeringar inom gemenskapen.
But of far greater importance is its vital contribution to certain coastal communities.
I dessa artiklar fastställs de olika målen och metoderna för en organisation av en
It provides jobs and incomes not just directly, but also in back-up industries, like boat yards, processing, packaging and equipment suppliers.
Fiskerinäringen är en viktig verksamhet inom gemenskapen.
There are estimated to be around 300 000 full- and parttime fishermen in the Community.
Gemenskapen är världens största marknad för fiskeriprodukter och den tredje största havsfiskemakten efter Japan och Kina.
Every job at sea creates a further four to five on shore.
År 1991 utgjorde gemenskapens fångster på 6,8 miljoner ton om kring 7 % av den totala världsproduktionen som låg på 96,9 miljoner ton.
Direct employment
Direkt sysselsättning
Catches: Fish, crustaceans, molluscs, etc.
Fångster: Fisk, kräftdjur, blötdjur, etc.
Source: OECD, EC DG XIV a: 1989 figures b: 1990 figures
Källa: OECD, GD XIV a: 1989 års siffror b: 1990 års siffror.
Metric tonnes Belgium Denmark Germany Greece Spain France Ireland Italy Netherlands Portugal United Kingdom EUR 12
Förenade kungariket 823 374
It is firmly based in Articles 38 and 39 of the Treaty of Rome, the legal bedrock of the Community signed in 1957 and ratified by all EC governments.
Gemenskapens ansvar och involvering be kräftades ytterligare år 1986 i Europeiska enhetsakten, den första större översynen av Romfördraget.
As a result governments transferred to the Community the power to determine measures for the fishing industry, although it was not until 26 years later that the CFP took on its present recognizable form.
I den betonades gemenskapens roll när det gäller att främja den sociala och ekonomiska välfärden för alla dess
The Community's responsibility and involvement were further confirmed in the 1986 Single European Act, the first major review of the Treaty of Rome.
Det förtjänar att understrykas att kostnaden för den gemensamma fiskeripolitiken är re lativt blygsam.
It underlined the Community's role in promoting the social and economic welfare of all its citizens and regions -a commitment which clearly encompassed fishing communities.
Den totala budgeten 1993 låg på 754 miljoner ecu för att täcka en mängd inhemska och internationella poli tikområden.
Throughout 1992 and 1993 wide-ranging changes to the CFP were agreed to establish a better balance between all the edible fish stocks available to the Community and the size and capability of the various fleets competing for the sea's scarce resources.
är tillgängliga för gemenskapen och storleken och kapaciteten hos de olika fiskeflottorna som konkurrerar om havets knappa resurser.
These set the CFP on a dynamic new course, introducing a gradual evolution towards a more global, multiannual strategy in which there is greater coherence be tween the many aspects of the policy.
Åtgärderna innebar att en ny dynamisk kurs lades för den gemensamma fiske ripolitiken genom en gradvis utveckling mot en mer global, flerårig strategi med ett bättre sammanhang mellan politikens många aspekter.
It is these rules which will largely determine the industry's behaviour and fortunes into the next century.
Det är dessa bestämmelser som i hög grad kommer att bestämma näringens förhållningssätt och villkor in på nästa århundrade.
It is "worth underlining the relatively modest cost of the common fisheries policy. Its total budget in 1993 was ECU 754 million to cover a score of domestic and international policy areas.
Under hela 1992 och 1993 kom man över ens om långtgående ändringar i den ge mensamma fiskeripolitiken för att uppnå en bättre balans mellan de matfiskbestånd som
Evolution of budget common fisheries policy 1985-93
Budgetutvecklingen för den gemensamma fiskeripolitiken 1985-1993
Million ECU 800
Miljoner ecu 800
Source: EC DG XIV
Källa: GD XIV.
One of the most fundamental trends influencing the CFP was the widespread move in the 1970s by coastal States to extend their fishing zones under international law to 200 nautical miles.
En av de mest fundamentala tendenserna som påverkade den gemensamma fiskeripolitiken var kuststaternas generella åtgärd att på 70-talet i överensstämmelse med internationell lagstiftning utvidga sina fiskezoner till 200 nautiska mil.
The coastal States that introduced such measures were motivated by the desire to guarantee each country's hunting grounds in the face of dwindling stocks.
De kuststater som vid tog sådana åtgärder drevs av en önskan att, ställda inför hotet om krympande fiskbestånd, säkerställa varje lands fiskevatten.
The Community's Member States soon followed suit, declaring similar zones in the North Atlantic from the beginning of 1977 and thus acting as one fishing nation.
Gemenskapens medlemsstater följde snart efter och fastställde från och med början av 1977 liknande zoner i Nordatlanten, och agerade på så sätt som en enda fiskenation.
The common fisheries policy established in 1983, and sometimes colloquially referred to as 'Blue Europe', did not suddenly come into being overnight.
Den gemensamma fiskeripolitiken, som i dagligt tal ibland kallas det "Blå Europa", inrättades 1983 men kom inte till plötsligt över en natt.
Its foundations grew gradually, often in response to international developments.
Grundvalarna för den växte fram gradvis, ofta som en reaktion på den internationella utvecklingen.
Nor since then has it stood still.
Den har inte stått still sedan dess heller.
It has had to adjust to the withdrawal of Greenland from the European Community in 1985, the accession of Spain and Portugal to the Community the follow ing year, German unification in 1990 and completion of a single internal market in 1993.
Man har varit tvungen att anpassa den till Grönlands ut träde ur Europeiska gemenskapen år 1985, Spaniens och Portugals anslutning till ge menskapen året därpå, Tysklands enande 1990 och förverkligandet av den inre marknaden 1993.
It is important to point out that the characteristics of the fishing sector in the North East Atlantic and the North Sea on the one hand and the Mediterranean on the other - the seas of most direct interest to the Community -are quite separate.
Det är viktigt att påpeka att kännetecknen för fiskerisektorn i å ena sidan Nordatlantens östra del och Nordsjön och å andra sidan i Medelhavet, de hav som är av störst direkt intresse för gemenskapen, är helt olika.
As a result, many of the elements described below do not apply to the latter.
Av det skälet är många av de faktorer som beskrivs i det följande inte tillämpliga för Medelhavet.