natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its second and third questions, the national court essentially asks whether the direct effect of a directive, where the deadline for its transposition into national law has expired, is affected by the notification made by a Member State pursuant to Article 100a(4) of the Treaty, seeking confirmation of provisions of national law derogating from the directive.
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra och den tredje frågan för att få klarhet i huruvida den direkta effekten av ett direktiv vars frist för införlivande har löpt ut påverkas av att en medlemsstat i enlighet med artikel 100a.4 i fördraget anmäler nationella bestämmelser som avviker från direktivet för att få dem bekräftade.
However, the fact that there was no time-limit could not absolve the Commission from the obligation to act with all due diligence in discharging its responsibilities.
Det förhållandet att det inte finns någon frist innebär emellertid inte att kommissionen är befriad från skyldigheten att handla med erforderlig omsorg inom sina ansvarsområden.
The Commission must verify that the provisions at issue are justified by major needs, as referred to in Article 100a(4), first paragraph, and are not a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States.
Kommissionen skall kontrollera att bestämmelserna i fråga grundar sig på sådana väsentliga behov som anges i artikel 100a.4 första stycket och inte utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna.
Although failure on the part of the Commission to act with due diligence following a notification effected by a Member State under Article 100a(4) may therefore constitute a failure to fulfil its obligations, it cannot affect full application of the directive concerned.
Även om kommissionens bristande omsorg efter en medlemsstats anmälan enligt artikel 100a.4 således kan innebära att den åsidosätter sina skyldigheter, kan ett sådant åsidosättande ändå inte påverka tillämpningen fullt ut av det ifrågavarande direktivet.
The aim of the procedure under that provision is to ensure that no Member State applies national rules derogating from the harmonised legislation without obtaining due confirmation from the Commission.
Det förfarande som föreskrivs i denna bestämmelse innebär att medlemsstaterna inte kan tillämpa nationella regler som avviker från de harmoniserade reglerna utan att kommissionen har bekräftat dem.
The national court asks whether an exception to that principle arises where the Commission does not respond to the notification of measures by a
I artikel 100a.4 i fördraget inte fastställs någon frist inom vilken kommissionen skall ta ställning
If the Member State considers the Commission to be in breach of its obligations, it may, in accordance with the provisions of the Treaty, in particular Article 232 EC (ex Article 175), bring proceedings before the Court for a declaration to that effect and, where appropriate, may apply for interim relief.
Om en medlemsstat anser att kommissionen åsidosätter sina skyldigheter kan den med stöd av fördragets bestämmelser, i synnerhet artikel 232 EG (f.d. artikel 175), väcka talan vid domstolen för att få fastställt att kommissionen har åsidosatt sina skyldigheter och i förekommande fall ansöka om nödvändiga interimistiska åtgärder.
A directive can have direct effect even though its legal basis is Article 100a of the EC Treaty (now, after amendment, Article 95 EC) and Article 100a(4) allows Member States to request a derogation from the implementation of that directive.
"1) Ett direktiv kan ha direkt effekt även om dess rättsliga grund är artikel 100a i EG-fördraget (nu artikel 95 EG i ändrad lydelse) och även om artikel lOOa.4 ger medlemsstaterna möjlighet att begära undantag från att genomföra direktivet.
The direct effect of a directive, where the deadline for its transposition into national law has expired, is not affected by the notification made by a Member State pursuant to Article 100a(4) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 95(4) to (9) EC) seeking confirmation of provisions of national law derogating from the directive, even where the Commission f ails to respond to that notification.'
2) Den direkta effekten av ett direktiv vars frist för införlivande har löpt ut påverkas inte av att en medlemsstat med stöd av artikel lOOa.4 i EG-fördraget (nu artikel 95.4—95.9 EG i ändrad lydelse) anmäler nationella bestämmelser som avviker från direktivet för att få dem bekräftade, inte ens om kornmissionen inte har reagerat på en sådan anmälan." förslag till avgörande vid sammanträdet inför
Advocate General A Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 28 January 1999.
Generaladvokaten A Saggio har föredragit domstolen i plenum den 28 januari 1999.
He proposed that the Court reply as follows to the questions referred:
Han föreslog att domstolen skulle lämna följande svar:
A directive adopted on the basis of Article 100a of the Treaty may produce direct effects in the national legal system where its provisions satisfy the general requirements of being clear, precise and unconditional, and the deadline for transposition of the directive into national law has expired.
"1) Ett direktiv som antagits med stöd av artikel 100a i fördraget kan ha direkt effekt i den nationella rättsordningen, förutsatt att de sedvanliga villkoren avseende bestämmelsernas klarhet, precision och ovillkorliga karaktär är uppfyllda och att tidsfristen för införlivande av direktivet med den nationella rättsordningen har löpt ut.
Notification made by a Member State pursuant to Article 100a(4) of the Treaty of provisions of national law which it wishes to maintain in force does not preclude the direct effect of a Community directive adopted on the basis of Article 100a, provided that the above requirements are satisfied.
Omständigheten att en stat med stöd av artikel 100a.4 i fördraget har anmält nationella bestämmelser som den önskar fortsätta att tillämpa utesluter inte att ett gemenskapsdirektiv som antagits med stöd av artikel 100a har direkt effekt, om de villkor som nämns i den föregående punkten är uppfyllda.
The direct effect of Community directives does not lapse in the course of the period between the notification made by a Member State and the Commission's decision, unless the Court of Justice adopts a different view on the merits or when hearing an application for interim relief (Question 3(a)); following the Commission decision, direct effect lapses only where the Commission has confirmed the provisions of national law notified to it (Question 3(b)).'
Gemenskapsdirektivet upphör inte att ha direkt effekt under perioden mellan statens anmälan och kommissionens beslut, för så vitt inte domstolen gör en annan bedömning då den prövar talan i sak eller beslutar om interimistiska åtgärder (fråga 3a). Efter kommissionens beslut upphör direktivet att ha direkt effekt endast om kommissionen har bekräftat de anmälda nationella bestämmelserna (fråga 3b)."
Case C-417/97 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Freedom to provide services
Mål C-417/97 Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg Frihet att tillhandahålla tjänster
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Transferable services — Directive 93/22/EEC — Partial implementation) (Fourth Chamber) by no later than 31 December 1995 and are to inform the Commission thereof forthwith.
"Fördragsbrott Värdepapper införlivande" (fjärde avdelningen) skulle dessa bestämmelser träda i kraft senast den 31 december 1995. Medlemsstaterna skulle omedelbart underrätta kommissionen om detta.
Taking into account the information provided by the Luxembourg authorities, and having received no information to indicate that the process of transposing the Directive was complete, the Commission resolved to bring the present action.
Med beaktande av de upplysningar som de luxemburgska myndigheterna har inkommit med har kommissionen, som inte har erhållit någon information enligt vilken förfarandet för införlivande skulle ha avslutats, beslutat att väcka förevarande talan.
By application lodged at the Court Registry on 9 December 1997, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC (ex Article 169) for a declaration that, by failing to bring into force within the prescribed period all the laws, regulations and administrative provisions, including any relevant sanctions, necessary for it to comply with Council Directive 93/22/EEC of 10 May 1993 on investment services in the securities field, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under that directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 9 december 1997, med stöd av artikel 226 EG (f.d. artikel 169) väckt talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 31 i rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar, inklusive eventuella bestämmelser om påföljder, som är nödvändiga för att följa direktivet.
The Grand Duchy of Luxembourg acknowledges that it has not wholly fulfilled its obligation to transpose the Directive into national law.
Storhertigdömet Luxemburg har medgett att det inte fullständigt har uppfyllt skyldigheten att införliva direktivet med inhemsk rätt.
It states that a draft law on the supervision of the financial securities markets has been presented to the Chamber of Deputies which, it says, ought very shortly to adopt it.
Storhertigdömet Luxemburg har anfört att ett lagförslag om övervakning av finansmarknaderna har framlagts för deputeradekammaren, som mycket snart skall fatta lagstiftningsbeslut.
Article 31 of the Directive provides that the Member States are to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary for them to comply with the Directive by no later than 1 July 1995, are to bring those provisions into force
Enligt artikel 31 i direktivet skulle medlemsstaterna före den 1 juli 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa detta direktiv. Vidare
have not been adopted or communicated to the Commission within the prescribed time period, it is clear from the foregoing considerations taken as a whole that the measures necessary to ensure the proper transposition of the Directive
Utan att det är nödvändigt att behandla detta lagförslag, skall det anmärkas att det framgår av det ovan anförda att de nödvändiga åtgärderna för att säkerställa ett korrekt införlivande av direktivet varken har vidtagits eller meddelats kommissionen inom den föreskrivna fristen.
Orders the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs. '
Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General A Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 28 January 1999.
Generaladvokaten A Saggio har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför fjärde avdelningen den 28 januari 1999.
(2) order the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.'
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Case C-33/97 Colim NV ν Bigg's Continent Noord NV Approximation of laws
Mål C-33/97 Colim NV mot Bigg's Continent Noord NV Tillnärmning av lagstiftning
Preliminary ruling (Approximation ¿flaws — Procedure for the provision ofinformation in the field of technical standards and regulations — Directive 83/189/EEC — Labelling and presentation of products — Consumer protection — Language) (Fifth Chamber)
Förhandsavgörande "Tillnärmning av lagstiftning — Informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter Direktiv 83/189/EEG Märkning och presentation av produkter Konsumentskydd — Språk" (femte avdelningen) märkning av produkter.
By judgment of 10 January 1997, the Rechtbank van Koophandel (Commercial Court), Hasselt,
Rechtbank van Koophandel te Hasselt har genom beslut av den 10 januari 1997, i enlighet med artikel 234 EG (f.d. artikel 177) ställt två frågor om tolkningen av rådets direktiv 83/189/EEG i dess lydelse enligt rådets direktiv 88/182/EEG och av principerna för
Belgium, referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC (ex Article 177) two questions on the interpretation of Council Directive 83/189/EEC, as amended by Council Directive 88/182/EEC, and of the principles applicable to product labelling.
att redan befintliga tekniska föreskrifter återges eller ersätts, utan att några nya eller ytterligare specifikationer läggs till, och som kommissionen har underrättats om på vederbörligt sätt när föreskrifterna har antagits efter det att direktiv 83/189 trädde i kraft, kan inte anses utgöra ■förslag" till teknisk föreskrift och kan följaktligen inte heller omfattas av underrättelseskyldigheten.
The questions were raised in proceedings between Colim NV and Bigg's Continent Noord NV relating to the labelling of various products on sale in their respective stores.
På begäran av bolaget Colruyt NV, som är moderbolag till Colim, fastslog en huissier de justice (tjänsteman som bistår den nationella domstolen med delgivning, verkställighet och utredningar) att flera av de saluförda produkterna i Bigg's affär i Kuringen-Hasselt inte hade några uppgifter på nederländska.
Each of the parties to the main proceedings operates a department store in the Dutchspeaking province of Limburg.
Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma huruvida så är fallet i föreliggande mål.
The aim of Directive 83/189 is to protect, by preventive monitoring, the free movement of goods.
Kraven i WHPC skall bedömas mot bakgrund av direktiv 83/189, i dess lydelse enligt direktiv 88/182.
Upon application by Colruyt NV, a company of which Colim is a subsidiary, a court bailiff established that numerous products offered for sale in the Bigg's store in Kuringen-Hasselt did not carry, on the packaging or labelling, any particulars in Dutch.
På grundval av dessa konstateranden väckte Colim talan om interimistiska åtgärder mot Bigg's vid den nationella domstolen och yrkade att svaranden vid äventyr av vite skulle förbjudas att sälja 48 produkter, eftersom försäljningen av dessa, under de förhållanden som beskrivits av huissier de justice, stred mot lagen om handelsbruk och information och konsumentskydd (WHPC).
On the basis of those findings, Colim made a summary application to the national court for an order, subject to financial penalties for noncompliance, restraining the defendant, Bigg's, from selling 48 products whose marketing in the circumstances set out by the bailiff infringed the Law on Trade Practices and Consumer Information and Protection ('the WHPC).
En huissier de justice fastslog senare på uppdrag av Bigg's att även Colim sålde olika produkter utan märkning på nederländska i sin affär.
Next, a court bailiff instructed by Bigg's recorded that Colim was likewise selling various products in its store without labelling in Dutch.
Bigg's ingav därför ett genkäromål vid den nationella domstolen med yrkanden liknade dem som har framförts av Colim.
Bigg's then brought a counterclaim before the national court containing claims similar to those formulated by Colim.
Bigg's gjorde gällande vid den nationella domstolen att de nationella bestämmelser som åberopats av Colim, inte kunde tillämpas, eftersom kommissionen inte hade underrättats om dessa i enlighet med direktiv 83/189.
However, it is necessary to distinguish between the obligation to convey certain information about a product to a consumer and the obligation to give that information in a specified language.
Skyldigheten att ge konsumenten viss information om en produkt genom att anbringa uppgifter på produkten eller genom att bifoga vissa handlingar, skiljer sig emellertid från skyldigheten att ange dessa uppgifter på ett bestämt språk.
The first obligation concerns the product directly, the second is intended merely to specify the language in which the first must be carried out.
Den första skyldigheten avser direkt produkten, medan den andra skyldigheten endast syftar till att fastställa vilket språk som den första skyldigheten skall fullgöras på.
Bigg's contended before the national court that the national provisions relied on by Colim were inapplicable because they had not been notified to the Commission, as required by Directive 83/189.
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida skyldigheten att formulera de uppgifter som obligatoriskt skall finnas på produkternas märkning, bruksanvisningar och garantisedlar på åtminstone det eller de språk som talas i det område där produkten släpps ut på marknaden, utgör en "teknisk föreskrift" i den mening som avses i direktiv 83/189 och som kommissionen borde ha underrättats om i enlighet med direktivet.
By its first question, the national court is essentially asking whether the obligation to give mandatory labelling particulars, instructions for use and guarantee certificates for products at least in the language or languages of the area in which those products are placed on the market constitutes a 'technical regulation' within the
Den information som företagen har skyldighet att ge köparen eller slutkonsumenten saknar praktisk nytta om den inte formuleras på ett språk som förstås av de personer informationen är avsedd för, utom i de fall där informationen på ett effektivt sätt kan ges genom bildtecken eller andra tecken än ord.
Save where it can be transmitted effectively by the use of pictograms or signs other than words, information which traders are obliged to communicate to the purchasers or, as the case may be, to the enduser is of no practical use unless it is given in a language which can be understood by the persons for whom it is intended.
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, medlemsstaterna kan kräva att de uppgifter som finns på importerade
rule necessary in order for the information to be effectively communicated.
denna tillämpning inte kan motiveras av ett mål av allmänintresse som skall ges företräde framför kravet på fri rörlighet för varor.
By its second question, the national court is essentially asking whether, and to what extent, the Member States may require information appearing on imported products to be given in the language of the area in which those products are sold or in another language which may be readily understood by consumers in that area.
produkter skall formuleras på det språk som talas i det område där produkterna säljs eller på ett annat språk som konsumenterna i detta område har lätt att förstå.
Information addressed to the purchaser or enduser which can be communicated only by words is of no practical use unless it is given in a language which he can understand.
Information avsedd för köparen eller slutkonsumenten, som endast kan återges i ord, saknar praktisk nytta om den inte formuleras på ett språk som köparen eller slutkonsumenten förstår.
For certain categories of product, Community directives require the national language or languages to be used in order to enhance consumer or public health protection.
För vissa kategorier av produkter finns det gemenskapsdirektiv som föreskriver att det eller de nationella språken skall användas för att säkerställa ett bättre skydd för konsumenterna eller folkhälsan.
However, a national measure imposing such language requirements must, in any event, be proportionate to the aim pursued.
När dessa direktiv medför en fullständig harmonisering kan medlemsstaterna inte uppställa ytterligare språkkrav.
When those directives bring about complete harmonisation, the Member States cannot impose additional language requirements.
En nationell åtgärd varigenom sådana språkkrav uppställs måste emellertid under alla omständigheter stå i proportion till det mål som eftersträvas.
By contrast, where there is only partial Community harmonisation or none at all, the Member States in principle retain the power to impose additional language requirements.
När harmonisering på gemenskapsnivå endast delvis skett eller helt saknas fortsätter medlemsstaterna i princip att vara behöriga att uppställa ytterligare språkkrav.
It follows, first, that a measure requiring the use of a language which consumers can readily understand must not exclude the possible use of other means of informing them, such as designs, symbols or pictograms.
Av detta följer, för det första, att en åtgärd som föreskriver användandet av ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna inte får utesluta att andra sätt eventuellt används för att säkerställa att konsumenterna får del av informationen, såsom teckningar, symboler eller bildtecken.
It is for the national court to determine in each case whether what appears on the labelling is such as to give consumers full information.
Det ankommer på den nationella domstolen att i varje enskilt fall bedöma om de fakta som anges på märkningen är ägnade att lämna köparna tillräcklig information.
Second, a measure of that kind must be restricted to the information made mandatory by the Member State concerned.
Av detta följer, för det andra, att en sådan åtgärd skall vara begränsad till de uppgifter som är obligatoriska i medlemsstaten i fråga.
While language requirements of the kind laid down by the national legislation at issue in the main proceedings are not technical regulations within the meaning of Directive 83/189, they do constitute a barrier to intra-Community trade in so far as products coming from other Member States have to be given different labelling involving additional packaging costs.
Sådana språkkrav, som föreskrivs i den nationella lagstiftning som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, utgör inte tekniska föreskrifter i den mening som avses i direktiv 83/189, men de utgör emellertid ett hinder för handeln inom gemenskapen, eftersom produkter från andra medlemsstater måste förses med annan märkning, vilket medför ytterligare förpackningskostnader.
Furthermore, the need to alter the packaging or the labelling of imported products prevents such requirements from being treated as selling arrangements.
Nödvändigheten av att ändra förpackningen eller märkningen på de importerade produkterna utesluter att det rör sig om försäljningsformer.
Furthermore, since language requirements of the kind laid down by the legislation at issue in the main proceedings can be justified by the publicinterest objective of consumer protection only in so far as they are applicable without distinction, they cannot, in addition, be applied solely to imported products, so that products from other language areas of the Member State concerned are not at an advantage compared with products coming from other Member States.
Språkkrav, som dem som föreskrivs i den nationella lagstiftning som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, kan dessutom endast anses berättigade av det allmänintresse som konsumentskyddet utgör om de är tillämpliga utan åtskillnad. Dessa krav får inte heller tillämpas endast på importerade produkter, för att produkter från andra språkområden i den berörda medlemsstaten inte skall gynnas i förhållande till produkter från andra medlemsstater.
The obligation to give mandatory labelling particulars, instructions for use and guarantee certificates f or products at least in the language or languages of the area in which those products are placed on the market does not constitute a 'technical régulation" within the meaning of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations, as amended by Council Directive 88/182/EEC of 22 March 1988.
*1) Skyldigheten att formulera de uppgifter som obligatoriskt skall finnas på produkternas märkning, bruksanvisningar och garantisedlar på åtminstone det eller de språk som talas i det område där produkten släpps ut på marknaden, utgör inte en 'teknisk föreskrift' i den mening som avses i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfärande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, i dess lydelse enligt rådets direktiv 88/812/EEG av den 22 mars 1988.