natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-260/97 Unibank A/S v Remming G. Christensen Judgments Convention/Enforcement of judgments
Mål C-260/97 Unibank A/S mot Fleming G. Christensen Konvention om domstols behörighet mot verkställighet av avgöranden
Case C-140/97 0 Walter Reenberger and Renate Greindl, Hermann Hofmeister and Others v Republic of Austria Approximation of laws
Mål C-321/97 Ulla-Brith Andersson och Susanne Wåkerås-Andersson mot Svenska staten Yttre förbindelser
Case C-336/97 26 Commission of the European Communities ν Italian Republic Social policy
Mål C-75/97 Konungariket Belgien mot Europeiska gemenskapernas kommission Statligt stöd
Case T-277/97 28 Ismeri Europa Sri ν Court of Auditors of the European Communities External relations
Mål C-336/97 26 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien Socialpolitik
Case C-356/97
I örstainstansrätten
Case C-401/98
Mål C-97/98 Peter Jägerskiöld mot Torolf Gustafsson
PRESS RELEASE NO 36/99
Pressmeddelande nr 36/99 . .
Case C-140/97 Walter Rechberger and Renate Greindl, Hermann Hofmeister and Others ν Republic of Austria Approximation of laws
Mål C-140/97 Walter Rechberger och Renate Greindl, Hermann Hofmeister m.fl. mot Republiken Österrike Tillnärmning av lagstiftning
Preliminary ruling (Directive 90/314/EEC on package travel, package holidays and package tours —Travel offered at a reduced price to the subscribers of a daily newspaper — Implementation — Liability of the Member State) (Full Court)
Förhandsavgörande 'Direktiv 901314/EEG om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang — Resa som erbjuds en tidnings prenumeranter till reducerat pris — Införlivande — Medlemsstats skadeståndsansvar* (Domstolen i plenum)
By order of 26 March 1997, the Landesgericht Linz (Regional Court, Linz) referred to the Court for a preliminary ruling six questions on the interpretation of Article 7 of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 and on the conditions under which a Member State incurs liability for loss or damage caused to individuals through a breach of Community law.
Landesgericht Linz har genom beslut av den 26 mars 1997 ställt sex frågor om tolkningen av artikel 7 i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 samt förutsättningarna för en stats ansvar för skada som har åsamkats enskilda genom överträdelser av gemenskapsrätten.
As regards Article 7 of the Directive, the Austrian Government adopted, on 15 November 1994, the Reisebüro-Sicherungsverordnung (Regulation on security provided by travel agencies).
Vad beträffar artikel 7 i direktivet antog den österrikiska regeringen den 15 november 1994 Reisebüro-Sicherungsverordnung (förordningen om resebyråers försäkringar).
Paragraph 3(1) of the Regulation provides that the travel organiser must, by entering into a contract of insurance with an insurance company authorised to operate in Austria, guarantee the traveller the refund of money paid over, in so far as the travel services have not been provided, whether wholly or in part, as a result of the organiser's insolvency and the refund of the costs of repatriation incurred as a result of the organiser's insolvency.
I 3 § första stycket i förordningen föreskrivs att researrangören skall garantera resenären genom att teckna ett försäkringsavtal hos ett försäkringsbolag som har behörighet att verka i Österrike.
Under Paragraph 4 of the Regulation the organiser may also guarantee the traveller the services by setting up a bank guarantee.
Enligt 4 § i förordningen kan researrangören även garantera resenären tjänsterna genom att ställa en bankgaranti.
Those questions were raised in proceedings between Mr Rechberger, Ms Greindl, Mr Hofmeister and others and the Republic of Austria concerning the liability of the Republic of Austria for failure to transpose the Directive properly into national law, which prevented the plaintiffs from obtaining the reimbursement of money paid to a travel organiser who became insolvent.
Frågorna har uppkommit i skadeståndstvister mellan Walter Rechberger, Renate Greindl, Hermann Hofmeister m.fl. och Republiken Österrike angående denna stats ansvar till följd av att direktivet inte har införlivats på ett riktigt sätt, vilket har hindrat de förstnämnda från att erhålla återbetalning av belopp som har erlagts till en researrangör som har kommit på obestånd.
Article 7 of the Directive provides that the organiser of the package tour or holiday is to provide 'sufficient evidence of security for the refund of money paid over and for the repatriation of the consumer in the event of insolvency".
I artikel 7 i direktivet föreskrivs att researrangören skall visa "att han, i händelse av obestånd, har tillräcklig säkerhet för återbetalning av erlagda belopp och för hemtransport av konsumenten*.
Paragraph 3(2) of the Regulation provides that the value of the guarantee 'must be no less than 5% of the organiser's business turnover in the corresponding quarter of the previous calendar year.
Republiken Österrike skulle, enligt Akt om villkoren för Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges anslutning, genomföra direktivet senast den 1 januari 1995.
In the first year of business, the amount of cover is to be based on the estimated turnover from the intended activity.
I 3 § andra stycket i förordningen föreskrivs att säkerheten 'skall uppgå till minst 5 procent av omsättningen i arrangörens verksamhet motsvarande kvartal under föregående kalenderår.
If the travel organiser receives deposits from customers of more than 10% of the price of the trip or if he receives the balance of the price more than ten days prior to departure, the amount covered must be at least 10% of the reference value mentioned in the preceding sentence'.
Under det första verksamhetsåret skall beräkningen ske på grundval av en uppskattning av den planerade verksamhetens omsättning.
In accordance with the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden, the Republic of Austria required to implement the Directive by 1 January 1995.
Om researrangören tar ut ett förskott av kunden som uppgår till mer än 10 procent av resans pris eller om han tar ut återstoden av priset mer än 10 dagar före avresan skall det garanterade beloppet uppgå till minst 10 procent av det referensvärde som anges i föregående mening*.
In accordance with Paragraph 6 thereof, the Regulation applies to all packages booked after 1 January 1995 with a departure date of 1 May 1995 or later.
Förordningen är enligt 6 § i densamma tillämplig på alla paketresor som har beställts efter den 1 januari 1995 och vars avresedatum är fastställt till tidigast den 1 maj 1995.
The plaintiffs in the main action are subscribers to the daily newspaper Neue Kronenzeitung.
Kärandena vid den nationella domstolen är prenumeranter på den österrikiska dagstidningen Neue Kronenzeitung (nedan kallad Kronenzeitung).
In November 1994 they received a letter from the publisher informing them that, to thank subscribers for their loyalty, the newspaper had arranged for the travel organiser Arena-Club-Reisen to offer them by way of gift (save for airport taxes) a four or seven day trip to one of four European destinations.
I november 1994 erhöll de från tidningens förlag ett brev som upplyste dem om att Kronenzeitung, för att tacka sina prenumeranter för deras trofasthet, hade fått researrangören Arena-Club-Reisen att som gåva (bortsett från flygplatsskatter) erbjuda dem en resa på fyra till sju dagar till fyra resmål i Europa.
provided since the Regulation only applied to package travel booked after 1 January 1995.
För tre av kärandena vid den nationella domstolen som hade beställt resan år 1994 hade ingen säkerhet ställts, eftersom förordningen endast var tillämplig på paketresor som hade beställts efter den 1 januari 1995.
Two of the three registered their claims as creditors in the organising company's insolvency, but although they were admitted as creditors they failed to obtain any settlement from the available assets in the estate.
Två av dem försökte göra sin fordran gällande i arrangörsbolagets konkursförfarande, dock utan att få någon utdelning ur konkursboet.
The payments of another three of the plaintiffs who booked their trips after 1 January 1995 and were to leave after 1 May 1995 were in principle covered by a guarantee issued in accordance with the Regulation.
För de tre av kärandena som hade beställt sin resa efter den 1 januari 1995 och som skulle avresa efter den 1 maj 1995 täcktes betalningarna i princip av en bankgaranti som ställts i enlighet med förordningen.
However, the bank guarantee of ATS 4 000 000 issued by the travel organiser was insufficient to reimburse the travel costs they had paid, the final level of cover being only 25.38% of the amount paid.
Den bankgaranti om 4 000 000 ÖS som hade ställts av researrangören var emellertid inte tillräcklig för att återbetala de resekostnader som de hade erlagt. Således täcktes endast 25,38 procent av de erlagda beloppen.
The offer included, in particular, the following services: flight with on-board refreshments, three or six nights' accommodation in a double room with breakfast in a four-star hotel, and guided tours.
Erbjudandet innefattade bland annat följande tjänster: resa med flyg med mat ombord, tre eller sex övernattningar i dubbelrum med frukost på ett fyrstjärnigt hotell och rundtur med guide.
Persons travelling with subscribers were required to pay the price set out in a brochure.
De personer som medföljde prenumeranterna skulle betala det fullständiga pris som angavs i broschyren.
If a subscriber decided to travel alone, he was required to pay a single-room supplement of ATS 500.
Om en prenumerant bestämde sig för att resa ensam var han skyldig att betala ett enkelrumstillägg om 500 ÖS.
Preliminary observations
Inledande anmärkningar
Subscribers who accepted the offer received a confirmation of their booking from the travel organiser and were required to pay the organiser a deposit of 10% of the relevant charges, the balance being payable no later than ten days before the scheduled departure date.
De prenumeranter som accepterade erbjudandet erhöll en bekräftelse på beställningen från researrangören och skulle till denne betala ett förskott om 10 procent av det belopp som prenumeranten stod för, medan återstoden skulle betalas senast 10 dagar före den planerade avresedagen.
By these questions the national court is essentially asking whether it must grant the relief which the plaintiffs in the main action are seeking, on the basis of the Republic of Austria's liability under Community law, for loss or damage resulting from allegedly late and incomplete transposition of Article 7 of the Directive.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågorna för att få klarhet i huruvida den skall bifalla kärandenas yrkanden avseende Republiken Österrikes ansvar enligt gemenskapsrätten för skada som åsamkats på grund av påstått försenat och ofullständigt införlivande av artikel 7 . i direktivet.
The offer proved to be far more successful than the travel organiser had anticipated, and this caused the organiser logistical and financial difficulties which led it to apply, on 4 July 1995, for bankruptcy proceedings to be initiated against it.
Erbjudandet rönte dock en mycket större framgång än vad researrangören hade förväntat sig, vilket ledde till logistiska och finansiella svårigheter för denne. Under dessa förhållanden begärde researrangören den 4 juli 1995 att bli försatt i konkurs.
The advertising campaign organised by Neue Kronenzeitung was subsequently held by the Austrian Supreme Court to be incompatible with national competition law.
Därefter fastslog Högsta domstolen att den reklamkampanj som Kronenzeitung hade arrangerat stred mot den nationella konkurrensrätten.
Since the Court has already ruled, in Dillenkofer, that Article 7 confers rights on individuals the content of which can be defined, it follows that the questions referred for a preliminary ruling in the present case have been asked in order to enable the national court to form a view as to whether the Republic of Austria has failed to fulfil its obligations under Article 7 of the Directive with regard to the plaintiffs in the main action and, if necessary, whether that breach is sufficiently serious and, finally, whether there is a causal link.
Domstolen har redan i domen i det ovannämnda målet Dillenkofer m.fl. slagit fast att artikel 7 innebär att enskilda tillerkänns rättigheter vars innehåll kan bestämmas, skall det konstateras att den nationella domstolen har ställt tolkningsfrågorna för att kunna ta ställning till först och främst om Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7 i direktivet gentemot kärandena vid den nationella domstolen, vidare om överträdelsen, i förekommande fall, är tillräckligt klar och slutligen om det finns ett orsakssamband.
The plaintiffs in the main action booked their trips between 19 November 1994 and 12 April 1995.
Kärandena vid den nationella domstolen beställde sin resa mellan den 19 november 1994 och den 12 april 1995.
Some of them were to travel alone, others in the company of one, two or three persons.
Vissa avsåg att resa ensamma, andra i sällskap med en till tre personer.
They all paid the whole of the travel costs in advance.
Samtliga betalade hela resekostnaden i förskott.
However, the trips, which were to take place between 10 April and 23 July 1995 according to the individual bookings, were cancelled for a number of reasons.
Resorna, som enligt beställningarna skulle ha ägt rum mellan den 10 april och den 23 juli 1995, avbeställdes på förhand av olika anledningar.
later, the national court asks, inter aha, what could be the effect, in this context, of the Republic of Austria's becoming, as from 1 January 1994, a party to the Agreement on the European Economic Area.
Den första och den andra frågan som har beställts efter den 1 januari 1995 och vars avresedatum är fastställt till tidigast den 1 maj 1995, vill bland annat ha klarhet i vilken betydelse det i detta sammanhang kan ha att Republiken Österrike från och med den 1 januari 1994 anslutit sig till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
In accordance with Article 7 of the Agreement on the European Economic Area, the Republic of Austria was required to transpose the Directive as soon as the EEA Agreement entered into force, that is to say, on 1 January 1994.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första och den andra frågan för att få klarhet i huruvida artikel 7 i direktivet är tillämplig på resor som en dagstidning erbjuder enbart sina prenumeranter som gåva inom ramen för en reklamkampanj som strider mot den nationella konkurrensrätten och för vilka huvudkontrahenten endast betalar flygplatsavgift samt enkelrumstillägg om han reser ensam, eller endast flygplatsavgift om han har sällskap med minst en person som betalar fullt pris.
By its first and second questions, the national court is essentially asking whether Article 7 applies to trips which are offered by a daily newspaper as a gift exclusively to its subscribers as part of an advertising campaign that contravenes national competition law and for which the principal contractor, if he travels alone, pays only airport taxes and a single-room supplement or, if he is accompanied by one or more persons paying the full rate, airport taxes only.
I enlighet med artikel 7 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skulle Republiken Österrike ha införlivat direktivet från ikraftträdandet av det avtalet, det vill säga den 1 januari 1994.
The purpose of Article 7 is to protect consumers against the risks arising from the insolvency of the organiser of the package travel.
Syftet med artikel 7 är att skydda konsumenterna mot de ekonomiska risker som uppkommer när arrangörer av paketresor kommer på obestånd eller försätts i konkurs.
The Court does not have jurisdiction to rule on the interpretation of the EEA Agreement as regards its application by the Republic of Austria during the period prior to the accession of that Member State to the European Union.
Domstolen är inte behörig att uttala sig om tolkningen av EES-avtalet vad beträffar Republiken Österrikes tillämpning av detta under perioden före dess anslutning till Europeiska unionen.
The plaintiffs in the main action found themselves exposed to precisely those risks against which Article 7 was intended to provide protection.
Kärandena i målet vid den nationella domstolen har utsatts för sådana risker som artikel 7 i direktivet just syftar till att motverka.
The security prescribed by Article 7 of the Directive must cover all contracts for package travel entered into from 1 January 1995 onwards and relating to trips to be taken after that date, which means that a provision implementing that article but only protecting travellers whose departure has been scheduled for 1 May 1995 or later is incompatible with the Directive.
De garantier som införts genom artikel 7 i direktivet skall täcka alla avtal om paketresor som ingåtts från och med den 1 januari 1995 för resor som skall äga rum efter denna dag. En införlivandebestämmelse, enligt vilken enbart de resenärer vars avresedatum är fastställt till tidigast den 1 maj 1995 är skyddade, strider således mot direktivet.
Taking into account the objective of Article 7, and having regard to that definition of 'package', it must be held that Article 7 applies even if the consideration the purchaser is required to pay does not correspond to the total value of the package or relates only to a single component of it
Med hänsyn till syftet med artikel 7 och med beaktande av denna definition av begreppet resepaket, skall det konstateras att artikel 7 är tillämplig även om det vederlag som köparen måste erlägga inte motsvarar resans hela värde eller enbart motsvarar en enda komponent av resan.
The protection required by Article 7 does not extend to contracts concluded before the date prescribed for transposition of the Directive.
Det skydd som föreskrivs i artikel 7 kan inte omfatta reseavtal som ingåtts före den dag som föreskrivs för införlivande av direktivet.
There is no basis in the text of the Directive for limiting its scope to packages offered to a potentially unlimited number of consumers and it would be contrary to the purpose of the Directive to do so.
Det finns i direktivets lydelse inget stöd för att begränsa tillämpningsområdet för direktivet till paketresor som erbjuds till ett potentiellt obegränsat antal konsumenter, vilket skulle strida mot direktivets syfte.
The fact that the advertising campaign consisting in the offer of free trips by the daily newspaper Neue Kronenzeitung was found to be incompatible with national competition law cannot prevent those trips from constituting package travel within the meaning of the Directive.
Omständigheten att reklamkampanjen, i form av resor som erbjuds som gåvor av dagstidningen Kronenzeitung, har bedömts strida mot den nationella konkurrensrätten inte leder till att dessa resor inte kan betecknas som paketresor i den mening som avses i direktivet.
By its fourth question the national court is essentially asking whether such defective transposition of Article 7 of the Directive constitutes a sufficiently serious breach of Community law to give rise to a right to reparation where, as is the case here, all the other provisions of the Directive have been implemented.
Den nationella domstolen har ställt sin fjärde fråga för att få klarhet i huruvida ett sådant oriktigt införlivande av artikel 7 i direktivet utgör en tillräckligt klar överträdelse av gemenskapsrätten för att ge rätt till skadestånd, då alla de andra bestämmelserna i direktivet har genomförts, såsom i det förevarande fallet.
By its third question the national court expresses its uncertainty as to the Republic of Austria's obligations concerning the time-limit for providing the security prescribed in Article 7 of the Directive.
Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan för att få klarhet i fråga om vilka skyldigheter som åvilar Republiken Österrike avseende fristen för att införa den säkerhet som föreskrivs i artikel 7 i direktivet.
The limitation of the protection prescribed by Article 7 to trips with a departure date of 1 May 1995 or later is manifestly incompatible with the obligations under the Directive and thus constitutes a sufficiently serious breach of Community law.
Den nationella domstolen, som hänvisar till att förordningen endast är tillämplig på paketresor
Referring to the fact that the Regulation applies only to package travel booked after 1 January 1995 with a departure date of 1 May 1995 or
Direktivet kan inte tolkas så att den ger medlemsstaterna rätt att begränsa tillämpningen av den nämnda artikel 7 till resor som ägt rum en viss dag efter införlivandefristen.
Article 7 of the Directive imposes an obligation of result, namely to guarantee package travellers the refund of money paid over and their repatriation in the event of the travel organiser's bankruptcy. Such a guarantee is specifically aimed at arming consumers against the consequences of the bankruptcy, whatever the causes of it may be.
Den hänskjutande domstolen har ställt den sjätte frågan för att få klarhet i om det, då det föreligger ett direkt orsakssamband mellan det beteende som innebär att en stat har införlivat ett direktiv på ett ofullständigt sätt och den skada som har åsamkats enskilda, kan förhålla sig så, att sagda orsakssamband likväl inte medför att staten blir skadeståndsskyldig, om den lyckas bevisa att researrangören har handlat oförsiktigt eller att osedvanliga och oförutsebara händelser har inträffat.
By its fifth question the national court asks whether Article 7 of the Directive has been properly transposed where national legislation does no more than require, for the coverage of the risk, a contract of insurance or a bank guarantee under which the amount of cover provided must be no less than 5% of the organiser's turnover in the corresponding quarter of the previous calendar year, and which requires an organiser just starting up in business to base the amount of cover on his estimated turnover from his intended business as a travel organiser, takes no account of any increase in the organiser's turnover during the current year and does not impose any duty on the Member State to monitor the sums required by way of security.
Den hänskjutande domstolen har ställt den femte frågan för att få klarhet i huruvida artikel 7 i direktivet har införlivats på ett riktigt sätt när det i nationella bestämmelser avseende risktäckning endast föreskrivs att ett försäkringsavtal skall ingås eller att en bankgaranti skall ställas för ett belopp som skall motsvara minst 5 procent av omsättningen i arrangörens verksamhet under motsvarande kvartal föregående kalenderår och det enligt dessa bestämmelser krävs att en arrangör som påbörjar sin verksamhet skall utgå från en uppskattning av den planerade verksamhetens omsättning, varvid det inte beaktas att omsättningen kan öka under innevarande kalenderår och det inte heller föreskrivs att medlemsstaterna skall kontrollera att de nödvändiga säkerheterna ställs.
In those circumstances, the Member State's liability for breach of Article 7 of the Directive cannot be precluded by imprudent conduct on the part of the travel organiser or by the occurrence of exceptional and unforeseeable events.
Den hänskjutande domstolen har konstaterat att det finns ett sådant direkt orsakssamband mellan den medlemsstats uppförande som på ofullständigt sätt har införlivat direktivet och den skada som har åsamkats enskilda.
Article 7 is designed to safeguard all the consumer rights mentioned in that provision and thus to protect consumers against all the risks defined therein and resulting from the insolvency of travel organisers.
Artikel 7 i direktivet avser att ge ett fullständigt skydd åt de i denna bestämmelse nämnda konsumenternas rättigheter och följaktligen att skydda dessa mot samtliga de risker som anges i denna artikel och som följer av researrangörens obestånd.