natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its question the national court asks essentially whether Article 48(2) of the Treaty precludes the application of a Member State's legislation which grants resident married couples favourable tax treatment, such as that under the splitting procedure, yet makes the same treatment of nonresident married couples subject to the condition that at least 90% of their total income must be subject to tax in that Member State or, if that percentage is not reached, that their income from foreign sources not subject to tax in that State must not be above a certain ceiling.
Den hänskjutande domstolen har ställt frågan för att i huvudsak få klarhet i om artikel 48.2 i fördraget utgör hinder för tillämpningen av en lagstiftning i en medlemsstat enligt vilken gifta par som är bosatta i staten erhåller en sådan skattemässig förmån som den som följer av tillämpningen av tudelningssystemet och förutsätter, för att gifta par som är bosatta utomlands skall kunna fördel av samma skattemässiga förmän, att åtminstone 90 procent av deras sammanlagda inkomst är skattepliktig i nämnda medlemsstat eller, om denna procentuella andel inte uppnås, att deras utländska inkomster, vilka inte är skattepliktiga i denna stat, inte överskrider en viss övre gräns.
During each of those years Mr Gschwind had taxable earnings of DEM 74 000, representing nearly 58% of the household's aggregated income.
Under båda dessa år erhöll Frans Gschwind skattepliktiga förvärvsinkomster uppgående till 74 000 DM, vilket utgjorde omkring 58 procent av hushållets sammanlagda inkomster.
In accordance with Article 10(1) of the Convention between the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands for the prevention of double taxation in the matter of income tax, property tax and other taxes and regulating other tax questions, signed at The Hague on 16 June 1959 (hereinafter 'the Convention'), Mr Gschwind's income was taxable in Germany whilst his spouse's income was taxable in the Netherlands.
I enlighet med artikel 10.1 i avtalet mellan Förbundsrepubliken Tyskland och Konungariket Nederländerna för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet samt diverse andra skatter och för att reglera vissa andra frågor i samband med beskattningen, undertecknat i Haag den 16 juni 1959 (nedan kallat avtalet), var Frans Gschwinds inkomster skattepliktiga i Tyskland medan hans makas inkomster var skattepliktiga i Nederländerna.
However, under Article 20(3) of the Convention, the Netherlands tax authorities were entitled to include in the tax base income taxable in Germany whilst deducting from the tax so calculated the part of it corresponding to the taxable income in Germany.
Enligt artikel 20.3 i avtalet fick de nederländska skattemyndigheternaemellertid ¡skatteunderlaget inberäkna de inkomster som är skattepliktiga i Tyskland men skulle från den således beräknade skatten dra av den andel av skatten som motsvarade de inkomster som var skattepliktiga i Tyskland.
Although direct taxation falls within the competence of the Member States, the latter must none the less exercise that competence consistently with Community law and therefore avoid any overt or covert discrimination by reason of nationality.
Om den direkta beskattningen tillhör medlemsstaternas behörighet skall dessa likväl utöva denna behörighet på ett sätt som inte strider mot gemenskapsrätten samt att de även skall avhålla sig från all öppen eller dold diskriminering på grund av nationalitet.
It is settled case-law that discrimination arises through the application of different rules to comparable situations or the application of the same rule to different situations.
Enligt en fast rättspraxis uppkommer diskriminering när skilda regler tillämpas på jämförbara fall eller när samma regel tillämpas på skilda fall.
As far as direct taxes are concerned, the situations of residents and of non-residents in a given State are not generally comparable, since income received in the territory of a State by a nonresident is in most cases only a part of his total income, which is concentrated at his place of residence, and a non-resident's personal ability to pay tax, determined by reference to his aggregate income and his personal and family circumstances, is more easy to assess at the place where his personal and financial interests are centred, which in general is the place where he has his usual abode.
På den direkta beskattningens område är situationen för en stats egna invånare respektive utomlands bosatta sällan jämförbar, eftersom den inkomst som erhålls inom en stats territorium av
Following the amendment of the tax legislation in 1995, applicable to taxes not yet paid on the date on which it came into force, the German tax authorities, in 1997, assessed Mr Gschwind to income tax, for 1991 and 1992, as a person subject to unlimited taxation but treated him as if he were single, on the ground that the income received by his wife in the Netherlands exceeded both the absolute non-impact threshold of DEM 24 000 a year and the relative threshold of 10% of the household's aggregated income.
Till följd av den ändring av skattesystemet år 1995, som var tillämplig på skatter som ännu inte hade påförts den dag då ändringen trädde i kraft, beskattade den tyska skatteförvaltningen år 1997 Frans Gschwinds inkomster från åren 1991 och 1992, varvid han ansågs vara obegränsat skattskyldig men behandlades som ogift, eftersom hans makas inkomster i Nederländerna överskred både den absoluta övre gränsen för att de inte skulle påverka beskattningen, vilken uppgår till 24 000 DM om året, och den relativa övre gränsen på 10 procent av hushållets sammanlagda inkomster.
That assessment entailed for Mr Gschwind an additional tax charge of DEM 1 012 for 1991 and DEM 724 for 1992 compared with the tax which he would have paid under the scale applicable to married couples, as provided for in Paragraphs 26 and 26b of the EStG, under the splitting procedure.
Detta avgörande innebar att Frans Gschwind påfördes en ytterligare skatteskuld på 1 012 DM för år 1991 och på 724 DM för år 1992 i förhållande
account for taxation purposes of the taxpayer's personal and family circumstances.
Den orten sammanfaller vanligen med den berörda personens stadigvarande hemvist.
the objective differences between the situations of residents and of non-residents, both from the point of view of the source of their income and their personal ability to pay tax or their personal and family circumstances.
bosatte inte uppbär någon nämnvärd inkomst i bosättningsstaten och får större delen av sina skattepliktiga intäkter från en verksamhet utövad i anställningsstaten.
By laying down a percentage threshold and an absolute threshold for income respectively taxable in Germany and not subject to German tax, the German legislation takes account specifically of the possibility of taking into consideration, on a sufficient tax base, of the personal and family circumstances of taxpayers in the State of residence.
I domen i målet Schumacker fastställde domstolen att det faktum att en medlemsstat inte beviljar en utomlands bosatt vissa skattemässiga förmåner som den beviljar en invånare generellt sett inte är diskriminerande därför att det finns objektiva skillnader i fråga om förvärvskälla och skatteförmåga eller i fråga om personliga förhållanden eller familjeförhållanden.
There could be discrimination within the meaning of the Treaty between residents and non-residents only if, notwithstanding their residence in different Member States, it was established that, having regard to the purpose and content of the national provisions in question, the two categories of taxpayers are in a comparable situation.
Hemvisten är för övrigt den anknytningspunkt för skattskyldighet som utgör grunden för den nuvarande internationella skatterätten.
In the present case, given that nearly 42% of the total income of the Gschwinds is received in their State of residence, that State is in a position to take into account Mr Gschwind's personal and family circumstances according to the rules laid down by the legislation of that State, since the tax base is sufficient there to enable them to be taken into account.
Genom att föreskriva övre gränser, av vilka den ena har föreskrivits i procentuella andelar och den andra i absoluta belopp, för inkomster som är skattepliktiga i Tyskland respektive undantagna från den tyska skatten, beaktar den tyska lagstiftningen just möjligheten att på grundval av ett tillräckligt skatteunderlag beakta de skattskyldigas personliga förhållanden och familjesituation i bosättningsstaten.
In those circumstances, his State of residence is not in a position to grant him the benefits resulting from the taking into account of his personal and family circumstances, so that there is no objective difference between the situation of such a nonresident and that of a resident engaged in comparable employment such as to justify different treatment as regards the taking into
Diskriminering mellan en stats egna invånare och utomlands bosatta i den mening som avses i fördraget skulle endast kunna förekomma om det, oaktat deras hemvist, i olika medlemsstater visades att situationen för de två grupperna av skattskyldiga med avseende på föremålet för och innehållet i de nationella bestämmelserna i fråga var jämförbar.
'Article 48(2) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 39(2) EC) is to be interpreted as not precluding the application of a Member State's legislation under which resident married couples are granted favourable tax treatment such as that under the splitting procedure whilst the same treatment of nonresident married couples is made subject to the condition that at least 90% of their total income must be subject to tax in that Member State or, if that percentage is not reached, that their income from foreign sources not subject to tax in that State must not be above a certain ceiling, thus maintaining the possibility f or account to be taken of their personal and family circumstances in the State of residence.'
Med beaktande av att makarna Gschwind erhåller omkring 42 procent av sina sammanlagda inkomster i sin bosättningsstat, kan denna stat beakta Frans Gschwinds personliga förhållanden och familjesituation enligt de former som föreskrivs i lagstiftningen i denna stat, eftersom skatteunderlaget i den staten är tillräckligt för detta.
'Article 48 of the EC Treaty does not prevent the income tax legislation of the State of employment of a worker living with his spouse in another Member State from making that worker's right to choose the
"Artikel 48.2 i EG-fördraget (nu artikel 39.2 EG i ändrad lydelse) skall tolkas så, att den inte utgör hinder för tillämpningen av en lagstiftning i en medlemsstat enligt vilken äkta makar som är bosatta i den staten erhåller en sådan skattemässig förmån som den som följer av tillämpningen av tudelningssystemet, medan det för äkta makar som är bosatta utomlands krävs, för samma skattemässiga förmån, att åtminstone 90 procent av makarnas sammanlagda inkomst är skattepliktig i nämnda medlemsstat eller, om denna procentuella andel inte uppnås, att deras inkomster i utlandet, vilka inte är skattepliktiga i denna stat, inte överskrider en viss övre gräns, vilket således gör det möjligt att beakta deras personliga förhållanden och familjesituation i bosättningsstaten."
"splitting" method of assessment subject to the condition that at least 90% of the couple's income be taxable in its territory or, otherwise, that the couple's income from foreign sources which is not taxable in the first State should not exceed a specified amount, even if the said right is not subject to conditions for married couples living in its territory.'
"Artikel 48 i EG-fördraget utgör inte hinder för att inkomstskattelagstiftningen i den stat där en arbetstagare, som är bosatt med sin make i en annan medlemsstat, är anställd föreskriver att dennes rätt att välja tudelningsförfarandet med därtill hörande skatteskala är villkorad av att makarnas sammanlagda inkomster till minst 90 procent är föremål för beskattning inom dess territorium eller, om så inte är fallet, av att den inkomst som makarna uppbär i utlandet och som inte beskattas i denna medlemsstat inte överstiger ett fastställt belopp, även om denna valfrihet inte är underkastad något villkor för makar som är bosatta inom dess territorium."
(Failure to fulfil obligations - Maritime transport) (First Chamber)
Frihet att tillhandahålla tjänster
The Code of Conduct was adopted on 6 April 1974. Its object, according to its first recital, is to improve the system of liner conferences.
"Fördragsbrott Förordning Sjötransport" (första avdelningen) rådet utfärdat ett antal förordningar, däribland förordning nr 4055/86.
The Code of Conduct was applied in Community law by Regulation No 954/79. In order to implement certain specific aspects of the Code and to make it compatible with Community law, the Council adopted a number of regulations, including Regulation No 4055/86.
Kommissionen ansåg att lastdelningsklausulerna i avtalet mellan Belgien och Zaïre stred mot bestämmelserna och skyldigheterna i förordning nr 4055/86, eftersom de enbart ger fartyg som för endera partens flagg eller som nyttjas av personer eller av bolag som har endera partens nationalitet rätt att bedriva godstransport mellan parterna.
By application lodged at the Court Registry on 8 May 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing either to adjust the agreement with the Republic of Zaire (now the Democratic Republic of the Congo) in such a way as to provide for fair, free and nondiscriminatory access by Community nationals to the cargo shares due to Belgium or to denounce that agreement, the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries in particular Articles 3 and 4(1) thereof.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan den 8 maj 1998 väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land, i synnerhet artiklarna 3 och 4.1, genom att varken anpassa eller säga upp avtalet med Republiken Zaïre (nu Demokratiska Republiken Kongo), så att medborgarna i gemenskapen får rättvis, fri och icke-diskriminerande tillgång till Belgiens lastandelar.
Since it considered that the cargosharing provisions in the Agreement were contrary to the provisions of and obligations under Regulation No 4055/86, as they reserve cargo transport between the parties to vessels flying the flag of one of the parties or operated by persons or lines with the nationality of one of the parties, the Commission sent the Kingdom of Belgium a letter of formal notice on 10 April 1991.
Förordning nr 4055/86 avser dels att genomföra rådets förordning (EEG) nr 954/79 av den 15 maj 1979 om medlemsstaternas ratifikation av eller anslutning till Förenta nationernas konvention om en uppförandekod för linjekonferenser (nedan kallad uppförandekoden) dels för de medlemsstater som inte hade ratificerat denna konventionen, att genomföra själva konventionen.
Regulation No 4055/86 is intended, first, to implement Council Regulation (EEC) No 954/79 of 15 May 1979 concerning the ratification by Member States of, or their accession to, the United Nations Convention on a Code of Conduct for Liner Conferences (hereinafter 'the Code of Conduct') and, second, for Member States which had not yet ratified that convention, to implement the convention itself.
Kommissionen, som fann den belgiska regeringens svar otillfredställande, riktade den 11 oktober 1993 ett motiverat yttrande till denna stat, i vilket den påpekade att avtalet mellan Belgien och Zaïre stred mot bestämmelserna i artikel 5 i förordning nr 4055/86 och att 40 procent av trafiken enligt detta reserverades för belgiska rederier, varvid de andra medlemsstaternas rederier uteslöts.
The Commission was not satisfied with the Belgian Government's reply and on 11 October 1993 sent it a reasoned opinion, stating that the Agreement was contrary to Article 5 of Regulation No 4055/86 and that it reserved 40%
Kommissionen gjorde dessutom gällande att eftersom detta uteslutande är diskriminerande är det klart förbjudet enligt artikel 1 i förordning nr 4055/86.
The Kingdom of Belgium states that it undertakes to finalise the adjustment of the Agreement once the political situation in the Democratic Republic of the Congo allows.
Kommissionen påpekade dessutom att det var fråga om ett nytt avtal eftersom det hade trätt i kraft först efter den 1 januari 1987.
of traffic to Belgian shipping lines to the exclusion of those of other Member States.
Uppförandekoden antogs den 6 april 1974.
It undertakes to finalise the adjustment of the Agreement once the political situation in the Congo so permits.
Denna kod har, enligt sitt första övervägande, till syfte att förbättra systemet för linjekonferenser.
The existence of a difficult political situation in a third State which is a contracting party, as in the present case, cannot justify a failure to fulfil obligations.
Republiken Zaïre ratificerade denna kod år 1974 och Konungariket Belgien år 1988.
The Commission consequently, on 11 April 1996, sent the Kingdom of Belgium a supplementary letter of formal notice.
Uppförandekoden har genomförts i gemenskapsrätten genom förordning nr 954/79.
The Commission sent the Belgian Government a supplementary reasoned opinion on 23 June 1997.
För att tillämpa vissa specifika aspekter av koden och göra den förenlig med gemenskapsrätten har
Declares that, by failing either to adjust the agreement with the Republic of Zaire (now the Democratic Republic of the Congo) in such a way as to provide for fair, free and nondiscriminatory access by Community nationals to the cargo shares due to Belgium or to denounce that agreement, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States
Emellertid kom kommissionen, efter en fördjupad granskning av handlingarna i målet och med hänsyn till att de formaliteter som enligt belgisk lagstiftning krävdes för ikraftträdandet av avtalet mellan Belgien och Zaire hade fullgjorts
4(1) and between Member States and third countries, in particular Articles 3 and thereof;
Kommissionen hävdade att Konungariket Belgien hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 3 och 4 i förordning nr 4055/86, genom att varken anpassa det ovannämnda avtalet så att alla medborgare i gemenskapen, såsom de definieras i artikel 1 i förordning nr 4055/86, får rättvis, fri och icke-diskriminerande tillgång till Belgiens lastandelar, eller säga upp avtalet, på sätt som föreskrivs i artikel 18.2 i avtalet mellan Belgien och Zaïre.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 20 April 1999.
Generaladvokaten A La Pergola har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför första avdelningen den 20 april 1999.
He proposed that the Court:
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Joined Cases C-171/98, C-201/98 et C-202/98 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium and Grand Duchy of Luxembourg Transport
Förenade målen C-171/98, C-201/98 och C-202/98 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien och Storhertigdömet Luxemburg Transport
(Failure to fulfil obligations ­ Maritime transport) (First Chamber)
Frihet att tillhandahålla tjänster
Belgium (C­171/98 and C­201/98) and the Grand Duchy of Luxembourg (C­202/98) had failed to fulfil their obligations under Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries, in particular Articles 3 and 4(1) thereof with respect to the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire and Article 5 thereof with respect to the Republic of Mali and the Togolese Republic.
"Fördragsbrott Förordning Sjötransport" (första avdelningen) regeringen, att dessa två medlemsstater hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt förordning nr 4055/86, i synnerhet artiklarna 3 och 4.1 i denna, vad beträffar UEBL:s avtal med Republiken Senegal och Republiken Elfenbenskusten och artikel 5 i denna vad beträffar UEBL:s avtal med Republiken Mali och Republiken Togo.
By order of the President of the Court of 15 July 1998, Cases C­171/98, C­201/98 and C­202/98
Således sände kommissionen en formell underrättelse till dessa stater och uppmanade dem att inkomma med yttrande inom två månader.
By applications lodged at the Court Registry on 8 May 1998 (C­171/98) and 25 May 1998 (C­201/98 and C­202/98), the Commission of the European Communities brought three actions for declarations that, by concluding and maintaining in force the agreements containing cargo­sharing arrangements with the Togolese Republic (C­171/98 and C­202/98) and the Republic of Mali (C­201/98 and C­202/98) and by failing either to adjust the agreements with the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire (C­201/98 and C­202/98) in such a way as to provide for fair, free and non­discriminatory access by Community nationals to the cargo shares due to Belgium and Luxembourg or to denounce those agreements, the Kingdom of
I mål C-171/98 riktade kommissionen genom skrivelse av den 11 oktober 1993 ett motiverat yttrande till Konungariket Belgien och delgav denna stat ett kompletterande motiverat yttrande den 26 januari 1996.
were joined for the purposes of the written and oral procedure and judgment.
I målen C-201/98 och C-202/98 delgav kommissionen den 16 juni 1997 Konungariket Belgien och den 29 juli 1997 Storhertigdömet Luxemburg ett motiverat yttrande.
At the end of the pre-Iitigation procedure, since it found that the adjustment procedures had not been completed, the Commission brought the present actions for failure to fulfil obligations.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökningar, som inkom till domstolens kansli den 8 maj (C-171/98) och den 25 maj (C-201/98 och C-202/98) 1998 väckt tre talan om fastställelse av att Konungariket Belgien (C171/98 och C-201/98) och Storhertigdömet Luxemburg (C202/98) har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land, i synnerhet artiklarna 3 och 4.1 vad gäller Republiken Senegal och Republiken Elfenbenskusten, och artikel 5 vad gäller Republiken Mali och Republiken Togo, genom att ingå och bibehålla avtalen med Republiken Togo (C171/98 och C-202/98) och Republiken Mali (C-201/98 och C-202/98) som innehåller bestämmelser om lastdelning, samt genom att varken anpassa eller säga upp avtalen med Republiken Senegal och Republiken Elfenbenskusten (C-201/98 och C-202/98) så att medborgarna i gemenskapen får rättvis, fri och icke-diskriminerande tillgång till Belgiens och Luxemburgs lastandelar.
As the Commission observes, whatever the timelimit applicable, the agreements at issue in the present cases should long since have been phased out or adjusted by the Kingdom of Belgium and the Grand Duchy of Luxembourg.
Eftersom kommissionen efter att det administrativa förfarandet avslutats har konstaterat att ändringsförfarandena inte har slutförts, har den väckt förevarande talan om fördragsbrott.