natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Failure of Member State to fulfil its obligations — Arts 48, 52 and 59 of the EC Treaty - Nationality and residence conditions for the authorisation and exercise of the activity of a private security service (Law 23/1992) order the defendant State to pay the costs.
Fördragsbrott — Artiklarna 48, 52 och 59 i EG-fördraget — Villkor avseende nationalitet och bosättning för tillstånd till och utövande av säkerhets- och övervakningsverksamhet
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 7 May 1998.
Generaladvokaten S. Alber har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 7 maj 1998.
He proposed that the Court:
Kommissionens nya beslut saknar retroaktiv verkan.
Preliminaryruling—Bayerisches Verwaltungsgericht Regensburg — Interpretation of Council Directive 91/173/EEC of 21 March 1991 amending for the ninth time Directive 76/769/EEC on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparation (OJ 1991 L 85, p.
Förhandsavgörande — Bayerisches Verwaltungsgericht Regensburg—Tolkning av rådets direktiv 91/173/EEG av den 21 mars 1991 om ändring för nionde gången i direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (EGT L 85, s.
34) - Pentachlorophenol - More rigorous national provisions - Confirmation by the Commission (Article 100a(4) of the EC Treaty) -Annulment of the Commission's decision by the Court for failure to state the grounds on which it was based — Renewal of the decision
34) — Pentaklorfenol — Strängare nationella bestämmelser—Kommissionens bekräftelse (artikel lOOa.4 i EG-fördraget) — Kommissionens beslut ogiltigförklarat av domstolen på grund av bristande motivering — Upprepande av beslutet
Advocate General A Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 Mav 1998.
Generaladvokaten A Saggio har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 7 maj 1998.
Case C-323/97 Commission of the European Communities v Kingdom of Belgium
Mål C-323/97 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien
Failure by a Member State to fulfil its obligations - Failure to bring into force, within the period prescribed, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 94/80/EC of 19 December 1994 laying down detailed arrangements for the exercise of the right to vote and to stand as a candidate in municipal elections by citizens of the Union residing in a Member State of which they are not nationals (OJ 1994 L 368, p. 38)
"A) Rådets direktiv 91/173/EEG av den 21 mars 1991 om ändring för nionde gången i direktiv 76/r769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) skall tolkas så, att medlemsstaterna endast är bundna av förbudet att på marknaden släppa ut pentaklorfenol och dess salter och estrar i koncentrationer som uppgår till 0,1
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Denna bulletin utges av domstolens press· och informationsavdelning (L-2925 Luxemburg) för att snabbt ge läsarna information om arbetet vid domstolen och förstainstansrätten.
Original version: French Completed on 14.5.1998 Catalogue No: DX-AC-98-012-EN-C
Originalspråk: franska Pressläggning den 29 maj 1998 Katalognr DX-AC-98-0012-SV-C
Case C-85/96 María Martinez Sala v Freistaat Bayern Freedom of movement for persons
Mål C-106/96 Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland mot Europeiska gemenskapernas kommission Socialpolitik
Case C-106/96 United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland v Commission of the European Communities Social policy
Gemenskapernas egna medel
Case C-48/96 Ρ 20 Windpark Groothusen GmbH & Co. Betriebs KG ν Commission of the European Communities Energy Case C-170/96 Commission of the European Communities v Council of the European Union Justice and Home Affairs
Mål C-170/96 Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska unionens råd Rättsliga och inrikes frågor
Case C-336/96
Mål T-304/94 Europa Carton AG mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens
Case C-368/97 25 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Transport
Mål T-309/94 NV Koninklijke KNP BT mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens
Case T-317/94 Moritz J. Weig GmbH & Co. KG ν Commission of the European Communities Competition Case T-184/94 30 Martin O'Casey ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Mål T-310/94 Gruber + Weber GmbH & Co. KG mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens Mål C-259/96 28 Europeiska unionens råd mot Lieve de Nil och Christiane Impens Tjänsteföreskrifterna
Case T-338/94 53 Finnish Board Mills Association - Finnboard v Commission of the European Communities Competition
Mål T-184/94 Martin O'Casey mot Europeiska gemenskapernas kommission Tjänsteföreskrifterna
Case T-347/94 Mayr-Melnhof Kartongesellschaft mbH ν Commission of the European Communities Competition
Mål T-317/94 Moritz J. Weig GmbH & Co. KG mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens 32
Case T-348/94 Enso Española SA v Commission of the European Communities Competition
Mål T-159/96 Rüdiger Wenk mot Europeiska gemenskapernas kommission Tjänsteföreskrifterna
Case T-295/94 Buchmann GmbH ν Commission of the European Communities Competition
Mål T-319/94 Fiskeby Board AB mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens
Case T-352/94 Mo och Domsjö AB v Commission of the European Communities Competition
Mål T-165/95 Arnaldo Lucaccioni mot Europeiska gemenskapernas kommission Tjänsteföreskrifterna
Case T-304/94 Europa Carton AG ν Commission of the European Communities Competition
Mål T-327/94 SCA Holding Ltd mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens
Case T-308/94 Cascades SA ν Commission of the European Communities Competition
Mål T-334/94 Sarrio SA mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens
Case C-326/96 Belinda S. Levez ν T.H. Jennings (Harlow Pools) Ltd
Mål T-295/94 Buchmann GmbH mot Europeiska gemenskapernas kommission Konkurrens
Joined Cases C-10/97 to C-22/97 Ministero delle Finanze ν IN.CO.GE. 90 and Others
Förenade mål C-10/97 till C-22/97 Ministero delle Finanze mot IN.CO.GE. 90 m.fl.
Case C-268/97 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
Mål C-268/97 75 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien
Case C-85/96 María Martinez Sala ν Freistaat Bayern Freedom of movement for persons
Mål C-85/96 María Martínez Sala mot Freistaat Bayern Fri rörlighet för personer
Preliminary ruling (Articles 8a, 48 and 51 of the EC Treaty — Definition of 'worker' — Article 4 of Regulation (EEC) No 1408/71 — Childraising allowance — Definition of 'family benefit' — Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 — Definition of 'social advantage' — Requirement of possession of a residence permit or authorisation) (Full Court)
Förhandsavgörande "Artiklarna 8a, 48 och 51 i EG-fördraget — Begreppet 'arbetstagare' —Artikel 4 iförordning (EEG) nr 1408/71 — Vårdnadsbidrag — Begreppet 'familjeförmån' —Artikel 7.2 iförordning (EEG) nr 1612/68 — Begreppet 'social förmån' — Krav på uppehålbtilbtånd eller liknande tillstånd" (Domstolen i plenum)
Paragraph 1(1) of the BErzGG, in the version thereof dated 25 July 1989, as amended by the Law of 17 December 1990, provides that any person who (1) is permanently or ordinarily resident in the territory to which the Law applies, (2) has a dependent child in his household, (3) looks after and brings up that child, and (4) has no, or no full-time, employment, is entitled to childraising allowance.
Bayerisches Landessozialgericht har genom beslut av den 2 februari 1996 ställt fyra frågor om tolkningen av artiklarna 1, 2, 3.1 och 4.1 h i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2001/83 av den 2 juni 1983 i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 3427/89 av den 30 oktober 1989 samt av artikel 7.2 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968.
By order of 2 February 19%, the Bayerisches Landessozialgericht referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Articles 1,2,3(1) and 4(l)(h) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, as amended by Council Regulation (EEC) No 3427/89 of 30 October 1989 and on the interpretation of Article 7(2) of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968.
I BErzGG, i dess lydelse av den 25 juli 1989 sådan den ändrats genom lag av den 17 december 1990 föreskrivs i 1 § första stycket att anspråk på vårdnadsbidraget kan göras av varje person 1) vars hemvist eller normala uppehållsort ligger inom det territorium som lagen omfattar, 2) som är vårdnadshavare för ett barn som bor i personens hushåll, 3) som själv vårdar och uppfostrar detta barn och 4) som inte förvärvsarbetar på heltid.
Article l(l)(a) of the BErzGG provides that 'a non-national wishing to receive the allowance must be in possession of a residence entitlement (Aufenthaltsberechtigung) or a residence permit (Aufenthaltserlaubnis)'.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan María Martínez Sala och Freistaat Bayern med anledning av att den senare vägrat bevilja henne ett vårdnadsbidrag för hennes barn.
The four questions were raised in proceedings between Mrs Martinez Sala and Freistaat Bayern (State of Bavaria) concerning the latter's refusal to grant her childraising allowance for her child.
I 1 § första stycket BErzGG a föreskrivs att "utlänningar som önskar göra anspråk på bidraget måste inneha ett intyg om uppehållsrätt (Aufenthaltsberechtigung)elleruppehållstillstånd (Aufenthaltserlaubnis)".
The German legislation and the European Convention on Social and Medical Assistance
Den tyska lagstiftningen och den europeiska konventionen om social och medicinsk hjälp
According to Article 1 of the European Convention on Social and Medical Assistance adopted by the Council of Europe on 11 December 1953 and in force since 1956 in Germany and since 1983 in Spain, 'each of the Contracting Parties undertakes to ensure that nationals of the other Contracting Parties who are lawfully present in any part of its territory to which this Convention applies, and who are without sufficient resources, shall be entitled equally with its own nationals and on the same
Enligt artikel 1 i den europeiska konventionen om social och medicinsk hjälp, som antogs av Europarådet den 11 december 1953 och som i Tyskland är i kraft sedan år 1956 och i Spanien sedan år 1983 har följande lydelse: "Envar av de fördragsslutande länderna förbinder sig att låta medborgare i de andra fördragsslutande länderna, som lovligen uppehålla sig inom någon del av dess område, vari denna konvention gäller, och som sakna erforderliga medel, komma i åtnjutande av social och medicinsk hjälp (nedan
German childraising allowance is a noncontributory benefit forming part of a set of family-policy measures.
I Tyskland är vårdnadsbidraget ett bidrag som inte är kopplat till inbetalda avgifter och som ingår i ett system av åtgärder inom familjepolitiken.
It is granted pursuant to the Bundeserziehungsgeldgesetz of 6 December 1985 (Federal Law on the Grant of Childraising Allowance and Parental Leave, hereinafter 'the BErzGG').
Det beviljas i enlighet med Bundeserziehungsgeldgesetz av den 6 december 1985 (lag om vårdnadsbidrag och föräldraledighet, nedan kallad BErzGG).
stayed proceedings and referred four questions to the Court for a preliminary ruling.
vårdnadsbidrag, vilandeförklarade Bayerisches Landessozialgericht målet och ställde fyra frågor till domstolen.
conditions to social and medical assistance provided by the legislation in force from time to time in that part of its territory.'
kallad 'hjälp') enligt den vid varje tidpunkt i ifrågavarande del av landet gällande lagstiftningen i samma omfattning och på samma villkor som landets egna medborgare."
Second and third questions
Den andra och den tredje frågan
Article 6(a) of that Convention provides that 'a Contracting Party in whose territory a national of another Contracting Party is lawfully resident shall not repatriate that national on the sole ground that he is in need of assistance.'
I artikel 6 a i denna konvention föreskrivs följande: "Fördragsslutande land, inom vars område en medborgare i ett annat fördragsslutande land lovligen uppehåller sig, äger icke hemsända denne enbart av det skälet att han är i behov av hjälp."
The main proceedings
Tvisten vid den nationella domstolen
By its second and third questions the national court is asking essentially whether a benefit such as the childraising allowance provided for by the BErzGG, which is automatically granted to persons fulfilling certain objective criteria, without any individual and discretionary assessment of personal needs, and which is intended to meet family expenses, falls within the scope of Community law as a family benefit within the meaning of Article 4(l)(h) of Regulation No 1408/71 or as a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68.
Genom sin andra och sin tredje fråga vill den hänskjutande domstolen i huvudsak få klarhet i om en förmån som det vårdnadsbidrag som föreskrivs i BErzGG, vilken automatiskt beviljas personer som uppfyller vissa objektiva kriterier, utan någon skönsmässig bedömning i enskilda fall av personliga behov, och är avsedd att täcka en familjs utgifter, faller inom tillämpningsområdet för gemenskapsrätten som en familjeförmån i den mening som avses i artikel 4.1 h i förordning nr 1408/71 eller som en social förmån i den mening som avses i artikel 7.2 i förordning nr 1612/68.
Mrs Martinez Sala, born on 8 February 1956, is a Spanish national who has lived in Germany since May 1968.
María Martínez Sala, född den 8 februari 1956, är spansk medborgare och sedan maj 1968 bosatt i Tyskland.
She had various jobs there at intervals between 1976 and 1986 and was in employment again from 12 September 1989 to 24 October 1989.
Hon har innehaft olika förvärvsarbeten i Tyskland mellan åren 1976 och 1986, inberäknat avbrott, och därefter från den 12 september till den 24 oktober 1989.
Since then she has received social assistance from the City of Nuremberg and the Landratsamt Nürnberger Land (Nuremberg Rural District Authority) under the Bundessozialhilfegesetz (Federal Social Welfare Law).
Från sistnämnda datum har hon mottagit socialhjälp från staden Nürnberg och Landratsamt Nürnberger Land i enlighet med Bundessozialhilfegesetz (federala socialhjälpslagen).
In its judgment of 10 October 1996 in Hoever and Zachow [1996] ECR 1-4895 the Court has already held that a benefit such as the childraising allowance provided for by the BErzGG, which is automatically granted to persons fulfilling certain objective criteria, without any individual and discretionary assessment of personal needs, and which is intended to meet family expenses, must be treated as a family benefit within the meaning of Article 4(l)(h) of Regulation No 1408/71.
I sin dom av den 10 oktober 1996 i de förenade målen Hoever och Zachow fastslog domstolen att en sådan förmån som det vårdnadsbidrag som föreskrivs i BErzGG, vilken automatiskt beviljas personer som uppfyller vissa objektiva kriterier, utan någon skönsmässig bedömning i enskilda fall av personliga behov, och är avsedd att täcka en familjs utgifter, skall likställas med en familjeförmån i den mening som avses i artikel
The childraising allowance in question here is an advantage granted inter alia to workers who work part-time.
Det omtvistade vårdnadsbidraget är en förmån som bland annat beviljas arbetstagare som förvärvsarbetar på deltid. Det utgör således en social förmån i den mening som avses i artikel
It is therefore a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68.
7.2 i förordning nr 1612/68.
Until 19 May 1984, Mrs Martinez Sala obtained from the various competent authorities residence permits which ran more or less without interruption.
Fram till den 19 maj 1984 erhöll María Martínez Sala från de behöriga myndigheterna olika uppehållstillstånd praktiskt taget utan avbrott.
Thereafter, she obtained only documents certifying that the extension of her residence permit had been applied for.
Därefter erhöll hon endast intyg om att hon ansökt om förlängning av uppehållstillståndet. I sitt beslut om hänskjutande har Bayerisches Landessozialgericht påpekat att den europeiska konventionen om social och medicinsk hjälp av den 11 december 1953 emellertid innebar förbud mot att utvisa henne.
A residence permit expiring on 18 April 1995 was issued to Mrs Martinez Sala on 19 April 1994, and this permit was extended for a further year on 20 April 1995.
Den 19 april 1994 erhöll hon ett uppehållstillstånd som löpte ut den 18 april 1995, men som förlängdes med ytterligare ett år till den 20 april året därpå.
In January 1993, that is to say during the period in which she did not have a residence permit, Mrs Martinez Sala applied to Freistaat Bayern for childraising allowance for her child born during that month.
I januari 1993, det vill säga under den period då María Martínez Sala inte innehade något uppehållstillstånd, ansökte hon om vårdnadsbidrag i Freistaat Bayern för sitt barn som fötts samma månad.
By its first question the national court is asking essentially whether a national of one Member State who resides in another Member State, where he is employed and subsequently receives social assistance, has the status of worker within the meaning of Regulation No 1612/68 or of employed person within the meaning of Regulation No 1408/71.
Genom sin första fråga vill den hänskjutande domstolen i huvudsak få klarhet i om en medborgare i en medlemsstat som är bosatt i en annan medlemsstat i vilken han har innehaft olika förvärvsarbeten och därefter erhållit socialhjälp skall anses vara en arbetstagare i den mening som avses i förordning nr 1612/68 eller i förordning nr 1408/71.
Freistaat Bayern, by decision of 21 January 1993, rejected her application on the ground that she did not have German nationality, a residence entitlement or a residence permit.
Freistaat Bayern avslog denna ansökan genom beslut av den 21 januari 1993, eftersom den berörda inte var tysk medborgare och heller inte innehade något intyg om uppehållsrätt eller något uppehållstillstånd.
In the present case, the referring court has not furnished sufficient information to enable the Court to determine whether, a person in the position of the appellant in the main proceedings is a worker within the meaning of Article 48 of the Treaty and Regulation No 1612/68, by
Med beaktande av att det inte var uteslutet att hon skulle kunna åberopa förordningarna nr 1408/71 och 1612/68 för att erhålla rätt till
Taking the view that it might be possible for the appellant to rely on Regulations Nos 1408/71 and 1612/68 in order to obtain childraising allowance, the Bayerisches Landessozialgericht
Den hänskjutande domstolen har i förevarande fall inte lämnat tillräckliga uppgifter för att domstolen skall kunna kontrollera om en person som befinner sig i samma situation som klaganden i målet vid den nationella domstolen är en arbetstagare i den mening som avses i
reason, for example, of the fact that she is seeking employment.
artikel 48 i fördraget och i förordning nr 1612/68, exempelvis på grund av att vederbörande söker arbete.
It is for the national court to undertake that investigation.
Det ankommer följaktligen på den hänskjutande domstolen att göra denna prövning.
question to produce a document which is constitutive of the right to the benefit and which is issued by its own authorities, when its own nationals are not required to produce any document of that kind, amounts to unequal treatment.
bidraget skall förete en handling som har ett konstitutivt värde och som utfärdas av dess egna myndigheter, när ingen sådan handling avkrävs de egna medborgarna, innebär följaktligen en särbehandling.
In the sphere of application of the Treaty and in the absence of any justification, such unequal treatment constitutes discrimination prohibited by Article 6 of the EC Treaty.
En sådan särbehandling, inom fördragets tillämpningsområde och i avsaknad av grund för dess rättfärdigande, utgör en diskriminering av det slag som förbjuds i artikel 6 i EG-fördraget.
Since the order for reference does not provide sufficient information to enable the Court to take account of all the circumstances which may be relevant in this case, it is for the referring court to determine whether a person such as the appellant in the main proceedings comes within the scope ratione personae of Article 48 of the Treaty and of Regulation No 1612/68 or of Regulation No 1408/71.
Eftersom det i beslutet om hänskjutande inte har lämnats tillräckliga uppgifter för att domstolen skall kunna beakta samtliga omständigheter som eventuellt kan vara relevanta i målet vid den nationella domstolen, är det den hänskjutande domstolen som skall avgöra om en person som klaganden i målet vid den nationella domstolen ingår i den personkrets på vilken artikel 48 i fördraget och förordning nr 1612/68 eller förordning nr 1408/71 är tillämpliga.
The German Government, while accepting that the condition imposed by the BErzGG constituted unequal treatment within the meaning of Article 6 of the Treaty, argued that the facts of the case being considered in the main proceedings did not fall within either the scope ratione materiae or the scope ratione personae of the Treaty so that the appellant in the main proceedings could not rely on Article 6.
Tysklands regering medgav att villkoret i BErzGG innebär särbehandling i den mening som avses i artikel 6 i fördraget, men gjorde likväl gällande att omständigheterna i målet vid den nationella domstolen varken i materiellt (ratione materiae) eller personligt (ratione personae) hänseende faller inom fördragets tillämpningsområde, varför klaganden i målet vid den nationella domstolen inte kan göra denna bestämmelse gällande.
By its fourth question the referring court seeks to ascertain whether Community law precludes a Member State from requiring nationals of other Member States to produce a formal residence permit in order to receive a childraising allowance.
Genom sin fjärde fråga vill den hänskjutande domstolen i huvudsak få klarhet i om gemenskapsrätten utgör hinder för en medlemsstat att kräva att övriga medlemsstaters medborgare måste ha ett i vederbörlig ordning utfärdat uppehållstillstånd för att kunna komma i åtnjutande av ett vårdnadsbidrag.
As regards the scope ratione materiae of the Treaty, reference should be made to the replies given to the first, second and third questions, according to which the childraising allowance in question in the main proceedings indisputably falls within the scope ratione materiae of Community law.
Vad beträffar gemenskapsrättens tillämpningsområde i materiellt hänseende, hänvisas till svaren på den första, den andra och den tredje frågan, av vilka följer att det i målet vid den nationella domstolen aktuella vårdnadsbidraget i materiellt hänseende obestridligen faller inom tillämpningsområdet för gemenskapsrätten.
This question is based on the assumption that the appellant in the main proceedings has been authorised to reside in the Member State concerned.
Denna fråga grundas på antagandet att klaganden i målet vid den nationella domstolen har tillåtelse att vara bosatt i den berörda medlemsstaten.