natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the United Kingdom, there has always been a different party system in Northern Ireland, where, until recently, the British parties did not organize (in recent years, the Conservative Party has permitted a Northern Irish branch).
Inom Förenade kungariket har det alltid funnits ett annat partisystem i Irland, där de brittiska partierna inte var organiserade tills helt nyligen (under senare år har det konservativa partier tillåtit en nordirländsk avdelning).
With devolution, the tendency to develop regionalised party systems in Scotland and Wales will intensify.
Med självstyre kommer tendensen till att regionaliserade partisystem utvecklas i Skottland och Wales att förstärkas.
There may develop also regional or subnational branches of national parties that take on different characteristics from the party at the national level.
Regionala eller lokala avdelningar av nationella partier som antar andra utmärkande drag än moderpartiet kan också komma att utvecklas.
This is true, for example, for the Catalan section of the Spanish Socialist Party.
Detta gäller t.ex. den katalanska avdelningen av det spanska socialistpartiet.
In other words, the political system at the level of the region may differ in terms of its political culture and political actors.
Med andra ord kan det politiska systemet på den regionala nivån skilja sig åt när det gäller dess politiska kultur och aktörer.
In some countries, the regional and local is completely dominated by the national parties who control local politics from the centre.
I vissa länder domineras den regionala och lokala politiken helt av nationella partier som styr den lokala politiken från centram.
Another important dimension of regional and local democracy is the influence that regions and local authorities may have over national policy-making.
En annan viktig aspekt av regional och lokal demokrati är det inflytande som regioner och lokala myndigheter kan ha över beslutsfattandet på nationell nivå.
In some cases, this is institutionalized, as in the German Bundesrat, which gives the Länder the possibility of co-decision at the federal level.
I vissa fall är det institutionaliserat, som i det tyska Bundesrat, som ger delstaterna (Länder) möjligheten att delta i besluten på federal nivå.
In other cases, it is practically non-existent or exists only through clientelistic mechanisms of
I andra fall existerar det i stort sett inte alls eller enbart genom kundorienterade stödmekanismer.
1.6 The European Union
Europeiska unionen
A further complication has entered the equation with the creation and development of the European Community/Union.
Genom inrättandet och utvecklingen av Europeiska gemenskapen/unionen blev situationen dock mer komplicerad.
The background to this was the devastation of the Second World War, but also the experience of the collapse of democracy in Germany and Italy.
Bakgrunden till dess tillkomst var förödelsen efter andra världskriget, men också erfarenheten av demokratins sammanbrott i Tyskland och Italien.
Furthermore, the threat from the Soviet Union was perceived to be a threat to Western liberal democracy.
Dessutom uppfattades hotet från Sovjetunionen som ett hot mot västeuropeisk liberal demokrati.
One of the primary reasons for the setting up of the European Community, therefore, was to protect democracy in the states where it had existed and to strengthen it in those countries that had experienced dictatorship.
En av de viktigaste skälen till inrättandet av Europeiska gemenskapen var därför att skydda demokratin i de stater där den hade existerat och att stärka den i de länder som hade upplevt diktatur.
Indeed, one of the conditions of entry into the Union today is that candidate states should possess the characteristics of liberal democracy outlined above.
Och därför är ett av unionens inträdeskrav idag att ansökarländema skall besitta en liberal demokratis kännetecken vilka skildras i stora drag ovan.
Most commentators agree that the Union has been successful in achieving the majority of these aims.
Många kommentatorer är överens om att unionen har lyckats med att uppnå majoriteten av dessa mål.
All of its member states are successful functioning democracies, even if they all contain imperfections of various kinds.
Alla unionens medlemsstater är framgångsrika fungerande demokratier, även om samtliga uppvisar brister av olika slag.
Countries such as Spain, Portugal, and Greece, which became members not long after having experienced non-democratic systems, found that membership helped them to consolidate their democratic systems.
Länder som t.ex. Spanien, Portugal och Grekland, som blev medlemmar inte långt efter att ha erfarit icke-demokratiska system, fann att medlemskapet hjälpte dem att stärka deras demokratiska system.
It is ironic that, despite these successes, the Union has failed to develop into a fully democratic system itself.
Det ironiska är att unionen, trots dessa framgångar, själv har misslyckats med att utvecklas till ett fullständigt demokratiskt system.
One of the major criticisms levelled against it is that there exists a serious 'democratic deficit' in Europe and that the key decision making institutions are not directly accountable to the peoples of Europe.
det existerar ett allvarligt "demokratiskt underskott" i Europa och att de viktigaste besluts fattande institutionerna inte är direkt ansvariga inför Europas folk.
Despite efforts to fill this deficit, such as strengthening the role of the European Parliament and the creation of the Committee of the Regions, the European system still lacks the democratic legitimacy characteristic of the nation states, which comprise its members.
Trots ansträngningar att åtgärda denna brist, som att t.ex. stärka Europaparlamentets roll och inrättandet av Regionkommittén, saknar det europeiska systemet fortfarande den demokratiska legitimitet som kännetecknar nationsstaten, vilket inbegriper dess medlemmar.
One of the reasons for this deficit is that liberal democracy, as has been pointed out above, has grown up along with the nation-state form of political organization whether this is federal or one of the kinds of unitary state.
En av orsakerna till detta underskott är att liberal demokrati, vilket har påpekats ovan, har växt fram jämte nationsstatens form av politisk organisation vare sig denna har varit federal eller någon av enhetsstatema.
However, it is unlikely that the EU will develop into such a nation state or even into a federation such as Germany or Austria (Hix 1998).
Det är dock inte troligt att EU kommer att utvecklas till en sådan nationsstat eller till en federation som Tyskland eller Österrike (Hix, 1998).
The challenge is, therefore, both to strengthen the democratic institutions that do exist within the member states and to create new mechanisms whereby democratic control might be strengthened at the European level.4
Utmaningen ligger därför i att både stärka de demokratiska institutioner som existerar inom medlemsstaterna och att skapa nya mekanismer med vars hjälp den demokratiska kontrollen kan stärkas på den europeiska nivån.4
It is true that the European Parliament, as a directly elected body, has been able to fill the democratic deficit to some extent and, through the co-decision procedure, does participate in the decisionmaking processes of the Council of Ministers.
Det är sant att Europaparlamentet, som ett direktvalt organ, i viss mån har kunnat fylla det demokratiska underskottet och deltar, genom samförståndsförfarandet, i rådets besluts fattande processer. Det saknar dock fortfarande den lagstiftande makten avseende kontrolloch ansvarsfrågor som utmärker nationella parlament.
Nevertheless, it still lacks the legislative powers of control and accountability characteristic of national parliaments.
Mer positivt kan det emellertid uppfattas som en möjlighet för europeiska besluts fattare att utveckla närmare relationer både på nationell nivå och nivåer under den nationella.
Furthermore, it is unable to table initiatives or drafts for legislation such as directives.
Medlemsstatemas ministrar träffas regelbundet vid Europeiska rådet och i rådet.
In can only ask the Commission to present such a proposal.
Valda politiker arbetar tillsammans i Europaparlamentet. Regionkommittén samlar
The Committee of the Regions brings together regional and local politicians from all of the member states.
regionala och lokala politiker från alla medlemsstaterna.
Undoubtedly, these forums are the loci of intense experiences of learning and exchange and are the means by which different democratic experiences and examples of best practice can be shared across Europe.
Dessa forum är utan tvekan loci för intensiva inlärnings- och ufbyteserfarenheter och är de verktyg genom vilka skilda demokratiska erfarenheter och exempel av bästa "praxis" kan spridas inom Europa.
THE PRACTICE OF REGIONAL AND LOCAL DEMOCRACY
LOKAL OCH REGIONAL DEMOKRATI I PRAKTIKEN
There exists in West Europe a tradition of local self-government and autonomy that predates the emergence of the nation state.
I Västeuropa existerar en tradition av lokalt självstyre och självbestämmande som föregår nationsstatens uppkomst.
One thinks, for example, of the cities of the Hanseatic League or the Italian city-states such as Florence and Venice.
Man kommer t.ex. att tänka på Hanseforbundet och de italienska stadsstaterna som Florens och Venedig.
Although these communes were not democratic in the modern sense, as they were often ruled by oligarchies; nevertheless, the tradition of communalism may be regarded as a forerunner of local democracy.
Dessa kommuner var visserligen inte demokratiska i modem bemärkelse då makten ofta utövades på ett oligarkiskt sätt. Trots detta kan kommuntraditionen ses som en föregångare till lokal demokrati.
This tradition is reasserting itself today.
Denna tradition gör sig åter gällande idag.
In the modern period, democracy is closely related to the existence of an informed citizenry, and, therefore, the attitudes of ordinary citizens toward their subnational levels of government is extremely important.
I modem tid är demokrati nära förbundet med existensen av ett upplyst medborgarskap, och därför är den attityd som vanliga medborgare har gentemot de styrande på nivåer under den nationella ytterst viktig.
This Handbook attempts to ascertain, where data were available,7 exactly what ordinary citizens feel about their governments at this level.
Denna handbok försöker fastställa, där data fanns att tillgå,7 exakt vad vanliga medborgare anser om de styrande på dessa nivåer.
Related to attitudes is practice.
Besläktad med attityder är utövande.
To what extent do citizens get involved in subnational government?
I vilken utsträckning deltar medborgarna i regional och lokal politik?
This may express itself in a number of ways: electoral turnout, standing for election, contacting the council, maintaining an awareness of council decisions and activities8.
Detta kan ta sig uttryck på många sätt: att delta i val, kandidera, kontakter med kommunen, hålla sig informerad om kommunbeslut och kommunal verksamhet.8I vissa länder är röstning obligatoriskt och utgör därför ingen sann indikator på medborgarnas engagemang i utövande av demokrati på regional och lokal nivå.
In some countries,
I vissa länder som t.ex.
CHALLENGES AND OPPORTUNITIES TO REGIONAL AND LOCAL DEMOCRACY
UTMANINGAR OCH MÖJLIGHETER FÖR REGIONAL OCH LOKAL DEMOKRATI
Regional and local authorities in all of the EU member states face a number of challenges.
Regionala och lokala myndigheter i alla medlemsstater står inför ett flertal utmaningar.
Some of these challenges are common to all states while others are specific to a particular states.
Vissa av dessa utmaningar är gemensamma för alla stater medan andra är specifika för en särskild stat.
Sometimes a general challenge may take a particular configuration in an individual state.
Ibland kan en universell utmaning anta en särskild form i en enskild stat.
Among the challenges facing all states are the following.
Alla stater står inför följande utmaningar:
This rather nebulous term refers to several different processes: the shift of economic and financial processes to a global rather than a national level,9 especially following the deregulation of the 1980s.
Detta tämligen oklara uttryck avser flera olika processer: förskjutningen av ekonomiska och finansiella processer till en global snarare än en nationell nivå,9framförallt efter 1980-talets avreglering.
Closely linked to this is the emergence of a new model of economic development that stresses the importance of the regional and the local.
Nära sammankopplat till detta är framväxten av en ny ekonomiskt tillväxtmodell som framhåller den regionala och lokala betydelsen.
This linking of the global and the regional/local is sometimes referred to as 'glocalisation', in which the key loci of economic development are specific regions or localities such as Silicon Valley in the US or the Dutch Randstadt.
Denna sammankoppling av globalt och regionalt/lokalt kallas ibland "glokalisering", där loci för ekonomisk tillväxt är särskilda regioner eller orter som Silicon Valley USA eller holländska Randstadt.
Clearly, 'regions' here do not necessarily correspond to political or administrative regions.
"Regioner" behöver här inte överensstämma med politiska eller administrativa regioner.
However, the effect of economic and financial globalization on the political level has been profound: national governments, even of large or medium-sized states such as Germany and the UK, have proved incapable of responding effectively to and managing these processes.
Effekten av ekonomisk och finansiell globalisering på den politiska nivån har emellertid varit djupgående.
Furthermore, globalization has led to a greater competition among regions and cities even within the same state, while many national governments have cut down their regional aid programmes that might
Nationella regeringar, även i stora och medelstora stater som Tyskland och Förenade kungariket, har visat sig vara oförmögna att effektivt bemöta och hantera dessa processer.
have helped subnational levels of government cope with the changes.
Globalisering har vidare lett till en större konkurrens mellan regioner och städer även inom en och samma stat, medan många nationella regeringar har skurit ned på sina regionala stödprogram som skulle ha kunnat hjälpa de styrande på regional och lokal nivå att hantera förändringarna.
The consequences of these changes are that the role, nature, and functions of different levels of government—national, regional, and local—are in a state of flux.
Dessa förändringar har fatt till följd att de styrandes roll, sammansättning och uppgift på olika nivåer - nationell, regional och lokal — är stadd i omvandling.
Some already strong nations and regions are likely to become even stronger, while the weaker may suffer further deprivation.
Vissa redan starka nationer och regioner kommer sannolikt att bli ännu starkare, medan de svagare kan få vidkännas ytterligare förluster.
Nevertheless, the new situation may also be an opportunity for regions and local authorities to adopt new models of regional and local development that develop their endogenous resources.
Trots detta kan den nya situationen också vara en möjlighet för regioner och lokala myndigheter att anta nya regionala och lokala tillväxtmodeller som exploaterar deras endogena resurser.
Some authors have spoken of a 'new regionalism', which is defined by the attempts by regional actors to exploit these new opportunities with new forms of collective action (Keating 1998).
Vissa författare har talat om en "ny regionalism", som utmärks av regionala aktörers försök att utnyttja dessa nya möjligheter med nya former av gemensamma åtgärder (Keating, 1998).
These new models are also based on the premise of local participation and control and hence may lead to the creation of new models of democratic practice.
Dessa nya modeller baserar sig också på antagandet om deltagande och kontroll på lokal nivå och kan därför leda till att nya modeller av demokratiskt utövande skapas.
They are also based on respect for regional and local cultures as opposed to the previous model that supposed that these would disappear in a new cosmopolitan culture (Loughlin 1998).
De bygger även på respekt för regionala och lokala kulturer i motsats till den tidigare modellen som förutsatte att dessa skulle försvinna i en ny kosmopolitisk kultur (Loughlin, 1998).
The relaunch of Europe in the 1980s, with the 1992 Single European Market project, was largely a response by national governments and business elites to the perceived threat of a global economy dominated by the United States and Japan.
Europas nystart under 1980talet genom 1992 års inre marknadsprogram var till stor del ett svar från nationella regeringar och högt uppsatta personer inom näringslivet på vad de uppfattade vara ett hot om en global ekonomi dominerad av USA och Japan.
However, it was also the result of intense lobbying by governmental actors and other elites who wished to see the strengthening of the federal elements of an integrated Europe (Pinder 1995; Loughlin 1996).
Men den var även ett resultat av intensiva påtryckningar av regeringsaktörer och andra högt uppsatta personer som ville se en förstärkning av de federala inslagen i ett integrerat Europa (Pinder, 1995; Loughlin, 1996).
Concurrent with these processes of integration and fédéralisation has been the re-emergence of the notion of a 'Europe of the Regions'10.
Parallellt med dessa integrations- och federaliseringsprocesser har uttrycket ett "Regionemas Europa"
Europeanisation has created a new administrative and legal environment for local and regional authorities, to which they have been obliged to adapt.
återuppstått.10 Europeisering har skapat en ny administrativ och rättslig miljö för lokala och regionala myndigheter till vilken de har tvingats anpassa sig.
But it has also created new opportunities for them.
Men den har också skapat nya möjligheter för dem.
These have developed new sets of relationships with their counterparts in the rest of Europe and beyond, through associations such as the Assembly of European Regions, the Conference of Peripheral Maritime Regions, and many others.
Dessa myndigheter har utvecklat nya relationer med sina motparter i resten av Europa och utanför, genom sammanslutningar som Europeiska regioners förbund, Konferensen fór perifera regioner och havsregioner och många andra.
This new position of regions and local authorities in Europe was recognized by the Treaty on European Union (Maastricht), which set up the Committee of the Regions in 1994.
De regionala och lokala myndighetemas nya ställning i Europa erkändes i fördraget om Europeiska unionen (Maastricht), vilken inrättade Regionkommittén 1994.
The Committee of the Regions, despite its limited constitutional powers (it is purely advisory) is nevertheless establishing an important niche for itself in the institutional architecture of the EU to represent the interests of regions and local authorities.
Regionkommittén håller, trots sin begränsade konstitutionella makt (den är enbart rådgivande), på att skapa sig en betydelsefull ställning inom EU:s institutionella struktur som företrädare för regioners och lokala myndigheters intressen.
This is likely to grow in the future.
Denna betydelse kommer troligen att växa i framtiden.
The Committee of the Regions is also an important factor for the strengthening of democracy in the EU, as it has the potential to bring the processes of European decisionmaking closer to the ordinary citizens.
Regionkommittén är även en viktig faktor för demokratins stärkande i EU, då den har potentialen att föra de europeiska beslutsfattarprocesserna närmare medborgarna.
• Societal changes.
Samhällsförändringar.
1997; Loughlin 1998).
Västerländska samhällen genomgår ständig och snabb förändring med en genomgripande omvälvning när det gäller attityder, värderingar och livsstilar (Mendias, 1997; Loughlin, 1998). Individualismen har spridit ut sig.
This is an ambiguous phenomenon.
Detta är ett tvetydigt fenomen.
On the one hand it might mean a decline in a willingness to participate in traditional forms of collective action such political parties, churches, trades unions, etc. However, it might also mean a search to find new forms of participation and a desire to replace some of the traditional institutions.
Å ena sidan kan det innebära en avtagande villighet att delta i traditionella former av kollektiv verksamhet som politiska partier, kyrkor, fackföreningar osv. Men det kan också innebära ett sökande efter nya former av deltagande och en önskan om att ersätta vissa av de traditionella institutionerna.
The development of car ownership and cheaper foreign travel have led to much greater levels of mobility and new residential patterns of cities and the countryside.
Det allt mer spridda bilägandet och förekomsten av billigare utlandsresor har lett till en betydligt större rörlighet och nya bostadsmönster i städer och på landsbygden.
New forms of entertainment, through television and video, are also centred on the possibility of individual choice and have encouraged people to stay at home.
Nya former av underhållning, genom television och video, kretsar också kring möjligheten till individuella val och har uppmuntrat folk till att stanna hemma.
In general, there has been a decline in the sense of, and commitment to, community in many Western societies.
I allmänhet har förståelsen för och engagemanget i gemenskapen minskat i många västerländska samhällen.
These changes have important consequences for democratic practice and explain to some extent the apathy and withdrawal from politics that has been evident in recent years, some of which has been reported in this Handbook.
Dessa förändringar har betydande konsekvenser för demokratins utövande och förklarar till viss del den likgiltighet och det politiska avståndstagande som har visat sig under senare år, av vilka några redogörs fór i denna handbok.
It represents a challenge to traditional politics, which developed in a much more stable and communitarian society.
De utgör en utmaning för traditionell politik vilken utvecklades i ett betydligt mer stabilt och kollektivt samhälle.
However, there is also an opportunity here as the masses of the population (at least in West Europe and other parts of the developed world) are today better educated and healthier than was the case in previous generations.
Men det finns också en möjlighet här då större delen av befolkningen (åtminstone i Västeuropa och andra industriländer) har bättre utbildning och hälsa idag än vad som var fallet i tidigare generationer.
They are also much better informed than were their forebears—news is now available almost instantaneously from every part of the world.
De är också mycket bättre informerade än sina förfäder - nyheter är nu tillgängliga nästan omedelbart från världens alla höm.
The danger is that there is now a surfeit of news and the temptation is for citizens to 'switch off rather than to try to respond positively to the new information.
Risken är att det nu finns ett överflöd av nyheter och tendensen hos medborgarna är snarare att "stänga av" än att försöka tillgodogöra sig den nya informationen.
The challenge for policy-makers and citizens is to translate these positive features into new forms of commitment and perhaps new forms of institutional design.
Utmaningen för beslutsfattare och medborgare blir att omvandla dessa positiva inslag till nya former av åtagande och kanske nya institutionella former.
Many of the regional and local authorities surveyed in this report are experimenting with different methods of bringing citizens more into the political system at this level.
Många av de regionala och lokala myndigheter som granskades i denna rapport experimenterar
• Technological developments.
Teknologisk utveckling.
The period since the Second World War has seen enormous technological changes in telecommunications, transport, and forms of economic production.
Perioden efter andra världskriget har uppvisat en mängd teknologiska förändringar inom telekommunikationer och transporter samt former av ekonomisk produktion.