natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 30 April the Court ruled that the dismissal of a transsexual for a reason related to a gender reassignment was precluded by Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, voca­tional training and promotion, and working conditions.1The Court took the view that the Directive was simply the expression, in the material field, of the principle of equality, which was one of the fundamental principles of Community law and was intended to ensure that there was no discrimination whatsoever on grounds of sex.
I en dom meddelad den 30 april1slog domstolen fast att uppsägning av en transsexuell person av en anledning förknippad med dennes könsbyte inte är förenlig med rådets direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor.
To tolerate such dis­crimination in respect of transsexuals would be tantamount to a failure to respect the dignity and freedom to which they were entitled and which the Court had a duty to safeguard.
Enligt domstolen ger direktivet inom sitt tillämpningsområde uttryck för en jämställdhetsprincip som är grundläggande för gemenskapsrätten.
Social legislation: health and safety of workers
Sociala rättigheter: arbetstagares hälsa och säkerhet
On 12 November the Court dismissed2in almost every respect the action brought by the United Kingdom for the annulment of Council Directive 93/104/EC concerning certain aspects of the organization of working time.3It held that the Council had been fully justified in using Article 118a of the Treaty as the legal basis for the Directive.
Förenade kungarikets talan om ogiltigförklaring av rådets direktiv 93/104/EG3om arbetstidens förläggning i vissa avseenden. Domstolen fann att rådet haft fog för att grunda direktivet på artikel 118a i fördraget.
In the first place, the existence of other, more general legal bases such as Articles 100 and 100a did not have the effect of restricting the scope of Article 118a.
Domstolen konstaterade först att förekomsten av mer generellt rättsligt stöd i exempelvis artiklarna 100 och 108a inte innebär att tillämpningsområdet för artikel 118a inskränks.
In the Court's opinion there was nothing in the wording of Article 118a to indicate that the concepts of 'working environment', 'safety' and 'health' as used in that context should be interpreted restrictively.
Domstolen konstaterade vidare att en analys av direktivets innehåll och syfte ger vid handen att det måste grundas på artikel 118a.
On the contrary, the wording militated in favour of a broad inter­pretation of the powers conferred upon the Council for the protection of the health and safety of workers.
Syftet med direktivet är, enligt domstolen, att genom arbetstidens förläggning påverka arbetstagares säkerhet och hälsa till det bättre.
Secondly, an examination of the Direc­tive's aim and content showed that Article 118a had to be used as the legal basis.
Alt av sådana skäl förlägga arbetstiden på visst sätt skall inte nödvändigtvis ses som en arbctsmarknadspolitisk åtgärd.
The Court took the view that the aim of the Directive was
Domstolen tillbakavisade
Case C-84/94 United Kingdom ν Council: Bull. 12-1996. OJ L 307, 13.12.1993; Bull.
Förenade kungariket mot rådet (Bull. 12-1996). EGT nr L 307.
Since the Council had found it necessary to improve the existing level of protection for the health and safety of workers and to harmonize conditions in this area while maintaining the improvements made, Community action was needed to lay down minimum requirements and thus achieve this objective.
När rådet väl konstaterat nödvändigheten av att förbättra skyddet för arbetstagares säkerhet och hälsa liksom av att, med bibehållande av uppnådda framsteg, harmonisera rådande förhållanden inom detta område, måste förverkligandet av denna målsättning genom minimiföreskrifter ske genom en åtgärd på gemenskapsnivå.
The Court held, however, that the Council had failed to explain why the second sentence of Article 5 of the Directive designated Sunday as a weekly rest day more closely connected with the health and safety of workers than any other day of the week. The Court therefore annulled the second sentence of Article 5, which it considered to be severable from the other provisions of the Directive.
Domstolen menade dock att rådet inte visat varför söndagen som vilodag (som förespråkat i direktivets artikel 5, stycke 2) skulle vara närmare förknippad med arbetstagares hälsa och säkerhet än någon annan veckodag och ogiltigförklarade följaktligen direktivets artikel 5, stycke 2, som domstolen funnit sig kunna behandla särskild från direktivets övriga stadganden.
On 30 April the Court provided an answer to the question of whether a Member State's failure to notify the Commission of technical regulations within the meaning of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations (—» point 112) rendered the national rules in question inapplicable, so that they had no legal effect for individuals.1The Court ruled that technical regulations which had not been notified were indeed inapplicable and that national courts must decline to apply such regulations.
I en dom av den 30 april1tog domstolen ställning till frågan huruvida en medlemsstats åsidosättande av förpliktelsen att underrätta kommissionen om tekniska föreskrifter (i den mening som avses i rådets direktiv 83/189/EEG (—¿punkt 112) om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter) med för att förordningen blir utan verkan på sådant sätt att den inte kan göras gällande mot enskilda.
Directive 83/189/EEC was not intended solely to lay down a procedure for the provision of information to the Commission but was also designed to protect the free movement of goods by means of preventive control.
Domstolen besvarade frågan jakande och tillade att den nationelle domaren skall vägra tillämpa en nationell teknisk föreskrift om vilken kommissionen inte erhållit i direktivet föreskriven underrättelse.
This justified a tem porary prohibition on implementing a regulation until the Commission and the Member States concerned had had sufficient time to examine it, suggest amendments or propose a harmonizing directive.
Enligt domstolen är syftet med direktiv 83/189/EEG inte endast att upprätta ett informationssystem för kommissionen utan även att genom en förebyggande kontroll slå vakt om den fria rörligheten för varor.
Case C-l94/94 CIA Security International 1.8.57.
Detta motiverar en förpliktelse att för en viss tid åsidosätta föreskriften i fråga.
DECISIONS BY THE COURT OF JUSTICE AND THE COURT OF FIRST INSTANCE
På så sätt ges kommissionen och de berörda länderna tid att analysera den nationella åtgärden och föreslå ändringar av denna eller antagandet av ett harmoniseringsdirektiv. seringsdirektiv.
Competition — State aid
Konkurrens — Statligt stöd
On 11 July the Court of First Instance annulled in its entirety a Commission decision granting an individual exemption, under Article 85(3) of the EC Treaty, to a restrictive agreement between undertak­ings.1In the annulled decision the Commission had exempted the stat­utes of the EBU (European Broadcasting Union/Eurovision System), an association of the main public television channels and Canal+, from the provisions of Article 85(1) of the Treaty, which prohibit any agreements with a restrictive effect on competition.
Förstainstansrätten ogiltigförklarade den 11 juli2kommissionens beslut att med stöd av EG-fördragets artikel 85.3, meddela ett enskilt undantag för ett konkurrensbegränsande avtal mellan företag.
The Court of First Instance annulled the decision essentially on the grounds that the Commission had not carried out a full, detailed and impartial examination of all the facts pertinent to the case. In particular, a reading of the decision showed that the Commission did not have sufficient evidence to con­clude that the restrictions on competition in the EBU's statutes were indispensable within the meaning of Article 85(3)(a).
Genom beslutet undantog kommissionen stadgarna för European Broadcasting Union/Eurovisionen (EBU), i vilken ingår de främsta offentliga televisionskanalerna samt Canal+, från det i fördragets artikel 85.1 stadgade förbudet mot konkurrensbegränsande överenskommelser.
X-2 would have been to commence proceedings against the Member State for its failure to fulfil its obligations.
Domstolen förklarade att varken en talan om ogiltigförklaring mot ett eventuellt beslut av kommissionen att inte väcka talan eller en passivitetstalan rörande samma beslut kan tas upp till prövning och framhöll atl den enda åtgärd kommissionen i detta fall hade kunnat företa på sökandens yrkande skulle ha varit att mot medlemsstaten inleda ett förfarande om konstaterande av fördragsbrott.
It thus held that the Commission's refusal to initiate proceedings under Article 93(2), which relates to State aid, should be treated in exactly the same way as a refusal to initiate proceedings for non-fulfilment of an obligation under Article 169 and that the Commission should enjoy the same discretionary powers in both cases.
Domstolen jämställde i och med detta helt kommissionens vägran att inleda ett förfarande i enlighet med EG-fördragets artikel 93.2, rörande statligt stöd, med vägran att inleda ett förfarande om konstaterande av för dragsbrott enligt EG-fördragets artikel 169, och tillerkände kommissionen samma skönsmässiga befogenheter i detta sammanhang.
On 11 July the Court handed down an important judgment clarifying both the concept of State aid within the meaning of Article 92 of the EEC Treaty and certain procedural questions relating to the pow­ers of national courts which have been asked to rule on State aid cases before the Commission has completed its examination of the government measures concerned.1As regards State aid, the Court found that the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking (in this case, the French Post Office) to its private-sector subsidiaries engaged in activities open to free competition could be regarded as aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return was less than that which would have been demanded under normal market conditions.
I en betydelsefull dom meddelad den 11 juli2gjorde domstolen vissa fortydliganden rörande såväl begreppet statligt stöd i artikel 92 i EG-fördraget som processuella spörsmål om de nationella domstolarnas befogenheter i mål om statligt stöd i vilka kommissionen ännu inte slutfört sin granskning av de statliga åtgärderna i fråga.
The Court also ruled that a national court was not required to declare that it lacked jurisdiction or to stay proceedings in cases where a matter had also been referred to the Commission but the latter had not yet decided whether the government measures in ques­tion constituted State aid.
Vad gäller begreppet statligt stöd slog domstolen fast att ett offentligt före tags (i förevarande fall La Poste i Frankrike) tillhandahållande av logistiskt och kom mersiellt stöd till privata dotterföretag vilka utövar en konkurrensutsatt verksamhet
The Court took the opportunity to redefine the Commission's powers in this area.
Domstolen tog tillfället i akt att tydliggöra kommissionens befogenheter på detta område.
Unlike the national courts, the Commission could not order the repayment of aid on the sole grounds that it had not been notified in accordance with Article 93.
Till skillnad från de nationella domstolarna får kommissionen inte beordra återbetalning av stöd endast där för att kommissionen inte, såsom föreskrivet i fördragets artikel 93, underrättats om stödet.
Before adopting a decision find­ing aid compatible or incompatible with the common market, the Com­mission could only enjoin the Member State concerned to suspend forth­with the payment of aid and to provide the Commission with all the information needed for an assessment of the aid's compatibility.
Innan kommissionen genom beslut avgjort huruvida stödet är förenligt med den gemensamma marknaden kan den endast uppmana medlemsstaten i fråga att omedelbart upphöra med utbetalningen av stödet och att tillhandahålla kommissionen alla upplysningar som behövs för kommissionens bedömning.
It was only if a Member State failed, despite the Commission's injunction, to provide the information requested that the latter had the power to ter­minate the procedure, take a decision finding the aid compatible or incompatible with the common market on the basis of the facts at its disposal and, where appropriate, order the aid to be recovered.
Endast om medlemsstaten trots kommissionens uppmaning underlåter att tillhandahålla de begärda upplysning arna kan kommissionen besluta att avbryta förfarandet, med ledning av föreliggande utredning fatta beslut om åtgärdens förenlighet med den gemensamma marknaden och, i förekommande fall, begära att redan utgivet stöd återbetalas.
Case C-180/96R, United Kingdom ν Commission: Bull.
Mål C-180/96 R. Förenade kungariket mot kommissionen, domstolens beslut av den 12 juli (Bull. 10-1996. punkt 1.8.14). Mål T-76/96 R. The National Farmers' Union m.fl. mot kommissionen (Bull. 10-1996. punkt 1.8.14).
Common commercial policy — External relations
Gemensam handelspolitik — Yttre förbindelser
On 19 March the Court annulled a Council decision giving only Member States the right to vote within the Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO) for the adoption of an agree­ment to encourage sea-fishing vessels to comply with international con­servation and management measures.1Both the individual Member States and the Community itself are members of the FAO.
Domstolen ogiltigförklarade den 19 mars' rådets beslut enligt vilket endast medlemsstater tillerkändes rösträtt inom Förenta nationernas organisation för livsmedel och jordbruk (FAO) vid slutandet av ett avtal vilket syftar till att främja havs fiskefartygs iakttagande av internationella åtgärder för fiskbeståndets bevarande och vård.
In 1991, to resolve problems relating to the allocation of competence between the Community and the Member States within the FAO, the Council and the Commission concluded an arrangement introducing a procedure for coordination between the institutions and providing that the right to vote could be exercised either by the Commission or by the Member States, depending on whether or not most of the questions raised fell within the exclusive competence of the Community.
Gemenskapen är medlem av FAO jämsides medlemsstaterna. För att lösa behörighetskonflikter inom FAO mellan gemenskapen och medlemsstaterna träffade rådet och kommissionen 1991 en "uppgörelse" genom vilken inrättades ett samord ningsförfarande institutionerna emellan och beslutades att rösträtten skall utövas antingen av kommissionen eller av medlemsstaterna beroende på, om huvuddelen av de dryftade frågorna hör under kommissionens exklusiva behörighet eller ej.
Whereas the Com­mission felt that adoption of the draft agreement fell primarily within the Community's competence, the Permanent Representatives Committee maintained that it was for the Member States and only the Member States to vote and the Council adopted a decision endorsing this approach.
Till skillnad från kommissionen, som ansåg att godkännandet av avtalsförslaget i allt väsentligt hörde under gemenskapens behörighet, slog de ständiga representanternas kommitté (Coreper) fast att rösträtten tillkom medlemsländerna ensamma, vilket rådet genom beslut bekräftat.
The Commission then applied for the annulment of the Coun­cil decision.
Kommissionen väckte då talan om ogiltigförklaring av rådets beslut.
The Council argued that its decision on the vote had simply confirmed the decision reached by the Permanent Representatives Com­mittee and that consequently the Commission should have contested the Committee's decision.
Inför domstolen har rådet gjort gällande att dess beslut endast inneburit en bekräftelse av Corepers beslut, varför kommissionen rätteligen borde ha angripit detta sistnämnda.
The Court rejected this argument, pointing out that the Committee's function was to prepare the ground for the Coun­cil's deliberations and to carry out the tasks entrusted to it by the Coun­cil.
Domstolen förkastade detta argument och erinrade om att Coreper har till uppgift att förbereda rådets arbete samt att verkställa de uppdrag som den anförtros av rådet.
It was not an institution invested with its own powers.
Coreper är således inte en institution med egna befogenheter.
Case C-25/94 Commission ν Council: Bull.
Mal C-25/94. kommissionen mot rådet (Bull. 4-1996. punkt 1.8.24).
Council decision was therefore abovementioned annulled.
Domstolen förklarade följaktligen rådets beslut för ogiltigt.
On 30 April the Court dismissed the action1brought by the Netherlands for annulment of Council Decision 93/731/EC, the code of conduct concerning public access to Council and Commission documents and Article 22 of the Council's Rules of Procedure concerning the same subject.2The Court pointed out that it was to bring themselves into line with the trend towards openness and to comply with the right of access to information (a right consistent with the democratic nature of the institutions) that the Council and the Commission had decided to amend their Rules of Procedure, which until then had been based essentially on the need for confidentiality.
Den 30 april ' ogillade domstolen Nederländernas talan riktad mot uppförandekodexen om allmänhetens tillgång till rådets och kommissionens handlingar, särskilt rådets beslut 93/731/EG, och artikel 22 i rådets arbetsordning om samma fråga2.
Until such time as the Community adopted general rules governing the public's right of access to documents held by its institutions, those institutions had to take measures to process requests for information on the strength of their own powers of internal organization.
Domstolen erinrade om att det var för att anpassa sig till utvecklingen rörande insyn och den rätt till information som är förbunden med institutionemas demokratiska natur som dessa ansett sig böra ändra reglerna för den interna organisationen som ditintills huvudsakligen byggt på sekretess.
It rejected the arguments put forward by Parliament, which had no reason to involve itself in the exercise of powers specific to the other institutions.
Europaparlamentets argument förkastades då parlamentet inte äger delta i utövandet av de befogenheter som tillkommer andra institutioner.
The Court deemed the application inadmissible in that it was directed against the code of conduct, an act which was the expression of purely voluntary coordination and was not intended to 'have legal effects'.
Domstolen fann slutligen att ansökan inte kunde tas upp till prövning för såvitt den var riktad mot "uppförandekodexen" vilken betecknades som en handling genom vilken endast ges uttryck för en frivillig samordning och som inte är avsedd att äga rättslig verkan.
On 19 June the Court of First Instance issued an Order calling on the Commission to provide a detailed and specific statement of the reasons why it considers that certain internal documents cannot be made available to the parties to proceedings.3The case in question related to the special procedure governing applications lodged against acts adopted by the institutions in the areas covered by the ECSC Treaty.
I ett beslut av den 19 juni3begärde förstainstansrätten att kommissionen utförligt och konkret anger varför den anser att vissa interna dokument inte kan del ges parterna i målet.
Under this procedure, which is laid down in Article 23 of the (ECSC) Statute of the Court, the institution whose act is contested must forward to the Court all the evidence relating to the case before it.
Saken rörde det särskilda förfarande som tillämpas vid talan mot åtgärder vidtagna av institutionerna inom ramen för EKSG-fördraget.
The Court held that any evidence provided pursuant to the said Article 23 should, in principle, be made available to all parties to the proceedings and that the Commis­sion could not therefore oppose the release of its internal documents to the applicants without good reason.
Enligt förfarandet, som regleras i artikel 23 i domstolens EKSG-stadga, skall det organ vars åtgärd är ifrågasatt delge domstolen alla handlingar rörande den anhängiga saken.
Case C-58/94 Netherlands ν Council: Bull.
Mål C-58/94, Nederländerna mot rådet (Bull. 7/81996. punkt 1.8.55). EGT nr L 304. 10.12.1993. EGT nr L 340.
To assess the risk of such damage the Court had to resolve a conflict between the principle of effective admin­istrative action, on the one hand, and that of judicial supervision of administrative acts, on the other, subject to the rights of the defence and the adversarial nature of the proceedings.
För att kunna uppskatta risken för sådan skada måste domstolen göra en avvägning mellan ä ena sidan principen om förvaltningens effektivitet och, å andra sidan, principen om den rättsliga prövningen av administrativa åtgärder med iakttagande av försvarets rättigheter liksom av förfarandets kontradiktoriska karaktär.
In this particular case the Court of First Instance found that it had insufficient information to resolve the conflict, as the Commission had not given reasons as to why, by way of exception, it should be freed from its obligation to make available all the evidence on the case, including internal documents.
I förevarande fall ansåg sig domstolen sakna tillräckliga upplysningar för att kunna göra en sådan avvägning, eftersom kommissionen inte angivit varför det skulle finnas anledning att undantagsvis befria den från skyldigheten att medge offentliggörandet av alla handlingar, interna handlingar inbegripna. Följaktligen har domstolen begärt att kommissionen utförligt skall motivera sin vägran att offentliggöra de interna dokument som före kommer i målet.
Council Directive 94/43/EC of
Den 18 juni' ogiltigförklarade domstolen rådets direktiv294/43/EG av den 27 juli 1994 om fastställande av bilaga VI till direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden.
27 July 1994 establishing Annex VI to Directive 91/414/EEC concerning the placing of plant protection products on the market.2The Directive annulled laid down implementing provisions which, without going beyond the prescribed framework, were incomplete in one respect as regards observance of the principles defined by the basic Directive.
Domstolen har sålunda undanröjt ett tillämpningsdirektiv som, utan att gå utöver ramen för den föreskrivna tillämpningen, är bristfälligt på en av de punkter som rör de i huvuddirektivet fastslagna principerna.
The Court reaffirmed its earlier rulings whereby it had consistently held that the Council could adopt a general directive in accordance with the pro­cedure laid down by the Treaty whilst adopting implementing measures under a shorter procedure, without consulting Parliament.
Domstolen bekräftade praxis enligt vilken rådet kan anta ett generellt direktiv enligt det förfarande som anges i fördraget och däri föreskriva regler om meddelande av verkställighetsföreskrifter enligt ett förenklat förfarande utan Europaparlamentets medverkan.
But imple­menting directives must respect the provisions enacted in the basic Direc­tive.
Verkställighelsdirektivet måste dock stå i överensstämmelse med kraven i huvuddirektivet.
In this particular case the basic Directive (Directive 91/414/EEC) was intended not only to improve agricultural production by the use of plant protection products but also to protect the environment in general and groundwater in particular.
I förevarande fall noterade domstolen att huvuddirektivet, direktiv 91/414/EEG, syftar inte endast till att främja jordbruket genom användning av växtskyddsmedel utan även till att skydda miljön i allmänhet och grundvattnet i synnerhet.
The basic Directive thus stipulated that authorization of the products in question was conditional on compliance with the requirements for the protection of groundwater.
Följaktligen föreskrivs i huvuddirektivet att godkännandet av ifrågavarande medel måste ske med iakttagande av de krav som föranleds av skyddet för grund vattnet.