natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reduction in the government deficit is to be shared by all levels of general government.
Uppgiften att minska underskottet i de offentliga finanserna skall fördelas på alla nivåer i den offentliga sektorn.
In this context, an agreement inspired by the stability and growth pact has been reached between the central government and the autonomous communities, set ting ceilings to the budget deficits of the regional governments.
I detta sammanhang har ett avtal i linje med stabilitetsoch tillväxtpakten träffats mellan centralregeringen och de autonoma regionerna, i vilket det anges tak för underskotten på regional nivå.
surplus and by the negative stock-flow adjustment, resulting mainly from privatisation proceeds.
Den offentliga skuldkvoten ökade med 10,1 procentenheter från 60,0 % av BNP 1993 till 70,1 % 1996.
The reduction in the debt ratio is expected to continue in 1998, mainly owing to a further improvement in the primary surplus and strong economic growth.
Den största delen av den ökning av skuldkvoten som ägde rum 1996 berodde på stock-/flödesjusteringar (se tabell 4.11).
The reduction in the government deficit is projected in the convergence programme to lead to a stead}' decline in the debt ratio to approximately 65 % of GDP by the year 2000.
Dessa var för det första resultatet av att finansministeriet av portföljskäl och för att dra nytta av det låga ränteläget i slutet av 1996 tog upp större lån än vad som var absolut nödvändigt, och för det andra av att det förelåg ett behov av att täcka de ofinansierade utgiftsåtaganden som uppdagades i mitten av 1996.
The government deficit in Spain has declined substantially since 1995 and in 1997 it reached a level below the reference value.
Den tidigare trendmässiga ökningen av den offentliga skuldkvoten upp hörde 1997 och skuldkvoten sjönk med 1,3 procentenheter till 68,8 % av BNP.
A further decline in the deficit is expected for 1998. The government debt ratio had been rising until 1996 and declined for the first time in 1997.
Minskningen av skuldkvoten förväntas fortsätta 1998, huvudsakligen på grund av en ytterligare förbättring av det primära överskottet och snabb ekonomisk tillväxt.
However, in a context of expected strong economic growth and low interest rates, the government debt ratio is expected to remain on a downward path in the coming years.
Enligt konvergensprogrammet förväntas minskningen av underskottet i de offentliga finanserna leda till att skuldkvoten kontinuerligt minskar till 65 % av BNP till år 2000.
In view of these developments, the Commission considers that the excessive deficit situation has been corrected and that an excessive deficit no longer exists in Spain.
Underskottet i de offentliga finanserna i Spanien har minskat betydligt sedan 1995 och 1997 nådde det en nivå under referensvärdet.
Spain: government debt dynamics
Spanien: utvecklingen av den offentliga skulden
Change in debt ratio: - Contribution of primary balance
— Bidrag från räntor och nominell BNP-tillväxt
The budgetary position of France was unfavourable at the beginning of stage two.
Situationen för de offentliga finanserna i Frankrike var ogynnsam vid inledningen av etapp två.
Mainly as a result of the recession, the government deficit reached a peak of 5.8% of GDP in 1993.
Främst på grund av lågkonjunkturen nådde underskottet i de offentliga finanserna en topp på 5,8 % av BNP 1993.
In 1994, the government deficit remained at the same level as in the previous year, partly due to the can cellation of the debt of former colonies which increased the deficit by 0.3% of GDP.
Underskottet i de offentliga finanserna låg 1994 kvar på samma nivå som året dessförinnan, delvis till följd av skuldavskrivningar till förmån för tidigare kolonier, vilket ökade underskottet med 0,3 % av BNP.
Clear progress in budgetary consolidation was made in 1995 and 1996, with the government deficit falling to 4.9% of GDP in 1995 and to 4.1% in 1996, in line with the government's objectives.
Tydliga framsteg i arbetet med att konsolidera de offentliga finanserna gjordes 1995 och 1996, då underskottet i de offentliga finanserna sjönk till 4,9 % av BNP 1995 och till 4,1 % 1996, vilket låg i linje med regeringens mål.
The government deficit declined further in 1997 to 3.0% of GDP.
Situationen för de offentliga finanserna förbättrades ytterligare under 1997 då underskottet sjönk till 3,0 % av BNP.
The reduction in the deficit during the second stage has been largely due to discretionary measures; cyclical factors contributed little to the budgetar}' adjustment (see Graph 4.6).
Minskningen av underskottet under den andra etappen berodde i hög grad på diskretionära beslut. Konjunkmrmässiga faktorer bidrog endast i liten utsträckning till saneringen av de offentìiga finanserna (se diagram 4.6).
In 1994, the positive effect of the economic recovery on the deficit was offset by the impact of the measures taken to stimulate activity, in particular the reduction of income taxes and the fourfold increase in school expenses payments.
Den positiva inverkan som den ekonomiska uppgången 1994 hade på underskottet vägdes upp av effekterna av de åtgärder som vidtogs för att stimulera ekonomin, särskilt minskningen av inkomstskatten och fyrdubblingen av bidraget för täckande av omkostnader i samband med skolgång.
However, since 1995, the reduction in the cyclically-adjusted deficit has been significant.
Sedan 1995 har minskningen av det konjunkturrensade underskottet varit betydande.
Adjustment was achieved through expenditure tightening as well as tax increases.
Saneringen ägde rum både genom att utgifterna skars ned och genom att skatterna höjdes.
The discretionary measures and reforms adopted since 1995 laid the foundations for gradual and lasting budgetary consolidation in subsequent years.
De diskretionära åtgärder och de reformer som har genomförts sedan 1995 har lagt grunden för en gradvis och varaktig sanering av de offentliga finanserna under efterföljande år.
Secondly, the government undertook a far-reaching reform of the social security system in 1996 in order to bring the social accounts back to balance on a durable basis.
För det första lade regeringen tonvikten vid att minska de offentliga utgif terna som ett medel för att minska underskottet och i syfte att få de offent-
Actual and cyclically-adjusted deficit (percentage of GDP)
Faktiskt och konjunkturrensat underskott (procent av BNP)
Source: Commission services.
(*) Ekonomisk prognos våren 1998.
Government budgetary position
Källa: Kommissionen.
These corrective measures, together with expenditure containment, resulted in a lower than targeted State budget deficit.
liga utgifternas trendmässigt stigande andel av BNP att börja sjunka.
Furthermore, the tight spending norm set by parliament for healthcare spending growth was respected in 1997.
En rad åtgärder vidtogs för att begränsa de offentliga utgifterna på både stat lig och lokal nivå.
In addition, almost half of the deficit reduction between 1996 and 1997 was due to the oneoff payment by France Télécom to a central government fund, amounting to 0.5% of GDP.
För det andra genomförde regeringen 1996 en omfattande reform av socialförsäkringssystemet, i syfte att återupprätta varaktig balans i dess finanser.
Since 1996, some statistical changes have been introduced mainly in order to bring the French accounting system in line with the ESA-1979 rules.
Den minskning av underskottet som ägde rum 1997 berodde delvis på att statens utgifter begränsades och på att åtgärder för att konsolidera socialförsäkringssystemets finanser vidtogs.
These changes contributed to reducing the deficit by between 0.2 and 0.5% of GDP per year.
Efter presentationen av den granskning av de offentliga finanserna i vilken det påvisades att underskottet i statsbudgeten var betydligt större än förväntat, vidtog regeringen under 1997 ytterligare saneringsåtgärder, vilka motsvarade 0,4 % av BNP.
They consist of changes in the booking of certain items such as coupons courus and linear bonds and the correct treatment of public hospital spending and subsidies to the aeronautical industry.
Dessa åtgärder i kombination med begränsningar av utgifterna resulterade i ett lägre underskott i statsbudgeten än förväntat.
The government deficit is forecast by the Commission services to decline marginally to 2.9% of GDP in 1998.
Dessutom iakttogs under 1997 den strikta utgiftsnorm för sjukvården som parlamentet beslutat om.
This implies that the oneoff France Télécom transfer is being replaced by more durable measures in 1998. The
Vidare berodde nästan hälften av den minskning av underskottet som skedde mellan 1996 och 1997 på det engångsbelopp motsvarande 0,5 % av BNP som France Télécom betalade in till staten.
France: government debt dynamics
Frankrike: utvecklingen av den offentliga skulden
State budget and the social security financing law for 1998 give a clear indication of the government's commitment to budgetary consolidation.
Enligt kommissionens prognos förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska marginellt till 2,9 % av BNP 1998.
The 1998 budget holds expenditure constant in real terms and includes new tax measures amounting to 0.15% of GDP.
Detta innebär att France Télécoms engångsbetalning ersätts med mer varaktiga åtgärder under 1998.
As regards the social security system, Parliament has limited the increase in healthcare spending to 2.2% in 1998 and the government has taken additional adjustment measures amounting to 0.2% of GDP.
Statsbudgeten och lagen om socialförsäkringssystemets finansiering för 1998 är ett tydligt tecken på regeringens vilja att konsolidera de offentliga finanserna. I 1998 års budget hålls utgifterna konstanta i reala termer och nya skatter införs motsvarande 0,15 % av BNP.
Furthermore, the government plans to bring the social accounts back to balance in 1999 by proceeding with the implementation of the reform of the healthcare system introduced in 1996.
Vidare avser regeringen att återskapa balans i socialförsäkringssystemets finanser 1999 genom att fortsätta att genomföra den sjukvårdsreform som infördes 1996.
During the second stage, the government debt ratio grew at a sustained, although decelerating, pace but it remained below the 60% of GDP refer ence value; it rose from 45.3% of GDP in 1993 to 58.0% in 1997 (see Table 4.12).
Under den andra etappen har den offentliga skuldkvoten ökat kontinuerligt, dock i allt lägre takt, men har legat kvar under referensvärdet på 60 % av BNP. Den steg från 45,3 % av BNP 1993 ull 58,0 % 1997 (se tabell 4.12).
Since 1994, the government deficit in France has declined substantially and in 1997 it reached a level equal to the reference value.
Sedan 1994 har underskottet i de offentliga finanserna i Frankrike minskat väsentligt och det var 1997 lika stort som referensvärdet.
A further small decline in the deficit is expected in 1998.
Underskottet för väntas 1998 minska ytterligare något.
The government debt ratio has been rising but it remains below the 60% of GDP reference value.
Den offentliga skuldkvoten har stigit men ligger fortfarande under referensvärdet på 60 % av BNP.
In view of these developments, the Commission considers that the excessive deficit situation has been corrected and that an excessive deficit no longer exists in France.
Mot bakgrund av denna utveckling anser kommissionen att situationen med ett alltför stort underskott har korrigerats och att ett alltför stort underskott inte längre föreligger i Frankrike.
The Commission is therefore recommending to the Council the abrogation of the decision on the existence of an excessive deficit for France.
Kommissionen rekommenderar därför rådet att upp häva beslutet om att det föreligger ett alltför stort underskott i Frankrike.
Italy entered stage two of EMU with an unsatisfactory budgetary position.
Italien inledde etapp två med en otillfredsställande situation för de offentliga finanserna.
Due to the recession and despite stern retrenchment measures, the deficit amounted to 9.5% of GDP in 1993.
Till följd av lågkonjunkturen och trots kraftiga
In 1995, budgetary consolidation resumed, also assisted by vigorous economic growth, and the deficit fell to 7.7% of GDP.
Saneringen av de offentliga finanserna återupptogs 1995, vilket bland annat underlättades av snabb ekonomisk tillväxt och underskottet sjönk till 7,7 % av BNP.
This decline was entirely obtained through cuts in non-interest expenditure.
Denna minskning åstadkoms helt och hållet genom att utgifterna, med undantag för ränteutgifterna, skars ned.
During the same year a far-reaching pension reform was approved, which transformed the general pension system from an earnings-based into a contribution-based scheme.
Samma år antogs en långtgående pensionsreform som omvandlade det allmänna pensionssystemet från ett inkomstbaserat till ett premiebaserat system.
The new system, however, applies fully only to new entrants into the labour market, so that its full impact will only be felt in the long term.
Det nya systemet tillämpas fullt ut endast på personer som för första gången inträder på arbetsmarknaden, så dess fulla effekt kommer att märkas först på lång sikt.
The reduction in government debt sendee costs and the increase in revenues, recovering part of the decline previously recorded, played a major role in further reducing the deficit to 6.7% of GDP in 1996.
Minskningen av den offentliga sektorns rän teutgifter och ökningen av dess inkomster, vilka återtog en del av den tidigare nedgången, hade stor del i att underskottet minskade ytterligare till 6,7 % av BNP 1996.
The largest budgetary consolidation effort, however, was made in 1997 when the deficit was reduced by no less than 4.0 percentage points of GDP to 2.7% of GDP.
De mest omfattande saneringsåtgärderna genomfördes emellertid 1997 då underskottet minskades med inte mindre än 4,0 % av BNP till 2,7 % av BNP.
The government introduced measures to reduce tax allowances, increased social security contributions and cut current and capital transfers to enterprises.
Regeringen införde bestämmelser som minskade möjligheterna till skatteavdrag, höjde de sociala avgifterna samt skar ned på drifts- och kapitalkostnadsstödet till företag.
Some temporary measures — amounting to 1.1 % of GDP — were also introduced.
Vissa tillfälliga åtgärder, vilka motsvarade 1,1 % av BNP, genomfördes också.
These temporary measures, such as the euro-tax, were mostly concentrated on the revenue side.
Dessa tillfälliga åtgärder, som till exempel euroskatten, var främst koncentrerade till inkomstsidan. De strikta begränsningar som parlamentet belagt kontantbudgeten med var centrala för att årets mål avseende de offentliga finanserna skulle kunna uppfyllas.
This prevented budget appropriations from being transformed into liquidity available to government agencies.
Detta förhindrade att budgetanslag omvandlades till likvida medel som offentliga organ skulle ha kunnat få tillgång till.
As a result, many government agencies ran down their outstanding liquidity reseñes, which had accumulated during past years.
Till följd av detta förbrukade många offentliga organ sina utestående likviditetsreserver, vilka hade ackumulerats under tidigare år.
However, the size of the unspent appropriations — the residui passivi — grew significantly.
Storleken på de oanvända anslagen - "residui passivi" - växte emellertid betydligt.
As these residui passivi can be carried over to the following budget, there is a risk that they might lead to increased expenditure in the future.
Eftersom dessa "residui passivi" kan överföras till efterföljande budget finns det en risk att de kan leda till ökade utgifter i framtiden.
As long as the parliament continues to impose severe limits on the cash budget, this risk is limited.
Så länge parlamentet fortsätter att belägga kontantbudgeten med strikta begränsningar är
The contribution of the cvcle to the budgetary improvement remained modest.
Konjunkturens bidrag till förbättringen av de offentliga finanserna var fortfarande litet.
The reduction in the deficit ratio from 9.5% of GDP in 1993 to 2.7% in 1997 was almost entirely due to expenditure reduction.
Minskningen av underskottet från 9,5 % av BNP 1993 till 2,7 % 1997 kan nästan helt förklaras av minskningar av utgifterna.
The single largest contribution to the deficit reduction was given by lower interest payments.
Det enskilt största bidraget till minskningen av underskottet kom från lägre ränteutgifter.
Government consumption declined significantly while production subsidies, capital transfers to enterprises and government investment were also reduced.
Den offentliga konsumtionen minskade avsevärt samtidigt som även produktionsstedet, kapitaltransfereringarna till företag och de offentliga investeringarna skars ned.
On the other hand, social security expenditure remained praticali}' unchanged and total revenues increased only slightly.
Däremot förblev socialförsäkringsutgifterna praktiskt taget oförändrade och de totala inkomsterna ökade endast mycket lite.
As a consequence of these developments, the primaiy balance has been in surplus throughout the whole period and rose from 2.6% of GDP in 1993 to 6.8% of GDP in 1997.
Som en följd av denna utveckling har det primära saldot uppvisat ett överskott under hela perioden och det steg från 2,6 % av BNP 1993 till 6,8 % av BNP 1997.
In 1997, some statistical revisions were introduced in order to ensure the compatibility' of the national accounting system with the ESA-1979 rules.
Ett antal statistiska förändringar infördes 1997 för att säkerställa att det nationella räkenskapssystemet överensstämde med ENS-1979-bestäm-melserna.
These changes consisted mainly of revisions in the recording of interest payments on postal bonds and the recognition of the debt of the railways as government debt.
Dessa förändringar utgjordes huvudsakligen av revideringar av bestämmelserna om hur räntebetalningar på postobligationer skall redovisas samt av ett erkännande att järnvägsbolagets skuld utgör en offentlig skuld.
The effect of these changes on the deficit figures for previous years ranged from increasing the deficit by 0.1 percentage points of GDP to a decrease by 0.4 percentage points of GDP.
Effekten av dessa förändringar på föregående års underskott varierade mellan en ökning på 0,1 % av BNP och en minskning på 0,4 % av BNP.
The government deficit in 1998 is forecast by the Commission services to decline to 2.5% of GDP.
Enligt kommissionens prognos kommer underskottet i de offentliga finanserna 1998 att minska till 2,5 % av BNP.
Discretionary measures amounting to 1.2% of GDP have been approved for 1998, in line with the indications of the June 1997 convergence programme.
Det har fattats beslut om diskretionära åtgärder motsvarande 1,2 % av BNP för 1998, vilket ligger i linje med konvergensprogrammet från juni 1997.
Government has announced the commitment to a further decline in the deficit towards 1 % of GDP in 2001.
Mervärdesskattesatserna har ändrats, det har fattats beslut om nedskärningar av transfereringarna till allmännyttiga organ och det har införts förändringar av pensionssystemet.
The government debt ratio, which was already at a very high level, continued to increase to a peak of 124.9% of GDP in 1994.
Dessa åtgärder, som till största delen är av permanent karaktär, ersätter de engångsåtgärder som förekom i 1997 års budget.
Since then the debt ratio has been falling, driven by the high primary surpluses of recent years.
Ränteutgifterna bör också fortsätta att sjunka betydligt.
However, the decline in the debt ratio remained small due to high debt service costs and, in most years, unfavourable growth conditions.
Två viktiga strukturella reformer kommer att genomföras 1998, nämligen reformen av skattesystemet och reformen av statsbudgeten.
The debt ratio started to decline in 1995, the only year with high nominal growth during this period (see Table 4.13).
Enligt konvergensprogrammet förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska ytterligare till 1,8 % av BNP till år 2000. Efter det att konvergensprogrammet antagits har den italienska regeringen tillkännagivit sitt åtagande att ytterligare minska underskottet i riktning mot 1 % av BNP år 2001.
As the primary surplus reached a high level of 6.8% of GDP in 1997, the debt ratio fell further to 121.6% of GDP.
Den offentliga skuldkvoten som redan tidigare var mycket hög fortsatte att stiga och nådde en topp på 124,9 % av BNP 1994.
In that year, the primary surplus was sufficiently large to more than offset the snowball effect.
Sedan dess har skuldkvoten sjunkit till följd av de stora primära överskotten de senaste åren.
The Commission services forecast the debt ratio to fall faster to 118.1 % of GDP in 1998 as the primary surplus will be kept at a high level, debt service costs are declining and economic growth is expected to recover.
Minskningen av skuldkvoten var emellertid liten på grund av stora ränteutgifter och, under de flesta av dessa år, långsam tillväxt.
The June 1997 convergence programme for Italy pro jected the decline in the debt ratio to accelerate further in coming years.
Skuldkvoten böljade minska 1995, vilket var det enda året under denna
Italy: government debt dynamics
Italien: utvecklingen av den offentliga skulden
The Italian Government recently announced that it intends to bring down the debt ratio by some 3 percentage points of GDP per year and that the debt ratio should be reduced to below 100% of GDP by the year 2003 and it renewed its commitment to maintain the primary surplus at an appropriately high level.
Enligt det konver gensprogram för Italien som lämnades in i juni 1997 förväntas skuld kvoten minska i ännu snabbare takt under kommande år. Den italienska regeringen tillkännagav nyligen att den avser att minska skuldkvoten med ungefär 3 % av BNP per år och att skuldkvoten bör understiga 100 % av BNP senast år 2003.
In the past four years, developments in government debt have also been influenced by the privatisation of State-owned enterprises.
Under de senaste fyra åren har den offentliga skulden också påverkats av privatiseringen av statsägda företag.
The treasury realised privatisation receipts amounting to 0.4% of GDP in 1994, 0.5% in both 1995 and 1996 and 0.7% in 1997.
Statskassans inkomster från dessa pri vatiseringar uppgick till 0,4 % av BNP 1994, 0,5 % både 1995 och 1996 och 0,7 % 1997.
In the years 1999-2001, privatisation receipts are expected to continue to lie within the range of 0.5 to 0.75% of GDP per year.
Under åren 1999-2001 förväntas inkomsterna från pri vatiseringar fortsätta att ligga inom intervallet 0,5—0,75 % av BNP per år.
A far-reaching budgetary consolidation has been accomplished in Italy since 1993, in generally difficult economic conditions.
En omfattande konsolidering av de offentliga finanserna har genomförts i Italien sedan 1993 under allmänt svåra ekonomiska förhållanden.
The adjustment has been based on a substantial reduction in government expenditure and has led to large and rising primar}' surpluses.
Saneringen har grundat sig på en avsevärd minskning av de offentliga utgifterna och har lett till stora och växande primära överskott.
The slowing of inflation has stabilised the currency and allowed for a marked reduction in interest rates.
Den lägre inflationstakten har lett till att valutan stabiliserats och att räntorna har kunnat sjunka markant.
As a result of the decline in interest rates which has occurred so far, the reduction in government debt service costs is likely to progress further in coming years.
Till följd av det räntefall som hittills ägt rum förväntas den offentliga sektorns ränteutgifter fortsätta att minska under de närmaste åren.
These developments, together with the increase in the average maturity of the government debt pursued in recent years, justifies the expectation that government interest payments as a percentage of GDP will not climb back to the figures observed in the recent past.
Denna händelseutveckling i kombination med den ökning av den utestående offentliga skuldens genomsnittliga löptid som eftersträvats under de senaste åren ger fog för förväntningarna om att den offentliga sektorns ränteutgifter i procent av BNP inte kommer att återgå till de nivåer som kunde noteras för inte så länge sedan.