natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By orders of 6 June 1994, received at the Court on 28 June 1994 in Cases C­178/94 and C­179/94 and on 1 July 1994 in Cases C­188/94, C­189/94 and C­190/94, the Landgericht Bonn referred to the Court for a preliminary ruling 12 questions on the interpretation of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 (hereinafter 'the Directive').
För att besvara dessa frågor bör det inledningsvis erinras om domstolens rättspraxis i fråga om rätten till ersättning för skada som enskilda har orsakats genom sådana överträdelser av gemenskapsrätten som kan tillskrivas en medlemsstat
The Court has held that the principle of State liability for loss and damage caused to individuals as a result of breaches of Community law for which the State can be held responsible is inherent in the system of the Treaty (Francovich, Brasserie du Pêcheur and Factortame, British Telecommunications, Hedley Lomas. Furthermore, the Court has held that the conditions under which State liability gives rise to a right to reparation depend on the nature of the breach of Community law giving rise to the loss and damage.
Landgericht Bonn har genom beslut av den 6 juni 1994, som har inkommit till domstolen den 28 juni samma är i målen C-178/94 och C-179/94, och den 1 juli 1994 i målen C-188/94, C-189/94 och C-190/94, begärt att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande angående tolv frågor avseende tolkningen av rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990, (nedan kallat direktivet).
The questions have been raised in the course of actions for compensation which Erich Dillenkofer, Christian Erdmann, Hans­Jürgen Schulte, Anke Heuer, and Werner, Torsten and Ursula Knor (hereinafter 'the plaintiffs') have brought against the Federal Republic of Germany for damage they suffered because the Directive was not transposed within the prescribed period.
Frågorna har uppkommit i ett mål som anhängiggjorts av Erich Dillenkofer, Christian Erdmann, Hans-Jürgen Schulte, Anke Heuer samt Werner, Torsten och Ursula Knor mot Förbundsrepubliken Tyskland angående ersättning för skada som sökandena har lidit till följd av att direktivet inte har införlivats inom den förskrivna tidsfristen.
Conditions under which a Member State incurs liability (Questions 8, 9, 10, 11 and 12)
Domstolen har dessutom slagit fast att förutsättningarna för att en rätt till skadestånd skall uppkomma beror på vilket slag av överträdelse av gemenskapsrätten som bar orsakat den uppkomna skadan.
When the Court held that the conditions under which State liability gives rise to a right to reparation depended on the nature of the breach of Community law causing the damage, that meant that those conditions are to be applied according to each type of situation.
Förutsättningarna för medlemsstatens ansvar (den åttonde, den nionde, den tionde, den elfte och den tolfte frågan)
On the one hand, a breach of Community law is sufficiently serious if a Community institution or a Member State, in the exercise of its rule­making powers, manifestly and gravely disregards the limits on those powers. On the other hand, if, at the time when it committed the
Genom att slå fast att förutsättningarna för att ansvaret skall ge upphov till en rätt till skadestånd beror på vilket slag av överträdelse av gemenskapsrätten som har orsakat den vållade skadan, har domstolen nämligen ansett att bedömningen av dessa förutsättningar är beroende av vilken situation som det är fråga om.
The crux of these questions is whether a failure to transpose a directive within the prescribed period is sufficient per se to afford individuals who have suffered injury a right to reparation or whether other conditions must also be taken into consideration. In order to reply to those questions, reference must first be made to the Court's case­law on the individual's right to
Den nationella domstolen önskar genom dessa frågor i huvudsak fä klarhet i huruvida underlåtenheten att införliva ett direktiv inom den föreskrivna tidsfristen i sig är tillräcklig för att ge upphov till en rätt till skadestånd för enskilda skadelidande eller om även andra förutsättningar måste föreligga.
infringement, the Member State in question was not called upon to make any legislative choices and had only considerably reduced, or even no, discretion, the mere infringement of Community law may be sufficient to establish the existence of a sufficiently serious breach.
är part till avtalet (nedan kallad arrangören) kommer på obestånd eller försätts i konkurs, samt huruvida innehållet i dessa rättigheter kan bestämmas med tillräcklig exakthet
Since the purpose of such security is to protect consumers against the financial risks arising from the insolvency of package travel organizers, the Community legislature has placed operators under an obligation to offer sufficient evidence of such security in order to protect consumers against those risks.
Det finns anledning att först undersöka huruvida det resultat som föreskrivs i artikel 7 i direktivet innebär att enskilda tillerkänns rättigheter.
So where, as in Francovich, a Member State fails, in breach of the third paragraph of Article 189 of the Treaty, to take any of the measures necessary to achieve the result prescribed by a directive within the period it lays down, that Member State manifestly and gravely disregards the limits on its discretion.
För det första är nämligen en överträdelse tillräckligt klar om en institution eller en medlemsstat vid utövandet av sin normgivningsbefogenhet uppenbart och allvarligt har missbedömt gränserna för utövandet av sina befogenheter.
In that connection, the German and United Kingdom Governments' argument that the Directive, which is based on Article 100a of the Treaty, is aimed essentially at ensuring freedom to provide services and, more generally, freedom of competition cannot be valid.
För det andra kan ett brott mot gemenskapsrätten i sig vara tillräckligt för att det skall vara fråga om en tillräckligt klar överträdelse, om den ifrågavarande medlemsstaten vid tidpunkten då den begick överträdelsen inte stod inför något normativt val samt förfogade över ett i hög grad begränsat, eller till och med obefintligt, utrymme för skönsmässig bedömning.
Consequently, such a breach gives rise to a right to reparation on the part of individuals if the result prescribed by the directive entails the grant of rights to them, the content of those rights is identifiable on the basis of the provisions of the directive and a causal link exists between the breach of the State's obligation and the loss and damage suffered by the injured parties: no other conditions need be taken into consideration.
Det kan i detta hänseende hänvisas till själva lydelsen av artikel 7. Av denna följer att ett genomförande av den bestämmelsen skall få till resultat att arrangören blir skyldig att förfoga över tillräcklig säkerhet för återbetalning av erlagda belopp och för hemtransport av konsumenten i händelse av att arrangören kommer på obestånd eller försätts i konkurs.
First, the recitals in the preamble to the Directive repeatedly refer to the purpose of protecting consumers. Secondly, the fact that the Directive is intended to assure other objectives cannot preclude its provisions from also having the aim of protecting consumers.
När en medlemsstat, såsom i målet Francovich m.fl., i strid med artikel 189 tredje stycket i fördraget inte vidtar någon av de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå det resultat som föreskrivs i direktivet inom den i direktivet fastställda tidsfristen, missbedömer den följaktligen uppenbart och allvarligt gränserna för utövandet av sina befogenheter.
In particular, reparation of that loss and damage cannot depend on a prior finding by the Court of an infringement of Community law attributable to the State, nor on the existence of intentional fault or negligence on the part of the organ of the State to which the infringement is attributable.
Eftersom syftet med denna säkerhet är att skydda konsumenterna mot de ekonomiska risker som uppkommer när arrangörer av resepaket kommer på obestånd eller försätts i konkurs, har gemenskapslagstiftaren ålagt dessa operatörer en skyldighet att visa att de har säkerhet för att skydda konsumenterna mot nämnda risker.
Similarly, the German and United Kingdom Governments' argument that the actual wording of Article 7 shows that this provision simply requires package travel organizers to provide sufficient evidence of security and that its lack of reference to any right of consumers to such security indicates that such a right is only an indirect and derived right must be rejected.
Den tyska regeringen och Förenade kungarikets regering kan inte invända att direktivet, som grundas på artikel 100a i fördraget, huvudsakligen syftar till att säkerställa friheten att tillhandahålla tjänster och, mer allmänt sett, fri konkurrens.
Grant to individuals of rights whose content is sufficiently identifiable (Questions 1 and 2)
Härav följer att en sådan överträdelse ger upphov till en rätt till skadestånd för enskilda om det reultat som föreskrivs i direktivet innebär att enskilda tillerkänns rättigheter vars innehåll kan bestämmas på grundval av bestämmelserna i direktivet och om det finns ett orsakssamband mellan åsidosättandet av den skyldighet som åligger medlemsstaten och den skada som har uppkommit för de skadelidande, utan att några andra förutsättningar behöver föreligga.
In that regard, it suffices to point out that the obligation to offer sufficient evidence of security necessarily implies that those having that obligation must actually take out such security. Indeed, the obligation laid down in Article 7 would be pointless in the absence of security actually enabling money paid over to be refunded or the consumer to be repatriated, should occasion arise.
Det bör anmärkas dels att det på flera ställen i övervägandena i ingressen till direktivet erinras om syftet att skydda konsumenterna, dels att den omständigheten att direktivet är avsett att säkerställa att andra syften uppnås inte är av sådan beskaffenhet att den utesluter att bestämmelserna i direktivet även syftar till att skydda konsumenterna.
By its first two questions, the national court asks whether the result prescribed by Article 7 of the Directive entails the grant to package travellers of rights guaranteeing the refund of money paid over and repatriation in the event of the insolvency of the travel organizer and/or the retailer party to the contract (hereinafter 'the organizer'), and whether the content of those rights can be sufficiently identified.
Skadeståndet kan närmare bestämt inte göras beroende av ett krav på att domstolen tidigare har fastställt en sådan överträdelse av gemenskapsrätten som kan tillskrivas en medlemsstat eller av att det statliga organ som fördragsbrottet kan tillskrivas har gjort sig skyldigt till en avsiktlig eller vårdslös culpa.
The next point to be examined is whether the content of the rights in question are identifiable on the basis of the provisions of the Directive alone.
Huruvida enskilda tillerkänns rättigheter vars innehall kan bestämmas med tillräcklig exakthet (den första och den andra frågan)
According to the actual wording of Article 7, this provision prescribes, as the result of its implementation, an obligation for the organizer to have sufficient security for the refund of
Domstolen kan inte heller godta det argument som framförts av den ryska regeringen och Förenade kungarikets regering om att det skulle framgå av själva lydelsen av artikel 7 att arrangörerna av resepaket genom den artikeln enbart åläggs en skyldighet att visa att de har tillräcklig säkerhet samt att avsaknaden av varje form av hänvisning till en eventuell rätt för konsumenterna att åtnjuta sådan säkerhet visar att en sådan rätt enbart är indirekt och härledd.
purchasers of package travel will be refunded and a guarantee that they will be repatriated in the event of the insolvency of the organizer. In those circumstances, the purpose of Article 7 of the Directive must be to grant to individuals rights whose content is determinable with sufficient precision.
Det bör inledningsvis framhållas att bestämmelser i ett direktiv enligt en ost rättspraxis skall genomföras med obestridlig bindande verkan samt på ett sådant tillräckligt tydligt, precist och klart sätt att kravet på rättssäkerhet uppfylls.
By its fifth question, the national court asks whether the objective of consumer protection pursued by Article 7 of the Directive is satisfied if the Member State allows the travel organizer to require a deposit of up to 10% towards the travel price, with a maximum of DM 500, before handing over to his customer documents which the national court describes as 'documents of value', namely documents evidencing the consumer's right to the provision of the various services included in the travel package (by airlines or hotel companies).
Det är i detta avseende tillräckligt att erinra om att skyldigheten att visa att säkerhet finns med nödvändighet innebär en skyldighet för samma personer att faktiskt ställa sådan säkerhet Dessutom är den skyldighet som föreskrivs i artikel 7 meningsfull enbart om säkerheten i förekommande fall faktiskt möjliggör återbetalning av erlagda belopp eller hemtransport av konsumenten.
The fact that States may choose between a wide variety of means for achieving the result prescribed by a directive is of no importance if the purpose of the directive is to grant to individuals rights whose content is determinable with sufficient precision.
Det bör därefter undersökas huruvida innehållet i dessa rättigheter kan bestämmas på grundval av bestämmelserna i direktivet
By this question the national court is seeking to ascertain in substance whether it is in conformity with Article 7 for the national legislature to make the consumer bear the risk relating to such a deposit so that the deposit is left uncovered by the security mentioned in that provision.
Det bör därefter konstateras att eftersom medlemsstaterna enligt artikel 9 senast den 31 december 1992 skulle sätta i kraft de bestämmelser som var nödvändiga för att följa direktivet, innebar den artikeln en skyldighet för dessa stater att vidtaga samtliga nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bestämmelserna i direktivet skulle få full verkan och således för att garantera att det resultat som föreskrivs i direktivet uppnåddes.
Questions 3 and 4
Den femte frågan
The purpose of Article 7 of the Directive is to protect the consumer against the risks defined by that provision arising from the insolvency of the organizer. It would be contrary to that purpose to limit that protection by leaving any deposit payment uncovered by the security for a refund or repatriation.
Det kan i detta hänseende konstateras att innehavarna av de rättigheter som följer av artikel 7 med tillräcklig exakthet utpekas såsom konsumenter, vilket begrepp definieras i artikel 2 i direktivet På samma sätt förhåller det sig med dessa rättigheters innehåll.
By Questions 3 and 4, the national court is essentially asking the Court to specify what 'necessary measures' the Member States should have adopted in order to comply with Article 9 of the Directive.
Rättigheterna består, i att säkerhet ställs för återbetalning av de belopp som köpare av resepaket har erlagt och för hemtransport av dessa köpare i händelse av arrangörens obestånd eller konkurs.
First of all, according to settled case-law, the provisions of a directive must be implemented with unquestionable binding force and with the specificity, precision and clarity required in order to satisfy the requirement of legal certainty.
Det finns vid sådana förhållanden anledning att anse att artikel 7 i direktivet har till syfte att tillerkänna enskilda rättigheter vars innehåll kan bestämmas med tillräcklig exakthet
By Question 7(b) the national court asks whether the security of which organizers must 'provide sufficient evidence', in accordance with Article 7 of the Directive, is lacking even if, on payment of the travel price, travellers have documents of value.
Den hänskjutande domstolen önskar genom sin femte fråga att få klarhet i huruvida syftet att skydda konsumenterna som eftersträvas i artikel 7 i direktivet är uppnått när en medlemsstat tillåter att arrangörer kräver betalning av ett förskott om maximalt tio procent av resans pris, dock högst 500 DM, innan de till kunderna överlämnar vad den hänskjutande domstolen betecknar som "värdehandlingar", dvs. handlingar som ger konsumenterna rätt att erhålla olika tjänsteprestationer som ingår i resepaketet (av flygbolag eller hotellägare).
Secondly, in providing that the Member States were to bring into force the measures necessary to comply with the Directive before 31 December 1992, Article 9 required the Member States to adopt all the measures necessary to ensure that the provisions of the Directive were fully effective and so guarantee achievement of the prescribed result.
Denna slutsats påverkas inte av den omständigheten, att direktivet lämnar medlemsstaterna ett stort utrymme för skönsmässig bedömning beträflande valet av tillvägagångssätt för att uppnå det resultat som eftersträvas i direktivet Den omständigheten att en medlemsstat kan välja mellan ett stort antal tillvägagångssätt för att uppnå det resultat som föreskrivs i ett direktiv saknar betydelse när direktivet har till syfte att tillerkänna enskilda rättigheter vars innehåll kan bestämmas med tillräcklig exakthet
According to the German Government, the protection guaranteed by Article 7 is not lacking if the traveller has documents guaranteeing a direct right against the actual provider of services (the airline company or the hotelier).
Bestämmelser som ir nödvändiga för att säkerställa ett korrekt införlivande av direktivet (den tredje, den fjärde, den femte, den sjätte och den den sjunde frågan)
It follows that Article 7 would not have been fully implemented if, within the prescribed period, the national legislature had done no more than adopt the necessary legal framework for requiring organizers by law to provide sufficient evidence of security.
Den nationella domstolen vill genom denna fråga i huvudsak få klarhet i huruvida den nationelle lagstiftaren uppfyller de krav som ställs i artikel 7 när han låter konsumenterna bära den risk som är förknippad med nämnda förskott genom att förskottet inte omfattas av den säkerhet som avses i den bestämmelsen.
That argument cannot be accepted.
Den tredje och den fjärde frågan
The protection which Article 7 guarantees to consumers could be impaired if they were made to enforce credit vouchers against third parties who are not, in any event, required to honour them and who are likewise themselves exposed to the risks consequent on insolvency.
Den nationella domstolen begär genom den tredje och den fjärde frågan i huvudsak att domstolen skall ange de "bestämmelser som är nödvändiga" och som medlemsstaterna skulle sätta i kraft för att följa artikel 9 i direktivet
In Question 7(a) the national court asks whether the Federal Republic of Germany could have omitted altogether to transpose Article 7 of the Directive in view of the Bundesgerichtshofs 'advance payment' judgment.
inte skulle omfattas av säkerheten för återbetalning eller hemtransport Det finns inte något stöd i direktivet för en sådan inskränkning av de i artikel 7 föreskrivna rättigheterna.
By Question 6 the national court asks whether the Directive requires Member States to adopt specific measures to protect package travellers against their own negligence.
Den sjunde frågan domen innebär att konsumenterna står risken dels för att förlora det tillåtna förskottet vid arrangörens obestånd eller konkurs, dels för att — när de erhållit värdehandlingar — de personer som faktiskt tillhandahåller tjänsterna integodtar värdehandlingarna eller att sistnämnda personer kommer på obestånd.
First, neither the objective of the Directive nor its specific provisions require the Member States to adopt specific provisions in relation to Article 7 to protect package travellers from their own negligence.
Genom den andra delen av den sjunde frågan önskar den nationella domstolen att få klarhet i huruvida sådan säkerhet som arrangörerna har att "visa" i enlighet med artikel 7 i direktivet saknas även när resenärerna har värdehandlingar i sin besittning då de betalar resans pris.
Secondly, according to the Court's case-law, in determining the loss or damage for which reparation may be granted, the national court may always inquire whether the injured person showed reasonable care so as to avoid the loss or damage or to mitigate it.
Den nationella domstolen begär önskar sin sjätte fråga att fä klarhet i huruvida medlemsstaterna genom direktivet åläggs att vidtaga särskilda åtgärder för att skydda paketresenärer mot deras egen vårdslöshet
Since the aim of Article 7 is to protect the consumer against the risks, set out in that provision, arising from the organizer's insolvency, a judgment such as the Bundesgerichtshofs 'advance payment' judgment cannot satisfy the requirements of the Directive if it requires the consumer to bear the risk of the organizer's insolvency as regards the deposit required and also the risk that, when the consumer has received documents of value, the actual provider of the services might not honour them or might become insolvent.
Det skydd som artikel 7 syftar till att säkerställa saknas inte, enligt den tyska regeringen, då resenärerna i sin besittning har handlingar som tillförsäkrar dem en direkt rättighet gentemot dem som faktiskt tillhandahåller tjänsterna (flygbolag eller hotellägare).
The Court ruled:
Detta argument kan inte godtas.
The result prescribed by Article 7 of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours entails the grant to package travellers of rights guaranteeing a refund of money paid over and their repatriation in the event of the organizer's insolvency; the content of those rights is sufficiently identifiable.
Det bör därefter påpekas att de nationella domstolarna, när de fastställer vilken skada som kan ersättas, enligt domstolens rättspraxis alltid kan undersöka om den skadelidande har visat rimlig aktsamhet för att förhindra skadan eller begränsa dess omfattning.
In order to comply with Article 9 of Directive 90/314, the Member State should have adopted, within the period prescribed, aü the measures necessary to ensure that, as from 1 January 1993, individuals would have effective protection against the risk of the insolvency of the organizer and/or retailer party to the contract.
Genom den första delen av den sjunde frågan önskar den nationella domstolen att få klarhet i om huruvida Förbundsrepbuliken Tyskland kunde avstå från att införliva artikel 7 på grund av Bundesgerichtshofs "förskottsbetalningsdom".
If a Member State auows the package travel organizer and/or retailer party to a contract to require payment of a deposit of up to 10% towards the travel price, with a maximum of DM 500, the protective purpose pursued by Article 7 of Directive 90/314 is not satisfied unless a refund ofthat deposit is aho guaranteed in the event of the insolvency of the package travel organizer and/or retailer party to the contract.
Då syftet med artikel 7 är att skydda konsumenterna mot de risker som anges i den bestämmelsen och som följer av arrangörens obestånd eller konkurs, kan en sådan dom som Bundesgerichtshofs "förskottsbetalningsdom·inte uppfylla de krav som ställs i direktivet, eftersom
Article 7 of Directive 90/314 ¿s to be interpreted as meaning that the "security" of which organizers must offer sufficient evidence is lacking even if, on payment of the travel price,
*1) Att inte vidtaga någon som helst åtgärd för att införliva ett direktiv och uppnå det resultat som föreskrivs i direktivet inom den tidsfrist som fastställts för detta utgör i sig en ¡dar överträdelse av gemenskapsrätten och ger därför upphov uH en rätt till skadestånd for enskilda skadelidande nar det resuhw s att enskilda tillerkänns rättigheter vars innehåll är möjligt att bestämma och det finns
travellers are in possession of documents of value and tikat the Federal Republic of Germany could not have omitted altogether to transpose Directive 90/314 on the basis of the Bundesgerichtshofs "advance payment" judgment of 12 March 1987.
ett orsakssamband màlan åsidosättandet av den skyldighet som åligger medlemsstaten och den uppkomna skadan.