natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the amendment made to Article 17 by the 1978 Accession Convention, consensus on the part of the contracting parties as to a jurisdiction clause is presumed to exist where commercial practices in the relevant branch of international trade or commerce exist in this regard of which the parties arc or ought to have been aware.
"1) Artikel 17.1 första stycket c i konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område, i dess ändrade lydelse enligt konventionen av den 9 oktober 1978 om anslutning av Konungariket Danmark, Irland samt Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlandskall tolkas så, att ett muntligt avtal om val av forum i internationell handel skall anses vara giltigt enligt denna bestämmelse, om den ena avtalsparten inte har reageratpä en bekräftelse frän sin medkontrahent eller regelbundet och utan invändningar har betalat fakturorna, när dessa handlingar innehåller en förtryckt uppgift om ort för behörigt forum, om ett sådant beteende utgör handelsbruk etter annan sedvänja i internationell handel på ett visst område där partema ifråga agerar och om dessa kände titt eller borde ha känt till detta handelsbruk etter denna sedvänja. Det åligger den nationetta domstolen att kontrollera om det föreligger ett sådant handelsbruk etter en sådan sedvänja samt om
of performance' of the contractual obligation on which the claim is based.
parterna kände titt detta handelsbruk etter denna sedvänja.
Consequently, that provision has in mind the place of actual performance of the obligation as the jurisdictional criterion by reason of its direct connection with the courts on which it confers jurisdiction.
Handelsbruk etter annan sedvänja föreligger bland annat inom en internationell handelssektor när aktörerna inom denna sektor allmänt och regelmässigt agerar på ett viss sätt när vissa typer av avtal ingås.
Secondly, it should be considered that.to specify a place of performance which has no actual connection with the real subject-matter of the contract becomes fictitious and has as its sole purpose the determination of the place of the courts having jurisdiction. Such agreements conferring jurisdiction are governed by Article 17 of the Convention and are therefore subject to specific requirements as to form.
Konventionen av den 27 september 1968 skatt tolkas så, att ett muntligt avtal om uppfyttelseort som inte avser att bestämma den ort på vilken gäldenären faktiskt skatt uppfylla sindelav avtalet, utan endast avser att fastställa en ort för behörigt forum, inte omfattas av artikel 5.1 i konventionen utan av artikel 17 i denna och endast är giltigt om formkraven i denna artikel är uppfyllda."
This approach is based, in the first place, on the terms of Article 5(1) of the Convention, which confers jurisdiction on the courts for the place '
Generaladvokaten G. Tesauro har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 26 september 1996.
The Court ruled:
Han föreslog att domstolen skulle svara enligt följande:
The third hypothesis in the second sentence of the first paragraph of Article 17 of the Convention of 27 September 1968 on jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters, as amended by the Convention of 9 October 1978 on the accession of the Kingdom of Denmark, Ireland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, must be interpreted as meaning that, under a contract concluded orally in international trade orcommerce, an agreement conferring jurisdiction will be deemed to have been validly concluded under that provision by virtue of the fact that one party to the contract did not react to a commercial letter of confirmation sent to it by the other party to the contract or repeatedly paid invoices without objection where those documents contained a preprinted reference to the courts having jurisdiction, provided that such conduct is consistent with a practice in force in the field of international trade or commerce in which the parties in question operate and the latter are aware or ought to have been aware of the practice in question.
Artikel 5.1 i Brysselkonventionen av den 27 september 1968 skall tolkas så, att domstolen på avtalsförpliktelsens uppfyllelseort inte är behörig om denna ort, som bestämts genom avtal mellan parterna, inte har något materiellt samband med föremålet för avtalet och det framgår att bestämmandet skett endast i syfte att välja behörigt forum utan att uppfylla formkraven i artikel 17 i samma konvention.
It is for the national court to determine whether such a practice exists and whether the parties to the contract were aware of iL A practice exists in a brunch of international trade or commerce in particular where a particular course of conduct is generally followed by contracting parties operating in that branch when they conclude contracts of a particular type.
Artikel 17.1 första stycket c i Brysselkonventionen av den 27 september 1968 i dess lydelse enligt 1978 års anslutningsakt skall tolkas så, att ett avtal om val av forum kan anses giltigt tillkommet på grund av en parts tystnad i förhållande till en skriftlig bekräftelse som innehåller en förtryckt hänvisning till behörigt forum samt på grund av den omständigheten att parten utan invändningar har betalat räkningar som utfärdats av den andra parten och som innehöll en liknande hänvisning.
The fact that the contracting parties were aware of that practice is made out in particular where they had previously had trade or commercial relations between themselves or with other parties operating in the branch of trade or commerce in question or where, in that branch, a particular course of conduct is generally and regularlyfollowed when concluding a certain type of contract, with the result that it may be regarded as being a consolidated practice.
I detta syfte ankommer det emellertid på den nationella domstolen att utreda: a) om det inom handelssektorn i fråga föreligger en kontinuerlig och allmän praxis av den innebörden och om denna praxis följs vid avtal som liknar det tvistiga avtalet såväl från materiell som geografisk synpunkt, b) om motparten känt till denna sedvänja eller borde ha känt till den, särskilt eftersom den var känd även i det land han har sitt hemvist och/eller med hänsyn till de avtalsförhållanden han tidigare haft med samma part och/eller inom samma sektor."
Case C-344/95 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Freedom of movement for persons
Mål C-344/95 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien Fri rörlighet för personer
(Failure of a Member State to fulfil its obligations 68I360IEEC) (Sixth Chamber)
"Fördragsbrott -Artikel (sjätte avdelningen)
By application lodged at the Court on 30 October 1995 the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that: by issuing to employed persons and to seasonal workers whose activity is expected to last for more than three months a document relating to their residence and by requiring payment for that document; by requiring nationals of other Member States seeking employment in Belgium to leave its territory after a period of three months; the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under Article 48 of the EC Treaty and under Council Directive 68/360/EEC of 15 October 1968 (hereinafter 'the Directive').
Genom ansökan som inkom till domstolen den 30 oktober 1995 har Europeiska gemenskapernas kommission väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 48 i EG-fördraget och enligt rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 (nedan kallat direktivet)
by issuing, during the first six months of their residence, to persons holding employment for a period of at least one year two successive registration certificates instead of a residence permit for a national of a Member State and by requiring payment for those certificates;
— genom att för arbetstagare, som har en anställning med en varaktighet om minst ett år, under de första sex månaderna av deras vistelse i stället för uppehållstillstånd för medborgare i en medlemsstat utfärda två på varandra följande intyg som utvisar folkbokföring och kräva betalning för dessa,
If persons from the Community and members of their family move to Belgium in order to pursue activities as employed persons, their residence in Belgium is governed by the Law of 15 December 1980 (as amended by the Law of 6 May 1993 which was implemented by the Royal Decree of 8 October 1981 on the entry, residence,
Regler om bosättning för EG-medborgare och medlemmar av deras familjer som beger sig till Belgien för att arbeta där återfinns i lagen av den 15 december 1980 (i dess lydelse enligt lagen av den 6 maj 1993) som genomförts genom kunglig kungörelse av den 8 oktober 1981 om utlänningars tillträde till territoriet, vistelse och bosättning samt om utvisning i vissa fall (nedan kallad den kungliga förordningen).
the Directive that there should be no discrimination in the matter of dues and taxes.
Domstolen finner följaktligen att det finns stöd för den anmärkning som kommissionen har framfört i detta avseende.
The first objection: the obligation to leave Belgian territory at the end of three months
Den tredje anmärkningen beträffande de intyg som utfärdas för arbetstagare som stannar kortare tid än tre månader uppehållstillstånd inte föreskrivs i direktivet och att enligt artikel 4 i direktivet skall myndigheterna i värdmedlemsstaten bevilja uppehållstillstånd för arbetstagare som kan uppvisa de handlingar som nämns i denna bestämmelse.
According to the case-law of the Court, Article 4 of the Directive entails an obligation for Member States to issue a residence permit to any person who provides proof, by means of the appropriate documents, namely the document with which he entered their territory, or a declaration of engagement by the employer or a work certificate, that he belongs to one of the categories set out in Article 1 of the Directive.
Enligt domstolens rättspraxis innebär artikel 4 i direktivet att medlemsstaterna är skyldiga att utfärda uppehållstillstånd till varje arbetstagare som med stöd av vederbörliga handlingar, det vill säga det dokument med vilket han reste in i landet samt en bekräftelse om anställning från arbetsgivaren eller ett anställningsintyg, kan bevisa att han tillhör en av de kategorier som anges i artikel 1 i samma direktiv.
The Commission's first objection is that, in providing that a Community national who has not found employment at the end of a period of three months following submission of his application for establishment and who has not provided to the district authorities a certificate proving that he is pursuing an activity as an employed person is automatically to be ordered to leave Belgian territory, the Royal Decree is manifestly contrary to Article 48 of the Treaty, as interpreted by the Court of Justice in its judgment in Case C-292/89 Antonissen.
Kommissionen anser i sin tredje anmärkning att utfärdande av ett uppehållstillstånd för arbetstagare från en annan medlemsstat som kommer till Belgien för att där arbeta i högst tre månader samt för säsongsarbetare utgör ett administrativt och pekuniärt hinder mot dem, varför den står i strid med artikel 8.1 i direktivet som inte innehåller något krav på utfärdande av en sådan handling.
The Court notes in this regard that the Belgian registration-certificate rules do not make any allowance where a worker from another Member State submits all the documents required by the Directive even when submitting the first application for a residence permit.
I detta avseende skall det anmärkas att det belgiska systemet för intyg som utvisar folkbokföring inte tar hänsyn till om en arbetstagare från en annan medlemsstat, vid sin första begäran om utfärdande av ett uppehållstillstånd, redan har uppvisat alla de handlingar som krävs i direktivet.
Furthermore, under those rules, a period of six months may elapse before the residence permit is issued.
Enligt detta system kan det dessutom gå sex månader innan uppehållstillståndet utfärdas.
The Belgian Government does not defend itself against this objection but states that it intends to amend the Royal Decree in order to allow jobseekers' residence to be extended in accordance with the conditions established by the Court in Anionissen.
Det skall anmärkas att artikel 8.1 a i direktivet föreskriver att medlemsstaterna, utan att utfärda uppehållstillstånd, skall tillerkänna en arbetstagare vars anställning inte förväntas vara mer än tre månader rätt att vara bosatt inom sitt territorium.
This procedure and the fact that it lasts until a residence permit is issued entails excessive burdens and consequently constitute in practice an obstacle to the free movement of workers, contrary to Article 48 of the Treaty.
För vistelsen skall det dokument med vilket han reste in i landet och en uppgift från arbetsgivaren om anställningstidens förväntade längd vara tillräckligt.
The Belgian legislation infringes Community law in automatically requiring nationals of other Member States who arc looking for employment to leave Belgium after expiry of the period laid down.
Enligt artikel 8.1 c i direktivet omfattas en säsongsarbetare om han har ett anställningsavtal stämplat av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där han fått arbete.
The objection raised by the Commission on this point must therefore be regarded as well founded.
Denna organisation av förfarandet och den tid som går innan uppehållstillstånd utfärdas medför allt för stora bördor och utgör följaktligen ett hinder mot arbetstagares fria rörlighet, vilket står i strid med artikel 48 i fördraget.
As regards the rules relating to payment of duties upon the issue of certificates, Article 9(1) of the Directive clearly states that residence documents granted to nationals of Member States of the Community are to be issued and renewed free of charge or on payment of an amount not exceeding the dues and taxes charged for the issue of identity cards to a Member State's own nationals.
Även om artikel 8.2 i direktivet ger de behöriga myndigheterna i värdstaten möjlighet att kräva att arbetstagaren anmäler att han uppehåller sig inom territoriet, framgår det av det ovanstående att varje åtgärd som går längre än en sådan anmälan och liknar ett tillstånd eller ett uppehållstillstånd inte är förenlig med direktivet.
Under the Belgian procedure for the issue of registration certificates, a national of another Member State must go through several administrative stages before obtaining a definitive document and at each stage must pay a charge. Even though each charge on its own does not exceed the amount payable when an identity card is issued to a Belgian national, their total sum is higher than that amount, which constitutes a breach of Article 9(1) of the Directive.
Vad avser lagstiftningen om betalning av avgifter för att erhålla intyg, framgår det tydligt av artikel 9.1 i direktivet att de uppehållstillstånd som beviljas EG-medborgare skall utfärdas och förnyas gratis eller mot betalning av ett belopp som inte är högre än de avgifter och skatter som tas ut vid utfärdandet av identitetskort till landets egna medborgare.
Consequently, the objection raised by the Commission in this regard must be considered to be well founded.
Dessutom utgör kravet på betalning av en avgift vid en sådan anmälan ett pekuniärt hinder mot arbetstagares fria rörlighet, vilken även den står i strid med gemenskapsbestämmelserna.
The Commission's second objection is that the issue of a document other than a residence permit is not provided for by the Directive and that, under Article 4 of the Directive, the authorities of the host Member State are obliged to issue a residence permit to any person who produces the documents required by that provision.
Med beaktande av systemet för utfärdande av intyg som utvisar folkbokföring måste en EG-medborgare genomgå flera administrativa etapper innan han erhåller en slutgiltig handling och han måste vid varje tillfälle betala en avgift. Även om
Having regard to those considerations, the Commission considers that the Royal Decree is contrary to Community law.
Domstolen finner således att det finns stöd för den anmärkning som kommissionen har framfört i detta avseende.
The Commission considers that obtaining the issue of a document covering stays by persons from other Member States who go to Belgium in order to pursue an activity as employed persons there for a period not lasting more than three months and also stays by seasonal workers constitutes an administrative and financial obstacle for such persons, rendering this requirement contrary to Article 8(1) of the Directive, which does not provide for the issue of such a document.
— Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 48 i EG-fördraget och enligt rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer
Although Article 8(2) of the Directive provides that the competent authorities of the host Member State may require the worker to report his presence, it follows from the foregoing that anything going beyond having to report one's presence and having the character of an authorization or a residence permit is not compatible with the Directive.
— genom att föreskriva att medborgare från andra medlemsstater som söker anställning i Belgien är skyldiga att lämna territoriet efter en tidsperiod om tre månader,
Furthermore, requiring a person to pay a charge when he reports his presence constitutes a financial obstacle to the movement of workers, which is also contrary to Community rules.
— genom att för arbetstagare, som har en anställning m ett år, under de första sex månaderna av deras vistelse i stället för uppehållstillstånd för medborgare i en medlemsstat utfärda två på varandra följande intyg som utvisar folkbokföring och kräva betalning för dessa,
Article 8(1 )(a) of the Directive provides that the Member States are to recognize the right of residence of a worker pursuing an activity as an employed person, where the activity is not expected to last for more than three months and that they arc to do this without issuing a residence permit, the worker's authorization to stay arising from the document with which he entered the territory and from a statement by the
— genom att för arbetstagare och säsongsarbetare, vars anställning inte förväntas vara mer än tre månader, utfärda ett dokument angående deras vistelse och kräva betalning för detta dokument.
The Court held:
Han föreslog att domstolen skulle besvara frågan på följande sätt:
By requiring nationals of other Member States who are seeking employment in Belgium to leave its territory after a period of three months;
— genom att föreskriva att medborgare från andra medlemsstater som söker anställning i Belgien är skyldiga att lämna territoriet efter en tidsperiod om tre månader,
By issuing, during the first six months of their residence, to persons holding employment for a period of at least one year two successive registration certificates instead of a residence permit for a national of a Member State and by requiring payment for those certificates; and
— genom att för arbetstagare, som har en anställning med en varaktighet om minst ett år, under de första sex månaderna av deras vistelse i stället för uppehållstillstånd för medborgare i en medlemsstat utfärda två på varandra följande intyg som utvisar folkbokföring och kräva betalning för dessa,
By issuing to employed persons and to seasonal workers whose activity is expected to last for more than three months a document relating to their residence and by requiring payment for that document, the Kingdom of Belgium has failed to fulfdits obligations under Article 48 of the EC Treaty and under Council Directive 68/360/EEC of 15 October 1968 on the abolition of restrictions on movement and residence within the Community for workers of Member States and their families.
— genom att för arbetstagare och säsongsarbetare, vars anställning inte förväntas vara mer än tre månader, utfärda ett dokument angående deras vistelse och kräva betalning för detta dokument
The Kingdom of Belgium is ordered to pay the costs.*
Konungariket Belgien skall ersätta rättegångskostnaderna."
Case C-135/96 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Approximation of laws
Mål C-135/96 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien Tillnärmning av lagstiftning
Whilst the Kingdom of Belgium does not deny the infringement, it refers to the forthcoming adoption of a royal decree intended to remedy it.
Konungariket Belgien har inte bestritt det fördragsbrott som har gjorts gällande, men har framhållit att en kunglig förordning avsedd att åtgärda detta snart kommer antas.
By application lodged at the Court on 24 April 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative measures necessary in order to comply with Commission Directive 91/659/EEC of 3 December 1991 ('the directive'), the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolen den 24 april 1996, väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte inom den föreskrivna fristen anta lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa kommissionens direktiv 91/659/EEG av den 3 december 1991 (nedan kallat direktivet).
In those circumstances, since the directive was not transposed into national law within the period prescribed therein, Belgium has failed to fulfil its obligations.
Enligt direktivet skulle medlemsstaterna ha antagit och offentliggjort de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 January 1997.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 16 januari 1997.
He proposed that the Court should find the Kingdom of Belgium in breach of its obligations under the Treaty and order it to pay the costs.
Han ansåg att domstolen borde:
Failure of Member State to fulfil its obligattons — Failure to transpose, within the prescribed timelimit, Council Directive 93/42/EEC of 14 June 1993 concerning medical devices
Fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget genom att inte inom föreskriven tid anta de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktiv 91/659/EEG.
He proposed that the Court should find the Kingdom of Belgium in breach of its obligations under the EC Treaty for failing to comply with the above directive within the prescribed period, and order it to pay the costs.
Förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 20 February 1997.
Fördragsbrott — Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter har inte införlivats inom den angivna tidsfristen
He proposed that the Court should rule as follows:
Han har föreslagit följande:
'A worker may not invoke the protection provided for by Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses where the transfer of the undertaking took place at a time when the directive had not yet taken full effect in the domestic legal system of the Member State concerned.'
"Det skall fastställas att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget genom att inte inom den angivna tidsfristen ha vidtagit nödvändiga åtgärder för att följa rådets direktiv 92/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter.