natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After the introduction of local selfgovernment, the lack of transparency due to the increasing number of deconcentrated territorial divisions of state administration and the deficiencies of a system of public finance that could not endow the municipalities with the financial resources necessary to fulfil their growing number of delegated state competences, could not be ignored any longer.
Efter att lokalt självstyre införts man kunde inte längre bortse från den avsaknad av insyn som berodde på det ökande antalet decentraliserade statliga förvaltningsenheter på lokal och regional nivå och på bristerna med ett system för offentliga finanser som inte gav kommunerna de ekonomiska resurser som krävdes för att de skulle kunna ta ansvar för de allt fler decentraliserade statliga befogenheter de tilldelats.
Both factors contributed to the fact that the focus in the debate on regional selfgovernment moved to the efficiency argument.
Båda dessa faktorer bidrog till att effektivitetsargumentet alltmer kom i fokus för debatten om regionalt självstyre. Ett tungt vägande
-42- level to perform responsibilities which the municipalities are not able to fulfil - and the creation of 16 voivodships were strongly influenced by the objective to put an end to the highly inefficient system of state administration with its extreme fragmentation along sectoral and territorial lines ("Poland of Departments").
-43- skäl till att återinföra departementsnivån - som avskaffades av socialisterna 1975 och som nu fungerar som ett komplement till kommunerna med ansvar för uppgifter som kommunerna inte kan utföra - och att skapa 16 län var att man ville råda bot på det högst ineffektiva statliga förvaltningssystemet med en ytterst långtgående fragmentarisering baserad på sektorer och geografiska indelningar ("regionernas Polen").
At first sight there seems to be a strong resemblance to the new system with the territorial structures of public administration that had existed in Poland before the installation of the communist regime.
Vid första anblicken tycks det nya lokala och regionala offentliga förvaltningssystemet i hög grad likna det system som fanns i Polen innan kommunisterna kom till makten.
The districts as territorial units hark back to a tradition of four hundred years and there had already been 17 voivodships from 1918 to 1939 and between 1950 and 1975.
Departementen har som regional enhet en fyrahundraårig tradition, och från 1918-1939 och 1950-1975 fanns det redan 17 län, eller vojvodskap.
On the other hand, Polish territorial administration has never been as decentralised and as democratically legitimised as it is nowadays.
Den polska lokala och regionala förvaltningen har dock aldrig tidigare varit så decentraliserad eller haft en så stor demokratisk legitimitet som i dag.
The districts have never before served as self-governmental and it is the first time in Polish history that the members of the regional assembly at voivodship level are directly elected.
Departementen har aldrig tidigare haft självstyre, och för första gången i Polens historia väljs ledamöterna i de regionala församlingarna på vojvodskapsnivå i direkta val.
That does not mean that administrative traditions or political culture did not influence the new institutional design of the present system at all.
Detta innebär inte att förvaltningstraditionerna eller den politiska kulturen inte påverkat utformningen av det nya institutionella systemet i någon mån.
Apart from former territorial patterns, the social doctrine of the Catholic church based on the principle of subsidiarity certainly gave impetus to the reforms.
Vid sidan av tidigare lokala och regionala förvaltningsformer gav även den katolska kyrkans samhällslära baserad på subsidiaritetsprincipen impulser till reformerna.
But this observation should not detract from the fact that the strong elements of decentralisation are unique in the history of the Polish unitary state.
Detta konstaterande får dock inte leda bort uppmärksamheten från det faktum att de starka decentralistiska inslagen är någonting helt nytt i den polska enhetsstatens historia.
This is especially worth mentioning as the history of Polish partitions and occupations has favoured the predominance of a national identity of the Polish people and a strong emphasis on the unity of the state.
Detta är särskilt viktigt att framhålla eftersom Polens historia, med delningar och ockupation av landet, har bidragit till att skapa en stark nationell identitet bland det polska folket och till en kraftig betoning av statens enhet.
Nowadays there are only a few areas, like Pomorze at the Baltic Sea coast or Little Poland around Krakow (Malopolska - the former Galicia), with its own regional identity that is accompanied by calls for more autonomy.
I våra dagar finns endast några få områden, exempelvis Pomorze (Pommern) vid Östersjökusten och Lillpolen kring Krakow (Malopolska, före detta Galizien), som har en egen regional identitet och där krav ställs på ökad autonomi.
As concerns the decision to establish with 16 voivodships the largest regional administrative bodies in the five Central and Eastern European applicant countries (those which match the NUTS-2-level of EU structural policy), the public debate since 1990 has focused on the need for units that would be able to perform efficiently in the fields of regional, economic and structural policy.
Vad gäller beslutet att inrätta de 16 länen, som utgör de största förvaltningsenheterna i de fem kandidatländerna i Central- och Östeuropa (dessa enheter befinner sig på NUTS 2-nivå inom EU:s strukturpolitik), har de offentliga diskussionerna från och med 1990 främst handlat om att man måste skapa enheter som på ett effektivt sätt kan sköta sina åligganden inom ekonomisk politik och strukturpolitik på regional nivå.
The new voivodships will be able to participate in EU interregional partnership programmes and to co-operate with neighbouring regions at the national border.
De nya länen kommer att kunna medverka i EU:s mellanregionala partnerskapsprogram och samarbeta med intilliggande regioner på andra sidan landets gräns.
With regard to regional disparities in Poland, it will have to be seen whether the chosen regional structure will increase them.
Det återstår att se om den regionala uppdelning man valt att genomföra kommer att leda till ökade skillnader mellan olika regioner i Polen.
With the new voivodships the country has been divided into an "A-, B- and C-Poland".
Genom de nya länen har landet delats in i ett "A, B- och C-Polen".
"Α-Poland" comprises the richest regions in the Northwestern, Central and Southern Poland, "B-Poland" four regions at the Western border and "CPoland" the five poorest regions at the Eastern frontier of the country.
I "A-Polen" ingår de rikaste regionerna i nordvästra, centrala och södra Polen, i "B-Polen" fyra regioner vid landets västra gräns och i "C-Polen" de fem fattigaste regionerna vid den östra gränsen. I dagsläget är BNP per capita i de två rikaste vojvodskapen i "A-Polen" (Slaskie, Mazowieckie) tio gånger högre än i de två fattigaste regionerna i "C-Polen" (Lubelskie, Podkarpackie).
According to the statutes concerning local and regional selfgovernment, all legislative and controlling organs of regional/local selfgovernment have a right to enact bye-laws and regulations, which are valid on their territory or part of it.
Enligt lagarna om lokalt och regionalt självstyre har samtliga lagstiftande organ och tillsynsorgan rätt att inom ramen för det lokala och regionala självstyret utfärda föreskrifter och förordningar som gäller hela förvaltningsområdet eller delar av det.
The following legal instruments are used by the respective selfgovernments: local/regional bye-laws and regulations; plans of different kinds, e.g. land use plans; individual decisions, administrative decisions; agreements; technical actions; civil law forms, especially contracts; other forms (e.g. municipality council resolutions on road names).
Följande rättsakter används av de olika självstyrande nivåerna:
Exclusive legislative competences of municipal and district councils are:
Lokala och regionala föreskrifter och förordningar. Planer av olika slag, till exempel markanvändningsplaner.
■43- issuing local bye-laws and regulations (including district statutes); election and dismissal of administrations; issuing the budgetary bye-law; considering reports concerning budget realisation; issuing rules connected with taxes and local duties; issuing rules on property questions.
Utfärdande av lokala föreskrifter och förordningar (inbegripet departementsförfattning).
Polish regions are also able to enter into bilateral and multi-lateral cooperation with foreign partners.
De polska länen får också sluta bilaterala och multilaterala samarbetsavtal med utländska motparter.
Within this context they have the right to proclaim the priorities of regional foreign cooperation and to issue regulations dealing with participation in international regional associations and other forms of regional cooperation,
I anslutning till detta har de rätt att fastställa prioritetsordningen inom samarbetet med utländska regioner samt att bestämma formerna för deltagande i internationella regionsammanslutningar och andra slag av regionalt samarbete.
A general competence clause in Art. 163 of the Constitution provides that municipalities are responsible for all public matters of local significance that have not been reserved by law for other entities and authorities.
I en klausul om generell kompetens i konstitutionens artikel 163 anges att kommunerna har ansvaret för alla offentliga angelägenheter av lokal betydelse som inte i lagstiftningen har lagts på andra enheter eller myndigheter.
Within this framework, municipalities are in charge of:
Inom dessa ramar har kommunerna ansvaret för
• public order and safety: local public transport; social infrastructure: primary health care services; education (nursery schools, elementary schools), culture; technical infrastructure: municipal housing, local roads, bridges, streets and squares, electricity and heating supplies, water supply facilities, sewage systems, municipal sewage disposal and treatment; the spatial and ecological order: land management and planning, zoning and local environmental protection.
• • • allmän ordning och säkerhet: lokal kollektivtrafik; sociala institutioner: primärhälsovård; utbildning (förskolor, grundskolor), kultur; teknisk infrastruktur: allmännyttiga bostäder, lokala vägar, broar, gator och torg, elektricitets-, värme- och vattenförsörjning, avloppssystem, kommunala reningsverk; fysisk och ekologisk planering: markanvändning och -planering, områdesindelning och lokalt
Municipalities also perform tasks delegated to them by the central government and state administration and which remain under state supervision.
Kommunerna utför även uppgifter som centralregeringen och den statliga förvaltningen tilldelat dem och som står under statlig tillsyn.
These responsibilities may be delegated to municipalities by law or through voluntary agreements with state agencies.
Dessa uppgifter kan delegeras till kommunerna lagstiftningsvägen eller genom frivilliga överenskommelser med statliga instanser.
Unlike the municipality which is responsible for all matters that have not been explicitly assigned to the other levels of government, the district implements only those tasks that have been clearly defined for it by law.
Till skillnad från kommunerna, som har ansvaret för alla ärenden som inte uttryckligen lagts på andra förvaltningsnivåer, utför departementen endast sådana uppgifter som tydligt har angetts i lag.
Thus there are no interlocking competences between the district and the municipality: each of them execute separately defined public tasks and responsibilities.
Följaktligen har departement och kommuner ingen delad kompetens: deras offentliga uppgifter och åligganden är skilda åt från varandra.
The district's main tasks include:
Departementens huvuduppgifter omfattar bland annat följande:
The role of districts in the Polish administrative system is rather limited.
Departementen har en relativt begränsad roll i det polska förvaltningssystemet.
The weakness of the level stems from the strength of the competences granted to the regional level.
Deras svaga position är ett resultat av de omfattande befogenheter som tilldelats länen.
The self-governing voivodships (regions) perform mainly development functions; promote growth rather than provide services; and play an economic rather than an administrative role.
De självstyrande vojvodskapens (länen) funktion är främst att skapa utveckling: Deras verksamhet går ut på att främja tillväxten snarare än att tillhandahålla tjänster, och de har en starkare ekonomisk än administrativ roll.
The range of public services performed by the regions is thus limited to those which are clearly of a regional character and cannot be executed by either municipalities or districts.
De offentliga tjänster som länen erbjuder begränsas alltså till dem som har en tydligt regional karaktär och inte kan utföras av vare sig kommuner eller departement.
Based on agreements concluded with municipalities, the region can delegate some of the tasks -mandatory tasks excluded - to the local level.
På grundval av avtal som sluts med kommunerna kan länet delegera vissa uppdrag - bortsett från obligatoriska uppdrag - till den lokala nivån.
The tasks of regional self governing authorities concerning the promotion of regional development are concentrated in three major fields:
Den uppgift länen har att inom ramen för självstyret främja den regionala utvecklingen fullgörs främst på följande tre områden:
Regional development tasks are subject to so-called "regional agreements" which are contracted between the central government and regional authorities.
Insatserna för regional utveckling bygger på så kallade "regionala överenskommelser" som regeringen sluter med de regionala myndigheterna.
In particular, the Governmental Centre for Strategic Studies, headed by a national minister without portfolio, plays a significant part in the process of regional policy formulation at the national and subnational level.
Statens centrum för strategiska studier, lett av en minister utan portfölj, spelar en särskilt viktig roll vid utformningen av regionalpolitiken på nationell nivå och underliggande nivåer.
The Law on Revenues of Territorial Self-Government Entities for the Year 1999 and 2000 and the Law on Public Finance (both issued in December 1998) are the major legislative acts which determine the nature of selfgovernment bodies' revenue.
Lagen om de självstyrande lokala och regionala organens intäkter för åren 1999 och 2000 och lagen om offentliga finanser (båda antogs i december 1998) är de viktigaste av de lagstiftningsakter som rör de självstyrande organens intäkter.
In 1991 the procedures of preparing the annual State budget were radically changed.
1991 förändrades i grunden förfarandena för att utarbeta statens budget.
One of the most important changes was the separation of the State budget from the local budgets remaining at the disposal of municipalities.
En av de viktigaste förändringarna var att den statliga budgeten skildes från de lokala organens budget, som fortsättningsvis händas av kommunerna.
The other reforms consisted of transferring responsibility for collecting certain kinds of taxes from the State administration to the local government and introducing the principle that municipalities participate to a certain degree in the income from central taxes.
De övriga reformerna innebar att ansvaret för uppbörden av vissa typer av skatt överfördes från staten till de lokala myndigheterna och att kommunerna i viss mån fick del av de skatter som tas ut av centralmakten.
As a result the municipalities currently share the profits from the income tax collected from individuals and corporate bodies.
Kommunerna får nu därför en del av intäkterna från de skatter som tas ut från enskilda och från företag.
Implementation of municipal tasks is financed from local budgets, which are mainly based on direct income, as well as on subsidies and matching funds from the State budget (see below).
Kommunerna finansierar sin verksamhet över den lokala budgeten, som främst baseras på direkta inkomster samt på bidrag och kompletterande finansiering från staten (se nedan).
Additionally, the municipalities own community property is separate from that of the State treasury.
Dessutom innehar kommunerna egendomar som är fristående från statligt ägande.
Districts' and regions' own revenues consist of property taxes, shared personal and corporate income taxes and other statutory incomes (fees and taxes) which may be utilised for any purpose.
Departementens och länens egna medel består av egendomsskatter, del av skatten på personers och företags inkomster samt andra lagstadgade inkomster (avgifter och skatter) vilkas användning de regionala organen själva beslutar över.
As concerns the regional budget, there may be allocations from municipal or district budgets if the different selfgovernment bodies have agreed that the region shall carry out additional tasks which principally belong to the municipalities or districts.
Vad beträffar länets budget kan kommunerna och departementen ge bidrag till denna om de olika självstyrande organen har kommit överens om att länet skall utföra verksamheter som egentligen ligger inom kommunernas och departementens ansvarsområde.
Funds for the subnational level necessary to carry out tasks delegated by the central government and state administration are guaranteed by law.
De lokala och regionala organen garanteras i lag de medel de behöver för att genomföra de uppgifter som regeringen och statsförvaltningen lagt på dem.
There are general subsidies for purposes such as education and roads, which may also be spent freely or carried over as surpluses from year to year.
De får generella bidrag exempelvis för utbildning och vägar; dessa bidrag kan används så som de självstyrande organen själva vill och kan även föras över till nästa års budget.
Specific state budget grants are given for certain purposes and are restricted to the given fiscal year.
Särskilda statsbidrag ges för vissa ändamål och dessa bidrag måste användas under ett givet budgetår.
Non-utilised funds have to be paid back to the state budget.
Medel som inte förbrukas måste betalas tillbaka till statsbudgeten.
Regional selfgovernment bodies, represented by the marshal, may conclude a "regional agreement" with the central government, as far as implementation of long-term development programmes is concerned.
Självstyrande organ på länsnivå kan under ledning av marszalek sejmiku, "marskalken", sluta "regionala avtal" med regeringen vad gäller genomförandet av långsiktiga utvecklingsprogram.
There are currently no horizontal mechanisms of financial equalisation in Poland.
I nuläget finns inget system för ekonomisk utjämning mellan regioner och kommuner i Polen.
All financial transfers are carried out via the instruments described above.
Alla ekonomiska överföringar sker på det sätt som beskrivits ovan.
and subnational level and patterns of
Institutioner på nationell och lokal/regional nivå samt relationer mellan olika myndigheter
Institutions at the national intergovernmental relations
5.1 intressen i den nationella besluts
Institutionalised and informal cliannels of subnational interest representation in national decision-making
Formella och informella kanaler för lokala/regionala processen
As the Czech Republic and Slovenia, Poland is the third applicant country for EU-membership with a bicameral parliamentary system.
Polen är vid sidan av Tjeckien och Slovenien ett av de tre kandidatländer som har ett parlamentariskt tvåkammarsystem.
The Polish Senate was set up by the Round Table Agreement in 1989.
Den polska senaten inrättades genom rundabordsavtalet 1989.
In contrast to the original idea to establish a second chamber composed of representatives of professional and social groups (this would have been quite similar to the National Council in Slovenia created ten years later) the result of negotiations was a body composed of 100 Senators directly elected for four years.
Man förverkligade inte den ursprungliga idén om att inrätta en andra kammare bestående av företrädare för näringslivsoch samhällsorganisationer (vilket i långa stycken skulle ha påmint om Sloveniens nationalråd som skapades tio år senare), utan förhandlingsresultatet blev ett organ sammansatt av 100 senatorer som utses i direkta val för en fyraårig mandatperiod.
The constituencies of the candidates are identical to the former 49 voivodships that had been created in 1975.
Kandidatemas valkretsar sammanfaller med de tidigare 49 vojvodskap som inrättades 1975.
Apart from Warsaw and Catowice where three Senators come from, each of these territorial divisions is represented by two Senators.
Bortsett från Warszawa och Katowice, som har tre senatorer vardera, företräds var och en av dessa regionala enheter av två senatorer.
As the Polish constitution of 1997 repeats the commitment to the unitary state and a reform of the Senate has not been part of the recent reforms of state organisation, it cannot be attributed the institutional role of a "regional or local chamber".
Med tanke på att man i den polska författningen från 1997 håller fast vid enhetsstaten och att en reform av senaten inte var en del av reformerna av den statliga organisationen, kan senatens institutionella roll inte sägas vara en "regional eller lokal kammare".
Nevertheless there have been signs during the reform debate that the Senate might develop in that direction.
Man kan dock i reformdiskussionerna finna vissa tecken på att senaten skulle kunna utvecklas i den riktningen.
Although the respective proposals could not get approval in the end, suggestions were put forward to federalise the Polish territorial structure and to redefine the function of lhe Senate as a representative body of local government.
Det framfördes förslag - som visserligen inte antogs till slut - om att federalisera den polska lokala och regionala strukturen och om att ge senaten en ny roll som företrädare för lokala och regionala myndigheter.
As for the present, the formal channels of participation in national legislation remain quite restricted for the local and regional levels of self-government.
I nuläget har de lokala och regionala nivåerna mycket begränsade formella möjligheter att inom ramen för självstyret påverka lagstiftningsarbetet på nationell nivå.
To compensate for this lack of institutionalised access to national decision-making, numerous non-political and non profit-making associations of local and regional authorities have been created on the basis of the Constitution: The Association of
För att kompensera sig för denna brist på en institutionaliserad roll i den nationella beslutsprocessen har en mängd opolitiska och icke vinstdrivande sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter skapats utifrån bestämmelserna i författningen: Polska städers förbund.
Polish Towns, the Union of Small Polish Towns, the Union of Polish Metropolises, the Union of Rural Communes (The Association of Villages of The Polish Republic), the Union of Polish Districts, the Federation of the Unions and Associations of Polish Communes and Regions.
Polska småstäders förbund, Polska storstäders förbund, Polska landsortskommuners förbund (Sammanslutningen av byar i Polska republiken), Polska departements förbund, Federationen för förbund och sammanslutningar av polska kommuner och regioner.
The associations intervene in the national institutions of the Polish Republic (the Sejm, the Senate and the Government) if the matter concerned is important for subnational selfgovernment bodies.
Dessa sammanslutningar försöker påverka de nationella institutionerna i Polen (sejmen, senaten och regeringen) om en viss fråga är viktig för de lokala och regionala organen.
Representatives of these associations are consulted by the Polish government within the framework of the Joint Committee of Central Government/Local Authorities.
Företrädare för dessa sammanslutningar hörs av den polska regeringen inom Gemensamma kommittén för regeringen och de lokala myndigheterna.
Elections to local/regional councils take place every four years.
Val till de lokala och regionala församlingarna äger rum vart fjärde år.