natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By application lodged at the Court on 28 July 1994, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to implement correctly Council Directive 89/552/EEC (hereinafter «the Directive»), the United Kingdom has failed to fulfil its obligations under Article 2(1) and (2) and Article 3(2) of the Directive.
att andra kriterier än det som avser etableringen tillämpas för att avgöra vilka programföretag som står under Förenade kungarikets jurisdiktion, att ett irrelevant kriterium för denna jurisdiktion tillämpas, nämligen ett kriterium som avser mottagningen,
The documents before the Court show that the Commission and the United Kingdom disagree about the interpretation to be given to the term «jurisdiction» used in the phrase «broadcasters under [the] jurisdiction [of a Member State]» appearing in the first indent of Article 2(1) of the Directive.
Av handlingarna i målet framgår att kommissionen och Förenade kungariket har olika uppfattning om hur begreppet jurisdiktion i uttrycket "programföretag inom [en medlemsstats] jurisdiktion" i artikel 2.1 första strecksatsen i direktivet skall tolkas.
The Commission's objection against the United Kingdom is that section 43 of the Broadcasting Act 1990 (hereinafter «the Act») does not comply with Article 2(1) of the Directive in four respects, in that it applies criteria other than that of establishment for determining which broadcasters fall within the jurisdiction of the United Kingdom;
att sådana sändningar från tredje land som står under Förenade kungarikets jurisdiktion inte underkastas Förenade kungarikets lagstiftning, och
The Commission's position is that broadcasters under the jurisdiction of a Member State are, for the purposes of that provision, those established in the Member State concerned.
Kommissionen har framhållit att ett programföretag inom en medlemsstats jurisdiktion i bestämmelsens mening är ett programföretag som är etablerat i vederbörande medlemsstat.
It therefore considers that, in adopting other criteria, the scheme of section 43 of the Act is not in conformity with Articles 2(1) and 3(2) of the Directive.
Den anser således att det system som införts genom avsnitt 43 i lagen inte är förenligt med artiklarna 2.1 och 3.2 i direktivet, eftersom det vilar på andra kriterier.
also applies a criterion which is not relevant for the purposes of such jurisdiction, namely the criterion of reception;
att olika föreskrifter tillämpas på utomlands riktade satellitsändningar ("non-domestic satellite service", nedan kallade "NDSS" och inrikes
According to the United Kingdom, the Member State having jurisdiction within the meaning of Article 2(1) of the Directive is that from whose territory the broadcast is transmitted.
Enligt Förenade kungariket är behörig medlemsstat i den mening som avses i artikel 2.1 i direktivet den medlemsstat på vars område den plats är belägen varifrån TV-sändningen överförs.
fails to make third-country broadcasts falling under the United Kingdom's jurisdiction subject to United Kingdom law; and
medlemsstat enligt första strecksatsen inte föreligger, förutsätts i bestämmelsen att medlemsstaterna kan ha jurisdiktion med stöd av första strecksatsen i de fall som avses i andra strecksatsen.
The Directive contains no express definition of the phrase «broadcasters under its jurisdiction».
Det kan konstateras att direktivet inte innehåller någon uttrycklig definition av uttrycket "programföretag inom dess jurisdiktion".
— applies different regimes to NDSS (nondomestic satellite service) and DSS (domestic satellite service).
Av analysen av artikel 2.1 följer att begreppet jurisdiktion för en medlemsstat i första strecksatsen skall förstås så, att det för TV-programföretagens del med nödvändighet omfattar tillämpning med avseende på person (ratio personae).
The criteria for determining which television broadcasters fall within the jurisdiction of the United Kingdom
Förenade kungariket har hävdat att dess tolkning, enligt vilken den medlemsstat på vars område den plats varifrån sändningen överförs är belägen skall anses vara behörig medlemsstat i den mening som avses artikel 2.1 i direktivet, finner stöd i bestämmelsens andra strecksats, vari föreskrivs att det är den medlemsstat där frekvensen eller satellitkapaciteten upplåtits eller där upplänkningsstationen är belägen som skall säkerställa att sändningarna överensstämmer med tillämplig lagstiftning.
The United Kingdom submits that its interpretation, to the effect that the Member State having jurisdiction within the meaning of Article 2(1) of the Directive is that from whose territory the broadcast is transmitted, is borne out by the second indent of that provision, under which the Member State competent for ensuring compliance with the law applicable to broadcasts is that which grants a frequency or a satellite capacity or in which a satellite up-link is situated.
Bestämmelsens andra strecksats skulle emellertid sakna mening om det enda kriteriet för att avgöra vilken medlemsstat som är behörig enligt artikel 2.1 i direktivet vore den plats varifrån sändningen överförs.
That article requires each Member State to ensure that television broadcasters under its jurisdiction, or in respect of which it is required, for the purposes of broadcasts, to exercise jurisdiction under the second indent of Article 2(1), comply with the law applicable to broadcasts intended for the public in that
Förenade kungariket har vidare uppgivit att det inte råder ett hierarkiskt förhållande mellan de bägge strecksatserna i artikel 2.1 i direktivet, utan att det snarare är fråga om en dikotomi.
However, if the only criterion for determining the Member State having jurisdiction within the meaning of Article 2(1) of the Directive were that of the place from which the broadcast is transmitted, the second indent of Article 2(1) would be without substance.
En medlemsstats behörighet med avseende på person (ratio personae) kan i fråga om ett TV-programföretag emellertid endast grundas på företagets anknytning till rättsordningen i denna stat.
The United Kingdom also submits that the relationship between the two indents in Article 2(1) of the Directive is not one of hierarchy but rather dichotomy.
I detta hänseende är det tillräckligt att påpeka att bestämmelsens ordalydelse entydigt ger vid handen att ett programföretag inte kan falla under en medlemsstats jurisdiktion på sätt som avses i första strecksatsen och samtidigt befinna sig i de omständigheter som anges i andra strecksatsen, då denna endast hänför sig till programföretag som inte faller under någon medlemsstats jurisdiktion.
It is, however, plain from the wording of Article 2(1) that a broadcaster cannot both be under the jurisdiction of a Member State within the meaning of the first indent and be in the situation envisaged by the second indent, which relates only to broadcasters not falling under the jurisdiction of any Member State.
Förenade kungariket har slutligen gjort gällande att artikel 2.1 andra strecksatsen i direktivet avser överföring av sändningar över satellit och att första strecksatsen i samma bestämmelse därmed skulle avse marksändning.
The United Kingdom further contends that its interpretation of the phrase «broadcasters under [a Member State's] jurisdiction» appearing in Articles 2(1) and 3(2) of the Directive is based essentially on Article 5(2) of the Council of Europe Convention on Transfrontier Television (hereinafter «the Convention»), according to which the transmitting Party that must ensure that entities or technical means within its jurisdiction, within the meaning of Article 3, comply with the obligations imposed by the Convention shall be the State in which the satellite up-link is situated or the State which grants the use of the frequency or a satellite capacity when the up-link is situated in a State which is not a Party to the Convention.
Förenade kungariket har vidare gjort gällande att dess tolkning av uttrycket "programföretag inom dess jurisdiktion" i artiklarna 2.1 och 3.2 i direktivet huvudsakligen grundar sig på artikel 5.2 i Europarådets konvention av den 5 maj 1989 om television över gränserna, enligt vilken sändande stat, som genom lämpliga åtgärder och genom sina behöriga myndigheter har att säkerställa att alla program som på sätt som avses i artikel 3 utsänds av rättssubjekt eller med tekniska hjälpmedel inom dess jurisdiktion överensstämmer med bestämmelserna i konventionen, skall vara den stat i vilken upplänkningsstationen är belägen eller, för det fall upplänkningsstationen är belägen i en stat som inte har tillträtt konventionen, den stat som har medgivit rätt att bruka viss frekvens eller satellitkapacitet.
That argument presupposes that the word «jurisdiction» has a different meaning in each of the two indents.
anpassa det till konventionens bestämmelser.
That argument is untenable. Given that the second indent refers only to situations in which no other Member State has the jurisdiction envisaged in the first indent, it presupposes that Member States may, by virtue of the first indent, have jurisdiction in the cases covered by the second indent.
Genom att utfärda direktivet har gemenskapslagstiftaren således valt att reglera området för TV-tjänster på annat sätt än vad som följer av konventionen.
That argument, considered in the light of a comparative analysis of the wording, scheme and aims of the Directive, on the one hand, and of those of the Convention, on the other, cannot, however, be accepted.
Förenade kungariket har tillagt att det, även om gemenskapen som sådan inte har tillträtt konventionen, skulle uppstå en absurd situation om det antogs att gemenskapen skulle ha velat reglera sändningsverksamheten inom sitt område på ett helt annat sätt än vad medlemsstaterna önskat göra inom ramen för konventionen.
It follows from an analysis of Article 2(1) that the concept of jurisdiction of a Member State, used in its first indent, must be understood as necessarily covering jurisdiction ratione personae over television broadcasters.
Av en jämförande betraktelse av ordalydelsen, den allmänna uppbyggnaden och målsättningen i direktivet å ena sidan och konventionen å den andra följer emellertid att denna argumentation inte kan godtas.
In order to determine which State is competent for ensuring compliance with the provisions relating to programme services, the Convention principally applies criteria based on transmission.
Förenade kungariket har slutligen framhållit konsekvenserna av en från artikel 5.2 i konventionen avvikande tolkning av artikel 2.1 i direktivet.
This interpretation is borne out by the wording of the first indent of Article 2(1) of the Directive in that it refers to broadcasters as being under the jurisdiction of a Member State without referring, in that context, to the place from which they transmit their broadcasts.
En sådan tolkning skulle uppenbarligen försätta varje medlemsstat i en ohållbar situation genom att kräva att den åsidosätter sina rättsliga förpliktelser på antingen internationell nivå eller gemenskapsnivå.
A Member State's jurisdiction ratione personae over a broadcaster can be based only on the broadcaster's connection to that State's legal system, which in substance overlaps with the concept of establishment as used in the first paragraph of Article 59 of the EC Treaty, the wording of which presupposes that the supplier and the recipient of a service are «established» in two different Member States.
I detta hänseende är det tillräckligt att konstatera att det i artikel 27.1 i konventionen uttryckligen föreskrivs att medlemsstaterna skall tillämpa gemenskapsrätten och att de således skall tillämpa konventionens bestämmelser endast i den mån det saknas gemenskapsrättsliga föreskrifter i ett visst ämne.
Under the first indent of Article 2(1) of the Directive, however, the Member State competent for ensuring compliance with the provisions relating to programme services is that under whose jurisdiction the broadcaster comes.
Det är huvudsakligen kriterier i fråga om utsändningen som ligger till grund för konventionens bestämning av den stat som är behörig att säkerställa att bestämmelserna om programtjänster efterlevs.
According to the second indent of Article 2(1), it is only where the broadcaster does not come under the jurisdiction of any other Member State that the Directive uses criteria based on transmission.
Hänvisningen till programföretagets säte i artikel 5.2 b iii gäller endast för det fall utsändning sker över satellit och ansvaret inte kan fastställas i enlighet med punkt b i—ii i samma artikel.
Certainly, such an interpretation of Article 2(1) of the Directive is liable to produce difficulties.
En sådan tolkning av artikel 2.1 i direktivet kan förvisso skapa svårigheter.
However, when a Member State has difficulty in implementing a directive, it has an obligation to raise the matter with the Commission in order that the latter may, in close cooperation with the Member States concerned, find an appropriate solution.
Om en medlemsstat stöter på svårigheter då den skall genomföra ett direktiv, är den emellertid skyldig att redovisa dessa till kommissionen, så att denna i nära samarbete med berörda medlemsstater kan finna en lämplig lösning.
In any event, the mere fact that practical problems can be anticipated in the application of the criterion for determining the State having jurisdiction under Article 2(1) of the Directive does not entitle a Member State to replace it with its own different criterion.
Enbart det faktum att det är möjligt att urskilja problem av praktisk natur i samband med tillämpningen av kriteriet för fastställelse av behörig medlemsstat enligt artikel 2.1 i direktivet medför under inga omständigheter att det är tillåtet för en medlemsstat att ersätta detta kriterium med ett kriterium efter eget val.
It follows that Article 2(1) of the Directive and Article 5(2) of the Convention use different criteria for determining the State that must ensure compliance with the provisions relating to television broadcasts.
Av detta framgår att artikel 2.1 i direktivet och artikel 5.2 i konventionen använder sig av olika kriterier för att avgöra vilken stat som skall säkerställa att bestämmelserna om programtjänster efterlevs.
This substantive difference reflects a difference between the aims of the Directive and the aims of the Convention.
Denna skillnad motsvaras innehållsmässiga av direktivets och konventionens olika målsättningar.
Whereas, according to the second recital in the Directive's preamble, the Directive is designed to establish the internal market in television services, the Convention, according to Article 1 thereof, is designed to facilitate the transfrontier transmission and retransmission of television programme services.
Medan direktivet enligt andra övervägandet i ingressen syftar till att förverkliga den inre marknaden i fråga om TV-tjänster, har konventionen enligt artikel 1 till syfte att underlätta gränsöverskridande utsändning och återutsändning av TV-program.
Furthermore, there is no doubt that the Council was fully aware of the adoption of the Convention when it itself adopted the Directive, as is indeed clear from the fourth recital of the preamble.
Det är vidare utrett att rådet hade fullständig information om konventionens antagande vid den tidpunkt då direktivet utfärdades, vilket för övrigt framgår av fjärde övervägandet i direktivets ingress.
However, the proposal for the Directive, dating from 1986, was not amended with a view to bringing it into line with the Convention.
Det vidtogs emellertid inte några ändringar av 1986 års förslag till direktiv för att
It follows that, by adopting the Directive, the Community legislature chose to regulate television services in a way which differs from the path followed by the Convention.
Det är tillräckligt att påpeka att domstolen redan har förklarat att de i avsnitt 43 i lagen nämnda kriterierna inte är förenliga med artiklarna 2.1 och 3.2 i direktivet.
The Commission objects that the Act does not seek to ensure that broadcasts from non-member countries using a frequency allocated to the United Kingdom for general reception in another Member State comply with the law applicable to broadcasts intended for the public in the United Kingdom.
Kommissionen har anfört att lagen inte syftar till att säkerställa att sändningar från tredje land som sker på en i Förenade kungariket anvisad frekvens och är avsedda för mottagning av allmänheten i en annan medlemsstat överensstämmer med den lagstiftning som gäller för sändningar avsedda för allmänheten i Förenade kungariket.
The United Kingdom Government submits that there would be a breach of the second indent of Article 2(1) of the Directive only in the highly unrealistic event that it were to grant a frequency to a broadcaster from a non-member country without exercising control over its service.
Visserligen kan en medlemsstat enligt artikel 3.1 i direktivet införa strängare bestämmelser på de områden som regleras i samma direktiv, men enligt artikel 2.1 måste alla sändningar som överförs av TV-programföretag som antingen står under denna medlemsstats jurisdiktion eller faller under dess behörighet med stöd av andra strecksatsen i den bestämmelsen överensstämma med den lagstiftning som gäller för sändningar avsedda för allmänheten i denna medlemsstat.
Finally, the United Kingdom points out the consequences of interpreting Article 2(1) of the Directive in a way which does not reflect Article 5(2) of the Convention.
Bristfälligt iakttagande av artikel 2.2 i direktivet
It argues that such an interpretation would clearly place Member States in an impossible situation by requiring them to infringe their legal obligations either at international or at Community level.
Förenade kungarikets regering har anmärkt att en överträdelse av artikel 2.1 andra strecksatsen i direktivet endast skulle kunna uppkomma i det helt orealistiska fallet att ett programföretag i tredje land tilldelas en frekvens i Förenade kungariket utan att någon kontroll sker av den tjänst som detta tillhandahåller.
Suffice it to point out that, even though this may only be a hypothetical case, the United Kingdom does not deny that in this respect the Act is not in conformity with the Directive.
Det är i detta hänseende tillräckligt att påpeka att Förenade kungariket inte har bestritt att lagen strider mot direktivet, även om det skulle vara fråga om ett hypotetiskt fall.
As to that point, it is sufficient to observe that Article 27(1) of the Convention expressly provides that Member States are to apply Community law and are therefore not to apply the rules arising from the Convention except in so far as there is no Community rule governing the particular subject concerned.
Kommissionen har slutligen hävdat att avsnitten 44 och 45 i lagen angående beviljande av tillstånd för DSS och NDSS inte är förenliga med artikel 2.2 i direktivet, eftersom definitionen av DSS och NDSS i avsnitt 43 i lagen omfattar programföretag inom andra medlemsstaters jurisdiktion, vilket skulle möjliggöra dubbel kontroll.
Since the United Kingdom does not deny that a less stringent regime is applied to NDSS than that laid down for DSS, the only question arising in these proceedings is whether Article 2(1) of the Directive precludes such different treatment.
Förenade kungariket har inte bestritt att avsnitt 43 i lagen utsträcker sig till att omfatta alla programföretag som överför sändningar från dess område.
The efficacity of the criterion based on establishment
Då Förenade kungariket inte har bestritt att de
While a Member State may, under Article 3(1) of the Directive, lay down stricter rules in the areas covered by the Directive, the fact remains that, under Article 2(1), all broadcasts transmitted by broadcasters under the jurisdiction of that Member State or over which it is required to exercise jurisdiction pursuant to the second indent of Article 2(1) must comply with the law
Förenade kungariket har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 och Z2 samt artikel 3.2 i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstatemas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television genom att för TV-sändningar över satellit fastställa de i avsnitt 43 i 1990 års Broadcasting Act nämnda kriterierna för att avgöra vilka satellitprogramföretag som står under Förenade kungarikets jurisdiktion och genom att inom ramen för denna jurisdiktion tillämpa olika föreskrifter på inhemska satellittjänster och icke inhemska satellittjänster samt genom att utöva kontroll av sändningar som överförs av programföretag inom en annan medlemsstats jurisdiktion, när dessa sändningar överförs genom en kke inhemsk satellittjänst eller när de i egenskap av tilktåndspliktig programtjänst görs tillgängliga för allmänheten.
Next, it is necessary to examine various arguments put forward by the United Kingdom concerning the efficacity of interpreting Article 2(1) of the Directive as meaning that the State having jurisdiction over a broadcaster is the Slate in which the broadcaster is established.
Förenade kungariket förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.*
Finally, the Commission objects that sections 44 and 45 of the Act, dealing with the licensing of
Han föreslog vidare att domstolen skulle förplikta Förenade kungariket att ersätta rättegångskostnaderna, undantaget Republiken Frankrikes kostnad, för vilken denna medlemsstat ensam hade att svara.
DSS and NDSS, are not in conformity with Article 2(2) of the Directive in that the definition
Mål C-277/94 Z. Tallan Met m.fl. mot Bestuur van de Sociale Verzekkeringsbank Yttre förbindelser
The Court held:
— Social trygghet
Declares that, by adopting, with respect to satellite broadcasts, the criteria set forth in section 43 of the Broadcasting Act 1990 for the purpose of determining which satellite broadcasters fall under the jurisdiction of the United Kingdom and, in the context of that jurisdiction, by applying different regimes to domestic satellite services and nondomestic satellite services, and by exercising control over broadcasts which are transmitted by broadcasters f ailing under the jurisdiction of other Member States when those broadcasts are transmitted by a nondomestic satellite service or conveyed to the public as a licensable programme service, the United Kingdom has f ailed to fulfil its obligations under Article 2(1) and (2) and Article 3(2) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities;
Arrondissementsrechtbank te Amsterdam har genom beslut av den 23 augusti 1994, som inkom till domstolens kansli den 12 oktober samma år, begärt att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande avseende tolkningen av ett flertal frågor avseende tolkningen av artiklarna 12 och 13 i associeringsrådets beslut av den 19 oktober 1980 om tillämpningen av europeiska
Advocate General O. Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 30 April 1996.
det av den bindande verkan som besluten av associeringsrådet EEG-Turkiet ges i avtalet att beslut nr 3/80 trädde i kraft den dag det antogs, det vill säga den 19 september 1980, och att de avtalsslutande parterna alltsedan dess är bundna av sagda beslut.
I accordingly propose that the Court should hold that
Den andra frågan
(a) by adopting with respect to satellite broadcasts the criteria set forth in section 43 of the Broadcasting Act 1990 for determining which satellite broadcasters fall under the jurisdiction of the United Kingdom, and, within that jurisdiction, by applying a regime to nondomestic satellite services which differs from that applicable to domestic satellite services, and
Dessa frågor har uppkommit i en tvist mellan Z. Taflan-Met, S. Altun-Baser och E. Andal-Bugdayci å ena sidan och Bestuur van de Sociale Verzekeringsbank te Amsterdam å den andra, samt mellan O. Akol å ena sidan och Bestuur van de Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging å den andra, med anledning av de behöriga nederländska institutionernas beslut att inte utbetala sociala trygghetsförmåner.