natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By order of 20 December 1996, the Handelsgericht Wien (Commercial Court, Vienna) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 30 of the EC Treaty and Council Directive 76/768/EEC of 27 July 1976.
skydd mot tandlossning, innehåller eller bildar ett tredubbelt förebyggande skydd, ger ett tredubbelt skydd mot karies, tandsten och tandlossning och avlägsnar tandsten eller hindrar nybildning av tandsten."
In Austria, the Regulation of the Federal Minister for Health and Consumer Protection on the authorisation of pharmacologically active substances in cosmetic products, 'the Kosmetikverordnung', was adopted pursuant to the Lebensmittelgesetz (Federal Law on the marketing of foodstuffs, products intended for human consumption, additives, cosmetic products and items of daily use, 'the LMG').
Frågan har uppkommit i en tvist mellan Österreichische Unilever GmbH (nedan kallad Unilever) och Smithkline Beecham Markenartikel GmbH (nedan kallad Smithkline) angående vissa uppgifter som förekommer på tandkrämstuber som Smithkline saluför i Österrike och i TV-reklam som detta företag sänder i denna stat.
That question was raised in proceedings between Österreichische Unilever GmbH ('Unilever') and Smithkline Beecham Markenartikel GmbH ('Smithkline') concerning statements appearing on tubes of toothpaste marketed by Smithkline in Austria and in television advertisements broadcast by it in that State.
Smithkline säljer i Österrike tandkrämen "OdolMed 3 (Samtweiß)", som tillverkas och säljs i Tyskland av bolaget Lingner & Fischer. På tandkrämstuberna och i TV-reklamen uppger Smithkline att "OdolMed 3 (Samtweiß) utgör ett Enligt Smithkline är föreskrifterna i LMG ägnade att utgöra hinder för handeln mellan medlemsstaterna och strider principiellt mot artikel 30 i fördraget.
Kosmetikverordnung may apply for special authorisation for the use of such substances.
Reklamen för vissa tandkrämer kan således förbjudas utan att denna skulle vara ägnad att vilseleda konsumenterna.
That is not the case, even if regard is had solely to the substances which currently exist.
Handelsgericht Wien har beslutat att vilandeförklara målet och hänskjuta en fråga till domstolen.
It is true that authorisation may be granted.
Ett tillstånd är visserligen möjligt.
However, the need to obtain such authorisation, which in any event remains valid only for a limited period, constitutes a wholly unjustified obstacle to the free movement of the product in question.
Nödvändigheten att erhålla ett sådant tillstånd, vilket dessutom skulle innehålla en tidsmässig begränsning, utgör dock ett hinder för den fria rörligheten av den ifrågavarande produkten som på intet sätt är motiverat.
It states in that connection that 'OdolMed 3 (Samtweiß)' toothpaste contains only one of the decay-inhibiting pharmacologically active substances mentioned in the list in Annex 2 to the Kosmetikverordnung and none of the substances exhaustively itemised in that list which prevent the formation of tartar or parodontosis. It considers, therefore, that the statements indicating that the toothpaste in question has the effect of preventing the formation of tartar and parodontosis are incorrect and misleading, and that they are therefore not in accordance with the provisions of the Austrian legislation.
Genom sin fråga vill den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i om artikel 30 i fördraget jämförd med direktiv 76/768 hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser som förbjuder reklam för en kosmetisk produkt, som är avsedd att komma i kontakt med slemhinnorna, enligt vilken denna produkt förebygger uppkomsten av tandsten och tandlossning, när sammansättningen av produkten inte innehåller några av de i dessa bestämmelser upptagna aktiva ämnen som kan leda till ett sådant resultat och då den berörde inte har fått något tillstånd att använda några andra ämnen.
According to Smithkline, Articles 9 and 26 of the LMG are liable to obstruct intra-Community trade and are, in principle, contrary to Article 30 of the Treaty.
Direktiv 76/78 innebär en fullständig harmonisering av de nationella reglerna för förpackning och märkning av kosmetiska produkter.
The Handelsgericht Wien has decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling:
Tillverkare av kosmetiska produkter som innehåller aktiva ämnen som inte är upptagna i Kosmetikverordnung kan ansöka om ett särskilt tillstånd" för användningen av sådana ämnen.
It is possible to ensure the protection of consumers, public health and fair trading by adopting measures which are less restrictive of the free movement of goods than the automatic exclusion of advertising by a system that prohibits the advertising of substances not expressly listed in the Kosmetikverordnung.
Skyddet för konsumenterna, folkhälsan och ett gott handelsskick kan nämligen säkerställas genom åtgärder som är mindre ingripande för den fria rörligheten för varor än det automatiska förbudet mot reklam via ett system enligt vilket reklam för ämnen som inte uttryckligen är upptagna i Kosmetikverordnung är förbjuden.
Thus, the controls exercised by the national authorities could take the form, inter alia, of an obligation requiring the manufacturer or distributor of the product in question, in the event of any uncertainty, to furnish evidence of the accuracy of the advertisements concerned, in the manner provided for by Article 6 of Council Directive 84/450/EEC of the Council of 10 September 1984..
Den nationella kontrollen skulle således, i likhet med vad som föreskrivs i artikel 6 i rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984, bland annat kunna utgöras av en skyldighet för tillverkaren eller distributören av den ifrågavarande produkten att framlägga bevis för att de i reklamen förekommande uppgifterna är korrekta.
By its question, the national court is asking, in essence, whether the combined provisions of Article 30 of the Treaty and of Directive 76/768 preclude the application of national rules which prohibit the advertising of a cosmetic product intended to come into contact with mucous membranes, where the product in question is claimed to prevent the formation of tartar and parodontosis but is not in fact composed of any of the active substances listed in those rules as capable of achieving such a result and the party concerned has not obtained authorisation for the use of other substances.
En bestämmelse som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen endast är förenliga med artikel 6.3 i direktiv 76/768 om förteckningen i bilaga 2 till Kosmetikverordnung innehöll alla aktiva ämnen som kan förebygga uppkomsten av tandsten eller tandlossning. Så är inte fallet om man begränsar sig till de ämnen som existerar för närvarande.
Furthermore, the measures which the Member States are required to take Directive 76/768 in order to prevent advertisements which attribute to cosmetic products characteristics which those products lack must provide that such advertisements constitute a breach of the law and, in particular, a criminal offence punishable by penalties having a deterrent effect.
Dessutom måste de föreskrifter som medlemsstaterna enligt direktiv 76/768 skall anta för att förhindra varje slag av reklam som tillägger kosmetiska produkter egenskaper som dessa inte besitter innehålla ett stadgande om att sådan reklam utgör ett brott och föreskriva straffrättsliga sanktioner som har avskräckande verkan.
Directive 76/768 has brought about the complete harmonisation of national rules on the packaging and labelling of cosmetic products.
Domstolen har beslutat följande dom:
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 2 July 1998.
Generaladvokaten G. Comas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 2 juli 1998.
A toothpaste must be regarded as a cosmetic product within the meaning of Community law and is covered by Council Directive 76/768/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws of the Member States relating to cosmetic products unless the average well-informed consumer may infer with certainty, from the statements on the packaging of the product, from advertising and generally from its presentation for sale, that it is a substance presented for treating or preventing disease within the meaning of Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to proprietary medicinal products.
"1) En tandkräm anses som en kosmetisk produkt i den mening som avses i gemenskapsrätten och omfattas av tillämpningsområdet för rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, om inte en normalt upplyst konsument på grund av påskriften på förpackningen, reklamen eller den allmänna presentationen vid försäljningen med säkerhet kan förstå att produkten i fråga har botande eller förebyggande egenskaper avseende sjukdomar enligt den mening som avses i rådets direktiv 65/65 (EEG) om tillnärmning av lagar och andra författningar angående medicinska specialiteter.
A national provision which, in order to give consumers greater protection against misleading advertising and for the sake of protecting health, firstly, prohibits advertising of cosmetic products by means of misleading statements concerning health and, secondly, introduces a national control system on the basis of which buyers must not be given the impression that a cosmetic product has certain effects if its composition does not include the substances which, in the opinion of the national legislature, alone justify and confirm the claim that it has such effects, and otherwise it is necessary to obtain special prior authorisation to advertise and to market the product, goes further than the restrictions authorised by Article 6(3) of Directive 76/68 and is therefore incompatible with Community law.
Nationella föreskrifter som — för att garantera ett långtgående skydd av konsumenterna mot vilseledande reklam och av folkhälsan — dels förbjuder att reklam görs för kosmetiska produkter genom inte vilseledande hänvisningar till hälsan, dels skapar ett nationellt kontrollförfarande enligt vilket en kosmetisk produkt på den gemensamma marknaden inte får presenteras som en produkt med vissa angivna egenskaper, om den inte innehåller sådana substanser som enligt de nationella föreskrifterna är de enda som med säkerhet berättigar till att sådana egenskaper uppges, och i annat fall ett visst föregående tillstånd krävs för fri reklam och produktens fria presentation på marknaden, går längre än de restriktioner som stadgas i artikel 6.3 i direktiv 76/768 och är således oförenliga med gemenskapsrätten."
Preliminary ruling
Motorbåten "Joshua" byggdes år 1964 i Haarlem (Nederländerna) såsom fiskefartyg. År 1984
It follows from the provisions of Articles 3 and 7 of the Sixth Directive, read together, that the terms 'Community' and 'territory of the Community' relate to the area of application of the Treaty as defined for each Member State in Article 227 of the Treaty.
avseende på varje medlemsstat i artikel 227 i fördraget.
By judgment of 7 May 1997, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred for a preliminary ruling a question on the interpretation of Articles 132(1) and 227 of the EC Treaty and of Article 7(l)(a) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 as amended by Council Directive 91/680/EEC of the Council of 16 Decmeber 1991 (hereinafter the 'Sixth Directive').
såldes den till Caribbean Chartering & Sales Ltd, Nassau (Bahamas), och lämnade gemenskapens tullområde. Åren 1985 och 1986 byggdes fartyget om i Nederländerna till kryssningsfartyg och såldes den 22 april 1993 till A J. van der Kooy och J. Wielinga, bosatta i Nederländerna respektive Curacao (Nederländska Antillerna).
In accordance with Article 227(3) of the Treaty and Convention 64/533, the special arrangements for association set out in Part Four of the Treaty apply to the overseas countries and territories ('ÓCTs'), including the Netherlands Antilles.
I enlighet med artikel 227.3 i fördraget och med konvention 64/533 omfattas utomeuropeiska länder och territorier (nedan kallade ULT) däribland Nederländska Antillerna, av den särskilda associeringsordning som fastställts i fjärde delen i fördraget.
Under those arrangements, failing express reference, the general provisions of the Treaty do not apply to the OCTs.
Från och med den 15 maj 1993 låg "Joshua" med brittisk flagg i Scheveningens hamn (Nederländerna).
The motor vessel Joshua was built as a fishing vessel in Haarlem, the Netherlands, in 1964.
Den 20 juli 1993 uppmanade Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (skatte- och tullinspektören) A J. van der Kooy att betala mervärdesskatt, med anledning av att fartyget hade importerats till Nederländerna.
In 1984 it was sold to Caribbean Chartering & Sales Ltd in Nassau, Bahamas, and taken outside the customs territory of the European Community. Consequently, the entry into a Member State of goods coming from the Netherlands Antilles cannot be categorised as an intra-Community transaction for the purposes of the Sixth Directive, unless a special provision so prescribes.
Därav följer att införseln till en medlemsstat av en vara från Nederländska Antillerna inte kan kvalificeras som en transaktion inom gemenskapen med avseende på tillämpningen av sjätte direktivet, med mindre än att detta föreskrivs i en särskild bestämmelse.
As from that date, the Joshua, flying the flag of the United Kingdom, lay in the Port of Schcveningen (Netherlands).
Några regler om tillämpning av mervärdesskatt på import från ULT finns heller inte i fjärde delen i fördraget eller i sjätte ULT-beslutet.
On 20 July 1993, the Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Inspector of Tax and Customs) requested Mr Van der Kooy to pay turnover tax on the ground that the vessel had been imported into the Netherlands.
Genom sin fråga önskar den hänskjutande domstolen huvudsakligen få klarhet i om införseln till en medlemsstat av en vara från Nederländska Antillerna skall kvalificeras som införsel till gemenskapen med avseende på tillämpningen av artikel 7.1 i sjätte direktivet.
Mr Van der Kooy appealed to the Hoge Raad to have the Gerechtshofs judgment set aside.
Det är visserligen riktigt att det i artikel 101 i sjätte ULT-beslutet föreskrivs att varor med ursprung i ULT och vissa andra varor som omsätts fritt i ett ULT skall kunna importeras till gemenskapen utan tullar och utan skatter med motsvarande verkan.
The Hoge Raad stayed proceedings and referred a question to the Court for a preliminary ruling:
Det framgår av bestämmelserna i artiklarna 3 och 7 i sjätte direktivet att begreppet "till gemenskapen" avser fördragets tillämpningsområde såsom detta definieras med
By its question, the national court wishes to ascertain, in substance, whether the entry into a Member State of goods coming from the Netherlands Antilles must be regarded as entry
"Införseln till en medlemsstat av en vara från Nederländska Antillerna skall kvalificeras som införsel titt gemenskapen med avseende på tillämpningen av artikel 7.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/680/EEG av den 16 december 1991 med tillägg titt det gemensamma systemet för mervärdesskatt och med ändring av direktiv 77/388/EEG med sikte på avskaffandet av fiskala gränser."
There is no provision to that effect in the Sixth Directive.
Han föreslog domstolen att svara på följande sätt:
It is true that Article 101 of the Sixth OCT Decision provides that products originating in the OCT and certain products which are in free circulation there are to be imported into the Community free of customs duties and charges having equivalent effect.
"Att ett fartyg som inte uppfyller villkoren i artiklarna 9 och 10 i EG-fördraget anländer till Nederländerna från Nederländska Antillerna, där det befann sig i fri omsättning, skall räknas som om det anlänt till gemenskapen och således som införsel av en vara med avseende på tillämpningen av artikel 7 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund."
'The entry into a Member State of goods coming from the Netherlands Antilles must be regarded as entry into the Community for the purposes of applying Article 7(1) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes Common system of value added tax: uniform basis of assessment, as amended by Council Directive 91/680/EEC of 16 December 1991 supplementing the common system of value added tax and amending Directive 77/388/EEC with a view to the abolition of fiscal frontiers.'
Förhandsavgörande "Märkesnamn — Mousserande vin — Artikel 13.2 b i förordning Varubeskrivning — Konsumentskydd — Risk för förväxling" (femte avdelningen) vitt vin som uppfyller vissa kvalitetskrav och som enbart har framställts av druvsorten "Riesling".
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 30 April 1998.
Bundesgerichtshof har genom beslut av den 26 juni 1997 ställt två frågor om tolkningen av artikel 13.2 b i rådets förordning (EEG) nr 2333/92 av den 13 juli 1992.
The entry into the Netherlands of a vessel coming from the Netherlands Antilles must be regarded as entry into the Community for the purposes of applying Article 7(1) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes Common system of value added tax: uniform basis of assessment, as amended by Council Directive 91/680/EEC of 16 December 1991 supplementing the common system of value added tax and amending Directive 77/388/EEC with a view to the abolition of fiscal frontiers.
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan konsumentskyddsföreningen Verbraucherschutzverein eV och Sektkellerei G.C. Kessler GmbH und Co. (nedan kallat Kessler) angående användande av beskrivningen "Hochgewächs" på etiketten till flaskor med sekt (mousserande vin) som saluförs av sistnämnda företag.
Preliminary ruling (Brand name - Sparkling wine - Article 13(2) (b) of Regulation (EEC) Description of product - Consumer protection Risk of confusion) (Fifth Chamber)
förväxlas med sistnämnda beskrivning, eller om det även måste fastställas att användandet av detta märkesnamn faktiskt riskerar att ge de berörda konsumenterna en felaktig uppfattning om sammansättningen av cuvéen vilken i sin tur kan påverka deras ekonomiska beteende.
By order of 26 June 1997, the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 13(2)(b) of Council Regulation (EEC) No 2333/92 of 13 July 1992.
Bundesgerichtshof, vid vilket revisionstalan är anhängig, har under dessa omständigheter beslutat att vilandeförklara målet och fråga domstolen om det, för att förbudet i artikel 13.2 b i ovannämnda förordning skall kunna tillämpas, är tillräckligt att det föreligger en risk för förväxling mellan ett ord som används i ett märkesnamn för att beteckna ett mousserande vin (i detta fall: Hochgewächs) och en del av en beteckning (i detta fall: Riesling Hochgewächs) på ett vin (som inte används) för framställning av cuvéen till det mousserande vinet, trots att det inte har kunnat konstateras att ett avsevärt antal konsumenter skulle ha felaktiga föreställningar om vad cuvéen innehåller som skulle kunna påverka deras inköp eller att märkesinnehavaren skulle ha för avsikt att vilseleda någon?
wine (in this case "Riesling-Hochgewächs") not used for constituting the cuvée of the sparkling wine, even if it is not the case that a substantial proportion of consumers form mistaken impressions as to the composition of the cuvée which influence their purchases, and there is no intent to deceive on the part of the owner of the brand
Det skulle på ett allvarligt sätt strida mot denna intresseawägning om enbart en risk för förväxling, som framförs utan att de aktuella konsumenternas uppfattning eller vanor ens beaktas, skulle vara tillräcklig för att hindra användande av en beteckning som är skyddad som märkesnamn.
Those questions were raised in proceedings between Verbraucherschutzverein eV, a consumer protection association, and Sektkellerei G.C. Kessler GmbH & Co. ('Kessler') concerning the description 'Hochgewächs' on the label of bottles of Sekt (sparkling wine) marketed by that company. Kessler produces Sekt from French wine of the 'Chardonnay' grape variety and has been marketing it for about 60 years under the name 'Kessler Hochgewächs', a description protected in Germany as a trade mark since 7 June 1950.
För att användande av ett märkesnamn skall anses kunna ge upphov till förväxlingar eller vilseleda de personer som det är riktat till, måste visas att det med hänsyn till de aktuella konsumenternas uppfattning eller vanor finns en verklig risk för att deras ekonomiska beteende påverkas.
Article 13(2) of Regulation No 2333/92 provides that brand names supplementing the description, presentation and advertising of a sparkling wine may not contain, inter alia, words likely to cause confusion or mislead the persons to whom they are addressed [subparagraph (a)] or which are liable to be confused with all or part of the description of, in particular, a quality wine produced in a specified region whose description is governed by Community provisions or are identical to the description of such a wine 'unless the products used for constituting the cuvée of the sparkling wine in question are entitled to such description or presentation' [subparagraph (b)].
I artikel 13.2 i förordning nr 2333/92 föreskrivs att märkesnamn som kompletterar beskrivningen och presentationen av och reklam för mousserande vin bland annat inte får innehålla några ord som är av sådan art att de kan ge upphov till förväxlingar eller vilseleda de personer som de är riktade till (13.2 a) eller kan förväxlas helt eller delvis med beteckningen på bland annat ett kvalitetsvin fso vars beteckning omfattas av gemenskapsbestämmelser eller som är identiska med beteckningen på ett sådant vin "såvida beteckningen eller presentationen inte är godkänd för de produkter som har använts för att sammanställa cuvéen till det mousserande vinet i fråga" (13.2 b).
Since 1986, the description 'Riesling Hochgewächs' has been protected in Germany, and wines meeting certain quality criteria and made exclusively from grapes of the 'Riesling' variety.
Detta fall rör nämligen missbruk av den beskrivning som i sig är reserverad för vissa viner genom gemenskapslagstiftningen.
The first point to be made is that the brand name 'Kessler Hochgewächs' is not identical with the description 'Riesling Hochgewächs', with the result that the situation envisaged by the second part of the alternative contained in Article 13(2)(b) of Regulation No 2333/92, which concerns a misappropriation of the description reserved, as such, for certain wines by the Community rules, does not arise here.
Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma om en beteckning, ett märkesnamn eller en reklamuppgift eventuellt kan vara vilseledande. Det ankommer i detta fall på den nationella domstolen att mot bakgrund av omständigheterna undersöka om de berörda konsumenterna kan förväxla ett märkesnamn eller dess beståndsdelar med hela eller en del av beskrivningen av vissa viner.
The Verbraucherschutzverein applied to the Landgericht (Regional Court) for an injunction restraining Kessler from continuing to market its sparkling wines under the description 'Hochgewächs' on the ground that it was likely to lead consumers to believe, wrongly, that the wine was made from 'Riesling' and was therefore contrary to Article 13(2)(b) of Regulation No 2333/92.
Det framgår även av domstolens rättspraxis att den nationella domstolen skall beakta de förväntningar som en normalt informerad samt skäligen uppmärksam och upplyst genomsnittskonsument kan tänkas ha.