natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Poland, regional disparities are wider, with the highest rates in the North and West, where there has been largescale industrial decline, and the lowest rates in the South and parts of the East, where a high proportion of the work force is still employed in agriculture.
I Polen är de regionala skillnaderna större, med de högsta arbetslöshetsnivåerna i norr och väst, där det har varit storskalig industriell tillbakagång, och de lägsta nivåerna i söder och delar av de östra regio nerna, där en hög andel av arbetskraften fortfarande är sysselsatt i jordbruket.
In general, urban centres such as Warsaw, Poznan, and Katowice present the lowest unemploy ment levels.
I allmänhet återfinns de lägsta arbetslöshetsnivåerna i storstadscentra som Warszawa, Poznan och Katowice.
However, in some of them, significant re structuring still lies ahead.
I några av dem återstår emellertid betydande strukturomvandling.
The rise in employment which most CEE countries have experienced since 1993 or 1994 has had some effect on the incidence of longterm unemployment.
Den sysselsättningsuppgång som de flesta CÖE-länder haft sedan 1993 eller 1994 har haft en viss ef fekt på långtidsarbetslösheten.
Between 1995 and 1997, the proportion of the unem ployed out of work for a year or more fell in all the countries except Romania, where it was unchanged, and Estonia where it increased significantly.
Mellan 1995 och 1997 föll andelen av dem som varit utan arbete i minst ett år i alla länderna utom Rumänien, där den var oförändrad, och Estland, där den ökade markant.
The fall in longterm unemployment was most marked in Bulgaria and Poland.
Lång tidsarbetslöshetens nedgång var mest påtaglig i Bulgarien och Polen.
Nonetheless, in most countries it remains higher than the EU rate, at between 50% and 60%.
Ändå är den fortfarande i de flesta länder högre än i EU, på mellan 50% och 60%.
Only in the Czech Republic (29%) and Poland (38%) was the proportion significantly less than in the EU.
Bara i Tjeckiska republiken (29%) och Polen (38%) var an delen klart lägre än i EU.
This suggests that the problem of longterm un employment may not be resolved simply by economic growth.
Detta antyder att problemet med långtidsarbetslösheten kanske inte kan lösas enbart med ekonomisk tillväxt.
There are significant regional disparities in unem ployment.
I Rumänien är arbetslösheten högst i nordost och lägst i väst.
These result from inherited regional imbalances as well as from new regional differences
Arbetslösheten är betydligt högre i den östra regionen, som har drabbats särskilt hårt av kollapsen i handeln med det forna Sovjetunionen.
In Romania, unemployment is highest in the North-East and lowest in the West.
De regionala skillnaderna i arbetslöshet är betydande.
Bucharest has experi enced the largest fall in employment, indicating that it is primarily the reduction in participation and the exodus to rural areas which has kept the rate low.
Dessa beror på nedärvda regionala obalanser liksom på nya regionala skillnader som beror på varierande villkor i marknadsekonomin. I det stora hela tenderar huvudstäder, storstadscentra och väst liga regioner att ha lägre arbetslöshet än resten av landet.
In Slovakia, the lowest rate of unemployment is also in the capital, though here the low rate in Bratislava primarily reflects job growth rather than declining participation.
Dessa drar i regel, som påpekades ovan, för del av gynnsamma geografiska lägen, bättre infrastruktur och en högre tillväxt i den privata sektorn, särskilt tjänstesektorn. Omvänt har många industrire
Unemployment is substantially higher in the Eastern region, which has been hit especially hard by the collapse in trade with the former Soviet Union.
Under det tidigare (CMEA) handelssystemet, utvecklade CÖE-länderna högt specialiserade och ömsesidigt komplementära produktionsstrukturer. Handeln med resten av världen var extremt begränsad, även om den under 1970- och 1980-talen utökades
Map 48 Unemployment rates in Central and Eastern Europe, 1995
Karta 48 Arbetslösheten i Central- och Östeuropa, 1995
BG: national level HU, PL, R0: registered unemployment Others: LFS Regional figures are approximate
BG: Nationell nivå HU, PL, RO: Registrerade arbetslösa Övriga: data från arbetskraftsundersökningar De regionala uppgifterna är ungefärliga
Both figures were over 60% in the case of Poland, Estonia, Slovenia and Hungary, though only around 35% in the case of Slovakia (for which trade with the Czech Republic is important) and Lithuania (for which trade with former Soviet Union countries remains substantial). stantial).
Del 4 Utvidgning land, Slovenien och Ungern, även om siffran bara var 35% i Slovakiens fall (där handel med Tjeckiska republiken är viktig) och Litauen (där handeln med länder na i det forna Sovjetunionen fortfarande är avsevärd).
Trade with the rest of the world was extremely limited, though over the 1970s and 1980s, it was expanded as a de liberate part of policy and largely to service growing foreign debt.
som en medveten del av politiken och huvudsakligen för att betala amorteringar och räntor på en växande utlandsskuld.
Nevertheless, in 1985, under 20% of CEE exports went to present EU Member States.
Icke desto mindre gick mindre än 20% av CÖE-ländernas export till de nuvarande med lemsstaterna i EU.
The low figure was partly because of the difficulty of reaching an agreement between the EU and the CEE countries to reduce restrictions on trade.
Det låga talet berodde delvis på svårigheter att nå en uppgörelse mellan EU och CÖE-länderna om reducerade handelshinder.
The prefer ence in the EU was for an approach based on bilateral trade agreements with each of the countries concerned rather than with the CMEA as a group for fear of Soviet domination.
EU föredrog en ansats baserad på bilaterala handelsöverenskommelser mellan de berörda länderna snarare än med CMEA som grupp av rädsla för dominans för Sovjetunionen.
In 1988, however, an EU-CMEA joint declaration led to a first generation of bilateral agreements between the two sides, giving 'most-favoured nation' status to all countries in the re gion, except Romania which already had a more farreaching trade agreement, and, as a result, there was some increase in trade.
År 1988 ledde emellertid en gemensam de klaration från EU-CMEA till en första generation av bilaterala avtal mellan de två sidorna, som gav status av mest gynnad nation åt alla länderna i regionen utom Rumänien, som redan hade mer långtgående handelsavtal, och som ett resultat ökade handeln något.
1996, the growth of exports to the region was only slightly smaller than the growth of those to the rapidly expanding East Asian market.
Dessutom var tillväxten i export till regionen mellan 1990 och 1996 bara något lägre än den i exporten till den snabbt växande östasiatiska marknaden.
EU exports to the region, however, go predominantly to three countries.
EU:s export till regionen går emellertid huvudsakligen till tre länder.
In 1996, some 30% went to Poland, 25% to the Czech Republic and 15% to Hungary.
År 1996 gick omkring 30% till Polen, 25% till Tjeckiska republiken och 15% till Ungern.
Equally, these three countries accounted for a similar proportion of EU imports from CEE countries (Graphs 45 and 46).
På samma sätt svarade dessa tre länder för en liknande andel av EU:s import från CÖE-länderna (Figurerna 45 och 46).
Since the transition began, the EU has concluded a new generation of agreements with the candidate CEE countries, the Europe Agreements.
Sedan övergången började har EU slutit en ny generation av avtal med de central- och östeuropeiska kandidatländerna, Europaavtalen.
These re move EU tariffs on industrial goods and progressively reduce quantitative restrictions (the agreements are asymmetrical, dismantling trade restrictions at the EU end first), though some trade quotas remain on agricultural products.
Dessa tar bort EU:s tullar på industrivaror och reducerar successivt kvantitativa importbegränsningar (överenskommelserna är asymmetriska och tar bort handelshindren på EU-sidan först), även om vissa kvantitativa import restriktioner på jordbruksprodukter finns kvar.
As a result of this and the opening up of the CEE market, trade between the CEE countries and the EU has increased dramatically, Between 1990 and 1996, EU exports to CEE countries in-
Som ett resultat av detta och av att CÖE-ländernas mark nader öppnats, har handeln mellan EU och CÖE-länderna ökat dramatiskt.
During the Cold War, the EU generally ran a small trade deficit with the CEE countries estimated at 0.9 billion ECU in 1990.
Under det kalla kriget hade EU i allmänhet ett litet handelsunderskott mot CÖE-länderna, uppskattat till 0,9 miljarder ECU år 1990.
By 1993, the position had been firmly reversed with a trade surplus in favour of the EU of 5.5 billion ECU.
År 1993 hade läget vänt re jält med ett handelsöverskott för EU som uppgick till 5,5 miljarder ECU.
Despite the asymmetrical nature of the trade agreements, the EU has continued to accumulate a substantial trade surplus with CEE countries, which in 1996 had risen to 16.5 billion ECU, well over 25% of the value of exports to the region. By
Trots handelsöverenskommelser nas asymmetriska karaktär har EU fortsatt att ackumulera ett betydande handelsöverskott med CÖE-länderna, som år 1996 hade ökat till 16,5 miljarder ECU, klart över 25% av värdet av exporten till regio nen.
1997, the EU's trade surplus had further increased to over 20 billion ECU (Graph 43).
År 1997 hade EU:s handelsöverskott ökat ytterligare till över 20 miljarder ECU (Figur 43).
In 1996, Latvia and Bulgaria were the only CEE countries with a trade surplus with the EU.
År 1996 var Lettland och Bulgarien de enda CÖE-länderna som hade ett handelsöverskott mot EU.
In the case of Bulgaria, this was mainly caused by a substantial devaluation (Table 38).
I Bulgariens fall orsakades detta huvudsakligen av en betydande devalvering (Tabell 38).
The trade deficit of CEE countries amounted in aggregate to 7% of their total GDP but was substantially higher in some standing at 23% of
CÖE-ländernas handelsunderskott uppgick totalt till 7% av deras samlade BNP, men var betydligt större i vissa fall; 23% av BNP i Estland, 15% i Lettland, 11% i Litauen, 12% i Slovakien och 10% i Tjeckiska republiken.
4 Enlargement ward investment, especially from EU Member States.
Del 4 Utvidgning växande marknader och, för ett antal länder, speciel­la återbetalningsprogram tillsammans med IMF.
Moreover, whereas in 1990, machin­ery, transport equipment and electrical and electronic goods accounted for only 15% of CEE exports to the EU, by 1996, the figure had increased to 30%.
sportmedel och elektriska och elektroniska produkter ökat från 15% av CÖE­ländernas export till EU år 1990 till 30% år 1996.
Nevertheless, there are significant differences in the composition of exports between countries in the re­gion.
Ändå är det stora skillnader i exportens varusamman­sättning mellan länderna i regionen.
In Bulgaria and Romania, exports still consist to a major extent of intermediate products and chemi­cals and in Lithuania and Latvia, of raw materials and fuels, which is also true in Estonia, though here manu­factures represent a growing share of total exports.
I Bulgarien och Rumänien består exporten fortfarande huvudsakli­gen av halvfabrikat och kemiska produkter och i Li­tauen och Lettland av råvaror och bränslen, vilket också gäller Estland, även om där bearbetade varor är en växande del av den totala exporten.
Trade with CEE countries has had a differential effect on EU Member States.
Handeln med CÖE­länderna hade olika effekter i EU:s medlemsstater.
In 1990, only Germany had a trade surplus with these countries.
År 1990 hade bara Tyskland ett handelsöverskott med dessa länder.
In 1996, all EU Member States had trade surpluses, except Greece and Portugal which had very small deficits.
År 1996 hade alla medlemsstater handelsöverskott, utom Grekland och Portugal, som hade mycket små underskott.
Germany is by far the biggest exporter and importer, account­ing for around 45% of EU exports to the region and al­most 50% of Union imports from it (though the Nordic countries are more important trade partners for the Baltic States).
Tys­kland är den i särklass största exportören och impor­tören och svarar för omkring 45% av EU:s export till regionen och nästan 50% av unionens import från den (de nordiska länderna är dock viktigare handel­spartners för de baltiska staterna).
This is a result partly of its geographical proximity, partly of its historical and cultural ties.
Detta beror delvis på dess geografiska närhet, delvis på dess historiska och kulturella band.
It also reflects, however, the extensive commercial re­lations and subcontracting arrangements which have been developed between Germany and a num­ber of the CEE countries since the transition began.
Det återspeglar emellertid också de omfattande handelsrelationer och underleveran­törsarrangemang som har utvecklats mellan Tys­kland och ett antal av CÖE­länderna sedan över­gången inleddes.
The next largest exporters and importers are Italy (ac­counting for around 12% of both) and Austria (just un­der 10% — implying that in relation to GDP, trade with CEE countries is even larger than for Germany).
De näst största exportörerna och importörerna är Italien (som svarar för omkring 12% av bägge) och Österrike (strax under 10% — vilket in­nebär att handeln i relation till BNP är ännu större än den tyska).
Before transition, imports from the West had been dominated by capital and intermediate goods.
Före övergången hade importen från väst dominerats av kapitalvaror och insatsvaror.
With transition, imports have shifted massively towards consumer goods.
I och med övergång­en har importen förskjutits massivt i riktning mot kon­sumtionsvaror.
Moreover, contrary perhaps to ex­pectations, most CEE countries are net importers of food and agricultural products.
Dessutom, kanske i motsats till vad som kunde förväntas, är de flesta CÖE­länderna net­toimportörer av livsmedel och jordbruksprodukter.
Increasingly, a large proportion of both exports and imports of CEE coun­tries consists of manufactures, particularly, as re­gards their trade with the EU.
I en ökande omfattning består en stor del av CÖE­ländernas export och import av bearbetade varor, särskilt i handeln med EU.
This is a typical feature of trade between industrialised countries, which tend to export and import the same kinds of product, re­flecting consumer demand for choice as well as the growth oftrade between subsidiaries of the same firm or between firms and their subcontractors.
Detta är ett typiskt drag i handeln mellan industrialiserade länder, vilka tende­rar att exportera och importera samma typer av varor, vilket återspeglar konsumenternas preferenser för valfrihet liksom handel mellan filialer i samma företag eller mellan företag och deras underleverantörer.
In the early years of transition, exports of CEE coun­tries were largely resource based and labour inten­
Under övergångens tidigare år var CÖE­ländernas export i stort sett råvarubaserad och arbetskraftsin­tensiv, medan importen i mycket större utsträckning bestod av mer avancerade produkter.
The present pattern of trade, however, may not be a good guide to the future division of labour between
Det nuvarande handelsmönstret behöver emellertid inte vara en god fingervisning om den framtida ar­betsfördelningen mellan EU:s medlemsländer och CÖE­länderna.
CEEC trade with the EU, 1994 and 1997
CÖEL­handel med EU, 1994 och 1997
% of total
% av total
8 0 70 60 50 40 30 20 1 op bar 1994. bottom bar 1997
I 60 70 8 0 Källa: Eurostc f ε 0 70 60 50 40 30 20 10 0 Översta stapeln: 1994: understa stapeln: 1997
In some countries, however (primarily the Czech Republic, Hungary and Slovenia but also Poland and Slovakia), the structure of exports has progres­sively shifted towards more advanced manufactures, stimulated in part by in-
I några länder (framför allt Tjeckiska re­publiken, Ungern och Slovenien, men också Polen och Slovakien) har emel­lertid exportens sammansättning förs­kjutits mot mer avancerade bearbeta­de varor, delvis stimulerat av ett inflöde av investeringar, särskilt från EU:s medlemsstater.
EU exports to the CEECs (r'r share by country), 1996
EU-export till CÖEL (%-andel per land), 1996
EU imports from the CEECs (% share by country), 1996
EU-import från COEL (%-andel per land), 1996
Nevertheless, the total stock of foreign capital in the region remains modest and could increase markedly in the years to come.
Litauen ländska kapitalstocken i regionen blygsam och kan komma att öka markant under de närmaste åren.
EU Member States and CEE countries.
na före reformerna.
The com position of trade may well continue to shift towards engineering and higher technology sectors as new investment takes place, reflecting the comparative advantage which stems from the existence of a highly qualified labour force in all CEE countries.
Handelns sammansättning kan mycket väl fortsätta att förskjutas mot verkstadsprodukter och högteknologibranscher i takt med nya in vesteringar, vilket återspeglar den komparativa för del som har sin grund i att CÖE-länderna har en högkvalificerad arbetskraft.
The countries vary considerably in their success in at tracting FDI, which seems to be related mainly to the perceived progress of transition.
Ländernas framgång i att dra till sig utländska direktinvesteringar (UDI) varierar avsevärt, och verkar när mast vara relaterad till hur övergångsprocessen upp fattas.
Those with more advanced reform programmes -- particularly as re gards the establishment of a suitable legal framework and property rights, market discipline and macroeconomic stability — have received larger inflows.
De med mer avancerade reformprogram — särskilt avseende upprättandet av ett lämpligt rätt ssystem och äganderätt, marknadsdisciplin och makroekonomisk stabilitet — har fått större inflöden.
Equally, however, geographical location, the ¡mage projected by government and its perceived commitment to economic reform and, perhaps, the prospects for early EU membership seem also to have been factors.
Detta gäller på samma sätt geografiskt läge, den bild regeringen ger och hur dess åtagande vad gäller re former uppfattas och, kanske, möjligheterna till ett ti digt EU-medlemskap.
Despite the reduction of purchasing power in the early transition years, the reforms in CEE countries have opened up a new market of over 100 million in habitants for EU producers with considerable growth potential.
Trots minskningen i köpkraft under de tidiga över gångsåren har reformerna i CÖE-länderna öppnat en ny marknad med mer än 100 miljoner invånare med betydande tillväxtpotential för EU:s producenter.
As generally happens, foreign investment in CEE countries has increased as trade has grown, reflecting their attraction for companies in the EU as a result of their proximity, availability of skilled labour and access to EU markets through the Europe Agreements.
Som vanligt har de utländska investeringarna i CÖE-länderna ökat med ökande handel, vilket återspeglar deras dragningskraft på företag i EU som ett resultat av deras närhet, tillgång på utbildad arbetskraft och tillgång till EU:s marknader som ett resultat av Euro paöverenskommelserna.
The inflow of investment has served to trarsfer technology, introduce new management techniques and add to jobs.
Inflödet av investeringar har överfört teknologi, infört nya ledningsmetoder och skapat jobb.
FDI, in practice, has been concentrated on a small number of countries, specifically, Hungary, the Czech Republic and Poland, which togethe' account for 85-87% of total inward FDI over the period 1991 to 1996.
UDI har i praktiken koncentrerats till ett litet antal länder, nämligen Ungern, Tjeckiska republiken och Polen, som tillsammans svarar för 85-87% av inflödet av direktinvesteringar under perioden 1991 till 1996.
Hungary is by far the biggest recipient, cumulative inflows into the country over the period amounting to $12.7 billion or some 42% of total FDI to the CEE countries, a position partly explained by the fact that it was first country to begin economic deregulation and introduce privatisation (Graph 47).
Ungern är den i särklass största mottagaren, och har tagit emot ett samlat inflöde på $12,7 miljarder under perioden, eller ungefär 42% av de totala investeringarna i CÖE-länderna. Denna position förklaras delvis av att landet var det första att inleda ekonomisk avreglering och in troducera privatisering (Figur 47).
Many Western companies seeking to establish in the CEE market, therefore, chose Hungary as their regional base.
Många västföretag som försökte etablera sig på CÖE-marknaden valde därför Ungern som sin regionala bas.
The dismantling of barriers to foreign ownership led to a significant increase in inward investment, especially from 1991 onwards as legal and other reforms gathered pace.
Avvecklandet av hinder för utländskt ägande ledde till en betydande ökning av investeringsinflödena, särskilt från och med 1991 när legala och andra reformer tog fart.
The Czech Republic is the second largest recipient, cumulative inflows amounting to $7 billion over the period.
Tjeckiska republiken är den näst största mottagaren och har haft inflöden som totalt under perioden upp gick till $7 miljarder.
In Poland, the third largest, they amounted to $5.4 billion, with significant increases in the later part
I Polen, den tredje största mottagaren, uppgick de till $5,4 miljarder, med betydande ökningar under andra halvan av perioden, så att Po len år 1996 passerade Ungern som huvudmål för UDI i regionen. Investeringsinflödet har varit mycket
Romania ($1.1 billion) was the only one where the stock of FDI in 1996 exceeded $1 billion, though it is worth noting that in Estonia, it to­talled $739 million, similar to that in Slovakia and more than in Bulgaria and, in relation to its GDP, on a par with the level in the Czech Republic.
Rumänien ($1,1 miljarder) var det enda där UDI­stocken år 1996 översteg $1 miljard, även om det kan noteras att Est­land tog emot totalt $739 miljoner, ungefär som Slova­kien och mer än Bulgarien och, i förhållande till BNP, ungefär lika mycket som Tjeckiska republiken.
The EU as a source of FDI
EU som källa till UDI
Indeed, in relation to population, Estonia is the third biggest recipient of FDI in the region, with cumulative inflows at $501 per head, after the Czech Republic ($680) and Hungary ($1250).
Estland är faktiskt, i förhållande till sin folkmängd, den tredje största mottagaren av UDI i regionen med sam­lade inflöden på $501 per capita, lägre än Tjeckiska republiken ($680) och Ungern ($1250).
In these terms, Slovenia is the fourth largest recipient ($375 per head), fol­lowed by Latvia ($257).
I dessa ter­mer är Slovenien den fjärde största mottagaren ($375 per capita), följd av Lettland ($257).
Despite the rise in 1995 and 1996, cumulative FDI in Poland was only $140 per head and it was much the same in Slovakia.
Trots uppgången år 1995 och 1996, är de samlade UDI per capita i Po­len bara $140, vilket ungefär är vad de var i Slovakien.
This, however, was still much higher than in Bulgaria, Lithu­ania and Romania where it was under $100 per head (only $50 in Romania).
Detta var emellertid fortfarande mycket mer än i Bul­garien, Litauen och Rumänien, där de var under $100 per capita (bara $50 i Rumänien).
EU Member States are by far the largest source of FDI to CEE countries.
EU:s medlemsstater är den i särklass största källan till UDI för CÖE­länderna.
In 1995, EU companies invested 5.6 billion ECU in the region ($7.1 billion), their share of the total stock of FDI ranging from 45% in Poland to some 73­75% in Hungary and Slovenia.
År 1995 investerade EU­företag 5,6 miljarder ECU ($7,1 miljarder) i regionen, och deras andel av den totala stocken av UDI låg mel­lan 45% i Polen och 73­75% i Ungern och Slovenien.
In line with FDI as a whole, investment is concentrated in Hun­gary, Poland and the Czech Republic, these coun­tries accounting for 91 % of total EU investment in the region in 1995.
Precis som de totala UDI, är investeringarna koncen­trerade till Ungern, Polen och Tjeckiska republiken, som svarade för 91% av EU­investeringarna i regio­nen år 1995.