natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, bureaucrats, who are themselves rational actors, will seek to maximize their budgets, but, unlike private-sector entrepreneurs, are not held accountable to the market (Niskanen 1971).
Dessutom försöker byråkraterna, som själva är rationella aktörer, att maximera sina egna budgetar, men till skillnad från entreprenörerna inom den privata sektorn hålls de inte ansvariga inför marknaden (Niskanen, 1971).
This leads, according to this theory, to inflated, expensive, and inefficient bureaucracies paid for by taxpayers whose money could be better spent on private services.
Enligt denna teori leder detta till tunga, dyra och ineffektiva byråkratiska förfaranden som finansieras av skattebetalarna, vilkas medel skulle kunna användas bättre till privata tjänster.
Within this perspective, 'democracy' is understood in an individualistic sense: it consists of individuals who are 'free' to purchase or not goods in a market place.
Mot bakgrund av detta betraktade man "demokrati" ur ett individualistiskt perspektiv, det vill säga demokrati består av individer som är "fria" att köpa eller inte köpa varor på en marknad.
This includes what have become the 'public goods' of the welfare state, many of which were provided by local government.
stor del tillhandahålls av kommunerna.
Local government was regarded by neo-liberal politicians as one of the worst offenders in this alleged inflation of state activities.
De lokala styret betraktades av de nyliberala politikerna som en av de värsta syndarna när det gäller att blåsa upp kostnaderna för den offentliga verksamheten.
Local government's role was to be reduced to one of 'enabling' entrepreneurs in society to provide these same services in a more efficient and effective manner.
Kommunemas roll begränsades till att göra det möjligt för entreprenörer i samhället att tillhandahålla samma tjänster på ett mer kompetent och effektivt sätt.
Political parties originally developed in the UK at the national level, while at local level there has been a strong tradition of independents.
Från början utvecklades de politiska partierna på nationell nivå i Storbritannien, medan det på lokal nivå fanns en stark tradition av oberoende kandidater.
Today, however, party politics is a central feature of UK local government (Wilson and Game 1994: 245) although non-partisanship (that is independent councillors) has survived.
Idag är dock partipolitik ett centralt uttryck för det kommunala självstyret i Storbritannien (Wilson and Game, 1994: 245), även om det fortfarande finns oberoende fullmäktigeledamöter.
In Great Britain by 1997 the Labour Party has become the predominant party in local government, followed by the Liberal Democrats who had overtaken the Conservatives as the second largest party at this level (Table 15.1).
År 1997 blev Labour det dominerande partiet i den brittiska lokalpolitiken följt av liberaldemokraterna, som tog över de konservativas roll som det näst största partiet på denna nivå (tabell 15.1).
However, the Conservatives did show some recovery in the 1998 elections.
De konservativa återhämtade sig dock något i valet 1998.
In Northern Ireland the local authorities have fewer powers, but, nevertheless, have been important arenas for playing out the political conflict.
I Nordirland har de lokala myndigheterna mindre makt, men de har trots detta varit en viktig skådeplats för den politiska konflikten.
The main Northern Ireland parties follow this political divide: on the one side those who support the Union (principally, the Ulster Unionist Party, the Democratic Unionist Party) and, on the other, those who support some kind of link with the Republic of Ireland (principally, the moderate nationalist Social and Democratic Labour Party and the separatist republicans Sinn Féin).
De viktigaste nordirländska partierna delas upp enligt följande: dels de partier som stöder unionen (framför allt Ulster Unionist Party och Democratic Unionist Party), dels de partier som stöder någon slags bindning till Republiken Irland (särskilt det måttfullt nationalistiska Social and Democratic Labour Party och de republikanska separatisterna Sinn Féin).
These four parties dominate the Northern Ireland local authorities, although there are some smaller parties, such as the Alliance Party (which draws support from the two communities and which is basically a unionist party); the UK Unionist Party, and the UK Conservative Party.
Dessa fyra partier dominerar de nordirländska lokala myndigheterna även om det också finns några mindre partier, till exempel Alliance Party, som stöds av både protestanter och katoliker, men som i grund och botten är ett unionistiskt parti, UK Unionist Party och UK Conservative Party.
The loyalist paramilitary groups, the Ulster Defence Association and the Ulster Volunteer Force, have formed two political parties, the Ulster Democratic Party (UDP) and the Progressive Unionist Party (PUP) respectively, in order to participate in the peace process.
De regeringstrogna paramilitära grupperna, Ulster Defence Association och Ulster Volunteer Force, har bildat två politiska partier, nämligen Ulster Democratic Party (UDP) och Progressive Unionist Party (PUP) för att kunna delta i fredsprocessen.
TABLE 15.1. Political party control and membership of councils (June 1997)
TABELL 15.1: Antal ledamöter i kommunfullmäktige och de politiska partiernas fördelning (juni 1997)
Independents/ others
Ingen majoritet
Parties, therefore, play an important role in both British and Northern Irish local government.
Sålunda spelar partierna en viktig roll inom det lokala styret både i Storbritannien och Nordirland.
They could be seen as affecting local democracy in two ways.
Det kan uppfattas som om de påverkar demokratin på två sätt.
First, increasing partisanship might be seen as diminishing the local element of democracy, as the party competition at the local level may be seen as the translation of national issues to the local level.
Först och främst kan det ökade partitänkandet uppfattas som om det minskade demokratins lokala karaktär, eftersom konkurrensen mellan partierna i kommunerna kan ses som ett uttryck för att de nationella frågorna förts ner på lokal nivå.
The same might be said of European elections, which are often simply referendums on the state of play of national politics.
Samma sak kan sägas om valet till Europaparlamentet som ofta bara avspeglar den nationella politiken.
However, the presence of parties at the local level does allow local preferences to be expressed in a way that can then be translated into local public policies.
Partiemas närvaro i kommunerna gör det dock möjligt att uttrycka lokala önskningar på ett sätt som senare kan omvandlas till lokalpolitik.
Often local authorities may attempt, within the bounds of the ultra vires principle, to develop initiatives appropriate to the local community even if this is different from the policies being pursued at the national level.
Lokala myndigheter försöker ofta, inom gränserna för principen "ultra vires", att utveckla lämpliga initiativ fór kommunerna även om de skiljer sig från den politik som stöds på nationell nivå.
In Britain, during the period of Conservative Governments, this was usually the case with Labour and Liberal Democrat controlled authorities, but often also the case with
Under den konservativa perioden i Storbritannien förhöll det sig vanligtvis så med de myndigheter som kontrollerades av Labour och liberaldemokratema, men även ofta med de myndigheter som kontrollerades av de konservativa.
those controlled by the Conservatives. In other words, opposition parties, who might be out of power for long periods of time (eighteen years for Labour during the last Tory period of rule) or who may never have a realistic chance of participation in national government (such as the Liberal Democrats, the Scottish and Welsh nationalist parties, and all of the Northern Irish parties), can still play a role at the local level in developing local democracy.
Med andra ord kan oppositionspartier, som ibland står utanför regeringsmakten under långa tidsperioder (18 år när det gäller Labour under den senaste konservativa perioden) eller som kanske inte har någon verklig chans att delta i den nationella politiken (till exempel liberaldemokratema, de skotska och walesiska nationalistpartierna och samtliga nordirländska partier), spela en viktig roll på det lokala planet genom att utveckla den lokala demokratin.
Generally speaking, local government in Great Britain, particularly in the large cities, has been dominated by the Labour Party (see Table 15.1).
Rent generellt har det lokala styret i Storbritannien, i synnerhet i de större städerna, dominerats av Labour (se tabell 15.1).
This allowed the opposition to develop policies different from those at national level, but only under the ever-increasing financial constraints and centralized control mentioned above.
Detta har gjort de möjligt för oppositionen att utveckla en politik som skiljer sig från den nationella politiken, men enbart i överensstämmelse med de ständigt ökande finansiella begränsningarna och den centraliserade kontroll som nämnts ovan.
3.1 The Role of Policy Networks
De politiska nätverkens betydelse
We must distinguish between (¿) groups that represent those elected or appointed to work officially for local government, and (ii) those who are not elected but who seek to influence in some way the outcome of localauthority policies (Wilson and Game 1994).
Vi måste skilja mellan å ena sidan grupper som företräder dem som valts eller utsetts att arbeta officiellt för det lokala styret och å andra sidan de som inte valts men som försöker att på något sätt påverka de lokala myndighetemas politik (Wilson and Game, 1994).
Among those elected are the executive, consisting of the leader or mayor, those chosen by him or her, and the backbench councillors.
Bland de valda finns kommunstyrelsen som består av en ordförande eller borgmästare och de som valts av ordföranden och de rena fullmäktigeledamöterna (backbench councillors).
Generally speaking, councillors come from a fair cross-section of the population.
I allmänhet kommer fulknäktigeledamötema från alla samhällsskikt.
They represent a greater number of constituents in the UK than in other European countries (1:2,200 as against 1:110 in France and 1:420 in Germany).
De företräder ett större antal väljare i Storbritannien än i andra europeiska länder (1:2 200 mot 1:110 i Frankrike och 1:420 i Tyskland).
Backbench councillors are important as they sit on the various localgovernment committees, they help to make the policy decisions, and they give the overall policy direction.
Backbench councillors är viktiga eftersom de sitter i de olika lokala kommittéerna och fattar de politiska besluten och bestämmer den politiska mriktaingen.
Among those appointed to local government we may distinguish between localgovernment officers who are responsible for the operational management of the policies decided by the elected councillors, and localgovernment employees who are responsible for the delivery of the vast array of services still provided by local authorities.
Bland dem som utsetts till det kommunala självstyret kan man skilja mellan kommunala tjänstemän som är ansvariga för genomförandet av den politik som beslutats av de folkvalda fullmäktigeledamötema, och kommunalanställda som är ansvariga för att tillhandahålla en stor mängd tjänster som fortfarande levereras av de lokala myndigheterna.
However, if we limit ourselves to the first category—localgovernment officers—then we can distinguish between:
Om vi begränsar oss till den första kategorin - kommunala tjänstemän - kan man skilja mellan:
authorities that is remarkably similar throughout the United Kingdom.
Sammantaget ger detta oss en bild av de lokala myndighetemas politiska system som är påfallande likartat över hela Storbritannien.
According to the theory of liberal democracy, upon which this model is built, elected councillors decide upon policy, which is then implemented by an army of faithful bureaucrats.
Enligt teorin om ett öppet demokratiskt samhälle som denna samhällsmodell bygger på beslutar valda fullmäktigeledamöter om den politik som senare genomförs av en skara trogna byråkrater.
The reality, however, is rather more complex: similarly to what happens at the level of national government, 'policy' is the outcome of a process involving elected councillors and principally the leader or mayor and his/her executive and the most senior administrators of the council.
Verkligheten är dock mer komplex. I likhet med vad som händer på den nationella nivån är politik resultatet av en process som engagerar folkvalda fullmäktigeledamöter och i huvudsak ordföranden eller borgmästaren och hans eller hennes kommunstyrelse och kommunfullmäktiges handläggare.
Probably the most accurate model to describe this is elitism, which sees power as concentrated in the hands of a few, rather than pluralism, which conceives it as spread out among a number of groups.
Den mest exakta modellen för att beskriva det här är förmodligen elitism, där makten är koncentrerad till några få personer, till skillnad från pluralism där makten är spridd bland ett antal grupper.
This, of course, is characteristic of many western political systems and is more true of some than of others.
Detta karaktäriserar många västerländska politiska system och stämmer naturligtvis bättre in på vissa system än på andra.
It is also true that efforts are being made in many British local authorities to reduce its elitist character and to broaden the decisionmaking power base.
Det är också sant att man inom många brittiska lokala myndigheter anstränger sig för att minska sin elitistiska karaktär och att bredda den beslutsfattande maktbasen.
(Some of these experiments are outlined below in section 4.3.2).
(Vissa av dessa experiment sammanfattas nedan under punkt 4.3.2).
Finally, to add to the complexity of the UK local government system, mention must be made of both the representation of local government at the national level through different localauthority associations and the diversity that exists at the 'regional' level, that is in Scotland, Wales (although these countries are more accurately described as nations rather than regions), and Northern Ireland.
För att göra systemet för det lokala styret i Storbritannien ännu mer komplext måste man slutligen även nämna dels att kommunerna företräds på nationell nivå genom olika kommunförbund och dels att det finns olikheter på den regionala nivån, det vill säga i Skottland, Wales (även om det är mer rättvisande att kalla dessa regioner för nationer) och Nordirland.
In 1996 three local authority associations merged to form the Local Government Association (LGA), representing the majority of the local authorities in England and Wales.
Tre kommunförbund gick samman 1996 och bildade Local Government Association (LGA) som företräder en majoritet av de lokala myndigheterna i England och Wales.
Wales is represented on this association, but also has its own representative body: the Welsh Local Government Association (WLGA).
Wales företräds av detta förbund men har även ett eget representativt organ: Welsh Local Government Association (WLGA).
Scotland set up a single association for all Scottish local authorities in 1975: the Convention of Scottish Local Authorities (COSLA), which is still in existence.
Skottland inrättade 1975 ett eget förbund för de skotska lokala myndigheterna: Convention of Scottish Local Authorities (COSLA) som fortfarande finns.
British local authorities are also represented at the European level through the Committee of the Regions, via their offices in Brussels, and as members of associations such as the Assembly of European Regions and the Council of Peripheral Maritime Regions.
De lokala brittiska myndigheterna företräds även på europeisk nivå genom Regionkommittén, representationskontor i Bryssel samt genom sitt medlemskap i olika sammanslutningar, till exempel Europeiska regionförsamlingen (AER) och Konferensen för perifera kustregioner i Europa (CPMR).
3.2 Pressure Groups in Local Government
Kommunernas påtryckargrupper
Stoker (1991) has distinguished four types of group:
Stoker (1991) urskiljer följande fyra typer av påtryckargrapper:
from local authorities.
Frivilligorganisationer - som inrättats för att möta samhällets behov på ideell och ickestadgeenlig grund och som uppbär avsevärt finansiellt stöd från de lokala myndigheterna.
Not all of these groups are equally important or influential, depending on the political complexion of the local authority.
Beroende på de lokala myndighetemas politiska karaktär har dessa grupper olika betydelse och inflytande.
In authorities where the left-wing of the Labour Party is in power, as in some London boroughs, there is more sympathy for the cause groups than in more traditional Labour or Conservative controlled authorities.
Inom de myndigheter där Labours vänsterfalang har makten, till exempel i vissa av Londons boroughs (kommuner), har sakfrågegrupperna större inflytande än inom myndigheter som styrs av mer traditionella grupper inom Labour eller av de konservativa.
In recent years many political and academic observers noted a crisis in local government in the United Kingdom (Pratchett and Wilson 1997).
På senare år har många politiska observatörer och forskare noterat en kris för det kommunala självstyret i Storbritannien (Pratchett och Wilson, 1997).
The Congress of Local and Regional Authorities of Europe (CLRAE), a body of the Council of Europe, passed a resolution in June 1997 that included the United Kingdom among a number of countries with serious deficiencies in the practice of local democracy (the others were Croatia, Bulgaria, Latvia, Moldova, Ukraine).
Europarådets kommunalkongress (CLRAE), antog i juni 1997 en resolution där Storbritannien räknades in bland ett antal länder med allvarliga brister i tillämpningen av lokal demokrati. (De andra länderna var Kroatien, Bulgarien, Lettland, Moldova och Ukraina.)
The congress identified as problems:
Man pekade på följande problem:
• that the concentration of many local authorities into a single level and the dismantling of others, in conjunction with the creation of quasi non governmental organizations ('quangos') to replace local authorities in supplying a number of services to the public, have considerably curtailed the powers of local authorities; • the limits imposed by central government on localauthority expenditure and the diminishing revenue available for local authorities; • the difficulties concerning the signature and ratification of the European Charter of Local Self-Government (Committee of Regions Resolution 58 [1997] on the Situation of Local Democracy in Member Countries, para. 17).
Koncentrationen av många lokala myndigheter till en enda nivå samtidigt som man avvecklat andra, i kombination med tillskapandet av regeringstillsatta organ ("quangos") som ersättning för lokala myndigheter som tillhandahåller olika tjänster till allmänheten, har avsevärt minskat de lokala myndighetemas inflytande.
However, the situation is now changing, and the new Labour Government has both signed and ratified the European Charter of Local Self-Government.
Situationen håller emellertid på att förändras och den nya labourregeringen har både skrivit på och ratificerat Europarådets stadga om kommunalt självstyre.
Within the UK, there has been increasing concern at the decline of local democracy.
I Storbritannien ser man med tilltagande oro på tillbakagången för den lokala demokratin.
In July 1992 the Local Government Commission for England (LGCE) was established.
I juli 1992 tillsattes en kommission om kommunalt självstyre i England (LGCE).
Part of its remit was to examine issues such as the identity and interests of local communities with regard to local democracy and also the question of the number of councillors needed to ensure they carried out effectively their representative role (Burton and Duncan 1996).
En del av dess uppgift var att undersöka sådana frågor som enskilda kommuners syn på sin identitet och deras intressen ifråga om lokal demokrati samt frågan om hur många valda ledamöter det behövs för att garantera att de på ett effektivt sätt lever upp till kravet på representativitet (Burton och Duncan, 1996).
The LGCE recommended that the ratio of councillors to residents should be around 1 in 4,000, although many councillors thought that this was too high (ibid.).
LGCE rekommenderade att förhållandet mellan valda ledamöter och invånare skulle vara omkring 1 på 4 000, men många ledamöter ansåg att detta var för mycket (Burton och Duncan, 1996.).
The Audit Commission of the UK government, in a report published in February 1997, criticized localgovernment councillors for being too remote from citizens and for spending too much time (around 50 per cent) in committees rather than in contact with their
Den brittiska regeringens granskiimgskornmission publicerade i februari 1997 en rapport där man kritiserade många lokalt valda ledamöter för att vara alltför långt från medborgarna och för att tillbringa alltför mycket tid (cirka 50 %) i kommittéer i stället för att ha kontakt med sina väljare (cirka 30 %).
electors (around 30 per cent). In November 1993 the Commission for Local Democracy (CLD) with members from the three major parties, local officials, and academics was launched to examine how local democracy could be improved (Pratchett and Wilson 1997).
I november 1993 tillsattes Kommissionen för lokal demokrati (CLD) bestående av representanter från de tre stora partierna, lokala tjänstemän samt forskare, för att utreda hur den lokala demokratin skulle kunna förbättras (Pratchett och Wilson, 1997).
The brief of the commission was to enquire into all forms of democratic activity at subnational level and not just elected local government.
Enligt kommissionens direktiv skulle man undersöka alla former av demokratisk verksamhet under nationell nivå och inte bara lokalt valda församlingar. I juni 1995 lade man fram slutrapporten Taking Charge: the Rebirth of Local Democracy.
The CLD concentrated on three areas of concern: the internal organization of local government, the relationship between localities and the centre, and the nature of citizenship at the local level (Burton and Pratchett 1996).
CLD koncentrerade sig på tre olika områden: det kommunala självstyrets ime organisation, förhållandet mellan lokala och centrala nivåerna samt medborgarskapets natur på lokal nivå (Burton och Pratchett, 1996).
Among their most noteworthy recommendations were: a reduction in the ratio of councillors to residents, the introduction of the post of elected mayor; and the primacy of democracy over efficiency at the local level.
Några av deras mest anmärkningsvärda rekommendationer var: en minskning av antalet valda ledamöter i förhållande till antalet invånare, inrättandet av en tjänst som vald borgmästare samt att demokratin ges företräde framför effektiviteten på lokal nivå.
They also made some recommendations for practical measures to bring about these changes: all local authorities should prepare an annual 'democracy plan'; there should be a programme for educating the public, and the introduction of deliberative polling (this refers to a polling method developed in the United States that encourages respondents to reflect on what ought to happen given a range of options rather than simply saying what they think now).
De gav också några rekommendationer till praktiska åtgärder för att få till stånd dessa förändringar: alla lokala myndigheter skall upprätta en årlig "demokratiplan", det skall finnas ett program för att utbilda allmänheten och rådgivande röstning skall tillämpas (detta syftar på en röstningsmetod som utvecklats i USA och som uppmanar de röstande att säga vad de anser borde genomföras av ett antal givna alternativ, i stället för att bara tala om vad de anser).
The Labour Party too, while in opposition, examined the question of local democracy and issued a policy discussion document with the title Renewing Democracy: Rebuilding Communities.
Labourpartiet utredde också frågan om lokal demokrati medan de var i opposition och gav ut ett policydokument med titeln Renewing Democracy: Rebuilding Communities.