natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Publication of Minutes of meetings—these are produced by local authorities and made public.
Offentliggörande av protokoll från sammanträden - dessa framställs av de lokala myndigheterna och är offentliga.
Publication of decisions—before decisions are enforced they must be published in public places.
Publicering av beslut - innan beslut träder i kraft måste de anslås på offentliga platser.
Associations of local residents—the Constitution allows for the formation of 'local people's organizations'.
Sammanslutningar av medborgare från orten - konstitutionen medger att man bildar "organisationer för lokalbefolkningen".
These associations enjoy certain rights in local authorities, especially at parish level, such as taking part in meetings or exercising some responsibilities delegated by the authority.
Dessa sammanslutningar åtnjuter vissa rättigheter hos lokala myndigheter, särskilt på kommundelsnivå, såsom att delta i samman träden eller att ta ansvar för något som myndigheten delegerat.
Groups of citizens as candidates in elections—these may stand in parish elections alongside the political-party lists.
Medborgare som kandiderar i val - dessa kan ställa upp i kommundelsval vid sidan om de politiska partiemas listor.
Plenary assemblies of voters—this is a system of direct democracy that occurs in parishes with less than 200 voters where there is no elected deliberative body.
Plenarmöten för väljarna - detta är ett system för direktdemokrati som förekommer i kommundelar med färre än 200 väljare där det inte finns något valt rådgivande organ.
Right to organize petitions—the Constitutions permits Portuguese citizens to organize petitions, make representations, submit protests, and lodge complaints in writing.
Rätt att inkomma med petitioner - konstitutionen ger portugisiska medborgare rätt att inkomma med petitioner, göra påpekanden, framlägga protester samt framföra skriftliga klagomål.
Portugal, like Spain, although following a rather different trajectory, has passed within the space of twenty years from a non-democratic, authoritarian regime to one characterized by a healthy practice of liberal democracy. This transition to
Portugal har liksom Spanien, även om länderna utvecklats i relativt olika banor, inom loppet av tjugo år förvandlats från en odemokratisk, auktoritär regim till ett land som kännetecknas av en välfungerande liberal demokrati.
democracy was greatly assisted by Portugal's accession to the European Community in 1986.
Denna övergång till demokrati fick god hjälp av Portugals arislutning till EU 1986.
This allowed the country to take its place among the nations of West Europe as a fully-fledged democratic country.
Detta gjorde det möjligt för landet att ta plats bland Västeuropas nationer som ett fullfjädrat demokratiskt land.
Local democracy has also taken time to develop as the local was completely dominated by the centre during the dictatorship. However, the national and local levels of democracy have rather different characteristics.
Det har tagit tid att utveckla den lokala demokratin eftersom lokala myndigheter under diktaturen helt kontrollerades av centralmakten Demokratin på nationell nivå skiljer sig dock en hel del från demokratin på lokal nivå.
The national level is dominated by the bipolar competition between the two big parties of the right and left and the parties gravitating around them.
Den nationella nivån domineras av tävlan mellan de två stora partierna till höger respektive vänster och partierna som grupperar sig kring dem.
The local level is more characterized by 'personalisation' and party consensus as well as by close relations between local politicians and the electorate.
Den lokala nivån utmärks mer av "personifiering" och samverkan över partigränserna liksom av nära relationer mellan politiker och väljare.
There is a certain amount of territorial differentiation in Portugal with some regions more strongly identified with some parties than with others.
Det finns ett visst mått av territoriell differentiering i Portugal, så till vida att man i vissa regioner identifierar sig starkare med vissa partier än i andra.
Perhaps the biggest lacuna in the Portuguese subnational system has been the lack of a regional tier of government, with the exception of the two island archipelagos of the Azores and Madeira despite the provision for these in the Constitution.
Den största luckan i det portugisiska systemet, under den nationella nivån, har kanske varit avsaknaden av myndigheter på regional nivå, med undantag för ögruppen Azorerna samt Madeira, trots bestämmelserna om detta i konstitutionen.
An attempt to rectify this was the régionalisation programme, launched by the Socialists after their election in 1995 with a view to strengthening administrative modernization but also regional democracy.
Ett försök att rätta till detta var regionaliseringsprogrammet, som inleddes av socialisterna efter valet 1995 i syfte att påskynda moderniseringen av aclministrationen men också att införa regional demokrati.
This was rejected in a referendum in November 1998.
Detta förkastades i en folkornröstaing i november 1998.
Finland became an independent state in 1917 after more than seven centuries as an integrated part of Sweden and one century as a semi-autonomous grand duchy within the Russian Empire.
Finland blev självständigt 1917 efter att i mer än 700 år ha tillhört Sverige och efter ett århundrade som halvautonomt storfurstendöme i det ryska imperiet.
During most of the Russian period, the Tsars respected a certain amount of Finnish self-government.
Under större delen av perioden med ryskt styre respekterades ett visst mått av finländskt självstyre.
However, by the turn of the century, a Russification process was imposed, aiming at increasing Russian dominance and reducing the power of the Finnish institutions.
Vid sekelskiftet inleddes en förryskningsprocess i avsikt att öka den ryska dominansen och minska de finländska institutionemas makt.
This grip was relaxed in the wake of the turbulence in Russia during 1905, which paved the way for constitutional reform in Finland.
Detta grepp försvagades efter orolighetema i Ryssland 1905, något som banade väg för en grundlagsreform i Finland.
In 1906 a onechamber Assembly, elected through proportional representation, was introduced.
1906 infördes en enkammarriksdag som utsågs i proportionella val.
In practice, the power of the Assembly was still restricted, but, nevertheless, Finland now had one of the most modern constitutions in Europe.
I praktiken var riksdagens makt fortfarande begränsad, men Finlands konstitution var nu ändå en av de mest moderna i Europa.
Contrary to what happened in Sweden and Denmark, universal suffrage came at the same time as the system of representation was reformed.
I motsats till vad som inträffade i Sverige och Danmark infördes allmän rösträtt samtidigt som valsystemet reformerades.
However, full independence was gained only in the aftermath of the Russian revolution.
Full självständighet uppnåddes emellertid först i efterdyningarna av den ryska revolutionen.
The last years of the Russian period and the first decades after independence were characterized by bitter conflicts.
De sista åren under rysk överhöghet och de första årtiondena efter att landet blivit självständigt präglades av skarpa konflikter.
The language tensions between the Finnishspeaking majority and the Swedish-speaking minority remained from the days of Swedish dominance.
Språkspänningarna mellan den finsktalande majoriteten och den svensktalande minoriteten hade sitt ursprung i tiden då svenskan dominerade.
The question of whether to adjust to the Russification process or to resist it also divided the Finns.
Frågan om man skulle anpassa sig till förryskningsprocessen eller göra motstånd mot den delade också Finland i två läger.
But above all, a bitter and bloody civil war between socialist and non-socialist forces in 1918 created deep scars in Finnish society.
Men framför allt uppstod djupa ärr i det finländska samhället till följd av det bittra och blodiga inbördeskriget 1918 mellan socialistiska och icke-socialistiska styrkor.
Against this background, it is somewhat surprising that contemporary Finnish politics and society are so stable and balanced and that the wounds from the past seem to have healed.
Mot denna bakgrund är det något förvånande att politiken och samhällslivet i dagens Finland har så stabil och balanserad prägel, och att det förflutnas sår förefaller ha läkt.
However, this has been achieved through a strong emphasis on consensus, which itself is a major characteristic of contemporary Finnish democracy.
Detta har emellertid uppnåtts genom en stark betoning på samförstånd, som i sig är ett utmärkande drag för dagens finländska demokrati.
Finland's democracy and the search for consensus have to be understood also in relation to the country's geopolitical position between East and West (Lindström and Karvonen 1986), which has put severe constraints on Finland's foreign policy.
För att förstå Finlands demokrati och strävan efter samförstånd måste man beakta landets geopolitiska läge mellan öst och väst (Lindström och Karvonen, 1986), något som starkt begränsat Finlands utrikespolitiska rörelsefrihet.
Particularly after the Second World War and after the signing of the Treaty of Friendship, Security and Mutual Assistance with the Soviet Union in 1948, domestic politics also became a 'balancing act'.
Även inrikespolitiken förvandlades till en "balansakt", särskilt efter andra världskrigets slut och efter undertecknandet av vänskapsoch biståndspakten med Sovjetunionen 1948.
The situation changed gradually from the early 1980s, and the collapse of the Soviet Union in 1991 was particularly significant.
Situationen förändrades gradvis från tidigt 1980-tal, och särskilt betydelsefullt var Sovjetunionens sammanbrott 1991.
This enabled Finland to reorient itself in a westward
Detta gjorde att Finland kunde rikta sig västerut och längre fram bli medlem i Europeiska unionen.
However, this corresponded to a socioeconomic division, since the aristocracy and state administration were, for historical reasons, Swedish speaking.
historiska skäl var svensktalande.
As the Finnish majority increased, the language division became gradually less significant, even if the identity and common interests of the Swedish speakers remain important.
I takt med att den finska majoriteten förstärktes förlorade den språkliga uppdelningen i betydelse, även om de svensktalande alltjämt har en tydlig identitet och starka gemensamma intressen.
For example, a Swedish Assembly, which is a cooperative arrangement between political parties in the Swedish-speaking areas, meets once every year to discuss questions particularly affecting Swedish speakers.
Som exempel kan nämnas att Svenska Finlands folkting, som är ett samarbetsorgan för politiska partier i de svensktalande områdena, träffas en gång årligen för att diskutera frågor som särskilt berör de svensktalande.
However, they have no self-governing capacity.
De svensktalande åtnjuter dock inget självstyre.
Today, the traditional leftright scale is the dominant cleavage in society (Berglund 1990).
I dag är den traditionella klyftan mellan vänster och höger den dominerande i samhället (Berglund 1990).
Ten parties were represented in parliament after the 1995 elections.
Tio partier fanns företrädda i riksdagen efter valet 1995.
In comparison with the other Nordic countries, Finland has a weak Sosialidemokraattinen Puolue (SDP, Social Democratic Party).
I jämförelse med de övriga nordiska länderna har Finland ett svagt socialdemokratiskt parti (SDP).
Extremist parties have also been stronger.
Ytterlighetspartiema har däremot varit större.
Particularly the Suomen Kommunistinen Puole (SKP, Communist Party) has had an exceptional position.
Det är särskilt kommunistpartiet (FKP) som haft en exceptionell ställning.
During the two decades after 1945, it received more than 20 per cent of the votes, even if it is weaker today.
Under de två årtiondena efter 1945 fick detta parti mer än 20 % av rösterna, även om det i dag har försvagats.
From 1966 onwards the party was accepted as a coalition partner in several governments.
Från 1966 och framåt ingick partiet i flera koalitionsregeringar.
At the other extreme, a right-wing movement was significant during the interwar period.
På den andra politiska kanten fanns under mellankrigstiden en betydelsefull högerorienterad rörelse.
Despite weak overall election results, it had regional strongholds, particularly in the area of Pohjanmaa (Finnish Ostrobothnia) (Lindström andKarvonen 1984).
Trots att denna rörelse inte hade några större framgångar i valen fanns regionala fästen, särskilt i finska Österbotten (Lindström och Karvonen, 1984).
In several respects, the characteristics of the public sector in Finland resemble the welfare models of the other Nordic countries.
I flera avseenden påminner den offentliga sektorn i Finland om välfärdsstatens uppbyggnad i de övriga nordiska länderna.
These include a highly developed public responsibility for the well-being of the citizens and strong local authorities.
Bland annat finns ett högt utvecklat offentligt ansvar för medborgarnas välfärd samt starka lokala myndigheter.
However, there are also differences.
Men det finns även skillnader.
Even if the public sector is today of the same size as in Sweden, the development of the welfare system has taken place later in Finland.
Även om den offentliga sektorn nu är lika stor som i Sverige, har välfärdssystemet utvecklats senare i Finland. Finland var till exempel det sist industrialiserade landet i Norden.
This opened up opportunities for borrowing impressions and ideas from other systems, and, indeed, there are strong indications of policy diffusion from Sweden to Finland (Karvonen 1981), not least with regard to local government and administration.
Detta gav möjlighet att ta intryck av och hämta idéer från andra system, och det finns också starka indikationer på att politiska initiativ av olika slag sprider sig från Sverige till Finland (Karvonen, 1981), inte minst vad gäller lokalstyre och lokal förvaltning.
A significant feature of the Finnish system of democracy is the role of the president.
Något som särskilt utmärker det finländska demokratiska systemet är presidentens roll.
Finland has been labelled a 'semi-presidential' system, containing a mixture of presidentialism and parliamentarism (Arter 1987).
Finland har ett system med begränsat presidentstyre (ett s.k. "semi-presidentiellt system"), där presidentstyre kombineras med parlamentarism (Arter, 1987).
The president has an independent sphere of power, in particular within the field of foreign policy, while the government is also dependent on support by a parliamentary majority.
Presidenten har en oberoende maktsfär, särskilt när det gäller utrikespolitik, medan regeringen är beroende av stöd från riksdagsmajoriteten.
However, the strength of the position of the president has varied.
Presidentens ställning har dock ibland varit starkare och ibland svagare.
During the decades immediately after the Second World War, a combination of outer pressures and weak, short-lived governments gave the president a key role.
Under årtiondena omedelbart efter andra världskriget hade presidenten en nyckelroll till följd av en kombination av yttre tryck och svaga, kortlivade regeringar.
From 1980 onwards the balance has tipped in favour of parliament.
Från och med 1980 har maktbalansen förskjutits till riksdagens förmån.
Changes of government are now less frequent, and from 1966 onwards there have mainly been majority coalitions.
Regeringsskiften sker nu inte lika ofta, och från 1966 har regeringarna främst varit majoritetskoalitioner.
Indeed, from 1987 onwards the Social Democratic Party and the Conservative Party, who previously were antagonists, have frequently cooperated in the same governments.
Från och med 1987 har faktiskt socialdemokraterna och samlingspartiet, som tidigare var motståndare, ofta suttit i samma regeringar.
In addition, during the Koivisto presidency (1982-94), some of the formal powers of the president were transferred to parliament and to the government.
Under Koivistos tid som president (19821994) överfördes dessutom vissa av presidentens formella maktbefogenheter till riksdagen och regeringen.
The changing foreign-policy situation has also contributed to a weaker presidency.
Den förändrade utrikespolitiska situationen har också bidragit till att presidentämbetet försvagats.
However, on the other hand, the legitimacy of the president is stronger, as he is now directly elected.
Presidentens legitimitet har emellertid stärkts, eftersom han nu
Before 1994, presidential elections were indirect, by an electoral college.
Före 1994 genomfördes presidentvalet indirekt av en elektorsförsamling.
Nevertheless, Finnish democracy is increasingly becoming a parliamentary democracy (Petersson 1994).
Den finländska demokratin förvandlas dock alltmer till en parlamentarisk demokrati (Petersson, 1994).
The Finnish proportional electoral system provides opportunities for the voters to choose not only between parties, but also between individual candidates.
Det finländska proportionella valsystemet ger möjlighet för de röstande att välja mellan enskilda kandidater och inte bara mellan partier.
Each candidate has a number, and the voter puts the number of the candidate of his/her choice on the ballot paper.
Varje kandidat har ett nummer och väljaren skriver upp numret på den kandidat som han eller hon valt på valsedeln.
For the electorate, the selection of a party is more important than choosing a candidate, even if the reverse is the case among younger voters (Pesonen 1995).
För valmanskåren som helhet är valet av parti viktigare än att välja en viss kandidat, även om mönstret är det omvända bland yngre väljare (Pesonen, 1995).
Turnout in parliamentary elections reached a peak in 1962, when 83 per cent of the electorate voted, but it has since decreased steadily to 69 per cent in 1995 (Tilastokeskus 1995).
Valdeltagandet nådde en höjdpunkt 1962, då 83 % av valmanskåren röstade, men har därefter minskat för att 1995 ligga på 69 % (Tilastokeskus, 1995).
However, 82 per cent of the electorate voted in the second round of the 1994 presidential elections.
I andra omgången av presidentvalet 1994 röstade emellertid 82 % av väljarna.
Electoral participation is now considerably lower than in the other Nordic countries (Petersson 1994).
Valdeltagandet är nu betydligt lägre än i de övriga nordiska länderna (Petersson, 1994).
Popular referendums are unusual and have only been used twice, in 1931 on abolition of prohibition and in 1994 on membership of the EU.
Folkormöstaingar är ovanliga och har endast genomförts två gånger, nämligen 1931 om avskaffande av alkoholförbudet och 1994 om medlemskap i EU.
Local and regional governments in Finland share the general Nordic tradition of local self-government.
Den kommunala och regionala förvaltningen i Finland följer den nordiska traditionen med lokalt självstyre.
In Finland this tradition goes back long before the time os state independence.
I Finland inleddes denna tradition redan långt innan staten blev oberoende.
The oldest forms of local self-government were created already within the framework of parish administration in the late Middle Ages. A
De äldsta formerna av lokalt självstyre uppstod redan under senmedeltiden inom sockenförvaltaingarna.
Municipality Act in 1965 created the municipality as an independent administrative and political unit.
Genom en kommunallag från 1865 inrättades kommunen som en självständig administrativ och politisk enhet.
Contrary to Sweden, Denmark, and Norway, Finland has only a municipal level of local government.
I motsats till i Sverige, Danmark och Norge finns i Finland bara en självstyrande förvaltningsnivå under den statliga nivån.
There are 452 municipalities (kommuner in Swedish, kunta in Finnish) with an average population size of 11,000 inhabitants, ranging from 130,000 to 520,000; the median population size is 5,000 inhabitants.
Det finns 452 kommuner (kunta på finska) med en genomsnittlig folkmängd på 11 000 invånare, och folkmängden varierar mellan 130 och 520 000. Folkmängdens medianvärde är 5 000 invånare.
Some amalgamations have taken place since the 1950s, but a planned comprehensive reform was never carried out.
Några sammanslagningar har ägt rum sedan 1950-talet, men en totalreform som planerades blev aldrig genomförd.
In the mid-1960s a parliamentary commission suggested that the number of local authorities should be halved.
I mitten av 1960-talet föreslogs i en riksdagsuttedning att antalet kommuner skulle halveras.
The reform actually reached a preparatory stage but was never implemented, due to the political conflicts it created and opposition from affected municipalities (Ståhlberg and Oulasvirta 1996).
Reformen förbereddes men realiserades aldrig på grand av de politiska konflikter den förorsakade och motståndet från berörda kommuner (Ståhlberg och Oulasvirta, 1996).
In order to increase efficiency and improve the financial situation for local authorities, central government is now again encouraging mergers.
Centralregeringen uppmuntrar nu återigen till sammanslagningar eftersom man menar att detta skulle öka effektiviteten och förbättra den ekonomiska situationen i kommunerna.
Amalgamated local authorities are offered a stimulation grant during a three-year period.
Kommuner som gått samman får under en treårsperiod ett statligt stimulansbidrag.
So far, the interest from the municipalities has been limited.
Kommunerna har än så länge visat begränsat intresse.
Finnish local authorities are regarded as having considerable autonomy, which is formally protected through the Constitution.
De finländska kommunerna anses ha en hög grad av självständighet, som har formellt skydd i grundlagen.
The archipelago of Åland, located between the Finnish and Swedish mainlands, is a special case.
Ögruppen Åland, som ligger mellan det finländska och svenska fastlandet, utgör ett särfall.
After a ruling of the League of Nations in 1921, the islands gained an autonomous and demilitarised position within Finland.
Efter ett beslut i Nationemas förbund 1921 fick ögruppen en självständig och demilitariserad ställning inom Finland.
Åland has a distinctive history and has Swedish as its official language.
Åland har en särskild historia och svenska är det officiella språket.
It has several symbols, traditionally associated with the nation state, such as its own flag, stamps, and a system of regional citizenship.
Ögruppen har flera symboler som vanligen förknippas med national stater, till exempel en egen flagga, frimärken och ett system för regionalt medborgarskap.
The area is ruled by a directly elected parliament, which has the right to enact its own laws within certain areas.
Området styrs av ett direktvalt parlament, lagtinget, som har lagstiftningsbefogenheter på vissa områden.
Self-government is particularly salient within health care, education, and culture.
Självstyret är särskilt framträdande när det gäller hälsovård, utbildning och kultur.
All international agreements that affect Åland must be ratified by the assembly in order to be valid for Åland.
Alla internationella avtal som påverkar Åland måste ratificeras av lagtinget för att
This also includes Finnish membership of the EU.
Detta gäller också det finländska EU-medlemskapet.
The executive committee was composed, until 1988, in proportion to party representation in the assembly, but is now ruled according to a parliamentary system.
De olika partierna i lagtinget var fram till 1988 representerade i det verkställande organet, landskapsstyrelsen, i proportion till deras storlek i lagtinget.
In addition to its regional government, Åland has 16 municipalities, of which most have fewer than 1,000 inhabitants.
Vid sidan av den regionala regeringen har Åland 16 kommuner, av vilka de flesta har mindre än 1000 invånare.
Apart from the assembly of Åland, Finland lacks directly elected meso-level government.
Förutom Ålands lagting har Finland inga direktvalda församlingar på regional nivå.