natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Significant supply-side improvements, however, are beginning to pay off and GDP per head in all of these regions is now converging rapidly to wards the EU average.
Betydande förbättringar på utbudssidan börjar emellertid ge resultat och BNP per capita konvergerar snabbt mot EU-genomsnittet i alla dessa re gioner.
Two of the poorest regions, Castilla-la-Mancha (where GDP per head rose from 54'/2% of the EU average in 1986 to 66% in 1996) and Extremadura (where it rose from 44% to 55%), have recorded some of the highest growth rates in Spain.
Två av de fattigaste regionerna, Castilla-la-Mancha (där BNP per capita ökade från 54,5% av EU-genomsnittet 1986 till 66% 1996) och Extremadura (där den ökade från 44% till 55%), har registrerat några av de högsta tillväxttakterna i Spanien.
On the other hand, GDP per head in Murcia has re mained unchanged at 67% of the EU average and Southern regions, in general, remain heavily depend ent on agriculture.
Å andra sidan har BNP per capita i Murcia förblivit oförändrad på 67% av EU-genomsnittet och sydliga regioner är i allmänhet fortfarande mycket jordbruksberoende.
Although the situation has improved in the recent past, with the end of the drought in 1996 which helped increase production in the South by 13%, this is largely a short-term factor and major diversification and continued supply-side improvements are necessary to maintain the impetus to wards convergence.
Även om läget har förbättrats den senaste tiden i och med att torkan upphörde 1996, vilket bidrog till att öka produktionen i söder med 13%, är detta huvudsakligen en kortsiktig faktor och betydande diversifiering och fortsatta förbättringar på utbudssidan är nödvändiga för att bibehålla konvergenskraften.
1.1 The economy to the level in Greece and Portugal and the poorer re gions in Spain.
1.1 Ekonomin mellan 60% och 80% av EU-genomsnittet, jämförbart med nivån i Grekland, Portugal och de fattigare spanska regionerna.
The lagging regions in Italy have historically been hampered by a lack of infrastructure, but while the situation in this regard has improved in recent years, they remain heavily dependent on the public sector, which is subject to increasing con straints on expenditure.
De eftersläpande regionerna i Italien har historiskt hämmats av en brist på infrastruktur, men medan läget i detta avseende har förbättrats under senare år, är de fortfarande ensidigt beroende av den offentliga sektorn, som i ökande utsträckning har mött restriktioner på utgiftssidan.
As a result, GDP per head changed little relative to the EU average in the 10 years 1986 to 1996.
Som ett resultat av detta har BNP per capita ändrats lite i förhållande till EU-genomsnittet under 10-årsperioden 19861996.
A final point to note is that a few poor regions are in relatively prosperous parts of the EU.
En sista sak att notera är att ett fåtal fattiga regioner ligger i relativt rika delar av EU.
The reason for their low level of output and income lies, in general, in extensive restructuring and while modernisation of the industrial structure is, by definition, a common phenomenon, some regions are affected much more than others.
Anledningen till deras låga produktions- och inkomstnivå är i allmänhet om fattande strukturomvandling, och medan strukturomvandling, per definition, är ett allmänt fenomen, på verkas vissa regioner mycket mer än andra.
Restructuring, affecting coal mining in particular, is a key factor in the decline of South Yorkshire in the UK (GDP per head falling from 86% of the EU average in 1986 to 74% in 1996) and Hainaut on the French-Belgium border.
Strukturomvandling, särskilt i kolbrytning, är en nyck elfaktor bakom nedgången i södra Yorkshire i det Förenade Kungadömet (BNP per capita föll från 86% av EU-genomsnittet 1986 till 74% 1996) och Hainaut på den fransk-belgiska gränsen.
The effects of restructuring have been exacerbated by urban and social problems in Merseyside (its GDP per head down from 86% of the EU average to 73% over the period), while in Burgenland in Austria (72% of the EU average in 1996), they have been reinforced by the fact that it was cut off for several decades from much of its natural hinterland by Communist States.
Strukturomvandling ens effekter har förvärrats av storstads- och sociala problem i Merseyside (dess BNP per capita föll från 86% till 73% av EU-genomsnittet under perioden), medan de i Burgenland i Österrike (72% av EU-genomsnittet 1996) har förstärkts av att regionen un der flera decennier var avstängd från sitt naturliga uppland av de kommunistiska staterna.
The new Länder in Eastern Germany share many of the problems of the other poor regions of the EU, in cluding outmoded and inadequate infrastructure and uncompetitive firms.
De nya tyska förbundsstaterna delar många problem med EU:s andra fattigare regioner, inklusive omodern och otillräcklig infrastruktur och företag med dålig konkurrenskraft.
At the time of unification in 1991, GDP per head was around a third of the EU average and the new Länder were the poorest regions in the Union.
Vid tiden för återföreningen år 1991 var BNP per capita ungefär en tredjedel av EU-genomsnittet och de nya förbundsstaterna var unionens fattigaste regioner.
Major investment by the German Government served to increase output per head to around twothirds of the EU average in 1994.
Stora tyska statliga investe ringar ökade produktionen per capita till två tredjedelar av EU-genomsnittet år 1994.
A slowdown in growth since then has provoked fears that catchingup may now take much longer than originally ex pected.
En långsammare tillväxt därefter har väckt farhågor att upphinnandet nu kan ta mycket längre tid än man ursprungligen för väntade sig.
In both Finland and Sweden, GDP declined signifi cantly in the early 1990s.
I både Finland och Sverige föll BNP påtagligt i 1990talets början.
Changes in the economic environment, in particular the collapse of trade with the former Soviet Union in the case of Finland, exerted more pressure than labour market institutions were able to bear and the fall in output was amplified by a sharp reduction in employment.
Förändringar i den ekonomiska omgivningen, särskilt kollapsen av handeln med det forna Sovjetunionen i Finlands fall, utövade ett större tryck än arbetsmarknadens institutioner kunde bära och produktionsnedgången förstärktes av en kraftig sysselsättningsminskning.
Between 1989 and 1992, the decline in their relative level of income was unprecedented in the modern EU, GDP per head in Finland falling from 105% of the EU average to 87% and in Sweden, from 109% to 97%.
Mellan 1989 och 1992 var fallet i deras relativa BNP utan motstycke i det moderna EU. Finlands BNP per capita föll från 105% av EU-genomsnittet till 87% och Sveriges från 109% till 97%.
There is clear evidence that GDP per head, and therefore the output and income of poorer regions, is converging towards the EU average.
Det finns klara belägg för att BNP per capita, och där för produktion och inkomster i de fattigare regionerna konvergerar mot EU-genomsnittet.
Over the 10 years, 1986 to 1996, the level in regions with below average GDP per head typically increased by around 3 percentage points relative to the EU average.
Över tioårsperioden mellan 1986 och 1996 ökade nivån i regionerna med lägre än genomsnittlig BNP per capita typiskt med ungefär 3 procentenheter i förhållande till EU-genomsnittet.
Con vergence, moreover, seems to have been more pro nounced in the poorest regions, the 25 with the lowest GDP per head in 1986 narrowing the gap with the EU average by 5'/2 percentage points and the 10 lowest by 71/2 percentage points.
Konvergensen tycks dessutom ha varit mer uttalad i de fattigaste regionerna; de 25 med lägst BNP per capita 1986 krympte gapet gentemot EU-genomsnittet med 5,5 procentenheter och de 10 lägsta med 7,5 procentenheter.
In the four Cohesion countries taken together, the gap narrowed by around 10 percentage points over the period and projections for 1999 suggest a further narrowing of 2 percentage points.
I de fyra sammanhåll ningsländerna tagna tillsammans krympte gapet med ungefär 10 procentenheter över perioden och prognoser för 1999 pekar mot att gapet då krympt med ytterligare 2 procentenheter.
This rate of convergence is unusually rapid, both in historical and global terms.
Konvergenstakten är vanligtvis hög, både i historiska och globala termer.
A marked growth in trade as European economies have become more integrated has been a major stimulus, exports and imports between the Cohesion Four and the rest of the EU doubling in real terms between 1986 and 1996 and now amounting to over 100 billion ECU in both cases.
En påtaglig handelstillväxt i takt med att de europeiska länderna integrerats alltmer har varit en huvudstimulans; export-och importflöden mellan de fyra sammanhållningsländerna och resten av EU har fördubblats i reala termer mellan 1986 och 1996 och uppgår nu till över 100 miljarder ECU i bägge fallen.
Supply-side improvements in many of the weaker regions, a strengthening of their productive potential and a shift into higher valueadded sectors, with support from the Structural Funds, have also been important.
Förbättringar på utbudssidan i många av de svagare regionerna, en förbättring av deras produktionspotential och en förskjutning till sektorer med högre förädlingsvärde, med stöd från strukturfonder na, har också varit viktiga.
Although both countries have made a partial recovery — to just below the EU average in 1998 — the effects are still being felt in the poorer regions (GDP per head in Itä-Suomi in Finland, for example, is still only 75% of the EU average).
Fastän bägge länderna delvis har återhämtat sig — till just under EU-genomsnittet år 1998 — märks effekterna fortfarande i de fattigare regionerna (BNP per capita i Itä-Suomi i Finland är exempelvis bara 75% av EU-genomsnittet).
The Northern part of Sweden and the North and East of Finland are sparsely populated, economically fragile and peripheral (the distance from Kiruna in the North of Sweden to Malmö in the South being nearly twice that from Malmö to Brussels), the harsh climate combining with low pop ulation density to increase the cost of maintaining physical and social infrastructure.
Norra Sverige och de norra och östra delarna av Finland är glesbefolkade, ekonomiskt sårbara och periterà (avståndet från Kiruna i norra Sverige till Malmö i söder är nästan det dubbla avståndet från Malmö till Bryssel), och det kärva klimatet i kombination med den låga befolkningstätheten ökar kostnaderna för fysisk och social infrastruktur.
The mainstay of these regions is the public sector which makes them vulnerable in the present restrictive budgetary climate. mate.
Stöttepelaren i dessa regioner är den offentliga sektorn, vilket gör dem sårbara i det nuvarande restriktiva budgetklimatet.
The measurement of the quality of life
Att mäta livskvalitet
Significant disparities remain, however, and convergence remains a longterm process.
Betydande skillnader kvarstår dock, och konvergensen förblir en långsiktig process.
Nearly 20% of people in the EU still live in regions with output per head 25% or more below the EU average.
Nästan 20% av be folkningen i EU bor fortfarande i regioner med produktion per capita som är 25% eller ännu mer under EU-genomsnittet.
By comparison, just 2% of people in the US are in a similar position, and average disparities between States are less than half those between equivalent regions in the EUf;. At the same time, the longterm nature of convergence is underlined by the fact that, even in such a long-established economic union as the US, disparities between regions are still declining, the average dispersion in GDP per head between States falling by around 20% since the early 1960s7.
Som en jämförelse kan nämnas att endast 2% av befolkningen i USA befinner sig i en liknande situation, och de genomsnittliga skillnaderna mellan delstaterna är mindre än hälften så stora som mellan ekvivalenta regioner i EU.6 Samtidigt under stryks konvergensens långsiktiga karaktär av att skillnaderna, även i en så gammal union som USA, fortfarande minskar — den genomsnittliga spridningen i BNP per capita mellan delstaterna har minskat med omkring 20% sedan det tidiga 1960-talet.7
In addition, although GDP per head in most of the poorer regions is converging towards the EU average, the pace at which this happens varies and differ ent types of region have performed very differently.
På senare år har emellertid in tresset ökat för att utveckla alternativa indikatorer som mäter livskvalitet i en vidare mening än bara mängden av varor och tjänster som produceras och den inkomst detta ger upphov till.
Urban areas have generally performed well, despite serious economic and social problems in certain parts, as have regions with high concentrations of manufacturing and/or service activity, though there are exceptions, notably in those dependent on the public sector and those where there has been rationalisation of manufacturing.
Det har också uppfattats som angeläget att ta hänsyn till förbrukningen av icke förnyelsebara resurser, som fossila bränslen eller olika malmer, och nedsmutsningen av miljön orsakad av existerande produktionsmetoder och konsumtionsmönster, vilkas verkliga kostnader inte återspeglas i BNP som den mäts.
Rural areas, in particular, are vulnerable, especially those with heavy dependence on agriculture.
I synnerhet värderas produktionen på basis av marknadspriser som underskattar eller utelämnar kostnaderna för att återställa de re surser som förbrukas i produktionen (som regnskogarna i Amazonas), eller för att utveckla alternativ om resurserna inte kan återställas, och för att rena miljön efter nedsmutsning.
GDP, which is the statistical measure of total output of an economy and, therefore, of the income which it generates, is commonly used as an indicator of economic welfare.
Dessutom är det så att även om BNP per capita i de flesta av de fattigare regionerna konvergerar mot EU-genomsnittet, så varierar takten och olika typer av re gioner har åstadkommit mycket olika resultat.
In recent years, however, there has been growing interest in the development of alternative indicators that measure the quality of life in a broader sense than simply the amount of goods and services which are produced and the income associated with this.
Storstadsregioner har i allmänhet klarat sig bra, trots allvarliga ekonomiska och sociala problem i vissa delar, liksom regioner med hög koncentration på tillverkning och/eller tjänsteproduktion, även om det finns undantag.
Specifically, the aim has been to in corporate such elements as life expectancy, the quality of the environment and levels of literacy which determine the well-being of society as much as real income.
De tydligaste undantagen återfinns i regio ner som är beroende av offentlig sektor och där industrin rationaliserat.
New challenges lie ahead.
Nya utmaningar ligger framför oss.
Enlargement in the past has brought new problems for the Union, but also new opportunities and increased diversity.
Utvidgning har i det förflutna skapat nya problem för unionen, men också nya möjligheter och ökad mångfald.
The prospective enlargement to the East is no different in these re spects.
Den mot sedda östutvidgningen är inte annorlunda i dessa av seenden.
The changing global environment, moreover, with the intensification of competition that it brings, underlines the need for continued support for regions undergoing economic and social restructuring, so that they are able to take advantage of the new opportunities and new markets which are opening up and which are just as much part of global change.
Den föränderliga globala miljön med den intensifierade konkurrens den för med sig, understryker dessutom behovet av ett fortsatt stöd till regioner som genomgår ekonomisk och social strukturomvandling, så att de ska kunna dra nytta av de nya möjligheter och marknader som öppnas och som i minst samma utsträckning är en del av den globala förändringen. ringen.
This concern is closely related to the notion of sustainable development, which can be defined as the pursuit of a growth path which meets the needs and aspirations of the present generation without com promising those of future ones.
Detta är tätt förknippat med föreställningen om håll bar utveckling, som kan definieras som att man följer en tillväxtbana som möter den nuvarande generationens behov och önskemål utan att det görs avkall på framtida generationers möjligheter.
The concept of green accounting has been developed as a means of identifying such a development path by explicitly allowing for the costs of resource depletion, pollution and other externalities not reflected in market prices and of incorporating these into an extended system of national accounts.
Begreppet gröna räkenskaper har utvecklats som ett medel att identifiera en sådan tillväxtbana genom att explicit ta hänsyn till kostnaderna för uttömmandet av resurser, miljöförstöring och andra externaliteter som inte återspeglas i marknadspriser och att föra in sådana i ett utökat nationalräkenskapssystem.
This, however, raises a number of measurement problems, since it involves the assignment of monetary values to essentially in tangible elements, such as environmental degradation or the use of resources which cannot be replaced, except perhaps in the very long-term.
Detta ger emellertid upphov till ett antal mätproblem, eftersom det inbegriper att man åsätter väsentligen immateriella element, som miljöförstöring och användande av icke förnyelsebara resurser, monetära värden.
The fact that there is no fully objective way of doing this makes it difficult to get general agreement about the values to be assigned and even about the precise approach to be adopted to calculate them.
Det att det inte finns fullt objektiva sätt att göra detta gör det svårt att uppnå full enighet om dessa värden och även om hur de ska beräknas.
Accordingly, the adoption of a system of 'green' national ac counts by the EU and other countries is still some way off.
Därför ligger EU:s och andra länders antagande av 'gröna' rä kenskaper en bit in i framtiden.
Nevertheless, work is proceeding towards this ultimate objective, which is an essential corollary of shifting from the pursuit of growth per se as a
Icke desto mindre pågår arbete mot detta slutliga mål, som är en väsentlig följd av att man ändrar målsättningen från till växt i sig till ett mål om hållbar utveckling.
1.1 The economy major objective of policy to that of sustainable develop ment.
1.1 Ekonomin kenskaper), enligt vilket indikatorer och räkenskaper som mäter miljö-, naturresurs- eller energieffekter tas fram parallellt med de konventionella nationalräkenskaperna.
The EXTERNE programme is concerned with measuring the externalities involved in the use of energy and attempts to quantify the impact on health and ecosystems of emissions from various kinds of fuel and production pro cesses, in terms of the willingness to pay for their avoid ance.
Detta inbegriper att mäta miljöutgifter, upprätta naturresursräkenskaper, undersöka ekonomiska medel för att skydda miljön och förbättra tekniker för att värde ra skador och åsätta dem monetära värden.
The second programme is concerned with environmental and climate changes, examining indicators of the cost of damage and avoidance and ways of putting monetary values on such aspects as the loss of life and bio-diversity.
Målet är att erhålla hållbarhetsindikatorer från sådana räkenskaper.
In line with the undertakings given at the Rio Earth Sum mit (Agenda 21) to develop green accounting and sustainability indicators, the Commission has adopted a multidimensional indicator approach {satellite ac counts), under which indicators and accounts measuring environmental, resource or energy effects are produced alongside the conventional national income accounts.
hänger med energianvändande och eftersträvar att kvantifiera effekter på hälsa och ekosystem av utsläpp från olika slags bränslen och produktionsprocesser. Mätningarna skall göras med hjälp av betalningsviljan för att undvika effekterna.
This involves measuring environmental ex penditure, establishing natural resource accounts, ex amining economic instruments to help protect the environment and improving techniques of assessing damage and assigning monetary values to this. The aim is to derive indicators of sustainability from such ac counts.
Det andra programmet berör förändringar i miljö och klimat genom att undersöka in dikatorer på kostnader för skadorna och att undvika dem och sätt att placera monetära värden på sådana aspekter som förlust av liv och biologisk mångfald.
Environmental considerations are a key aspect of re gional policy, which needs to ensure that the develop ment path pursued is sustainable.
Miljöhänsyn spelar en nyckelroll i regionalpolitiken, som måste säkra att den bana som följs är uthållig.
In line with GECD recommendations, the plans formulated and the programmes implemented should be subject to environmental assessment, indicators of sustainable development need to be established at regional level and data on natural resources collected for each region.
Enligt OECD-rekommendationerna ska formulerade och ge nomförda planer utsättas för en miljöbedömning, indikatorer på hållbar utveckling upprättas på regional nivå och uppgifter om naturresurser samlas in i varje region.
The Commission has chosen a two-step approach to constructing satellite accounts of this kind.
Kommissionen har valt en tvåstegsmetod för att konstruera sådana satelliträkenskaper.
In line with the themes identified in the 5th Action Programme on the Environment, a set of 50100 physical indicators in 10 policy areas will be established which will provide a relatively complete description of the pressures on the environment from human activities.
I enlighet med de teman som identifierades i det Femte handlingsprogrammet för miljön kommer 50 till 100 fysiska indikatorer inom 10 politikområden att upprättas. Dessa skall ge en förhållandevis komplett beskrivning av påfrestningar på miljön av mänsklig aktivitet.
The number of indi cators selected is a compromise between the precision of measurement, which would require an even larger number, and the manageability of the system, which is facilitated if the number is smaller.
Det valda antalet indikatorer är en kompromiss mellan precision i mätningarna, som skulle kräva ett ännu större antal, och systemets hanterbarhet som underlättas av ett mindre antal.
The relevant indicators and the weights attached to them to construct a set of indices will be chosen on the basis of recommendations by a scientific advisory group.
De relevanta indikatorerna och de vikter de åsätts för att konstruera en uppsättning indexar ska väljas på basis av rekommendationer av en vetenskaplig rådgivande grupp.
Lack of data at regional level is a major problem in this regard.
Brist på regionala data är ett stort problem i detta avseende.
Moreover, there is often a mismatch between the areas affected by environmental problems and the administrative areas which form the basis of the NUTS classification and data collection.
Dessutom är det ofta dålig matchning mellan de områden som berörs av miljöproblem och de administrativa enheter som utgör grunden för NUTS-klassifikationen och datainsamlingen.
Aggregation, or disaggregation, to the appropriate level cannot, there fore, always be performed.
Aggregering, el ler disaggregering, till rätt nivå kan därför inte utföras.
To improve the situation, data would have to be collected for smaller areas, such as NUTS-3 regions, and then aggregated, where necessary, to the areas appropriate for environmental as sessment.
För att förbättra situationen skulle data behöva samlas in för mindre områden, som NUTS-3-regioner, och se dan, om nödvändigt, aggregeras till lämplig nivå för mi ljöbedömningar.
In Germany, for example, a number of local studies have been undertaken to measure water quality, land use and other aspects, and similar studies would need to be carried out right across the Union in order to establish a regional system of green accounts.
I Tyskland skulle exempelvis ett antal lokala studier ha genomförts för att mäta vattenkvalitet, landanvändning och andra aspekter, och liknande studier skulle behöva genomföras över hela unionen för att upprätta ett regionalt system av gröna räkenskaper.