natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Preliminary ruling (EEC-Turkey Association Agreement — Decision of the Council of Association — Freedom of movement for workers — Meaning of 'duly registered as belonging to the labour force of a Member State' and 'legal employment' — Temporary and conditional work and residence permits — Application for extension of residence permit — Abuse of rights) (Sixth Chamber)
Förhandsavgörande "Associeringsavtalet EEG-Turkiet —Associeringsrådets beslut — Fri rörlighet för arbetstagare —Begreppen tillhörande den reguljära arbetsmarknaden och laglig anställning— Tidsbegränsat och villkorat arbets- och uppehållstillstånd — Ansökan om förlängt uppehållstillstånd — Missbruk av rättigheter* (sjätte avdelningen) medborgare tillhör den reguljära arbetsmarknaden i en medlemsstat och har en laglig anställning i den mening som avses i den bestämmelsen, och därmed har rätt att fä sitt uppehållstillstånd i värdmedlemsstaten förlängt, trots att han endast haft tillfälligt arbetstillstånd för att utöva avlönad verksamhet hos en viss angiven arbetsgivare, i syfte att skaffa sig kunskaper och förbereda sig för en tjänst vid ett av arbetsgivarens dotterföretag i Turkiet, och endast erhållit sitt arbets- och uppehållstillstånd i detta syfte.
By its first question, the national court seeks essentially to ascertain whether Article 6(1) of Decision No 1/80 is to be interpreted as meaning that a Turkish national is duly registered as belonging to the labour force of a Member State and is legally employed, within the meaning of that provision, and may therefore seek to renew his permit to reside in the host Member State, even though he was permitted to pursue gainful employment there only temporarily for a specific employer for the purpose of becoming acquainted with and preparing for work in one of its subsidiaries in Turkey, and had obtained work and residence permits for that purpose only.
Bundesverwaltungsgericht har genom beslut av den 24 november 1995, som inkom till domstolen den 12 februari 1996, ställt två frågor om tolkningen av artikel 6.1 i associeringsrådets beslut av den 19 september 1980 (nedan kallat beslut nr 1/80).
By order of 24 November 1995, received at the Court on 12 February 1996, the Bundesverwaltungsgericht (Federal Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 6(1) of Decision No 1/80 of the Council of Association of 19 September 1980 (hereinafter 'Decision No 1/80').
Associeringsrådet inrättades genom avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet som den 12 september 1963 undertecknades i Ankara av Republiken Turkiet å ena sidan och av medlemsstaterna i EEG och gemenskapen å andra sidan.
The Council of Association was set up by the Agreement establishing an Association between the European Economic Community and Turkey, signed at Ankara on 12 September 1963 by the Republic of Turkey and by the Member States of the EEC and the Community, and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963.
Avtalet har för gemenskapens räkning ingåtts, godkänts och bekräftats genom rådets beslut 64/732/EEG av den 23 december 1963.
It should be noted first that Mr Günaydin, a Turkish migrant worker, was permitted to enter the territory of the Member State concerned and was there lawfully employed under the requisite national permits and without interruption for over three years, in this case as a graduate engineer, by the same employer.
Det är viktigt att inledningsvis anmärka att en migrerande turkisk arbetstagare som Faik Günaydin har tillåtits att inresa till den berörda medlemsstatens territorium och att han där utan avbrott i mer än tre år lagligen utövat avlönad verksamhet, i det aktuella fallet som civilingenjör, med stöd av erforderliga nationella tillstånd.
The questions were raised in the course of a dispute between Mr Günaydin, together with his wife and their two minor children, all Turkish nationals, and Freistaat Bayern concerning the refusal to extend Mr Günaydin's permit to reside in Germany.
Frågorna har kommit upp i en tvist mellan Faik Günaydin, hans hustru och hans två minderåriga barn, vilka alla är turkiska medborgare, å ena sidan, och Freistaat Bayern, å andra sidan, angående myndigheternas vägran att förlänga Faik Gunaydins uppehållstillstånd i Tyskland.
In order to ascertain whether such a worker is duly registered as belonging to the labour force of a Member State for the purposes of Article 6(1) of Decision No 1/80 it must be determined first of all, in accordance with settled case-law,
Genom den första frågan önskar den nationella domstolen i huvudsak fä veta huruvida artikel 6.1 i beslut nr 1/80 skall tolkas så, att en turkisk
for in the first indent of Article 6(1) of that decision.
och ett halvt år, de rättigheter som han med åren successivt har erhållit enligt de tre strecksatserna i denna bestämmelse.
whether the legal relationship of employment of the person concerned can be located within the territory of a Member State or retains a sufficiently close link with that territory, taking account in particular of the place where the Turkish national was hired, the territory on or from which the paid employment is pursued and the applicable national legislation in the field of employment and social security law.
har en tillräckligt nära anknytning till detta territorium, med beaktande särskilt av den turkiske medborgarens anställningsort, på eller från vilket territorium arbetet utövas samt den nationella lagstiftning som är tillämplig vad gäller arbete och social trygghet
In a situation such as that of the plaintiff in the main proceedings, that condition is undeniably satisfied.
I en situation som den som sökanden befinner sig i, är detta villkor utan tvekan uppfyllt
None the less, Article 6(1) cannot be construed as permitting a Member State to modify unilaterally the scope of the system of gradual integration of Turkish workers in the host State's labour force, by denying a worker who has been permitted to enter its territory and who has lawfully pursued a genuine and effective economic activity for more than three-and-a-half years the rights which the three indents of that provision confer on him progressively according to the duration of his employment.
Medlemsstaterna har inte heller rätt att villkora eller begränsa tillämpningen av de bestämda rättigheter som de turkiska medborgare som uppfyller villkoren i beslut nr 1/80 har enligt samma beslut
The effect of such an interpretation would be to render Decision No 1/80 meaningless and deprive it of any practical effect.
Det finns nämligen ingenting som hindrar en medlemsstat att endast bevilja en turkisk medborgare inresa och vistelse för att denne skall kunna fullfölja en speciell yrkesutbildning, särskilt enligt lärlingsavtal, inom dess territorium.
Next, it should next be ascertained whether the worker is bound by an employment relationship covering a genuine and effective economic activity pursued for the benefit and under the direction of another person for remuneration.
Vad avser frågan om huruvida en arbetstagare som sökanden i målet vid den nationella domstolen har haft en laglig anställning i medlemsstaten i den mening som avses i artikel 6.1 i beslut nr 1/80 skall det erinras om att enligt fast rättspraxis förutsätter en laglig anställning att arbetstagaren har en stabil och säker situation på arbetsmarknaden i medlemsstaten och därmed ett icke ifrågasatt uppehållstillstånd.
Accordingly, the Member States have no power to make conditional or restrict the application of the precise and unconditional rights which Decision No 1/80 grants to Turkish nationals who satisfy its conditions.
I ett fall som det som är aktuellt i målet vid den nationella domstolen, har den turkiske medborgarens uppehållstillstånd inte ifrågasatt och den berörde befann sig inte i en situation som när som helst kunde ifrågasättas, eftersom han i november 1986 hade beviljats tillstånd att i denna medlemsstat utan avbrott fram till den 30 juni 1990 utöva verklig avlönad verksamhet och hans rättsliga situation var följaktligen säkerställd under hela denna period.
There is nothing to prevent a Member State from permitting Turkish nationals to enter and reside there only in order to enable them to follow within its territory specific vocational training, in particular in the context of a contract of apprenticeship.
I målet vid den nationella domstolen har den turkiske arbetstagaren efter avslutad yrkesutbildning innehaft ett avlönat arbete endast för att sätta sig in i och förbereda sig för en ledningsfunktion i ett dotterbolag till det företag där han är anställd.
As regards the question whether a worker such as the appellant in the main proceedings has been legally employed in the host Member State within the meaning of Article 6(1) of Decision 1/80, it is settled case-law that legal employment presupposes a stable and secure situation as a member of the labour force of a Member State and, by virtue of this, implies the existence of an undisputed right of residence.
En arbetstagare som är anställd under dessa villkor i en medlemsstat skall följaktligen anses ha haft en laglig anställning där i den mening som avses i artikel 6.1 i beslut nr 1/80, varför han i den mån han uppfyller villkoren kan göra gällande de rättigheter som han ges i de olika strecksatserna i denna bestämmelse.
Nevertheless, in a case such as that at issue in the main proceedings, a Turkish worker who, at the end of his vocational training, is in paid employment with the sole purpose of becoming acquainted with and preparing for work in a managerial capacity in one of the subsidiaries of the undertaking which employs him must be considered to be bound by a normal employment relationship where, in genuinely and effectively pursuing an economic activity for the benefit and under the direction of his employer, he is entitled to the same conditions of work and pay as those which may be claimed by workers who pursue within the undertaking in question identical or similar activities, so that his situation is not objectively different from that of those other workers.
I det aktuella rättsläget påverkar beslut nr 1/80 inte medlemsstaternas behörighet att vägra en turkisk medborgare att inresa till deras område och där inneha en första avlönad anställning, och det hindrar i princip inte att dessa medlemsstater fastställer villkor för arbetstagarens anställning till dess att ett år gått, såsom föreskrivs i artikel 6.1 första strecksatsen i nämnda beslut
As regards the case at issue in the main proceedings, the Turkish worker's right to reside in the host Member State was not disputed and his situation was not insecure and thus likely to be called in question at any time, since he had been authorized in November 1986 to pursue genuine and effective paid employment in that State until 30 June 1990 without interruption and therefore his legal situation was secure throughout that period.
I detta avseende kan det inte invändas att den berörde arbetstagaren endast erhållit tillfälliga och villkorade uppehållstillstånd och/eller arbetstillstånd i värdmedlemsstaten.
Admittedly, as the law stands at present, Decision No 1/80 does not encroach upon the competence of the Member States to refuse Turkish nationals the right of entry into their territories and to take up first employment, nor does it preclude those Member States, in principle, from regulating the conditions under which they work for up to one year as provided
Artikel 6.1 skall emellertid inte tolkas så, att en medlemsstat ensidigt kan ändra räckvidden av systemet för en gradvis integrering av turkiska arbetstagare på värdmedlemsstatens arbetsmarknad och således beröva en arbetstagare, som tillåtits inresa till dess territorium och som där lagligen utövar en verklig ekonomisk verksamhet sedan mer än tre
A worker employed in such circumstances in a Member State must accordingly be considered to have been legally employed there within the meaning of Article 6(1) of Decision No 1/80 and, provided he satisfies its conditions, may therefore rely directly on the rights conferred by the various indents of that provision.
I artikel 6.1 görs inte de rättigheter som turkiska arbetstagare tillerkänns i den bestämmelsen avhängiga av några villkor rörande skälen till att de ursprungligen beviljats rätt till inresa, arbete och vistelse.
restriction and declared his intention of returning to Turkey after having been employed in the Member State concerned for the purpose of perfecting his vocational skills, is such as to deprive the person concerned of the rights deriving from Article 6(1) of Decision No 1/80.
i syfte att komplettera sina yrkeskunskaper, kan göra att den berörde berövas sina rättigheter enligt artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
Article 6(1) does not make the recognition of the rights it confers on Turkish workers subject to any condition connected with the reason the right to enter, work or reside was initially granted.
Omständigheten att dessa tillstånd endast beviljats den berörde i ett visst syfte, vilket låg bakom den verkliga, ekonomiska verksamheten i fråga är således inte sådan att den kan beröva en arbetstagare som uppfyller villkoren i artikel 6.1 hans successiva rättigheter enligt nämnda bestämmelse.
In order to give a reply to that question, it must be stated, first of all, that a Turkish worker such as Mr Günaydin cannot be deprived of the rights acquired under Decision No 1/80 on the sole ground that he is placing reliance in the host Member State on the provisions of Article 6(1) of that decision, whereas he had initially agreed to the restriction of his permit to reside in that Member State.
För att denna fråga skall kunna besvaras det för det första konstateras att en turkisk arbetstagare som Faik Günaydin inte kan berövas sina rättigheter enligt beslut nr 1/80 på den enda grunden att han i värdmedlemsstaten gör gällande bestämmelserna i artikel 6.1 i detta beslut, trots att han ursprungligen accepterat att hans rätt att vistas i denna stat var begränsad.
The fact that such permits were granted to the person concerned for a specific purpose which the genuine and effective paid employment in question sought to achieve is not, therefore, capable of depriving a worker who satisfies the conditions laid down in Article 6(1) of the progressive rights which that provision confers upon him.
Under dessa omständigheter kan en arbetstagare inte hindras från att göra gällande sina rättigheter enligt beslut nr 1/80 på den grunden att han sagt sig vilja fortsätta sin yrkeskarriär i sitt ursprungsland efter några års arbete i värdmedlemsstaten för att komplettera sina yrkeskunskaper, och att han inledningsvis accepterat att hans rätt att vistas i denna stat var begränsad.
Second, an application based on Article 6(1) cannot, in principle, be considered improper because the worker previously expressed his intention to leave the territory of the host Member State upon completion of his preparation for the post which he intended to take up in his country of origin.
För det andra kan en begäran som grundas på nämnda artikel 6.1 i princip inte anses utgöra missbruk för att den berörde arbetstagaren tidigare uttryckt sin avsikt att lämna medlemsstatens territorium när han avslutat sina förberedelser för den anställning som han tänkte åta sig i sitt hemland.
In such circumstances, it is only if the national court establishes that the Turkish worker made the statement that he wished to leave the host Member State after a specified period with the sole intention of inducing the competent authorities to issue the requisite permits on false premisses that he can be deprived of the rights flowing from Article 6(1) of Decision No 1/80.
Bundesverwaltungsgericht vill, genom denna fråga, i huvudsak veta huruvida omständigheten att en turkisk arbetstagare önskar förlänga sin vistelse i värdmedlemsstaten, trots att han uttryckligen accepterat att hans vistelse var begränsad och att han uttryckt sin avsikt att återvända till Turkiet efter att i den berörda värdmedlemsstaten ha utövat avlönad verksamhet
By this question, the Bundesverwaltungsgericht is asking essentially whether the fact that a Turkish worker wishes to extend his stay in the host Member State, although he expressly accepted its
Mot denna bakgrund är det endast om den nationella domstolen skulle finna att den turkiske arbetstagaren påstått sig vilja lämna värdmedlemsstaten efter en bestämd period endast i syfte att få de behöriga myndigheterna att på felaktiga grunder bevilja honom nödvändiga tillstånd som han kan berövas sina rättigheter enligt artikel 6.1 i beslut nr 1/80.
Article 6(1) of Decision No 1/80 of 19 September 1980 on the development of the Association, adopted by the Association Council established by the Association Agreement between the European Economic Community and Turkey, is to be interpreted as meaning that a Turkish national who has been lawfully employed in a Member State for an uninterrupted period of more than three years in a genuine and effective economic activity for the same employer and whose employment status is not objectively different to that of other employees employed by the same employer or in the sector concerned and exercising identical or comparable duties, is duly registered as belonging to the labour force ofthat State and L· legally employed within the meaning of that provision. A Turkish national in that situation may therefore seek the renewal of his permit to reside in the host Member State notwithstanding the fact that he was permitted to take up paid employment there only temporarily with a specific employer for the purpose of
Ί) Artikel 6.1 i beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 om associeringens utveckling, fattat av det associeringsråd som instiftades genom avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, skall tolkas så, att en turkisk arbetstagare — som i värdmedlemsstaten laghgen och utan avbrott utövat en verklig, ekonomisk verksamhet under mer än tre är hos en och samma arbetsgivare och vars situation objektivt sett inte skiljer sig pan Situationen för andra anställda sam utför samma eller liknande arbete vid samma företag eller i samma bransch — tillhör den reguljära arbetsmarknaden i denna stat och innehar m lagiig anställning i den mating som avses i denna bestämmelse En sådan turkisk medborgare har således rätt att fl sitt uppehållstillstånd i värdmedlemsstaten förnyat, trots att han där endast haft tillstånd att tillfälligt utöva avlönad verksamhet hos en viss angiven arbetsgivare för att sätta sig in i och förbereda sig för en tjänst vid ett av arbetsgivarens dotterföretag i Turkiet och han endast erhållit arbets- och uppehållstillstånden i detta syfte.
acquainting himself with and preparing for employment in one of its subsidiaries in Turkey, and obtained work and residence permits for that purpose only.
Omständigheten att en turkisk arbetstagare vill förlänga sin vistelse i värdmedlemsstaten, trots att han uttryckligen accepterat att denna var begränsad inte utgör missbruk av rättigheter.
The fact that he declared his intention of returning to Turkey after having been employed in the Member State for the purpose of perfecting his vocational skiUs is not such as to deprive him of the rights deriving from Article 6(1) of Decision No 1/80 unless it is established by the national court that that declaration was made with the sole intention of improperly obtaining work and residence permits for the host Member State. '
Turkiet efter att i den berörda medlemsstaten ha utövat avlönad verksamhet i syfte att komplettera sina yrkeskunskaper är inte sådan att han berövas sina rättigheter enligt artikel 6.1 i beslut nr 1/80 annat än om den nationella domstolen skulle finna att han lämnat denna uppgift endast för att otiäbörligen kunna åtnjuta arbets- odi uppehållstillstånd i värdmedlemsstaten.'
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 29 April 1997.
Generaladvokaten M.B. Elmer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför sjätte avdelningen den 29 april 1997.
'Article 6(1) of Decision No 1/80 of the Council of Association established by the Agreement creating an Association between the European Economic Community and Turkey, signed on 12 September 1963 in Ankara and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Decision 64/732/EEC of the Council of 23 December 1963, must be interpreted as meaning that a Turkish worker who is in paid employment under the general conditions of the right to work and for a salary consistent with the general conditions of remuneration with an employer in a Member State and who is not subject to any particular rule of employment as an apprentice or under a similar scheme, must be regarded as having a post as a duly registered member of the labour force in the Member State concerned, even though the initial reason for engaging him was to train him so that after working for the employer for a number of years he would be able to take up a post with a subsidiary of the employer established in Turkey, that Member States cannot, by imposing temporal or other restrictions on a Turkish national's residence and work permits, prevent him from acquiring the rights which he derives from that provision, and that periods of activity completed by a Turkish worker on the basis of a residence permit obtained by fraud cannot be regarded as "legal" employment.'
"Artikel 6.1 i beslut nr 1/80 av den 19 september 1980 av det associeringsråd som upprättades genom avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet, undertecknat i Ankara den 12 september 1963 och för gemenskapens räkning ingånget genom rådets beslut 64/732/EEG av den 23 december 1963 skall tolkas så, att en turkisk medborgare som har en avlönad anställning på sedvanliga villkor och med sedvanlig lön hos en arbetsgivare i en medlemsstat och inte är underkastad särskilda regler för anställning som lärling eller liknande, skall anses ha anställning och tillhöra arbetsmarknaden i den ifrågavarande medlemsstaten även om syftet med anställningen ursprungligen var att utbilda den berörde för att denne efter några års anställning hos arbetsgivaren skulle ges en anställning i ett av arbetsgivarens dotterföretag i Turkiet, att medlemsstaterna inte genom att behäfta uppehålls- och arbetstillstånd med tidsmässiga och andra begränsningar för turkiska medborgare kan hindra dessa från att dra fördel av rättigheterna i denna bestämmelse, och att anställningsperioder som en turkisk arbetstagare har fullgjort i en medlemsstat på grundval av ett uppehållstillstånd som han utverkat genom vilseledande inte kan anses vara 'laglig1 anställning."
By order of 29 February 19%, received at the Court on 26 March 1996, the Verwaltungsgericht (Administrative Court), Darmstadt, referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 6 of Decision No 1/80 of the Council of Association of 19 September 1980 (hereinafter 'Decision No 1/80').
"Associeringsavtalet EEG-Turkiet —Associeringsrådets beslut — Fri rörlighet för arbetstagare — Begreppen tillhörande den reguljära arbetsmarknaden och laglig anställning — Uppehållstillstånd som är begränsat till att gälla tillfällig verksamhet som specialitetskock hos en namngiven arbetsgivare — Perioder som inte täcks av ett arbetstillstånd och/euer uppehållstillstånd — Beräkning av anställningsperioder" (sjätte avdelningen) verksamhet i det aktuella fallet som specialitetskock, hos en namngiven arbetsgivare.
Second, it should be borne in mind that the Court has consistently held that the rights which the three indents of Article 6(1) confer on Turkish workers in regard to employment necessarily imply the existence of a right of residence for the person concerned, since otherwise the right of access to the labour market and the right to work as an employed person would be deprived of all effect.
Verwaltungsgericht Darmstadt har genom beslut av den 29 februari 1996, som inkom till domstolen den 26 mars 1996, ställt tre frågor om tolkningen av artikel 6 i associeringsrådets beslut av den 19 september 1980 (nedan kallat beslut nr 1/80).