natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'The criterion on the convergence of interest rates ... shall mean that, observed over a period of one year before the examination, a Member State has had an average nominal longterm interest rate that does not exceed by more than 2 percentage points that of, at most, the three bestperforming Member States in terms of price stability.
"Kriteriet om konvergens i räntesatserna ... innebär att en medlemsstat under en tid av ett år före granskningen skall ha haft en genomsnittlig långfristig nominell räntesats som inte med mer än två procentenheter överstiger motsvarande räntesats i de, högst tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten ifråga om prisstabilitet.
Interest rates shall be measured on the basis of longterm government bonds or comparable securities, taking into account differences in national definitions'.
Räntesatserna skall beräknas på grundval av långfristiga statsobligationer eller jämförbara värdepapper, med beaktande av skillnader i nationella definitioner. "
Longterm interest rates can also be seen as forward-looking indicators, which reflect the financial markets' assessment of underlying economic conditions and cannot be directly influenced by national authorities.
Långfristiga räntor kan även ses som framåtblickande indikatorer som avspeglar finansmarknadernas bedömning av de bakomliggande ekonomiska förhållandena och nationella myndigheter kan inte direkt påverka dem.
The level of the longterm interest rate is a function of the underlying real rate, the expected inflation rate, and risk premia (related mainly to default on repayment of debt, expected exchange rate movements and uncertainty attached to inflation rate and exchange rate expectations).
Den långfristiga räntenivån är en funktion av realräntan, den förväntade inflationen samt riskpremier (som i huvudsak samman hänger med bristande skuldåterbetalningsförmåga, förväntade växelkursrörelser och osäkerhet om inflations- och växelkursförväntningar).
With liberalised capital markets in the Community, real longterm interest rates would tend to equalise across the Member States.
Med avreglerade kapitalmarknader inom gemenskapen bör med lemsstaternas långfristiga reala räntor visa en tendens att utjämnas.
Therefore, differentials between the corresponding nominal rates mainly reflect how financial markets assess the prospects — in terms of inflation, soundness of public finances and
Skillnader mellan motsvarande nominella räntor avspeglar därför
exchange rate stability — of each Member State relative to the others (').
huvudsakligen finansmarknadernas bedömning av varje medlemsstats utsikter — vad gäller inflation, sunda offentliga finanser och växelkursstabilitet — i förhållande till de övrigas (').
Thus, for each Member State, fulfilment of the interest rate criterion is evidence of the Treaty's requirement that nominal convergence and exchange rate stability have been achieved on a durable basis.
För varje medlemsstat utgör sålunda uppfyllandet av räntekriteriet ett bevis för att varaktig nominell konvergens och växelkursstabilitet i enlighet med fördragets krav har uppnåtts.
Interest rate developments in the Member States cannot be assessed with out reference to developments outside of the Community.
Ränteutvecklingen i medlemsstaterna kan inte bedömas utan att beröra utvecklingen utanför gemenskapen.
In recent years, the absence of significant inflationär)' pressures has led to generally stable monetar}' conditions in the larger industrialised economies.
Under de senaste åren har avsaknaden av ett påtagligt inflationstryck medfört allmänt stabila monetära förhållanden i de större industriländerna.
In the United States, the inflation rate has remained below 3.3% since end-1994, despite emerging capacity constraints and a tightening labour market.
I USA har inflationen legat kvar under 3,3 % sedan slutet av 1994, trots tecken på kapacitetsbegränsningar och ansträngd arbetsmarknad.
Since 1994, the US federal reserve has increased its federal funds target rate by only 75 basis points to 5.5%.
Sedan 1994 har US Federal Reserve höjt sin styrränta ("federal-funds target rate") med endast 75 baspunkter till 5,5 %.
The low inflation environment, reinforced by the prospect of medium-term budgetary consolidation and flexible supply-side conditions, has boosted the US bond market.
Låginflationsmiljön, förstärkt av utsikterna till medelfristig budgetbalans samt flexibla utbudsförhållanden, har lett till en kraftig kursuppgång på den amerikanska obligationsmarknaden.
Bond yields (-), which had risen by more than 2 percentage points in 1994, have followed a generally declining trend since end-1994, except in the first half of 1996 when yields rose temporarily amid (unfulfilled) market expectations of a monetai"}· tightening.
Obligationsräntorna (2), som under 1994 steg med mer än 2 procentenheter, har sedan slutet av 1994 trendmässigt sjunkit, utom under första halvåret 1996 då obligationsräntorna tillfälligt steg till följd av (ouppfyllda) marknadsförväntningar om en stramare penningpolitik.
The yield on the benchmark 10-year bond has declined from about 7.8% at end-1994 to 5.6% in Februar}' 1998, more recently helped by heavy capital inflows due to the financial disturbances in Asia.
Avkastningen på den 10-åriga referensobligationen ("benchmark 10year bond") har fallit från omkring 7,8 % vid slutet av 1994 till 5,6 % i februari 1998, under senare tid befrämjat av kraftiga kapitalinflöden orsakade av störningarna på de asiatiska finansmarknaderna.
In Japan, the weakness of the economy has restrained the inflation rate to below 1 % during most of the 1994-97 period and has required a growth-supportive monetary policy.
I Japan har den svaga ekonomiska utvecklingen hållit nere inflationen under 1 % under större delen av perioden 1994—1997 och har gjort det nödvändigt att föra en tillväxtfrämjande penningpolitik. Det officiella
(') Differentials will also reflect differences in tax treatment and market liquidity. ('') Unless otherwise stated, all yields discussed in this section are monthly averages.
(') Skiljaktighetenia avspeglar även skillnader i skattemässig behandling och marknadslikviditet. ('-') Om inget ammat anges, avser alla avkastningsmått som diskuteras i denna avdelning månadsge nomsnitt.
For the Community countries, harmonised series (as described in the box) have been used.
För gemenskapsländema har harmoniserade serier använts (se beskrivningen i faktarutan).
For non-Community coun tries, the yield on the benchmark 10-year government bond has been used.
För länder litanior gemenskapen har avkastningen på den 10-åriga referensstatsobligationen använts.
historic low of 0.5% since September 1995.
diskontot har legat på den historiskt låga nivån 0,5 % sedan september 1995.
Japanese bond yields have also fallen to historic lows since late 1997.
De japanska obligationsräntorna har också fallit till historiskt låga nivåer sedan slutet av 1997. Avkastningen på den tioåriga referensobligationen var 1,8 % i februari 1998.
Within the Community, the German inflation rate has been below 2% for most of the period since end-1994 (!).
Inom gemenskapen har den tyska inflationen under större delen av perioden sedan slutet av 1994 legat under 2 % (').
The increase in the Bundesbank's repo rate by 30 basis points to 3.3% in October 1997 was the first change in official rates since mid-1996 and the first increase since 1992.
Bundesbanks höjning av reporäntan med 30 baspunkter till 3,3 % i oktober 1997 utgjorde den första ändringen av en officiell räntesats sedan mitten av 1996 och den första räntehöjningen sedan 1992.
With inflation subdued and budgetar}· consolidation proceeding, German bond yields have moved broadly in phase with the corresponding US yields.
I ett läge med dämpad inflationstakt och fortsatt budgetkonsolidering har utvecklingen av de tyska obligationsräntorna i stort sett legat i linje med de motsvarande amerikanska obligationsräntorna.
However, the differential between German and US yields switched from positive to negative in April 1996 as cyclical conditions in the US economy remained relatively favourable.
Räntedifferensen mellan tyska och amerikanska obligationer gick emellertid i april 1996 över från att ha varit positiv till att bli negativ beroende på att den amerikanska konjunkturen fortsatte att vara tämligen gynnsam.
Having risen from 5.8 to 7.5% between January 1994 and Januar}' 1995, the yield on the German benchmark 10vear bond declined to 5.0% in February 1998.
Avkastningen på den tyska 10-åriga referensobligationen sjönk till 5,0 % i februari 1998 efter att mellan januari 1994 och januari 1995 ha stigit från 5,8 % till 7,5 %.
In the rest of the Community, inflation rates have also been generally low and decelerating since end-1994.
I resten av gemenskapen har inflationsnivåerna även varit allmänt låga och fallande sedan slutet av 1994.
The basic stance of monetary policy has been similar among the Member States, although the trend in shortterm interest rates has been more varied.
Den grundläggande inriktningen av penningpolitiken har varit likartad i medlemsstaterna, även om trenden i fråga om de kortfristiga räntorna varit mer varierande.
In the group of countries comprising Belgium/Luxembourg, Denmark, France and Austria, the stance of monetar}' policy has corresponded closely to that of Germany.
I gruppen av länder bestående av Belgien/Luxemburg, Danmark, Frankrike och Österrike har penningpolitikens inriktning nära följt den i Tyskland.
Money market rates in these countries are now at very similar levels.
Penningmarknadsräntorna i dessa länder ligger nu mycket nära varandra.
In Spain, Italy and Portugal, a decline in inflation rates allowed a gradual reduction of official interest rates from end-1994 but money market rates in these countries remain relatively high, although to different degrees.
I Spanien, Italien och Portugal möjliggjorde en ned gång i inflationen en gradvis sänkning av de officiella räntesatserna från och med slutet av 1994, men penningmarknadsräntorna i de här länderna fortsatte att ligga på en relativt hög nivå, om än i varierande grad.
There were increases in official interest rates in Ireland and in the Netherlands early in 1997, and in Finland in September 1997, as pre-emptive responses to possible inflation pressures.
Höjningar av officiella räntor noterades på Irland, i Nederländerna i början av 1997 och i Finland i september 1997, i syfte att förebygga ett eventuellt ökat inflationstryck.
Within this group, money market rates vary widely, with the rates in the Netherlands among the lowest in the Community and rates in Ireland among the highest.
Inom denna grupp av länder varierar penningmarknadsräntorna påtagligt.
In the United Kingdom money market rates are far above the lowest rates, as monetary policy was tightened on a sustained basis in 1997 in an effort to moderate domestic demand pressures and to bring the inflation rate back to the official target.
Nederländerna har bland de lägsta räntorna i gemenskapen medan de irländska rän-
Since end-1994, longterm interest rates in the Community have converged downward as shown in Graph 6.1.
Sedan slutet av 1994 har de långfristiga räntorna i gemenskapen kon vergerat mot en lägre nivå, vilket åskådliggörs i diagram 6.1.
The favourable evolution is attributable to developments in corresponding US rates, and the combination of moderate inflationary pressures and sustained progress in budgetary consolidation.
Den gynnsamma utvecklingen förklaras av utvecklingen av de amerikanska obligationsräntorna samt kombinationen av måttligt inflationstryck och varaktiga framsteg i konsolideringen av de offentliga finanserna.
A high degree of exchange rate stability ('), particularly among the ERM currencies, has also been a contributory factor.
En betydande växelkursstabilitet ('), särskilt bland ERM-valutorna, har också utgjort en bidragande faktor.
The Community average longterm interest rate (H) has fallen by about 390 basis points from 9.2% in January 1995 to 5.3% in February 1998, with a more pronounced decline in those countries with relatively high interest rates at the beginning of the period.
Den genomsnitt liga långfristiga räntan i gemenskapen (r > ) har sjunkit med cirka 390 baspunkter från 9,2 % i januari 1995 till 5,3 % i februari 1998, med en kraftigare nedgång i de länder som hade ett relativt högt ränteläge i början av perioden.
Germany, France and the Netherlands have enjoyed the lowest longterm interest rates during most of the period.
Tyskland, Frankrike och Nederländerna har under större delen av perioden haft de lägsta långfristiga räntorna.
Belgium, Luxembourg, and Austria have had rates consistently within 1 percentage point of the lowest rate in the Community.
I Belgien, Luxemburg och Österrike har räntorna hela tiden legat högst en procentenhet från den lägsta långfristiga räntan i gemenskapen.
By February 1998, the rates in these six Member States were clustered within a range of only 15 basis points.
I februari 1998 låg räntorna i dessa sex medlemsstater samlade inom ett intervall på endast 15 baspunkter.
Outside of this group, Denmark and Ireland have experienced moderately higher longterm interest rates.
Utanför denna ländergrupp har Danmark och Irland haft något högre långfristiga räntor.
In Finland, longterm interest rates were quite high until 1995 but since then have converged sharply toward the lowest levels.
I Finland var den lång fristiga räntan tämligen hög fram till 1995 men har därefter kraftigt konvergerat mot de lägsta nivåerna i gemenskapen.
In Portugal, Spain, Italy and Sweden, longterm interest rates were also higher but have converged lower since 1995.
Också i Portugal, Spanien, Italien och Sverige var de långfristiga räntorna högre men har sedan 1995 konvergerat nedåt.
The rates in these latter Member States peaked in March-April 1995 but since then have declined by 800 basis points in Italy, 710 basis points in Spain, 690 basis points in Portugal, and 590 basis points in Sweden.
Räntesatserna i de sistnämnda medlemsstaterna nådde en topp i mars-april 1995 men har därefter sjunkit med 800 baspunkter i Italien, 710 baspunkter i Spanien, 690 baspunkter i Portugal och 590 baspunkter i Sverige.
In the United Kingdom the decline in longterm interest rates has been notably smaller than in other higher-yielding Member States.
I Förenade kungariket har nedgången i den långfristiga räntan varit betydligt lägre än
(See the box for details on the national interest rates.)
(Se faktarutan för ytterligare uppgifter om nationella räntenivåer.)
Nominal long­term interest rates
Nominella långfristiga räntesatser
Graph 6.1 (continued)
Diagram 6.1 fortsättning
Long­term interest rates
Långfristiga räntor
For the assessment of the criterion on the convergence of interest rates the yield on benchmark 10-year bonds has been used ("); details about the interest rates used for the Member States are given in the box.
För bedömningen av uppfyllandet av kriteriet om konvergens i rän tesatserna har som referens använts avkastningen på 10-åriga statsobligationer eller jämförbara värdepapper ('"'); närmare uppgifter om de räntesatser som använts för medlemsstaterna anges i faktarutan.
The longterm interest rates are averaged over periods of 12 months.
Den långfristiga nominella räntesatsen har beräknats som ett tolvmånaders genomsnitt.
The reference value is calculated from the simple average of the average longterm interest rates of the three bestperforming Member States in terms of price stability (7) plus 2 percentage points.
Referensvärdet beräknas utifrån det aritmetiska genom snittet av de genomsnittliga nominella långfristiga räntesatserna i de tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet plus två procentenheter.
As explained in Chapter 3, the three bestperforming Member States in terms of price stability are selected using the harmonised indices of consumer prices; average inflation rates based on the HICPs can only be calculated from December 1996 and are not available beyond January 1998, and so the reference value for longterm interest rates can only be derived on a consistent basis for this same period, even though interest rate data are available before December 1996 and already for February 1998.
Som förklarats i kapitel 3 utväljs de tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet (7) på grundval av de harmoniserade indexen för konsumentpriser (HIKP). De genomsnittliga inflationstalen grundade på HIKP-indexen kan endast beräknas från och med december 1996 och finns endast tillgängliga fram till och med januari 1998, vilket innebär att referensvärdet för de långfristiga räntesatserna endast kan tas fram på ett enhetligt sätt för denna nämnda period, även om uppgifter om rän tesatser finns tillgängliga för perioden före december 1996 och redan för februari 1998.
Average longterm interest rates for the 12-month period from Februar}' 1997 to January 1998 are shown in the final column of Table 6.1.
De genomsnittliga långfristiga räntesatserna för 12-månadersperioden från och med februari 1997 till och med januari 1998 anges i den sista kolumnen i tabell 6.1.
The reference value (derived from the average interest rates in France, Ireland and Austria, the three bestperforming Member States in terms of price stability) (8) was 7.8%.
Referensvärdet (som beräknats utifrån genom-
(") Data for Greece are not fully comparable. (7) It should be noted that the bestperforming Member States in terms of price stability do not neces sarily have the lowest interest rates. (") See Chapter 3.
(") Uppgifterna för Grekland är inte fullt jämförbara. (') Det bör noteras att de medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet inte nödvändigtvis har de de lägsta räntesatserna.
The reference value has tended to decline since December 1996, when it was 9.1% (see Graph 6.2).
Referensvärdet har visat en nedåtgående trend sedan december 1996, då det uppgick till 9,1 % (se diagram 6.2).
As well as the general downward trend in longterm interest rates, changes in the constituents of the three bestperforming Member States in terms of price stability also affect the refer ence value and caused shifts in its level in October and December 1997.
Utöver den allmänna nedåt gående trenden för de långfristiga räntesatserna, påverkas referensvärdet även av sammansättningen av den grupp av tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten vad gäller prisstabilitet, vilket orsakade förändringar i referensvärdets nivå i oktober och november 1997.
Thirteen Member States have had average longterm interest rates below the reference value ever since December 1996, which represents an additional indicator of sustainability.
I tretton medlemsstater har de långfristiga räntesatserna ända sedan december 1996 legat under referensvärdet, vilket är ett ytterligare tecken på varaktighet.
In particular, the pronounced narrowing during 1996 in interest rate differentials for Spain, Portugal and Sweden ensured that these countries already respected the reference value by December 1996.
I synnerhet de kraftigt minskande räntedifferenserna för Spanien, Portugal och Sverige säkerställde att räntorna i dessa länder redan i december 1996 låg under referensvärdet.
The average longterm interest rate for Italy fell below the reference value from February 1997 onwards.
Den genomsnittliga långfristiga räntesatsen för Italien har från och med februari 1997 understigit referensvärdet.
In Greece the average longterm interest rate has exceeded the reference value throughout the period since December 1996, but the difference has narrowed substantially.
I Grekland har den genomsnittliga långfristiga räntesatsen överstigit referensvärdet under hela perioden sedan december 1996 även om räntegapet har minskat betydligt.
Data for the interest rate convergence criterion
Faktaruta: Underlag för kriteriet om konvergens i räntesatserna
The fourth indent of Article 109j(l) of the Treaty requires that the durability of nominal convergence and exchange rate stability in Member States should be assessed by reference to longterm interest rates.
I artikel 109J.1 fjärde strecksatsen i fördraget föreskrivs att varaktigheten i medlemsstaternas nominella konvergens och växelkursstabilitet skall granskas med hänvisning till de långfristiga rän tesatserna.
Article 4 of Protocol No 6 on the convergence criteria adds that these 'Interest rates shall be measured on the basis of longterm government bonds or comparable securities, taking into account differ ences in national definitions.'
I artikel 4 i protokoll nr 6 om konvergenskriterierna tillfogas att "räntesatserna skall beräknas på grundval av långfristiga statsobligationer eller jämförbara värdepapper, med beaktande av skillnader i nationella definitioner".
Article 5 of Protocol No 6 requires that the Commission should pro vide the statistical data used for the application of the convergence cri teria.
I artikel 5 i protokoll nr 6 föreskrivs att kommissionen skall tillhandahålla det statistiska underlag som skall användas för tillämpningen av konvergenskriterierna.
However, in the context of the interest rate criterion, the European Monetary Institute has developed a harmonised series of yields on benchmark 10-year bonds on behalf of Eurostat and collects the data from the central banks.
När det gäller räntekriteriet har emellertid Europeiska monetära institutet för Eurostats räkning tagit fram en harmoniserad serie för avkastningen på 10-åriga referensobligationer och samlar in uppgifterna från centralbankerna.
The selection of bonds for inclusion in this series has the following characteristics:
De obligationer som har valts ut för att ingå i serien utmärks av att de
— a residual maturity close to 10 years at the time the bond was selected;
— har en återstående löptid på omkring 10 år vid den tidpunkt då obligationen valdes ut,
— issued by central government;
— är utfärdade av staten,
— adequate liquidity, which is the main selection criterion; the choice between a single benchmark or the simple average of a sample is based on this requirement;
— är tillräckligt likvida, vilket är det huvudsakliga urvalskriteriet (valet mellan en enda referensobligation och det aritmetiska medelvärdet av ett urval av obligationer är baserat på detta krav),
— yield gross of tax;
— avser avkastning före skatt, och
For the vast majority of the Member States, the representative interest rates used in this examination incorporate all of the above character istics.
För det stora flertalet medlemsstater gäller samtliga dessa egenskaper för de representativa räntor som används i denna undersökning.
This ensures cross-country comparability.
Detta säkerställer jämförbarhet mellan länderna.
As of December 1997,
I december 1997 använde 11 medlemsstater en enda referensobligation och
11 Member States have been using a single benchmark bond and four Member States have been using a sample of bonds (Germany, Spain, Portugal, Sweden).
fyra medlemsstater använde ett urval av obligationer (Tyskland, Spanien, Portugal, Sverige).
The harmonised series for Greece starts in mid-1997, as a 10-year benchmark bond has only been available since June 1997.
De harmoniserade serierna för Grekland börjar i mitten av 1997, eftersom en 10-årig referensobligation endast funnits sedan juni 1997.
Before this date, the representative interest rate was based on available best proxies: the yield on a seven-year bond with fixed coupon from March to June 1997, rates at issue of seven-year bonds from February 1996 to January 1997, and rates at issue of fiveyear bonds from September 1992 to January 1996.
Innan dess baserades den representativa räntan på bästa tillgängliga substitut: mellan mars och juni 1997 på avkastningen för en sjuårig obligation med fast räntekupong, mellan februari 1996 och januari 1997 på emissionskursen för sjuåriga obligationer och mellan september 1992 och januari 1996 på emissionskursen för femåriga obligationer.
(12-month averages)
(12 månaders genomsnitt)
Reference value (5)
Referens­värde (5)
Average of 3 best price performers
Genomsnitt av de tre bästa resultaten i fråga om prisstabilitet
For 1993, data are not comparable for Luxembourg, Portugal and Greece.
(') För 1993 är siffrorna inte jämförbara för Luxemburg, Portugal och Grekland.