natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(b) by exercising control over broadcasts which are transmitted by a broadcaster that falls under the jurisdiction of another Member State when those broadcasts are transmitted by a nondomestic satellite service or conveyed to the public as a licensable programme service, the United Kingdom has failed to fulfil its obligations under Article 2(1) and (2) and Article 3(2) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities.
Genom sin andra fråga önskar den hänskjutande domstolen huvudsakligen få klarhet i om bestämmelserna i beslut nr 3/80, närmare bestämt artiklarna 12 och 13, är av sådan art att de har direkt effekt i medlemsstaterna och om enskilda således har rätt att åberopa dessa bestämmelser inför nationella domstolar.
I also propose that the United Kingdom should be ordered to pay the costs of the proceedings, with the exception of the costs incurred by the French Republic, which should pay its own costs.
Den första tolkningsfrågan, om beslut nr 3/80 är tillämpligt i gemenskapen, skall anses syfta till att utröna om, och i förekommande fall när, sagda beslut har trätt i kraft.
Preliminary ruling (EEC-Turkey Association Agreement — Entry into force — Direct effect) (Full Court) competent Netherlands institutions to pay them social security benefits.
I beslut nr 3/80 hänvisas till vissa bestämmelser i förordning nr 1408/71 och i förordning nr 574/72, samtidigt som det med avseende på genomförandet av dessa bestämmelser tas hänsyn till den speciella situation som de turkiska arbetstagare som omfattas eller har omfattats av en eller flera medlemsstaters lagstiftning, liksom deras familjemedlemmar som är bosatta i någon av medlemsstaterna, befinner sig i.
The first question, on the applicability of Decision No 3/80 in the Community, must be construed as seeking to establish whether, and if so at what date, that decision has entered into force.
Då de mål som har fastslagits i avtalet genomförs genom besluten, anknyter de direkt till avtalet i fråga och är bindande för de avtalsslutande parterna.
Since Decision No 3/80 contains no provision on its entry into force, the question is whether such effect can result from the Agreement on which that decision is based.
Genom avtalet har parterna medgivit att vara bundna av dessa beslut och om parterna undandrog sig den förpliktelsen skulle det innebära ett brott mot själva avtalet.
It follows from the provisions of the Agreement that decisions of the EEC-Turkey Association Council are measures adopted by a body provided for by the Agreement and empowered by the Contracting Parties to adopt such measures.
Av en jämförelse mellan förordning nr 1408/71 och nr 574/72 å ena sidan och beslut nr 3/80 å andra sidan framgår emellertid att det sistnämnda inte innehåller ett stort antal precisa och detaljerade bestämmelser, vilka likväl har ansetts oundgängliga för att förordning nr 1408/71 skall kunna tillämpas inom gemenskapen.
The Association Council was set up by the Agreement establishing an association between the European Economic Community and Turkey, which was signed at Ankara on 12 September 1963 by the Turkish Republic, on the one hand, and by the Member States of the EEC and the Community, on the other, and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963 (hereinafter «the Agreement»).
Under de omständigheterna bör det påpekas att beslut nr 3/80 till sin natur är ämnat att kompletteras och tillämpas inom gemenskapen genom en annan rättsakt från rådet.
In so far as they implement the objectives set by the Agreement, such decisions are directly connected with the Agreement and have the effect of binding the Contracting Parties.
Tvärtemot vad som har hävdats av svarandena i målet vid den nationella domstolen, liksom av regeringarna i de medlemsstater som har inkommit med yttranden, är associeringsrådets besluts bindande verkan inte beroende av att de avtalsslutande parterna faktiskt antar genomförandebestämmelser.
Those questions were raised in proceedings between, Mrs Taflan-Met, Mrs Altun-Baser and Mrs Andal-Bugdayci and Bestuur van de Sociale Verzekeringsbank, Amsterdam, and between Mr Akol and Bestuur van de Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging, relating to the refusal of the
Under de omständigheterna och i frånvaro av en bestämmelse om [beslutets] ikraftträdande följer
By virtue of the Agreement, the Contracting Parties agreed to be bound by such decisions and if those parties were to withdraw from that
Dessutom lade kommissionen den 8 februari 1983 fram ett förslag till rådsförordning (EEG) om tillämpning inom den Europeiska ekonomiska gemenskapen av beslut nr 3/80.
commitment, that would constitute a breach of the Agreement itself.
Förslaget till förordning har emellertid ännu inte antagits av rådet.
Decision No 3/80 refers in terms to certain provisions of Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72, while taking account, for the purposes of the implementation of those provisions, of the specific situation of Turkish workers who are or have been subject to the legislation of one or more Member States and of members of their families residing in the territory of one of the Member States.
av dessa bestämmelser är klara och precisa, kan inte beslut nr 3/80 tillämpas, eftersom kompletterande genomförandebestämmelser inte har antagits av rådet.
In those circumstances, in the absence of any provision on its entry into force, it follows from the binding character which the Agreement attaches to decisions of the EEC-Turkey Association Council that Decision No 3/80 entered into force on the date on which it was adopted, that is to say, 19 September 1980, and that, since then, the Contracting Parties have been bound by that decision.
Associeringsrådets beslut nr 3/80 av den 19 september 1980 om tillämpningen av europeiska gemenskapernas medlemsstaters system för social trygghet pä tundska arbetstagare och deras familjemedlemmar inom gemenskapen trädde i kraft den dag det antogs, det vill säga den 19 september 1980, och är alltsedan dess bindande för de avtalsslutande partema.
By its second question, the national court essentially seeks to establish whether the provisions of Decision No 3/80, and more specifically Articles 12 and 13 thereof, have direct effect in the territory of the Member States and are therefore such as to entitle individuals to rely on them before the national courts.
Eftersom de oundgängliga kompletterande bestämmelserna för genomförande av beslut nr 3/80 inte har antagits av rådet, har inte artiklarna 12 och 13 direkt effekt i medlemsstaterna och är således inte av sådan art att de ger enskilda rätt att åberopa dem inför de nationella domstolarna*
Thus, on 8 February 1983 the Commission submitted a proposal for a Council Regulation implementing within the European Economic Community Decision No 3/80.
Generaladvokaten A La Pergola har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 26 mars 1996.
However, that proposal for a regulation has not yet been adopted by the Council.
"Med beaktande av vad som nämnts ovan, föreslår jag att domstolen besvarar de frågor som ställts av Arrondissementsrechtbank i Amsterdam på följande sätt:
It follows from the all the foregoing considerations that, even though some of its provisions are clear and precise, Decision No 3/80 cannot be applied so long as supplementary implementing measures have not been adopted by the Council.
Eftersom beslut nr 3/80 av associeringsrådet EEG-Turkiet om tillämpningen av europeiska gemenskapernas medlemsstaters system för social trygghet på turkiska arbetstagare och deras familjemedlemmar inom gemenskapen ännu inte har trätt i kraft, utgör det inte en del av gemenskapens rättsordning och är således heller inte direkt tillämpligt i den rättsordningen.
have direct effect in the territory of the Member States and are therefore not such as to entitle individuals to rely on them before the national courts.»
Mål C-ll/95 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien Fri rörlighet för personer
Since Decision No 3/80 of the EEC-Turkey Association Council of 19 September 1980 on the application of the social security schemes of the Member States of the European Communities to Turkish workers and members of their families has not yet entered into force, it does not form an integral part of the Community legal order and consequently it is not directly applicable in that legal order.
Genom ansökan som inkom till domstolen den 13 januari 1995 har Europeiska gemenskapernas kommission väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/552/EEG.
In consequence, the abovementioned decision can have no legal effect within the Community legal order.»
Huruvida artikel 2.2 i direktiv 89/552 har åsidosatts inom Franska gemenskapen
Case C-ll/95 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Freedom of movement for persons
Artikel 22 i det av Franska gemenskapens råd den 17 juli 1987 utfärdade dekretet i audiovisuella frågor (nedan kallat "1987 års dekret"), i dess lydelse enligt dekretet av den 19 juli 1991 innehåller följande bestämmelser:
Transmission of programmes by cable)
Den har för det andra hävdat att ordet "återutsändning" i artikel 2.2 i direktiv 89/552 inte omfattar kabel-TV.
(Directive 89/552/EEC (Full Court)
Detta tillstånd kan återkallas.
By application lodged at the Court on 13 January 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under Council Directive 89/552/EEC.
Slutligen skulle förklaringen till att kabel-TV inte omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 89/552 stå att finna i det faktum att denna typ av överföring ännu var ovanlig vid den tidpunkt då direktivet antogs.
Such authorization shall be revocable.
Den belgiska regeringen kan inte vinna framgång med dessa argument.
Article 22 of the Decree of the Council of the French Community of 17 July 1987 on audiovisual communications (hereinafter «the 1987 decree»), as amended by the Decree of 19 July 1991, provides as follows:
Kommissionen anser att det system som införts genom artikel 22 i 1987 års dekret utgör ett allvarligt hinder för återutsändning i den
the Executive pursuant to Article 26(3) of this Decree.
I enlighet med tionde övervägandet skall alla inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster som följer av dessa olikheter avskaffas.
As regards the concept of «television broadcasting», the definition given in Article 1 (a) of Directive 89/552 cannot be interpreted as a restriction of its scope.
överensstämmer med tillämplig lagstiftning i ursprungsstaten, däri inbegripet direktivets bestämmelser.
As regards the genesis of Directive 89/552, the fourth recital in the preamble to that directive expressly refers to the adoption by the Council of Europe of the Convention on Transfrontier Television.
Vad begreppet TV-sändning" beträffar, kan definitionen i artikel 1 a i direktiv 89/552 inte tolkas på så sätt att den innefattar en begränsning av direktivets tillämpningsområde.
As is apparent from Article 3 thereof, that convention also applies to television programmes retransmitted by cable.
Denna argumentation kan inte vinna framgång mot bakgrund av systemet i direktiv 89/552 för uppdelning av skyldigheter mellan de medlemsstater varifrån sändningarna härrör och de mottagande medlemsstaterna.
According to the Commission, the system introduced by Article 22 of the 1987 decree constitutes a serious restriction on the retransmission in the French-speaking region of Belgium of television broadcasts from other Member States.
Vad gäller tillkomsten av direktiv 89/552 bör påpekas att fjärde övervägandet i detta innehåller en uttrycklig hänvisning till Europarådets antagande av Europakonventionen om television över gränserna.
Consequently, that system infringes Article 2(2) of Directive 89/552.
Av artikel 3 i konventionen framgår att denna är tillämplig även på TV-program som återutsänds via kabel.
The scope of Directive 89/552
Mottagarstatcn har inte rätt att utöva någon egen kontroll i detta avseende.
Consequently, the fact that cable distribution was not very widespread at the time when Directive 89/552 was adopted cannot be relied on in support of an argument that this activity is excluded from the scope of that directive.
Den omständigheten att kabel-TV ännu var en ovanlig företeelse vid den tidpunkt då direktiv 89/552 antogs innebär följaktligen inte att denna verksamhet skall uteslutas från direktivets tillämpningsområde.
The scope of the 1987 decree
Tillämpningsområdet för 1987 års dekret
The Belgian Government contends that Article 22(2) of the 1987 decree covers only the provision of services by cable operators established in the territory of the French Community.
Enligt den belgiska regeringen avser artikel 22.2 i 1987 års dekret uteslutande tjänster som tillhandahålls av kabeloperatörer etablerade på Franska gemenskapens område.
Consequently, the decree does not give rise to any restriction on the free movement of foreign broadcasts.
Dekretet innebär därför inte någon begränsning av den fria rörligheten för utländska sändningar.
The Belgian Government advances three arguments in that regard. First, as defined in Article 1(a) of Directive 89/552, the term «television broadcasting» clearly refers only to the initial broadcasting of television programmes.
Endast i fall som avses i artikel 2.2 andra meningen får en medlemsstat på de villkor som anges i denna bestämmelse undantagsvis inställa återutsändning av TV-sändningar.
Next, the term «retransmission» used in Article 2(2) of Directive 89/552 does not cover cable television broadcasts.
Om en medlemsstat anser att en annan medlemsstat har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet, kan den för övrigt väcka talan om fördragsbrott med stöd av artikel 170 i EG-fördraget eller uppfordra kommissionen att med stöd av artikel 169 i fördraget själv vidta åtgärder mot den medlemsstaten.
Lastly, the reason why cable television broadcasting was not covered by Directive 89/552 is that it was not yet very widespread at the time when the directive was adopted.
Därvid bör erinras om att domstolen i fast rättspraxis har funnit att en medlemsstat inte kan tillåta sig att ensidigt vidta tillrättaläggande åtgärder eller skyddsåtgärder som syftar till att undanröja en annan medlemsstats eventuella överträdelse av gemenskapsrättens regler.
According to the case-law of the Court of Justice, cable retransmission of foreign programmes constitutes a transfrontier service.
I detta hänseende bör erinras om domstolens rättspraxis, varav följer att återutsändning via kabel av utländska sändningar är en tjänst av gränsöverskridande karaktär.
As is apparent from the sixth, seventh and ninth recitals in the preamble to Directive 89/552, that directive is precisely aimed at eliminating restrictions on freedom to provide television broadcasting services arising from disparities between the laws of the Member States.
Av övervägandena i direktiv 89/552 framgår att detta direktiv just syftar till att avskaffa de hinder för friheten att tillhandahålla tjänster som följer av olikheterna i medlemsstaternas lagstiftning.
Consequently, that argument cannot be accepted.
Den belgiska regeringen kan följaktligen inte vinna framgång med detta argument.
The compatibility of Article 22 of the 1987 decree with Directive 89/552
Huruvida artikel 22 i 1987 års dekret är förenlig med direktiv 89/552
The ninth recital in the preamble to Directive 89/552 expressly refers to the disparities between the laws, regulations and administrative measures in Member States concerning the pursuit of activities as television broadcasters and cable operators, without drawing any distinction between primary and secondary television broadcasting.
Den belgiska regeringen har gjort gällande att det i artikel 10.1 andra meningen i Europakonventionen om skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter uttryckligen föreskrivs att det för programföretag, och därmed i än högre grad för kabel-TV-opcratörer, är möjligt att införa ett tvingande tillståndssystem.
The Belgian Government maintains that a television programme may circulate freely throughout the Community only if it complies with the applicable law of the originating State, including the provisions of the directive. It necessarily follows from that principle that the
Den belgiska regeringen har gjort gällande att en förutsättning för att ett TV-program skall kunna röra sig fritt inom hela gemenskapen är att det
to Article 10 of the Convention does not prevent such a system from being contrary to Community law.
Detta argument kan inte godtas.
receiving Member State must be able to verify whether foreign television broadcasters applying for authorization to retransmit their programmes in the territory of the French Community of Belgium comply with the law of the originating State.
Därav följer att en medlemsstat inte kan undandra sig denna förpliktelse i direktiv 89/552 genom att åberopa artikel 3b andra stycket i fördraget.
The argument concerning Article 128 of the EC Treaty
Bevarande av mångfalden inom medierna
Having regard to the system whereby Directive 89/552 divides obligations between the Member States from which programmes emanate and the Member States receiving them, those arguments cannot be accepted.
Även om ett tvingande tillståndssystem inom TV-sektorn inte strider mot artikel 10 i konventionen, är detta inte en omständighet som hindrar att ett sådant system strider mot gemenskapsrätten.
The Belgian Government maintains that the system introduced by the 1987 decree, which is intended to secure respect for certain cultural objectives, is justified, inasmuch as Directive 89/552, and in particular Articles 4 and 5, must be construed in the light of Article 128 of the Treaty, relating to culture, as inserted into the EC Treaty by the Treaty on European Union.
Andra anmärkningen: artikel 26 och artikel 26 b i 1987 års dekret
It is solely for the Member State from which television broadcasts emanate to monitor the application of the law of the originating Member State applying to such broadcasts and to ensure compliance with Directive 89/552, and the receiving Member State is not authorized to exercise its own control in that regard.
Den belgiska regeringen har framhållit att det system som infördes genom 1987 års dekret, vars syfte var att förverkliga vissa kulturella mål, är befogat, eftersom direktiv 89/552, särskilt artiklarna 4 och 5 i detta, skall tolkas mot bakgrund av bestämmelserna om kultur i artikel 128 i fördraget, vilken artikel införts i EG-fördraget genom Fördraget om Europeiska unionen.
It is true that, under Article 128(1) of the Treaty, the Community is to contribute to the flowering of the cultures of the Member States, while respecting their national and regional diversity and at the same time bringing the common cultural heritage to the fore, and that, under Article 128(4), it is to take cultural aspects into account in its action under other provisions of the Treaty.
Enligt kommissionen är det system som införts genom artiklarna 26 och 26 b i 1987 års dekret, vilket rör tillståndsgivning i fråga om programföretag i andra medlemsstater vid utsändning av reklaminslag och försäljningsprogram särskilt avsedda för TV-publiken inom Franska gemenskapen på bland annat det villkoret att programföretagen bidrar till att stödja TV-kanaler och tidningar inom Franska gemenskapen, ännu mer restriktivt än det allmänna systemet i artikel 22 i dekretet. Förstnämnda system skulle därför i ännu högre grad strida mot artikel 2.2 i direktiv 89/552.
Only in the circumstances provided for in the second sentence of Article 2(2) may the receiving Member State exceptionally suspend retransmission of televised broadcasts, on the conditions laid down by that provision.
Det är förvisso sant att gemenskapen enligt artikel 128.1 i fördraget skall bidra till kulturens utveckling i medlemsstaterna med respekt för dessas nationella och regionala mångfald samtidigt som den skall framhäva det gemensamma kulturarvet.
Moreover, if a Member State considers that another Member State has failed to fulfil its obligations under the directive, it may bring Treaty infringement proceedings under Article 170 of the EC Treaty or request the Commission itself to take action against that Member State under Article 169 of the Treaty.
Det är också sant att gemenskapen enligt punkt 4 skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i fördraget.
However, that article does not in any way authorize the receiving State, by way of derogation from the system established by Directive 89/552, to make programmes emanating from another Member State subject to further controls.
Det finns emellertid inte något i denna artikel som ger mottagarstaten befogenhet att med avvikelse från det system som införts genom direktiv 89/552 låta sändningar från en annan medlemsstat undergå förnyad kontroll.
It is settled case-law that a Member State cannot unilaterally adopt, on its own authority, corrective or protective measures designed to obviate any breach by another Member State of rules of Community law.
Det är tillräckligt att konstatera att det under alla omständigheter förhåller sig så, att denna rättspraxis inte ger en medlemsstat rätt att generellt utesluta möjligheten att tillhandahålla vissa tjänster genom operatörer som är etablerade i andra medlemsstater, eftersom motsatsen skulle betyda att den friheten att tillhandahålla tjänster avskaffades (se dom av den 16 december 1992 i målet mellan kommissionen och Belgien).
The argument concerning the principle of subsidiarity
Huruvida artikel 2.2 i direktiv 89/552 har åsidosatts inom Flamländska gemenskapen
The Belgian Government maintains that, according to the principle of subsidiarity laid down in the second paragraph of Article 3b of the EC Treaty, it is at liberty to intervene in cultural matters, provided that it does not fail to observe its obligations under Community law.
Den belgiska regeringen har gjort gällande att den med stöd av subsidiaritetsprincipen i artikel 3b andra stycket i EG-fördraget är fri att ingripa i kulturella frågor så länge den inte undandrar sig sina förpliktelser mot gemenskapen.
That argument cannot be accepted.
Tredje anmärkningen: artiklarna 3, 5 och 10 i dekretet av den 4 maj 1994
Member States are obliged to ensure freedom of reception and not to restrict the retransmission on their territory of television broadcasts from other Member States in the fields coordinated by that directive.
Den 4 maj 1994 antog Flamländska gemenskapen ett dekret om dels radio- och kabel-TV-nät jämte tillståndskraven för upprättande och brukande av
The fact that a compulsory authorization system applying to the television sector is not contrary
Medlemsstaterna är skyldiga att säkerställa fri mottagning utan att begränsa återutsändning inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater, såvitt avser de områden som har samordnats genom direktivet.
It follows that a Member State cannot evade that obligation under Directive 89/552 by relying on the second paragraph of Article 3b of the Treaty.
sådana nät, dels främjandet av sändning och produktion av TV-program (nedan kallat •dekretet av den 4 maj 1994").
The argument concerning the preservation of pluralism in the media government of another Member State; second, the broadcaster, as the original producer of the programmes, must be subject to control by that Member State and, third, the programmes must not compromise public policy, morality or law and order.
I enlighet med artikel 25 i direktiv 89/552 skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 3 oktober 1991 och genast informera kommissionen om detta.
Under Article 5(2) of the decree of 4 May 1994, it is for the Flemish Government to monitor compliance with those conditions and to authorize or refuse retransmission.
Då direktiv 89/552 inte har införlivats inom den fastställda fristen, skall talan bifallas även i den del som avser denna anmärkning.