natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 28 November 1996, the House of Lords referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976.
Genom skrivelse av den 30 januari 1991, och med verkan från den 8 februari 1991, sades hon följaktligen upp medan hon var gravid. Hon födde barn den 22 mars 1991.
By order dated 5 August 1991, the Industrial Tribunal dismissed her application concerning her dismissal.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Mary Brown och Rentokil Ltd (nedan kallat Rentokil) med anledning av att hon sagts upp under sin graviditet.
The questions were raised in proceedings brought by Mary Brown against Rentokil Initial UK Ltd (hereinafter 'Rentokil') in connection with her dismissal whilst pregnant.
Genom ett beslut inskrivet den 5 augusti 1991 ogillade Industrial Tribunal den talan som Mary Brown hade väckt mot sin uppsägning.
Mrs Brown appealed to the House of Lords, which referred two questions to the Court for a preliminary ruling.
Mary Brown överklagade avgörandet till House of Lords som ställde två frågor till domstolen.
According to the order for reference, Mrs Brown was employed by Rentokil as a driver.
Av beslutet om hänskjutande framgår att Mary Brown var anställd vid Rentokil som chaufför.
Her job was mainly to transport and change 'Sanitact' units in shops and other centres.
Hennes arbete bestod huvudsakligen i att transportera och byta ut Sanitact-enheter i affärer och vid andra centra.
In her view, it was heavy work.
Enligt den berörda var det fråga om ett tungt arbete.
According to settled case-law of the Court of Justice, the dismissal of a female worker on account of pregnancy, or essentially on account of pregnancy, can affect only women and therefore constitutes direct discrimination on grounds of sex.
Enligt domstolens fasta rättspraxis kan uppsägning av en kvinnlig arbetstagare på grund av graviditet eller annan orsak som väsentligen grundas på graviditeten endast gälla kvinnor och utgör därför diskriminering på grund av kön.
In August 1990, Mrs Brown informed Rentokil that she was pregnant.
Mary Brown underrättade i augusti 1990 Rentokil om att hon var gravid.
Thereafter she had difficulties associated with the pregnancy.
Senare drabbades hon av problem i samband med graviditeten.
From 16 August 1990 onwards, she submitted a succession of four-week certificates mentioning various pregnancy-related disorders.
Från och med den 16 augusti 1990 lämnade hon successivt in ett antal läkarintyg för fyra veckor med omnämnande av olika problem på grund av graviditeten.
She did not work again after mid-August 1990.
Efter mitten av augusti arbetade hon inte mera.
Rentokil's contracts of employment included a clause stipulating that, if an employee was absent because of sickness for more than 26 weeks continuously, he or she would be dismissed.
I Rentokils anställningsavtal med dess personal ingick ett villkor enligt vilket den berörda
It is clear from the documents before the Court that the question concerns the dismissal of a female worker during her pregnancy as a result of absences through incapacity for work arising from her pregnant condition.
Av handlingarna i målet framgår att denna fråga hänför sig till uppsägningen av en kvinnlig arbetstagare under hennes graviditet på grund av frånvaro till följd av arbetsoförmåga som förorsakats av detta tillstånd.
As Rentokil points out, the cause of Mrs Brown's dismissal lies in the fact that she was ill during her pregnancy to such an extent that she was unfit for work for 26 weeks.
Såsom Rentokil har påpekat, är anledningen till Mary Browns uppsägning att hon var sjuk under sin graviditet så länge att hon var arbetsoförmögen under 26
requires similar protection throughout the period of pregnancy.
veckor. Det är för övrigt ostridigt att sjukdomen förorsakades av graviditeten.
Finally, dismissal of a female worker during pregnancy for absences due to incapacity for work resulting from her pregnancy is linked to the occurrence of risks inherent in pregnancy and must therefore be regarded as essentially based on the fact of pregnancy.
liknande skydd skall ges under hela graviditeten. Uppsägningen av en kvinnlig arbetstagare under graviditeten på grund av frånvaro till följd av arbetsoförmåga som förorsakats av graviditeten har nämligen samband med uppkomsten av risker som sammanhänger naturligt med graviditet, och den skall således anses vara grundad på graviditeten som sådan.
Such a dismissal can affect only women and therefore constitutes direct discrimination on grounds of sex.
Uppsägningen kan i ett sådant fall endast röra kvinnor och utgör således direkt diskriminering på grund av kön.
However, dismissal of a woman during pregnancy cannot be based on her inability, as a result of her condition, to perform the duties which she is contractually bound to carry out.
Uppsägningen av en kvinna under hennes graviditet kan inte grundas på skäl som avser den oförmåga som hennes tillstånd medför att utföra de arbetsprestationer hon åtagit sig gentemot sin arbetsgivare.
If such an interpretation were adopted, the protection afforded by Community law to a woman during pregnancy would be available only to pregnant women who were able to comply with the conditions of their employment contracts, with the result that the provisions of Directive 76/207 would be rendered ineffective.
Om en sådan tolkning godtogs, skulle det skydd som gemenskapsrätten säkerställer för en gravid kvinna endast vara förbehållet gravida arbetstagare som kan uppfylla sina skyldigheter enligt anställningsavtalet, varvid bestämmelserna i direktivet skulle mista sin ändamålsenliga verkan.
It follows that Articles 2(1) and 5(1) of the Directive preclude dismissal of a female worker at any time during her pregnancy for absences due to incapacity for work caused by an illness resulting from that pregnancy.
Av detta följer att artiklarna 2.1 och 5.1 i direktivet utgör hinder för att säga upp en kvinnlig arbetstagare vid någon tidpunkt under hennes graviditet på grund av frånvaro till följd av arbetsoförmåga som beror på en sjukdom som har förorsakats av graviditet.
Although pregnancy is not in any way comparable to a pathological condition, the fact remains, that pregnancy is a period during which disorders and complications may arise compelling a woman to undergo strict medical supervision and, in some cases, to rest absolutely for all or part of her pregnancy.
Även om graviditet inte på något sätt kan likställas med ett sjukdomstillstånd, står det ändå klart att graviditeten utgör en period under vilken det kan uppkomma problem och komplikationer som tvingar en kvinna att stå under strikt medicinsk övervakning och i förekommande fall iaktta total vila under hela graviditeten eller en del därav.
Those disorders and complications, which may cause incapacity for work, form part of the risks inherent in the condition of pregnancy and are thus a specific feature of that condition.
Dessa problem och komplikationer, som kan leda till arbetsoförmåga, sammanhänger naturligt med graviditet och hör således till särdragen hos detta tillstånd.
In its judgment in Case C-179/88 Handels- og Kontorfunkdonoeremes Forbund i Danmark ν Dansk Arbejdsgiverforening [1990] ECR 1-3979, the Court concluded that, during the maternity leave accorded to her under national law, a woman is protected against dismissal on the grounds of her absence.
I dom av den 8 november 1990 i målet Hertz slog domstolen fast att kvinnan under den mammaledighet som hon har rätt till enligt nationell rätt åtnjuter skydd mot uppsägning på grund av sin frånvaro.
It is clear from all the foregoing considerations that, contrary to the Court's ruling in Case C400/95 Larsson ν Føtex Supermarked [1997] ECR 1-2757, where a woman is absent owing to illness resulting from pregnancy or childbirth, and that illness arose during pregnancy and persisted during and after maternity leave, her absence not only during maternity leave but also during the period extending from the start of her pregnancy to the start of her maternity leave cannot be taken into account for computation of the period justifying her dismissal under national law.
Av samtliga överväganden ovan följer — i motsats till vad domstolen fann i dom av den 29 maj 1997 i mål C-400/95, Larsson, punkt 23), - att när en kvinnlig arbetstagare är frånvarande på grund av en sjukdom som har sitt ursprung i graviditet eller förlossning, i det fall sjukdomen har uppkommit under graviditeten och fortsatt under och efter mammaledigheten, är det inte bara frånvaron under mammaledigheten utan även frånvaro under tiden från början av graviditeten fram till början av mammaledigheten som inte skall beaktas, vid beräkningen av den period som berättigar hennes uppsägning enligt nationell rätt.
As to her absence after maternity leave, this may be taken into account under the same conditions as a man's absence, of the same duration, through incapacity for work.
Den kvinnliga arbetstagarens frånvaro efter mammaledigheten skall beaktas på samma villkor som en mans frånvaro på grund av lika långvarig arbetsoförmåga.
If such protection against dismissal must be afforded to women during maternity leave, the principle of non-discrimination, for its part,
Om ett sådant skydd mot uppsägning skall medges en kvinna under mammaledigheten, förutsätter diskrimineringsprincipen i sig att
In view of the answer given to the first question, it is unnecessary to answer the second question.
Med beaktande av svaret på den första frågan behöver den andra frågan inte besvaras.
'Articles 2(1) and 5(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976, on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, preclude dismissal of a female worker at any time during her pregnancy f or absences due to incapacity for work caused by illness resulting from that pregnancy.
"Artiklarna 2.1 och 5.1 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om tikabehandling av kvinnor och män ifråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor utgör hinder för att en kvinnlig arbetstagare kan bli uppsagd vid någon tidpunkt under sin graviditet på grund av frånvaro tillföljd av arbetsoförmåga som beror på en sjukdom som har förorsakats av graviditeten.
The fact that a female worker has been dismissed during her pregnancy on the basis of a contractual term providing that the employer may dismiss employees of either sex after a stipulated number of weeks of continuous absence does not affect the answer given.'
Den omständigheten att en kvinnlig arbetstagare har blivit uppsagd under graviditeten på grundval av ett avtalsvillkor som gör det möjligt för arbetsgivaren att säga upp en arbetstagare
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 February 1998.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen i plenum den 5 februari 1998.
He proposed that the Court should reply as follows:
Han föreslog att domstolen skulle besvara den första frågan på följande sätt:
Dismissal of a woman whilst she is pregnant, on account of her incapacity for work as a result of pregnancy, is contrary to Article 5(1) in conjunction with Article 2(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Att avskeda en gravid kvinna på grund av att hon är arbetsoförmögen till följd av graviditet strider mot de kombinerade bestämmelserna i artikel 2.1 och 5.1 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor.
The fact that the dismissal is based on a contractual provision entitling the employer to dismiss an employee, regardless of gender, after a stipulated number of weeks of continued absence does not affect the foregoing answer in any way.
Det förhållandet att avskedandet inträffat på grundval av en avtalsklausul som ger arbetsgivaren rätt att avskeda en anställd, oavsett dennas kön, efter en viss tids sjukledighet, påverkar inte det föregående svaret."
In the event that, on the contrary, the Court of Justice considers that it is not discriminatory to dismiss a pregnant woman on account of incapacity for work attributable to her pregnancy, I suggest the following answer to the second question:
För det fall att domstolen tvärtom skulle anse att det inte är diskriminerande att avskeda en gravid kvinna på grund av att hon är arbetsoförmögen till följd av graviditeten, föreslår jag att den skall besvara den andra frågan enligt följande:
Article 5(1), in conjunction with Article 2(1), of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions does not preclude dismissal of a pregnant woman who is not entitled to absent herself from work on account of pregnancy or confinement for the period specified by national law because of insufficient length of service where dismissal takes place during that period.
De kombinerade bestämmelserna i artikel 2.1 och 5.1 i rådets direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor utgör inte ett hinder för att en gravid kvinna, som inte uppfyller de villkor som uppställs i nationell lagstiftning på anställningstid, avskedas under den period då hon, om hon skulle ha haft denna rättighet, skulle ha kunnat utnyttja den.
The fact that the dismissal is based on a contractual provision entitling the employer to dismiss an employee, regardless of gender, after a stipulated number of weeks of continued absence does not affect the foregoing answer in any way.'
Det förhållandet att avskedandet av den kvinnliga arbetstagaren inträffat på grundval av en avtalsklausul som ger arbetsgivaren rätt att avskeda en anställd, oavsett dennas kön, efter en viss tids oavbruten frånvaro, påverkar inte det föregående svaret."
interpretation of Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 (hereinafter 'the Directive').
Dioikitiko Protodikeio Athinon har genom beslut av den 30 mars 1995 ställt tre frågor om tolkningen av rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 (nedan kallat direktivet).
It is apparent from the decisions making the references and the observations submitted to the Court that the main proceedings concern Greek nationals working in Greece.
Av beslutet om hänskjutande och av de yttranden som har inkommit till domstolen framgår att tvisterna vid den nationella domstolen endast avser grekiska medborgare som arbetar i Grekland.
Those questions arose in proceedings between Mr Kapasakalis, Mr Skiathitis and Mr Kougiankas and the Greek State concerning compensation for damage allegedly caused by the latter's failure to adopt the presidential decrees provided for by national and Community law to protect the professional interests of graduates of institutes of technology.
Dessa frågor har uppkommit i en tvist mellan å ena sidan Anestis Kapasakalis, Dimitris Skiathitis och Antonis Kougiagkas och å andra sidan grekiska staten angående ersättning för skada som påstås ha uppkommit genom att den senare inte har antagit de presidentdekret som krävs enligt nationell rätt och gemenskapsrätt i syfte att skydda yrkesintressen för personer med examensbevis från högre teknisk utbildning.
Moreover, the plaintiffs in the main proceedings have neither worked nor studied nor obtained a diploma on completion of university or professional education in a Member State of the Community other than their country of origin.
Sökandena vid den nationella domstolen har varken arbetat, studerat eller erhållit ett examensbevis avseende universitets- eller yrkesutbildning i en annan medlemsstat i gemenskapen än deras ursprungsstat.
Thus, the situation of the plaintiffs in the main proceedings has no connection whatever with any of the situations envisaged by Community law in the area of freedom of movement for persons and services, nor with the scope of the Directive.
Direktivet gäller endast medborgare i en medlemsstat som antingen som egenföretagare eller som anställd vill utöva ett reglerat yrke i en annan medlemsstat än ursprungsstaten och att direktivet inte avser att ändra de bestämmelser
The Directive applies only to nationals of a Member State who wish to pursue, on a selfemployed or employed basis, a regulated profession in a Member State other than their Member State of origin, and that it is not intended to amend the rules applicable to persons pursuing a profession in the territory of
Sökandens situation har därför varken något samband med en av de situationer som avses i gemenskapsrätten inom området för den fria rörligheten för personer och tjänster eller med direktivets tillämpningsområde.
'A national of a Member State in a situation which is confined in aü respects within that one Member State may not rely on the rights conferred by Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years' duration'
"En medborgare i en medlemsstat som befinner sig i en situation där samtliga omständigheter är begränsade till att avse denna medlemsstats inre förhållanden kan inte åberopa de rättigheter som följer av rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier."
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 9 January 1997.
Lenz har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför andra avdelningen den 9 januari 1997.
He found that Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 did not apply to facts falling outside the scope of Community law.
Jag föreslår därför att domstolen besvarar tolkningsfrågorna på följande sätt:
Case C-323/97 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Citizenship of the Union
"Rådets direktiv 89/48/EEG om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, vilket antagits på grundval av artiklarna 49, 57.1 och 66 i EG-fördraget, är inte tillämpligt på omständigheter som saknar samband med gemenskapsrätten."
(Right to vote and to stand as a candidate in municipal (Sixth Chamber) process of implementing the directive is at a very advanced stage.
"Rösträtt och valbarhet vid kommunala (sjätte avdelningen) dessutom gjort gällande att förfarandet för införlivande av direktivet har nått ett långt framskridet stadium.
The implementing law should thus be adopted during the second quarter of 1998 and published in the Moniteur Belge in the fourth quarter of 1998.
Införlivandelagen skulle således antas under andra kvartalet 1998 och publiceras i Moniteur belge under fjärde kvartalet samma år.
By application lodged at the Court Registry on 17 September 1997, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to bring into force within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 94/80/EC of 19 December 1994 (hereinafter 'the directive'), the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under that directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 17 september 1997, väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 (nedan kallat direktivet), genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
The Court has consistently held that a Member State may not plead provisions, practices or circumstances existing in its internal legal system in order to justify a failure to comply with the obligations and time-limits laid down in a directive.
Det skall härvid erinras om att en medlemsstat, enligt fast rättspraxis, inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden inom den interna rättsordningen som grund för att underlåta att uppfylla skyldigheter och iaktta frister som föreskrivs i ett direktiv.
Since the directive has not been transposed into national law within the prescribed period, the Commission's action must be considered to be well founded.
Eftersom direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen, skall kommissionens talan anses välgrundad.
While not denying that the directive has not been implemented within the prescribed time-limit, the Kingdom of Belgium explains that the delay is due to the need to revise Article 8 of the Belgian Constitution, pursuant to the rules of procedure provided for in Article 195 of the Constitution.
Konungariket Belgien har inte bestritt att direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen men har förklarat att denna försening beror på att det var nödvändigt att ändra artikel 8 i den belgiska konstitutionen, i enlighet med föreskrifterna i artikel 195 i denna konstitution. Den belgiska regeringen har
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose Directives 90I220IEEC and 94/51/EC) (Sixth Chamber) the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under those directives.
"1) Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 14 första stycket i rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
Since the transposition of the two directives has not been achieved within the period laid down therein, the action brought by the Commission must be considered to be well founded.
"— fastställa att Konungariket Belgien genom att inte inom den föreskrivna fristen ha antagit de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt detta direktiv, och
Commission Directive 94/51/EC of 7 November 1994
— förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna."
Council Directive 90/220/EEC of 23 April 1990 on the deliberate release into the environment of genetically modified organisms, and
"Fördragsbrott — Underlåtenhet att införliva direktiv 90/220/EEG och direktiv 94/51/EG' (sjätte avdelningen) rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990,
Commission Directive 94/51/EC of 7 November 1994 adapting to technical progress Council Directive 90/219/EEC on the contained use of genetically modified micro-organisms, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Article 23 of Directive 90/220 and Article 2 of Directive 94/51;
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 1 oktober 1997, väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt kommissionens direktiv 94/51/EG av den 7 november 1994,
The Kingdom of Belgium ¿s ordered to pay the costs.'
införliva direktiv 90/220 och direktiv 94/51.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 5 May 1998.
genom att inte inom den föreskrivna fristen anta samtliga de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa direktiven.
He proposed that the Court should uphold the action and order the Kingdom of Belgium to pay the costs.
Konungariket Belgien har inte bestritt att den inte vidtagit samtliga nödvändiga åtgärder för att