natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Appeal against the judgment delivered on 16 September 1998 by the Third Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance in Joined Cases T-133/95 and T-204/95 International Express Carriers Conference (IECC) ν Commission — Dismissal of action for annulment of rejection of part of complaint — Remail
Överklagande av förstainstansrättens (tredje avdelningen i utökad sammansättning) dom av den 16 september 1998 i de förenade målen T-133/95 och T-204/95: International Express Carriers Conference (IECC) mot kommissionen Delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut att avslå ett klagomål - Remail
Appeal against the judgment delivered on 16 September 1998 by the Third Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance in Case T-110/95 International Express Carriers Conference (IECC) ν Commission — Dismissal of action for annulment of rejection of part of
Överklagande av förstainstansrättens (tredje avdelningen i utökad sammansättning) dom av den 16 september 1998 i mål T-110/95 mellan International Express Carriers Conference (IECC) och kommissionen - Ogillande av en talan om ogiltigförklaring av ett beslut genom vilket kommissionen delvis avslog ett klagomål -Konkurrens Remail
THE COURT OF JUSTICE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES AND THE GENERAL SECRETARIAT OF THE EUROPEAN PARLIAMENT are organising an open competition on the basis of tests in order to constitute a reserve for the recruitment of
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS DOMSTOL EUROPAPARLAMENTETS GENERALSEKRETARIAT anordnar ett allmänt uttagningsprov på grundval av prov för att upprätta en anställningsreserv av
ADMINISTRATORS WITH TRAINING IN LUXEMBOURG LAW (ref.
HANDLÄGGARE AV LUXEMBURGISK RÄTT
Open Competition EUR/A/145)
(ref. allmänt uttagningsprov EUR/A/145)
The remuneration and social advantages are identical to those of the other international institutions.
Ersättningar och sociala förmåner är desamma som i andra internationella institutioner.
Candidates must: be nationals of one of the Member States of the European Union;
Vara medborgare i en av Europeiska unionens medlemsstater.
— have been born after 31 March 1953; have completed legal studies leading to a university degree in law and have very good knowledge of Luxembourg law;
Vara född efter den 31 mars 1953. Ha fullgjort juristutbildning, vilket skall styrkas med ett examensbevis från universitet, och ha mycket goda kunskaper i luxemburgisk rätt.
The deadline for the submission of applications is 31 March 1999.
Sista ansökningsdag är den 31 mars 1999.
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Endast den lydelse av domar och forslag till avgörande är bindande som senare publiceras i Rättsfallssamling från Europeiska gemenskapernas domstol och forstainstansrätt.
Original version: French Completed on 10 March 1999 Catalogue No: DX-AC-99-0005-EN-C
Originalspråk: franska 1'ressläggning den 26 februari 1999 Katalognr DX-AC-99-0005-SV-C
1 to 5 March 1999 n° 06/99
Veckan den 15 mars 1999 nr 06/99
Case T-87/96 16 Assicurazioni Generali SpA et Unicredito SpA ν Commission of the European Communities Competition
Mål C­179/97 Konungariket Spanien mot Europeiska gemenskapernas kommission Jordbruk
Case C-355/97
MEDDELANDEN
Case C-203/98
Mål C-203/98 20 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien
Preliminary ruling (Definition of court or tribunal for the purposes of Article 177 of the Treaty — EEC-Morocco Cooperation Agreement — First paragraph of Article 40 — Principle of non-discrimination as regards working conditions or remuneration — Direct effect — Scope — Refusal to extend a residence permit, bringing to an end the employment of a Moroccan worker in a Member State) (Full Court)
Förhandsavgörande "Begreppet nationell domstol i den mening som avses i artikel 177 i fördraget Samarbetsavtal mellan EEG och Marocko — Artikel 40 första stycket Ickediskrimineringsprincip vad gäller arbetsvillkor och lön— Direkt effekt — Räckvidd —Avslag på ansökan om fortsatt uppehållstillstånd i en medlemsstat vangenom en marockansk arbetstagares anställning upphör" (Domstolen i plenum) kungariket för en inledande period om tolv månader.
By reason of that marriage he obtained, on 12 March 1991, leave to remain in the United Kingdom, for an initial period of 12 months, and the restriction on employment was removed.
Samtidigt upphävdes förbudet mot att ta anställning.
Since then, Mr El-Yassini has been in gainful employment.
Sedan dess utövar El-Yassini avlönad verksamhet.
It is not claimed that his employment is unlawful or that it has been unlawful at any time since March 1991.
Han har inte ställts till ansvar för att sedan mars 1991 olovligen ha innehaft denna anställning.
By preliminary determination of 20 December 1996, the Immigration Adjudicator referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of the first paragraph of Article 40 of the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco, signed in Rabat on 27 April 1976 and concluded on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2211/78 of 26 September 1978 (hereinafter 'the EEC-Morocco Agreement').
Immigration Adjudicator har genom beslut av den 20 december 1996 ställt tre frågor om tolkningen av artikel 40 första stycket i samarbetsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Marocko, undertecknat i Rabat den 27 april 1976 och godkänt på gemenskapens vägnar genom rådets förordning (EEG) nr 2211/78 av den 26 september 1978 (nedan kallat avtalet mellan EEG och Marocko).
The Immigration Adjudicator found that the case involved no marriage of convenience or sham arrangement intended to enable Mr El-Yassini to obtain leave to remain in the United Kingdom.
Med anledning av detta fastslog Immigration Adjudicator att det i detta fall inte hade varit fråga om ett skenäktenskap för att El-Yassini skulle kunna få uppehållstillstånd i Förenade kungariket.
Those questions have been raised in proceedings between Mr El-Yassini, a Moroccan national, and the Secretary of State for the Home Department concerning the refusal to extend his leave to remain in the United Kingdom.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan El-Yassini, som är marockansk medborgare, och Secretary of State for the Home Department med anledning av att El-Yassini inte beviljats fortsatt uppehållstillstånd i Förenade kungariket.
On 5 March and 24 August 1992 Mr El-Yassini applied for an extension of his leave to remain in the United Kingdom, relying in particular on the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement.
Den 5 mars och den 24 augusti 1992 ansökte El-Yassini om fortsatt uppehållstillstånd i Förenade kungariket. Som stöd för sin ansökan åberopade han artikel 40 första stycket i avtalet mellan EEG och Marocko.
According to the national file, on 1 January 1989 Mr El-Yassini was given leave to enter the United Kingdom as a visitor, with a restriction prohibiting his taking employment.
Det framgår av handlingarna i målet vid den nationella domstolen att El-Yassini den 1 januari 1989 tilläts resa in till Förenade kungariket som turist med förbud att ta anställning där.
On 10 October 1990 he married a British national.
Till följd av giftermålet beviljades han den 12 mars 1991 uppehållstillstånd i Förenade
By his three questions, the Immigration Adjudicator is asking essentially whether the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement is to be interpreted as precluding a host Member State from refusing to extend the
Genom sina tre tolkningsfrågor undrar den nationella domstolen i huvudsak om artikel 40 första stycket i avtalet mellan EEG och Marocko skall tolkas så, att den hindrar att den mottagande medlemsstaten nekar att bevilja en marockansk medborgare fortsatt
residence permit of a Moroccan national whom it has authorised to enter its territory and to take up gainful employment there, for the entire period during which he has that employment there, where the initial reason for the grant of his leave to stay no longer exists by the time that his residence permit expires.
uppehållstillstånd, då denne har tillåtits resa in till dess territorium och där utöva avlönad verksamhet, för hela den tid som han innehar anställning, när det ursprungliga skälet för att bevilja uppehållstillstånd inte längre föreligger vid den tidpunkt då hans uppehållstillstånd upphör att gälla.
laid down in the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement cannot ipso facto have the effect of prohibiting the authorities of the host Member State from refusing to extend the residence permit of a Moroccan migrant worker employed on its territory, even though such a measure could not, by its very nature, be taken against a national of the Member State concerned.
stycket i avtalet mellan EEG och Marocko inte i sig hindra myndigheterna i den mottagande medlemsstaten att neka att förlänga uppehållstillståndet för en migrerande marockansk arbetstagare som har anställning inom denna medlemsstats territorium, även om denna åtgärd är av sådan beskaffenhet att den inte drabbar medborgare i den berörda medlemsstaten.
The direct effect of the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement
Huruvida artikel 40 första stycket i avtalet mellan EEG och Marocko har direkt effekt
That provision prohibits, in clear, precise and unconditional terms, discrimination based on nationality against migrant Moroccan workers employed in the territory of the host Member State as regards working conditions or remuneration.
Vad därefter beträffar frågan huruvida domstolens praxis rörande bestämmelserna om associeringen av EEG och Turkiet skall tillämpas analogiskt i förevarande fall skall det påpekas att enligt fast rättspraxis skall ett internationellt fördrag tolkas inte enbart på grundval av sin ordalydelse utan även mot bakgrund av sina mål.
Next, as regards the question whether the Court's case-law concerning the rules governing the EEC-Turkey association should be applied, by analogy, to the present case, it must be noted that, according to settled case-law, an international treaty is to be interpreted not solely by reference to the terms in which it is worded but also in the light of its objectives.
Domstolen fastslår att denna bestämmelse i tydliga, klara och precisa ordalag innehåller ett förbud mot att på grundval av nationalitet diskriminera migrerande marockanska arbetstagare som har anställning på den mottagande medlemsstatens territorium med avseende på arbetsvillkor och lön.
Furthermore, the conclusion that that principle of non-discrimination is capable of directly governing the situation of individuals is not contradicted by examination of the purpose and nature of the agreement of which Article 40 forms part.
Påståendet att principen om icke-diskriminering direkt kan påverka enskildas förhållanden motsägs för övrigt inte av prövningen av syftet med och beskaffenheten av det avtal som bestämmelsen ingår i.
Consequently, in order to determine whether case-law concerning the rules governing the EEC-Turkey Agreement must also apply in relation to the EEC-Morocco Agreement, it is necessary to consider those agreements in the light of both their object and their context.
För att besluta huruvida rättspraxis om avtalet mellan EEG och Turkiet skall tillämpas även med avseende på avtalet mellan EEG och Marocko, skall dessa avtal bedömas mot bakgrund av såväl sina syften som sitt sammanhang.
The EEC-Turkey Agreement
Avtalet mellan EEG och Turkiet
Since the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement must consequently be accepted as having direct effect, individuals to whom that provision applies are entitled to rely on it before the national courts.
Artikel 40 första stycket i avtalet mellan EEG och Marocko skall anses ha direkt effekt i så måtto att de rättssubjekt som bestämmelsen är tillämplig på har rätt att åberopa denna vid nationell domstol.
The scope of the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement
Räckvidden av artikel 40 första stycket i avtalet mellan EEG och Marocko
The Court has consistently held that a Turkish worker who fulfils the criteria laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80 of 19 December 1980, adopted by the Council of Association established by the EEC-Turkey Agreement, may claim an extension of his residence permit in the host Member State in order to remain in lawful gainful employment in that State.
Domstolen har vid upprepade tillfällen fastslagit att en turkisk arbetstagare, som uppfyller villkoren i artikel 6.1 i beslut nr 1/80 av den 19 december 1980 antaget av associationsrådet, upprättat genom avtalet mellan EEG och Turkiet, kan åberopa dessa bestämmelser direkt för att erhålla förlängning av uppehållstillståndet i den mottagande medlemsstaten för att kunna bibehålla sin reguljära avlönade anställning där.
The EEC-Morocco Agreement
Avtalet mellan EEG och Marocko
It follows from the comparison between the EEC-Morocco Agreement and the EEC-Turkey Agreement that the first of those agreements, unlike the second, does not provide for any examination by the Contracting Parties, in due course, of the possibility for the third country concerned to accede to the Community.
Av jämförelsen mellan avtalet mellan EEG och Marocko och avtalet mellan EEG och Turkiet framgår att det första, till skillnad från det andra, inte föreskriver att avtalsparterna efter en viss tid skall undersöka möjligheterna för det tredje landet att ansluta sig till gemenskapen.
Even as regards the application of the fundamental right of persons to move freely within the Community, it is clear from case-law that the reservation contained, in particular, in Article 48(3) of the EC Treaty allows Member States to adopt, with respect to nationals of other Member States, on the grounds of public policy, public security or public health, measures which they cannot apply to their own nationals, inasmuch as under international law they may not expel them from the national territory or deny them entry to it.
Det skall inledningsvis fastslås att del framgår av rättspraxis att även vid tillämpningen av den grundläggande rätten till fri rörlighet för personer inom gemenskapen ger undantagsbestämmelserna i artikel 48.3 i fördraget medlemsstaterna rätt att under de i dessa bestämmelser angivna omständigheterna vidta vissa åtgärder, som bland annat får grundas på hänsyn till allmän ordning, mot medborgare från andra medlemsstater. Medlemsstaterna kan inte vidta dessa åtgärder mot sina egna medborgare, eftersom de inte kan utvisa sina egna medborgare från det nationella territoriet eller neka dem inresa till detta.
The situation must therefore be just the same as far as an agreement concluded between the Community and a third country, such as the EEC-Morocco Agreement, is concerned.
Det skall således förhålla sig på samma sätt i fråga om ett avtal mellan gemenskapen och ett tredje land, som i fråga om avtalet mellan EEG och Marocko.
Furthermore, the EEC-Morocco Agreement, unlike the EEC-Turkey Agreement, is not intended progressively to secure freedom of movement for workers.
Följaktligen kan principen om likabehandling vad gäller arbetsvillkor och lön i artikel 40 första
Consequently, the principle of equal treatment as regards working conditions and remuneration
Vidare har det genom avtalet mellan EEG och Marocko inrättade samarbetsrådet inte fattat något beslut innehållande en bestämmelse som
refusing to extend the residence permit of a Moroccan national whom it has previously authorised to enter its territory and to take up gainful employment there, where the initial reason for the grant of his leave to stay no longer exists by the time that his residence permit expires.
beviljat inresa och givit tillstånd att där utöva yrkesverksamhet, när det ursprungliga skälet för att bevilja uppehållstillstånd inte längre föreligger vid den tidpunkt då hans uppehållstillstånd upphör att gälla.
However, the situation would be different if the national court were to find that the host Member State had granted the Moroccan migrant worker specific rights in relation to employment which were more extensive than the rights of residence conferred on him by that State.
Det vore emellertid annorlunda om den hänskjutande domstolen skulle fastställa att den mottagande medlemsstaten hade givit den migrerande marockanske arbetstagaren precisa rättigheter i fråga om innehav av anställning, vilka var mer omfattande än de rättigheter som medlemsstaten beviljat i fråga om uppehåll.
So, it follows from the substantial differences between not only the wording but also the object and purpose of the rules governing the EEC-Turkey association and the EEC-Morocco Agreement that the Court's case-law on the rules governing the EEC-Turkey association cannot be applied by analogy to the EEC-Morocco Agreement.
Det följer således av de materiella skillnaderna mellan bestämmelserna om associationen EEG—Turkiet och avtalet mellan EEG och Marocko — skillnader som inte bara avser lydelsen utan också föremål och syfte — att domstolens praxis avseende associationen EEG-Turkiet inte analogiskt kan tillämpas på avtalet mellan EEG och Marocko.
In those circumstances, it must be concluded that, as Community law stands at present, a Member State is not in principle prohibited from
Detta vore fallet om den berörda medlemsstaten hade beviljat arbetstagaren uppehållstillstånd endast för en period som var kortare än arbetstillståndet och om medlemsstaten därefter, och innan arbetstillståndet löpte ut, motsatte sig en förlängning av uppehållstillståndet utan att motivera detta med skyddet för ett av statens legitima intressen, såsom allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsa.
That would be so if the host Member State had granted the person concerned a residence permit for a period shorter than the duration of his work permit and if, before the work permit expired, it then refused to extend the residence permit without justifying its refusal on grounds relating to the protection of a legitimate national interest, such as public policy, public security or public health.
Under dessa förhållanden skall det sammanfattningsvis fastslås att så som gemenskapsrätten ser ut för närvarande är det i princip inte förbjudet för en medlemsstat att neka att förlänga uppehållstillståndet för en marockansk arbetstagare som staten tidigare
'The first paragraph of Article 40 of the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco, signed in Rabat on 27 April 1976 and concluded on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2211/78 of 26 September 1978, is to be interpreted as not precluding in principle a host Member State from refusing to extend the residence permit of a Moroccan national whom it has authorised to enter its territory and to take up gainful employment there, for the entire period during which he has that employment there, where the initial reason for the grant of his leave to stay no longer exists by the time that fus residence permit expires.
"Artikel 40 första stycket i samarbetsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Marocko, som undertecknades i Rabat den 27 april 1976 och som godkändes på gemenskapens vägnar genom rådets förordning (EEG) nr 2211/78 av den 26 september 1978, skall tolkas så, att denna bestämmelse i princip inte hindrar att en mottagande medlemsstat nekar att förlänga uppehållstillståndet för en marockansk medborgare som tillåtits resa in i denna stat och där ta anställning, så att detta gäller under hela den lid som anställningen varar, då det ursprungliga skälet för att bevilja uppehållstillstånd inte längre föreligger vid den tidpunkt då hans uppehållstillstånd upphör att gälla.
The situation would be different only if, in the absence of grounds relating to the protection of a legitimate national interest, such as public policy, public security or public health, that refusal were to affect the right actually to engage in employment conferred on the person concerned by a work permit duly granted by the competent national authorities for a period exceeding that of his residence permit.
Det förhåller sig annorlunda endast om denna vägran skulle leda tal att arbetstagarens rätt att faktiskt inneha en anställning i medlemsstaten, till följd av att behänga nationella myndigheter i vederbörlig ordning beviljat honom arbetstillstånd för längre tid än uppehållstillståndets giltighetstid, ifrågasattes på grund av att det inte f öreligger något skäl att skydda statens legitima intressen, såsom allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsa.
It is for the national court to determine whether that is the case.1
Det ankommer på den nationella domstolen att avgöra om så är fallet.''
The prohibition of discrimination based on nationality as regards working conditions or remuneration between Moroccan workers and national workers, laid down by the first paragraph of Article 40 of the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco signed in Rabat on 27 April 1976 and approved on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2211/78 of 26 September 1978, must be interpreted as not conferring on Moroccan workers the right to obtain an extension of their right of residence even if they are actually employed.
"Principen om att all diskriminering på grund av nationalitet är förbjuden i fråga om arbets- och lönevillkor mellan en marockansk arbetstagare och det egna landets arbetstagare, vilken föreskrivs i artikel 40 i samarbetsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Kungariket Marocko, vilket undertecknades i Rabat den 27 April 1976 och godkändes för gemenskapens räkning rådets förordning (EEG) No 2211/78 av den 26 september 1978, skall tolkas så, att den inte ger en marockansk arbetstagare rätt att få sitt uppehållstillstånd förlängt, även om arbetstagaren faktiskt är anställd.
In order for that prohibition to apply, the law of the host Member State on the entry and residence of aliens must first be observed.
Genomförandet av denna princip förutsätter nödvändigtvis att lagstiftningen om utlänningars inresa till och vistelse i den mottagande medlemsstaten respekteras."
Case C-179/97 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities Agriculture
Konungariket Spanien mot Europeiska gemenskapernas kommission Jordbruk
— Joint Ftiheries of maritime resources — Inspection of fishing vessels programme adopted by the North-West Atlantic
"Fiske - Bevarande av havets resurser - Ordning för ömsesidig internationell inspektion som antagits av Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen" (Domstolen i plenum)
One of the NAFO Convention's objectives is the conservation and optimum utilisation of the fishery resources of the North-West Atlantic area.
En av målsättningarna med NAFO-konventionen är bevarandet och bästa möjliga utnyttjande av fiskeresurserna i det i konventionen reglerade området.
In furtherance of that aim, a joint inspection scheme was set up to operate in the event of infringement, providing for reciprocal rights of boarding and inspection of vessels by the contracting parties and, where appropriate, for prosecution and sanctions.
I detta syfte har det inrättats en ordning för ömsesidig inspektion i fall av en överträdelse, vilken föreskriver ömsesidig rätt för de avtalsslutande parterna till prejning och inspektion av fartyg samt, i förekommande fall, till förföljande och påförande av sanktioner.
By application lodged at the Court Registry on 12 May 1997, the Kingdom of Spain brought an action for annulment of Commission Regulation (EC) No 494/97 of 18 March 1997 modifying Regulation (EEC) No 2868/88 establishing detailed rules for the application of the Joint International Inspection Scheme adopted by the North-West Atlantic Fisheries Organisation (hereinafter 'Regulation No 2868/88, as amended'), in so far as it inserts Article 4(a)(6) in Commission Regulation (EEC) No 2868/88 of 16 September 1988.
Denna förordning faller inom ramen för Europeiska gemenskapens förbindelser med Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen (nedan kallad NAFO), såsom dessa upprättats genom