natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Several other major laws relating to regional government are currently being prepared, including the Law on Elections to the Councils of Higher Territorial Self­Governing Units (HSGU, Vyssí územni samosprávné celky (VÚSQ); the Law on the Competences and Organisation of Higher Territorial Self­Governments; the Law on the Rules of Managing the Means of Territorial Self­Governments; and the Law on Managing the Property of Territorial Self­Governments.
För närvarande är flera andra viktiga lagar som berör regionalt självstyre under beredning, däribland lagen om val till fullmäktige i högre administrativa självstyrande enheter (Vv.sW územni samosprávné celky (VÚSC)); lagen om högre administrativa självstyrande enheters befogenheter och organisation: lagen om regler för administrativa självstyrande enheters förvaltning av egna medel och lagen om administrativa självstyrande enheters förvaltning av egendom.
The co­ordinator of the entire reform project is the Ministry of the Interior where a special section for public administration reform was established in September 1998.
Samordnande instans för hela reformprojektet är inrikesministeriet, som från och med september 1998 har en särskild avdelning för reform av den offentliga förvaltningen.
Originally it was planned that these laws should be adopted during 1999 and enter into force during 2000.
Dessa lagar var planerade att antas 1999 och träda i kraft år 2000.
Currently it is expected that the adoption of laws concerning the regions will be delayed and regions will be established in the year 2001 at the earliest.
I nuläget förväntas dock antagandet av lagarna om regionerna bli försenat och regionerna bildas tidigast 2001.
One of the crucial reasons why the introduction of an intermediate level of self­government has not been completed yet is the negative role which the soviet­type national committees at regional level played under communist rule.
En av de viktigaste orsakerna till att det ännu inte har införts en administrativ mellannivå är den negativa roll som nationella kommittéer av sovjetisk typ spelade under kommunistregimen.
In the first place, the eight regions (including Prague as a special territorial unit) that had been established as part of the socialist state and party hierarchy in 1962 served as power­stabilising institutions and strongholds of authoritarian rule.
De åtta regioner (däribland Prag, med särskild administrativ ställning) som hade bildats 1962 som utlöpare av den socialistiska staten och partihierarkin fungerade som maktstabiliserande institutioner och fästen för den auktoritära maktutövningen.
In this respect the Czech system of regional public administration was no exception in Central and Eastern Europe.
I detta avseende var det tjeckoslovakiska systemet för regional offentlig förvaltning inget undantag i Central- och Östeuropa.
The predominant function of de lege regional self­government as a de facto multi­purpose deconcentrated state administration perfectly corresponded to the organisational principle of "democratic centralism" under communist rule.
Att de rättsligt sett självstyrande regionerna de facto genomgående fungerade som en decentraliserad statsförvaltning var helt i linje med den organisatoriska principen bakom den "demokratiska socialismen" under kommunistregimen.
Against this background it is hardly surprising that most Central and Eastern European countries place emphasis on decentralising public administration by strengthening the local and weakening the regional level in the initial phase of political and economic transformation after the collapse of the communist regimes.
Mot denna bakgrund är det knappast förvånande att de flesta länderna i Central- och Östeuropa i inledningsskedet av den politiska och ekonomiska omvandlingen efter kommunismens fall valde att decentralisera den offentliga förvaltningen genom att stärka den lokala och försvaga den regionala nivån.
Yet, the reformers in the short­living Czech and Slovak Federalist Republic even went one step further by abolishing the regions as a second tier of self­government in 1990.
De reformvänliga under den kortlivade Tjeckoslovakiska federala republiken gick till och med ett steg längre och avskaffade regionerna som självstyrande nivå 1990.
The communist meso­level only survived in so far as it still serves as an administrative division for some Czech ministries.
Den kommunistiska mellannivån överlevde bara i den bemärkelsen att den fortfarande fungerar som administrativ indelning för några tjeckiska ministerier.
When the Czech Republic became an independent state on 1 January 1993, the creation of regional self­government which the 1992 Constitution provided for had to be postponed because of the crowded general agenda of economic transformation and the particular challenge to re­arrange the central government after the split of the Czechoslovak Federation.
När Tjeckien blev en självständig stat den 1 januari 1993 tvingades man skjuta upp bildandet av ett regionalt självstyre, som skrivits in i 1992 års författning, på grund av den ekonomiska omvandlingens alla krav och den stora utmaningen att omorganisera centralstyret 1990 efter delningen av den Tjeckoslovakiska federationen.
Particularly the total abolition of regional government in 1990 and the dissolution of the Federation in 1992 have considerably contributed to the fact that ­ contrary to the situation in Poland and Hungary ­ there is neither a working level of regional self­government in the Slovak nor in the Czech Republic.
Särskilt det totala avskaffandet av det regionala självstyret 1990 och upplösningen av federationen 1992 har väsentligt bidragit till att det varken i Slovakien eller Tjeckien finns en fungerande regional förvaltningsnivå (i motsats till i Polen och Ungern).
As concerns the districts (okres) as the second tier at the subnational level, they are not part of the efforts to decentralise government but serve as territorial divisions for the déconcentration of State administration.
Distrikten (okres), som är den andra subnationella nivån, berörs inte av strävan att decentralisera den politiska makten utan utgör statliga administrativa enheter.
In each district, there is a district office as a body with general competence which represents central government.
I varje distrikt finns ett administrativt distriktskontor med allmän kompetens som företräder staten.
These administrative bodies were established in 1990 (Act on District Offices No. 425/1990), after the removal of the communist national committees.
Dessa administrativa organ bildades 1990 (lagen om distriktskontor nr 425/1990) efter avskaffandet av de kommunistiska nationella kommittéerna.
As district offices are general bodies of central government, there is no self-governing element in their activities.
Eftersom distriktskontoren är allmänna organ direkt underordnade staten har de inget självstyre.
The creation of a new district falls within the competence of the government of the Czech Republic.
Tjeckiens regering har befogenhet att besluta om det skall inrättas fler distrikt.
In addition, thirteen "statutory cities" may divide their territory into urban districts (mistsky obvod).
Tretton "städer med särskild ställning" har dessutom rätt att dela upp sitt territorium i stadsdistrikt (mhtsky obvod).
At present there are 6,244 municipalities and 77 districts in the Czech Republic.
För närvarande finns 6 244 kommuner och 77 distrikt i Tjeckien.
More than 80 per cent of the municipalities have less than 1,000 inhabitants.
Mer än 80 % av kommunerna har färre än 1 000 invånare.
The average population of the municipalities is around 1,800.
Den genomsnittliga kommunstorleken uppgår till ca 1 800 invånare.
The least populated district (lesenik) has about 43,000 inhabitants; the most populated district outside Prague (Brno City) has about 386,000 inhabitants.
Distriktet med störst befolkning har ca 43 000 invånare (Jesenik). Distriktet med störst befolkning utanför Prag har omkring 286 000 invånare (staden Brno).
Obstacles and driving forces for the reorganisation of territorial structures
Omorganisation av den administrativa indelningen - hinder och drivkrafter
Czech history is closely linked to a monist conception of the territorial division of government.
Tjeckiens historia är intimt förknippad med en monistisk syn på den administrativa indelningen.
According to this model, which was introduced in the Czech lands by the Reichsgemeindegesetz of the Austro-Hungarian Monarchy in 1862, subnational bodies of public administration carried out both the tasks of selfgovernment and of deconcentrated state-administration.
Efter denna modell, som infördes 1862 i de tjeckiska områdena genom den österrikisk-ungerska monarkins Reichsgemeindegesetz, utförde de lokala förvaltningarna uppgifter både som självstyrande organ och som decentraliserade statsorgan.
After the velvet revolution of 1989 and the abolition of the national committees system this tradition was revived to a certain extent when the municipalities were vested with the rights of self-governing units and "transferred competences" from the national level.
Efter "sammetsrevolutionen" 1989 och avskaffandet av det nationella kommittésystemet återupplivades i viss mån denna tradition när kommunerna fick ställning som självstyrande enheter och överförd kompetens från statlig nivå.
However, the existence of district offices as merely deconcentrated bodies and the sectoral régionalisation of state administration by single ministries may be seen as a contradiction to this administrative tradition.
A andra sidan kan man tycka att distriktskontoren med sina rent decentraliserade statliga funktioner och enskilda ministeriers utlokalisering av vissa förvaltningssektorer strider mot denna förvaltningstradition.
In the beginning of political transformation this rather dualist feature of current public administration in the Czech Republic facilitated the process of démocratisation via the restoration of local self-government.
I början av den politiska omvandlingen underlättade detta förhållandevis dualistiska drag hos den nuvarande offentliga förvaltningen demokratiseringsprocessen genom återupprättandet av det lokala självstyret.
The maintenance of the district offices as separate bodies with state functions ensured an intermediary link which was deemed necessary to co-ordinate the local performance of administrative tasks.
Att man bevarade distriktskontoren som separata organ med statliga funktioner garanterade en förbindelselänk som ansågs nödvändig för att samordna de lokala myndigheternas administrativa arbete.
However, since then the Czech Republic experienced a fragmentation of local selfgovernment into smaller settlements that are no longer able to carry out delegated functions.
Sedan dess har emellertid kommunerna i Tjeckien splittrats upp i mindre enheter som inte längre kan utföra delegerade uppgifter.
As a consequence of this development the number of regional branches of the state administration and the functions of the district level have grown steadily.
Till följd av denna utveckling har många regionala grenar av statsförvaltningen och distriktens uppgifter ökat efter hand.
Due to this creeping process of centralisation and the lack of voluntary cooperation between municipalities the establishment of a regional tier of selfgovernment with responsibilities so far performed by bodies of deconcentrated state administration has proved to be necessary to put an end to the growing inefficiency and lack of transparency of state administration.
På grund av denna smygande centraliseringsprocess och avsaknaden av frivilligt samarbete mellan kommunerna har det visat sig nödvändigt att införa en regional administrativ nivå med uppgifter som hittills utförts av decentraliserade statliga förvaltningsorgan för att hejda den ökande ineffektiviteten och bristen på insyn i statsförvaltningen.
Moreover, the process of territorial fragmentation and the non-existence of a regional tier in the territorial organisation would have been a serious obstacle for the Czech government to fulfil the EU requirement of adequate administrative capacities to implement the acquis communautaire and to manage the administration of structural funds.
Uppsplittringen av kommunerna och avsaknaden av en regional förvaltningsnivå skulle dessutom ha blivit ett allvarligt hinder för den tjeckiska regeringen att uppfylla EU:s krav på tillräcklig administrativ kapacitet för att tillämpa gemenskapens regelverk och administrera strukturfonderna. I enlighet med kraven i EU:s strukturpolitik kommer 14 regioner att täcka NUTS 3nivån.
In order to be eligible for Objective 1 assistance the Czech government created 8 NUTS-2 statistical units at the end of 1998.
För att beviljas stöd under mål 1 skapade regeringen 8 statistiska enheter på NUTS 2-nivå i slutet av 1998.
As a third driving force for the reorganisation of territorial structures in the Czech Republic, the ethnic regionalism of the Silesian and Moravian minority may have influenced the political debate.
Den schlesiska och mähriska minoritetens etniskt baserade regionalism kan ha påverkat den politiska debatten och utgjort en tredje drivkraft i Tjeckien för att omorganisera den administrativa indelningen.
In 1990 Moravian political movements and parties proposed establishing regional autonomy for them either as third part of the Czechoslovak Federation or within the Czech part of the Federation.
1990 började mähriska rörelser och partier kräva regionalt självstyre antingen som tredje delstat i den Tjeckoslovakiska federationen eller inom den tjeckiska delen av federationen.
Distribution of powers
Maktfördelning
Following the creation of the regions it is envisaged that a wide range of powers and responsibilities from central government will be transferred to regional bodies.
Efter införandet av regionerna är avsikten att en lång rad befogenheter och ansvarsområden skall överföras från staten till regionerna.
Within this context it is worth mentioning that no final decision has been taken whether there will be two separate bodies to execute tasks of selfgovernment and delegated state administration or just one comprising both.
Det är i sammanhanget värt att påpeka att det ännu inte har fattats något slutgiltigt beslut om huruvida två skilda organ skall utföra regionens egna respektive statligt delegerade uppgifter eller bara ett som sköter båda.
At the moment the latter solution seems to be the more realistic one.
I dagsläget förefaller den sistnämnda lösningen vara den mest realistiska.
Further details about the competences and the organization of regions will be laid down by law.
Ytterligare detaljer om regionernas befogenheter och organisation kommer att fastställas i lag.
As a basic rule the Czech Constitution only provides that local selfgovernment shall not be restricted by the establishment of the intermediate tier but that the regional competences shall be created by decentralising responsibilities of the central state.
I den tjeckiska författningen anges bara som grundregel att det lokala självstyret inte får begränsas av inrättandet av en mellannivå och att regionerna skall få sina befogenheter genom decentralisering av statens ansvarsområden.
In the long run this will probably have profound implications for the territorial organisation of public administration and might even lead to the abolition of the districts.
Detta kommer på lång sikt sannolikt att få djupgående konsekvenser för den offentliga administrationens organisation och kan rentav komma att leda till att distrikten avskaffas.
Currently the situation in the Czech Republic is as follows:
För närvarande ser situationen ut på följande sätt i Tjeckien:
Exclusive and concurrent legislative competences
Ensam och delad lagstiftningsbehörighet
According to the Constitutional Court, the list of municipal powers which is laid down by the Local Government Act of 1990 is exclusive and binding for legal subjects.
Enligt författningsdomstolen är de kommunala befogenheter som är fastställda i kommunallagen från 1990 exklusiva och bindande för juridiska personer.
Jurisdiction of municipal authorities, both independent and delegated, can be established only by an act of Parliament.
De kommunala myndigheternas befogenheter kan, oavsett om de är egna eller delegerade, bara fastställas genom en lag antagen av parlamentet.
Decisions on matters such as the development strategy, fixing of local fees, etc. are made by elected bodies.
Beslut som rör till exempel utvecklingsstrategier och fastställande av kommunala avgifter fattas av folkvalda församlingar.
Interventions by the state in the sphere of self-administration are defined by law (Art. 101, heading 4 of the Constitution).
Statens inblandning i de lokala myndigheternas behörighet är reglerad i lag (artikel 101.4 i författningen).
Subnational representative councils (at present only municipal councils) can appeal to the Constitutional Court against any unlawful interference of the State in local government affairs.
Lokala myndigheter (i dag bara kommunerna) kan vända sig till författningsdomstolen och överklaga olaglig inblandning från statens sida i de egna angelägenheterna.
The same is true for cases of disputes between the State and local selfgovernment bodies concerning the delimitation of powers between the state and the municipalities in local affairs.
Detsamma gäller vid konflikter mellan staten och lokala myndigheter om avgränsningen av statens respektive kommunernas befogenheter på lokal nivå.
According to the Local Government Act from 1990 all municipalities have to exercise delegated state responsibilities.
I kommunallagen från 1990 anges att alla kommuner är skyldiga att utföra uppgifter som delegerats av staten.
In 1995 a government order conferred a special status on 383 municipalities with "designated local authority".
1995 gav en regeringsförordning en särställning till 383 kommuner med "särskild kommunal behörighet".
These municipalities are additionally in charge of administrative tasks to be performed for smaller surrounding communities which would not be able to carry out delegated state responsibilities on their own.
Dessa kommuner är dessutom skyldiga att utföra administrativa uppgifter för mindre, närliggande kommuner som inte själva kan utföra statligt delegerade uppgifter.
Nevertheless, state administration activities are performed to a great extent by district offices.
De statliga uppgifterna sköts dock till stor del av distriktskontoren.
These deconcentrated branches of state administration may issue bye-laws in accordance with the law (including secondary legislation) and can take decisions within their competences which affect individuals.
Dessa decentraliserade statsorgan får utfärda förordningar i enlighet med lagen (inklusive sekundärlagstiftningen) och kan inom sina behörighetsområden fatta beslut som rör enskilda personer.
They also have a key role in the control of municipalities.
En annan central uppgift för distrikten är tillsynen av kommunerna.
A district assembly is formed in each area with a district office.
Det finns en distriktsförsamling i alla områden som har ett distriktskontor.
The assemblies decide on the allocation of the district's global state grant to the municipalities and approve the district budget (a deconcentrated budget).
Församlingarna beslutar om fördelningen av distriktens samlade statsstöd till kommunerna och antar den decentraliserade distriktsbudgeten.
They supervise the execution of the budget, and fulfil other tasks resulting from special laws.
De övervakar genomförandet av budgeten och utför andra uppgifter som angivits i särlagar.
Executive powers
Den verkställande makten
The municipalities manage their affairs either independently (within the independent sphere of selfadministration), or they perform state administration to the extent defined by special regulations (delegated powers).
Kommunerna sköter inom ramen för självstyret sina egna uppgifter på ett oberoende sätt och utför statliga förvaltningsuppgifter som delegerats genom särskilda förordningar.
In its independent activities the municipality secures within its territorial limits the development of the economy, social care and culture, the protection and creation of the environment apart from those activities which have been entrusted by special laws to other bodies within the framework of state administration.
Kommunens oberoende verksamhet består i att ansvara för utvecklingen av kommunområdets ekonomi, socialvård, kultur, miljöskydd och fysisk planering, vid sidan av de uppgifter som den genom särlagar har tilldelats av staten. Kommunens viktigaste egna uppgifter är följande:
In addition, the municipalities perform state administration activities which have been delegated to them by special laws and other generally binding legal regulations, to the extent defined by these laws and regulations.
Kommunerna utför dessutom statliga förvaltningsuppgifter som har delegerats till dem genom särlagar och andra allmänt bindande förordningar, som anger gränserna för denna överföring av befogenheter.
According to the Local Government Act of 1990, municipalities may establish associations on the basis of a voluntary agreement to perform tasks within their competence (e.g. education, social relief, health care, cultural activities, environment protection, refuse collection, water supply, creation, maintenance and operation of local public services).
Enligt kommunallagen från 1990 får kommunerna frivilligt ingå samarbetsavtal om att inrätta organ som utför vissa uppgifter (som t ex berör utbildning, social omsorg, hälsovård, kultur, miljöskydd, sophämtning, vattenförsörjning och förvaltning av kommunala allmänna tjänster).
These associations of municipalities and towns are not legal entities of public law.
Dessa samman slutningar av kommuner och städer är inte offentligrättsligt sett juridiska personer.
Corresponding financial means and properties may be transferred by municipalities to these associations.
Kommunerna får ge dem de finansiella och allmänna resurser som krävs.
The associations dispose of their own budgets and should adopt their own statutes.
Sammanslutningarna har sin egen budget och skall anta sina egna statuter.
In practice there is, however, very little cooperation between Czech municipalities.
I praktiken samarbetar dock de tjeckiska kommunerna i mycket liten utsträckning.
Municipalities may also co-operate with municipalities in other countries, mainly in the form of crossborder co-operation.
Kommunerna får också samarbeta med kommuner i andra länder, huvudsakligen i form av gränsöverskridande samarbete.
So far cooperation exists with German, Polish, Slovak, and Austrian municipalities/regions in the fields of economy, transportation/infrastructure, health, environment, tourism, culture.
I dag förekommer samarbete med tyska, polska, slovakiska och österrikiska kommuner och regioner inom ekonomi, transporter/infrastruktur, hälsovård, miljö, turism och kultur.
Treaties of Czech municipalities with foreign local/regional bodies should be compatible with existing law.
Avtal mellan tjeckiska kommuner och utländska lokala eller regionala myndigheter måste vara förenliga med gällande lagstiftning.
Yet, no commonly binding legal regulations on patterns of crossborder cooperation have been approved.
Ännu har dock ingen allmänt bindande lagstiftning om gränsöverskridande samarbete antagits.
Alongside the PHARE CBC programme for Czech-German and Czech-Austrian borders, there is a programme called CREDO, which aims to improve good neighbourhoods and promote cooperation between Central and Eastern European border regions and communities.
Vid sidan om det gränsöverskridande samarbetet inom Phare för de tjeckiska kommuner som gränsar till Tyskland och Österrike finns programmet Credo, som syftar till att förbättra relationerna mellan grannländer och främja samarbetet mellan regioner och kommuner i gränsområden i de central- och östeuropeiska länderna.
The programme started in 1997.
Programmet inleddes 1997.
Regional border committees and their secretariats were established in the Czech-Polish and Czech-Slovak border areas.
Regionala kommittéer och deras sekretariat har upprättats i de tjeckiska områden som gränsar till Polen och Slovakien.