natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the other hand, through an appropriate declaration, the Council and the Ministers for Culture could jointly confirm the importance of the problem and remind the authorities and operators of the existing standards of excellence, which should in as far as possible be applied to building, renovation and adaptation projects relating to archive buildings.
Däremot skulle rådet och kulturministrarna i en lämpligt utformat uttalande kunna peka på problemets vikt och erinra myndigheter och beslutsfattare om befintliga "idealnormer", som de i så hög grad som möjligt bör ta som utgångspunkt vid uppbyggnads- och renoveringsprojekt och vid inredning av arkivbyggnader.
On the other hand, full collaboration between the Member States is justified when the costs incurred by modern processing or new preservation technology prove to be particularly high.
Samarbete mellan medlemsstaterna är berättigat när kostnaden för moderna behandlingsmetoder och ny bevarandeteknik blir särskilt höga.
This is the case, for example:
Det kan till exempel gälla följande områden:
(i) in the field of permanent and copying paper for documents, used either for security copies or with a view to exchanges;
— Framställning av arkivbestandigt papper och kopiering av dokument, an tingen av säkerhetsskäl eller för utbyte.
(ii) in researching mass deacidification;
— Forskning kring avsyrning av stora mängder papper.
(iii) in the equipment necessary for preserving audiovisual or computerized archives.
— Nödvändig utrustning för lagring av audiovisuella och elektroniska arkivalier. valier.
Finally, in the case where the archival heritage may be gravely threatened or damaged through disaster, its protection or salvaging should benefit
I fall då arkivmaterial hotas eller skadas allvarligt av en katastrof, kan in ternationell hjälp vara till stor hjälp i arbetet för att rädda eller bevara det, i synnerhet då hjälp via gemenskapens katastrofbistånd.
from assistance on an international level and particularly from the Community through urgent aid.
Arkivarier har länge diskuterat de frågor som tas upp i detta kapitel.
Archivists have, over the years, given considerable thought to the subjects raised in this chapter, and much has been written about all of them.
Mycket har skrivits om dem, och vissa frågor har redan behandlats uttömmande i olika tidskrifter och böcker.
It has therefore been considered wise to touch on the main problems, and on possible areas of cooperation, and then to refer to the existing literature, some of which is looked upon as definitive, rather than go into great detail.
I stället för att gå alltför mycket in på detaljer vill vi därför här bara ta upp de viktigaste frågorna och några möjligheter till samarbete och i övrigt hänvisa till den redan existerande litteraturen.
In each section of this chapter, standards are given where they exist.
Det blir så småningom rådets och kulturministrarnas uppgift att rekommendera att befintliga standarder antas, om de godkänner dessa, eller att ska pa nya sådana.
The Council and Ministries of Culture should consider the possibility of recommending existing standards, especially in the area of preservation where there are many, or of creating new ones where they are lacking.
De standarder som väljs för bevarandet bör närma sig en idealnivå och representera den bästa tänkbara normen som man bör sträva mot.
Any standard adopted should be considered as an ideal, a perfection to work towards, rather than as a directive which many Member States might for financial reasons find it difficult to fulfil.
Det rör sig alltså inte om direktiv som är svåra att genomföra på grund av otillräckliga ekonomiska medel i många medlemsstater.
Buildings and storage of archives are never far from the mind of the archivist, but current problems relate less to standards — of which there are several — than to the difficulties of persuading funding authorities, national or local, to provide appropriate accommodation.
Byggnaderna och förvaringen av arkivmaterial är viktiga problem för arkivarien, men svårigheten idag på detta område är inte så mycket att ställa upp standarder (det finns flera) som att övertyga de myndigheter som har ansvar för nationella och regionala arkiv om behovet av lokaler som är särskilt utformade eller anpassade till permanent förvaring av arkivmaterial.
There are several sets of criteria or recognized standards in this area: equipment;
Det finns erkända kriterier och standarder på området, vissa till och med officiellt erkända, bland andra följande:
These vary slightly in detail, and also in emphasis, depending on whether they are aimed at funding authorities (BS 5454) or archivists and architects (Duchein).
De skiljer sig åt i vissa detaljer, beroende på om de vänder sig till den ansvariga myndigheten (BS 5454) eller till arkivarien och arkitekten (Duchein).
Otherwise there is little to choose between them, though Duchein is more widely known.
Bortsett från detta är det svårt att välja mellan dem, även om Ducheins normer är de mest kända.
The European Committee for Standardization and some other countries (Russia, Sweden, the Netherlands and Italy, for example) have produced standards.
CEN (Europeiska standardiseringsorganisationen) och vissa enskilda länder (Ryssland, Sverige, Nederländerna och Italien till exempel) har beslutat att sätta upp standarder, och några är på god väg medan andra bara ligger i startgroparna.
Some are incomplete, some are only in draft, but all are at present under consider ation by the ISO, which has formed a working group on document storage requirements.
Alla dessa kommer att behandlas av ISO, som har satt upp en arbetsgrupp om behoven i fråga om arkivförvaring.
The standard it produces may take a year or two to complete.
Det kommer att ta någon tid till innan den slutliga standarden är fastlagd.
While building standards generally have much to say on the question of equipment, the problems here are greater since there is more substandard equipment on the market — boxes and other containers which are not truly acid-free, shelves which bend too readily or are otherwise satisfactory, for example — and the market is an international one.
Byggnadsstandarder påverkar ofta frågan om inventarierna, men här förvärras pro blemen ofta kraftigt av att det på den internationella marknaden finns en mängd materiel av medioker kvalitet (till exempel arkivlådor av icke-syrafri kartong eller alltför instabila hyllsystem).
In addition, the word 'archival', particularly in English, has been applied by manufacturers as a marketing term to products supposedly usable by archivists, for storage or conservation, but which fall far short of the appropriate standard.
För övrigt används uttrycket "för arkivändamål" eller "arkiv-", i synnerhet på engelska ("archival"), ofta för att beskriva produkter som påstås vara lämpliga för arkiv, för förvaring eller restaurering, men som är långt ifrån att uppfylla standarden.
The word itself should be a guarantee of quality.
Själva ordet borde vara en kvalitetsgaranti.
It is here rather than on buildings that some coordination would be both helpful and possible, perhaps by recommending both the ISO standard on paper (ISO 9706), and those parts of the standards listed in point 2.1 which relate to equipment rather than buildings themselves.
Här, mer än i fråga om byggnaderna, skulle ett samarbete vara både nyttigt och möjligt, kanske genom att man rekommenderade ISO-standarden för papper (ISO 9706) och de standarder som nämns under 2.1 i de delar som gäller utrustning snarare än byggnader.
Ministries' very reasonable concerns about acid-free paper, which might perhaps usefully extend to acid-free containers as well, should certainly include the use of appropriate storage within departments before material is transferred to an archive repository.
För lagring inom aktuella arkiv och mellanarkiv bör de an svariga ministrarna (som redan nu är inställda på att arkivbestandigt papper bör användas) också rekommendera förvaltningsgrenarna att använda lämpliga lag ringslokaler och lådor av syrafri kartong, så att materialet kan förvaras väl också innan det överlämnas till arkiven.
What has been said in point 2.1 for buildings applies equally here.
Det som sägs ovan om byggnader gäller på samma sätt för inventarier och materiel.
The problems posed by the use of low-grade, often highly acid, paper are well known.
De problem som är följden av att man har använt papper av låg kvalitet och ofta med högt syrainnehåll är väl kända.
They have been of particular concern to librarians for many years, and it is they who have invested most time and effort in trying to find effective methods of mass deacidification.
Detta har länge oroat bibliotekarierna, och de har ägnat mycket arbete och tid åt att finna en effektiv metod att avsyra papper i stora mängder.
Archivists must profit from their experience, but should avoid repeating their work.
Arkivarierna bör dra nytta av deras erfarenheter för att undgå dubbelarbete.
The major problem for archivists should be that of trying to ensure that good quality permanent paper is used for the creation of documents to be preserved.
De bör också försöka att se till att man från början använder ett beständigt papper av god kvalitet för dokument som är avsedda att bevaras.
Acid paper, most fax paper, some of the papers used in photocopiers, and, unfortunately, recycled paper, are all for different reasons unsatisfactory for permanent preservation.
Syrahaltigt papper, faxpapper, en del av de papperssorter som används till kopiering och tyvärr också återvinningspapper är av olika skäl oägnade till permanent bevarande.
The suggestion that archives on unsatisfactory
Svaret beror framför allt på kostnaden och på osäkerheten om mikrofilmens hållbarhet.
The recommendations set out on pages 14 and 15 of The proceedings of the experts' meeting on conservation of acid paper material and the use of permanent paper, National Preservation Office, The Hague, 1992 (published after the meeting organized in December 1991 by the European Commission in collaboration with the Dutch Presidency), should form the basis of any coordination.
Rekommendationerna på sid. 14 och 15 i Proceedings of the experts' meeting on conservation of acid paper material and the use of permanent paper, National Preservation Office, Den Haag 1992 (utgiven efter ett möte organiserat i december 1991 av Europeiska kommissionen i samarbete med det nederländska ordförande skapet) bör vara utgångspunkt för allt samordningsarbete.
The group of experts on archives could insist particularly on Recommendation 5, that recordcreating institutions should be encouraged to use permanent paper, and Recommendation 7, that publishers and the public in general should be made aware of the problem, and encouraged to do the same.
Arkivgruppen stöder i synnerhet rekommendation nr 5 — att upphovsmyndigheterna bör uppmuntras att använda beständigt papper — och nr 7 — att förlag och allmänhet bör vara med vetna om problemet och uppmuntras att göra detsamma.
At present, permanent paper is more expensive than ordinary paper, but this arises mainly from the fact that there is little demand for it.
För närvarande är beständigt papper dyrare än vanligt papper därför att det inte är så efterfrågat.
If demand increased, the cost would fall.
Priset kommer att sjunka i takt med att efterfrågan stiger.
The new international standard on paper quality (ISO 9706) should be adopted, and the recommendations of the abovementioned proceedings of the experts meeting should be set out as a plan of action in this matter.
Den nya internationella standarden för papperskvalitet (ISO 9706) bör erkännas som norm av CEN, och rekommendationerna i Proceedings bör ställas upp som handlingsplan på området.
NEW ARCHIVAL MATERIALS
2.4 NYA ARKIVMEDIA
The technical and professional treatment of moving images, photographs, machine-readable archives and sound recordings has been of concern to archivists for many years.
Arkivarierna har länge intresserat sig för hur man tekniskt och fackligt bäst bevarar filmer, fotografier, maskinläsbara arkivalier och magnetband.
Machine-readable archives will be discussed in Chapter 6, and photographs, though they present well-recognized conservation problems, are not a difficulty for the archivist in terms of their arrangement or exploitation.
Maskinläsbara arkivalier behandlas i kapitel 5, "Behandling och förvaring av elektroniska arkiv". Pro blemen med att bevara foton är väl kända, men själva ordnandet och skötseln av sådana samlingar utgör inga svårigheter för arkivarien.
But the problems associated particularly with audiovisual archives were discussed in detail by speakers at the 11 th International Congress on Archives, held at Paris
Det grundläggande problemet i samband med driften av audiovisuella arkiv består dock fortfarande i bristen på specialiserad personal och utrustning inom
In addition, several ways of dealing with the results of the use of acid paper are considered in Papierzerfall, the report of a Bund-Länder-Arbeitsgruppe, published in June 1992. Amongst other things, it considers conservation microfilming, and the costs of mass deacidification.
(") Flera sätt att bekämpa de skador som uppstår pä grund av användning av syrahaltigt papper diskuteras för övrigt i "Papierzerfall", en rapport från en "Bund-Länder-Arbeitsgruppe" utgiven i ¡uni 1992, Där övervägs bland annat mikrofilmning som bevarandemetod på grund av kostnaderna för avsyrning.
In emphasizing the size of the problem, the report, like the Dutch one, encourages the development of international cooperation.
Liksom rapporten från Haag betonar den problemets storlek och manar till att undersöka möjligheterna till internationellt samarbete.
But as far as audiovisual material is concerned, there remains the basic difficulty that most archives do not have either the specialist personnel or the specialist equipment needed for their effective exploitation.
De gör det inte nödvändigtvis av arkivintresse, och de bekymrar sig mindre om problemen kring bevarande på lång sikt.
The root of this problem is of course financial, and it is possible that any EU funding available for archives should be directed towards this aspect of archive work.
Som så ofta är det pengarna som är livsnerven för en sammanhängande och effektiv politik. Kanske borde de gemenskapsmedel som ställs till de nationella arkiv myndigheternas förfogande ägnas denna del av arkivarbetet.
It might even be possible to consider the money so deployed as an investment, since there is no doubt that the exploitation of audiovisual archives can be turned into a source of revenue.
Det skulle inte nödvändigtvis vara någon dålig investering, för de audiovisuella arkiven kan mycket väl bli en inkomstkälla.
But the growing interest in and availability of audiovisual material of all sorts mean that archives must involve themselves with it.
Anhopningen av audiovisuellt material av olika slag och det växande intresset för detta kommer hur som helst att tvinga arkivmyndigheterna att ägna uppmärksamhet åt det.
There is not at present any particular possibility of cooperation except at the level of discussions, whether bilateral or multilateral, to ensure that technical and professional information is widely available, and possibly with a view to creating internationally compatible formats.
Det finns inga verkliga möjligheter för samarbete än, utom i form av bilaterala och multilaterala diskussioner i syfte att få till stånd en effektiv spridning av teknisk och professionell information, eventuellt med målet att skapa internationella kompatibla format.
But it is a matter which must be set clearly before ministers as a subject of widespread concern.
Detta är en fråga som bör föreläggas ministrarna, för det är en källa till utbredd oro.
There is an enormous technical literature on the subject of new archival materials, RAMP studies in particular.
Den tekniska litteraturen om de nya arkivmedia är omfattande. I synnerhet är RAMP-studierna talrika.
The papers produced for the 1988 Paris Congress of the ICA (which have been published) cover every aspect of the problems posed by audiovisual archives, but there do not appear to be any formal standards.
Rapporterna från 1988 års kongress (som finns utgivna) behandlar nästan alla sidor av problemen kring audiovisuella arkiv, men det tycks inte finnas några riktiga standarder.
Some archival material, notably legal records, is automatically put on to microfilm or microfiche as part of the process of its creation, and exists only in that form.
Det finns arkiv, i synnerhet rättsarkiv, som redan från början skapades på mikrofilm eller mikrofiche och som enbart finns i denna form.
In these instances the problems are the same as those relating to archives preserved electronically.
I dessa fall gäller detsamma som för elektroniska samlingar: det är innehållet som är viktigt, inte mediet.
It is the message which is important rather than the medium, and it is therefore essential to ensure that the content of the material remains uncorrupted and intact as it is passed from one medium to another.
Vad det gäller är alltså framför allt att se till att informationen förblir intakt och oförändrad vid överföringen från ett medium till ett annat.
Some archives require microfilm of material preserved in other repositories which complement their own holdings.
En del arkivmyndigheter försöker komplettera sina samlingar genom att mikrofilma dokument i andra samlingar.
This is an area which principally concerns relations between the former colonial powers and their colonies; cooperation of this sort within the Community where it takes place is likely to be a simple bilateral arrangement.
Det är en utbredd praxis mellan vissa länder och deras tidigare kolonier. Ett samarbete av detta slag skulle kunna inledas inom gemenskapen utan andra avtal än bilaterala.
Since the process of microfilm is in itself damaging to archive material, the objective must be to carry it out only once, and therefore to do it to the highest standard.
Eftersom arkivdokument kan skadas av mikrofilmning, är det bäst att bara göra det en gång och med bästa möjliga teknik.
ISO 4332 lays down the quality of reproduction which should be aimed for.
Det bör ställas upp en standard på europeisk nivå för att slå fast den reproduktionskvalitet man bör hålla, till exempel med utgångspunkt i standarden ISO 4332.
Nothing can make archive buildings completely secure against disaster.
Ingenting kan skydda arkivbyggnader mot alla katastrofer.
It is there fore important that each archive building should have a clearly established and well-understood procedure for dealing with any disaster which may occur.
Det är därför viktigt att alla arkiv har klara instruktioner som alla känner till för hur alla tänkbara katastrofer skall bekämpas.
The international collaboration after the Florence floods in 1966 may serve as an example.
Det internationella sam arbetet i samband med översvämningen i Florens 1966 kan tjäna som förebild.
While no complete standard is possible in this area, there is no doubt that the type of equipment required to cope with disasters, and the immediate first-aid action that all staff should be able to undertake, can be set out.
Någon fullständig standard är inte möjlig på detta område, men det är säkert möjligt att göra en lista på nödfallsåtgärder som skall vidtas och utrustning som är nödvändig för att bekämpa katastrofer. En allmän och praktisk vägledning är Disaster planning, preparedness and recovery, for libraries and archives, en RAMP-studie (Paris 1988).
As with disasters, there is not much room for cooperation, since the risks vary from country to country, and from archive building to building.
Liksom med katastrofer finns det inte många samarbetsområden, eftersom riskerna varierar från land till land och med byggnadens karaktär.
However, it is essential:
Viktigast är följande:
(i) that experience should be shared, probably through publication in the professional literature;
— Att utbyta erfarenheter, till exempel genom facklitteraturen.
(ii) that a description of material lost should be circulated at once in the way that stolen art objects are frequently described in art trade literature; and
— Att vid stölder sända ut en så detaljerad beskrivning som möjligt av det förlora de, som man nu alltid gör vid stöld av konstföremål.
(iii) that repositories should overcome their natural reluctance to do so, and publicize thefts widely as soon as they become apparent.
— Att sprida kunskap om stölden bland allmänheten så snart den upptäcks (vilket är svårt eftersom det av naturliga skäl betraktas som pinsamt).
There appear to be no standards in this area, and, for example, the advantages of human over electronic surveillance or vice versa are still in debate.
Det finns inga standarder på området. Man diskuterar till exempel om elektronisk övervakning är bättre än mänsklig eller inte.
The matter is extensively covered by J.E. Simonet in two articles ('La protection contre le vol', and 'La sécurité contre le vol') in Janus, 1992, 1, pp. 62-68 and 101-105, and by William J. Stewart in 'Creating a secure archive', a paper presented at the meeting of the ICA/CBQ at Vienna in 1990.
Alla sidor av problemet tas upp av J.E. Simonet i två artiklar ("La protection contre le vol" och "La sécurité contre le vol", Janus nr 1 1992, sid. 62-68 och 101-105) och av William J. Stewart i "Creating a secure archive", ett inlägg vid ICA/CBQ:s möte i Wien 1 990.
That responsible authorities should take every opportunity of insisting on the importance of proper standards for buildings and archive storage.
Berörda myndigheter bör alltid tänka på kvalitetsstandarderna för arkivsamlingar och arkivmagasin, särskilt vid uppförande av byggnader som är särskilt avsedda för skötsel och bevarande av arkivalier.
That, until the forthcoming ISO standard has been promulgated, British Standard 5454 and Duchein's Archive buildings and equipment should be accept ed as the ideal standard for archive buildings.
I avvaktan på nya ISO-standarder kan rekommendationerna i Michel Ducheins "Les bâtiments et équipement d'archives" och British Standard 5454 tjäna som ut gångspunkter i egenskap av ¡dealnormer för arkivbyggnader.
That equipment sold on the international market (paper, containers, shelving, etc.) should conform to ISO standard 9706 in the case of paper, and to the forthcoming ISO standard on archival storage for other materials.
Inventarier och utrustning som säljs på den internationella marknaden bör följa standarden ISO 9706 i fråga om papper och kommande ISO- och/eller CEN-stan-darder för arkivforvaring i fråga om andra produkter.
That government departments which retain files during closure periods should be encouraged to keep them in archivally acceptable conditions.
De nationella arkivmyndigheterna bör uppmuntras att delta aktivt i arbetet med att bevara och utnyttja audiovisuellt arkivmaterial.
That documentary material scheduled for permanent preservation should be on permanent paper.
Med tanke på de höga kostnaderna för personal och utrustning i arkivsamlingar (i synnerhet audiovisuella samlingar) bör gemenskapen överväga att på vissa vill kor ge bidrag, i synnerhet till vissa medlemsstater.
That The proceedings of the experts' meeting on conservation of acid paper material and the use of permanent paper (The Hague, 1992) should be adopted by ministers and serve as a plan of action in this area.
Det är ofta nödvändigt att kopiera material i mikroformat eller på annat sätt, av säkerhetsskäl eller för läsning.
That filming should be carried out only once, and to the highest standards (ISO 4332).
Mikrofilmning bör bara göras en gång och då med bästa möjliga metod (till exempel enligt standarden ISO 4332).
That there should exist a clearly stated and well-understood disaster plan for all archive buildings.
I alla arkivlokaler bör det finnas klara instruktioner som förstås av alla för nödfall och katastrofer.
That, in the event of serious damage, conservation or other assistance should be available internationally.
Om historiska arkivsamlingar allvarligt hotas eller skadas vid en katastrof, bör internationell hjälp kunna komma för att rädda dem, och i synnerhet då genom ge menskapens katastrofbistånd.