natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, does not apply to a compensation scheme under which agricultural workers, whose contract of employment has been terminated as a result of the setting aside of land belonging to their former employer, receive a benefit in the form of a single payment, the amount of which is determined solely by the age of the recipient and which must be repaid if the recipient is reemployed by his former employer within 12 months following the termination of his contract of employment.
Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14juni 1971 om tillämpningen av systemer, för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, i den ändrade och uppdaterade lydelsen enligt rådets förordning (EEG] nr 2001/83 av den 2 juni 1983, är inte tillämplig på ett ersättningssystem enligt vilke, jordbruksarbetare vilkas anställningsavtal har upphört på grund av att deras tidigan arbetsgivare har lagt jordbruksmark i träda kommer i åtnjutande av en förmån son utbetalas som ett engångsbelopp vars storlek uteslutande beror på förmånstagarens ålde, och som skall återbetalas, om den sistnämnde på nytt anställs av sin tidigare arbetsgivan under en period av tolv månader efter det all hans tidigare anställningsavtal upphörde
A benefit which takes the form of a single payment to agricultural workers whose contract of employment has been terminated as a result of the setting aside of land belonging to their f ormer employer is to be classified as a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
En förmån som utbetalas som eli engångsbelopp till jordbruksarbetare vilka anställningsavtal har upphört på grund av all deras tidigare arbetsgivare har lag jordbruksmark i träda skall betecknas som en social förmån i den mening som avses artikel 7.2 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 on arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.
A Member State may not make payment of a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68 dependent on the condition that recipients be resident within its territory.'
En medlemsstat kan inte göra beviljandet av en socialförmån i den mening som avsa i artikel 7.2 i förordning nr 1612/68 beroende av villkoret att förmånstagarna har sir hemvist inom denna medlemsstats nationella territorium."
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 September 1997.
Len/, har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningei den 16 september 1997.
He proposed answering as follows:
Han föreslog följande svar:
'(1) Regulation No 1408/71 does not apply to a benefit such as that provided for under the compensation scheme for workers leaving agriculture, which does not depend on the length of unemployment and forms part of a body of provisions intended to improve the structure of the agricultural sector, by encouraging in particular the cessation in whole or in part of agricultural operations and the retirement of farmers.
Förordning nr 1408/71 är inte tillämplig på en sådan förmån som den som föreskrivs i systemet fö; arbetstagare som drar sig tillbaka från jordbruket som inte är beroende av hur länge arbetslösheter varar och som tillhör bestämmelser som syltar till att förbättra jordbrukssektorns struktur genom at särskilt gynna total eller partiell nedläggning av jordbruksföretag och pensionering ai jordbruksföretagare.
(2) A benefit under the compensation scheme must be considered to be a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68.
En förmån på grundval av ersättningssystemet skall betraktas som en social förmån i den mening son avses i artikel 7.2 i förordning nr 1612/68.
In that regard, the condition requiring the worker concerned to be resident in the Netherlands is to be considered to be a distinction on grounds of nationality, prohibited by Article 7 of that regulation.'
I detta avseende skall villkoret att den berörda
Case C-62/96 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Freedom of movement for persons
Mål C-62/96 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland Fri rörlighet för personer
Registration of vessels — Nationality
"Fördragsbrott — Registrering av fartyg (femte avdelningen)
(Failure of a Member State to fulfil its obligations requirement for the owner) (Fifth Chamber) activity, each Member State must, in exercising its powers for the purpose of defining the conditions for the grant of its 'nationality' to a vessel, comply with the prohibition of discrimination against nationals of Member States on grounds of nationality, and that a condition which stipulates that where a vessel is owned or chartered by natural persons they must be of a particular nationality and, in the case of a company, the shareholders and directors must be of that nationality is contrary to Article 52 of the Treaty.
Av domstolens fasta rättspraxis följer att med avseende på fartyg som används inom ramen för en ekonomisk verksamhet, är varje medlemsstat, under utövande av sin behörighet att fastställa de villkor som skall vara uppfyllda för att ett fartyg skall beviljas dess "nationalitet", skyldig att iaktta förbudet mot diskriminering av medlemsstaternas medborgare på grund av deras nationalitet. Dessutom följer av denna praxis att artikel 52 i fördraget utgör hinder för ett villkor som innebär att krav ställs på att fysiska personer som äger eller befraktar ett skepp skall ha ett visst medborgarskap och att motsvarande krav, i fråga om bolag, ställs på bolagets aktieinnehavare och ledning.
By application lodged at the Court Registry on 6 March 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by maintaining in force legislative provisions which restrict the right to registration in the Greek shipping registers to vessels more than half the shares in which are owned by Greek nationals or owned by Greek legal persons more than half of whose capital is held by Greek nationals, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 6, 48, 52, 58 and 221 of the EC Treaty, Article 7 of Regulation (EEC) No 1251/70 of the Commission of 29 June 1970 and Article 7 of Council Directive 75/34/EEC of 17 December 1974.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 6 mars 1996, väckt talan om fastställelse av att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 6, 48, 52, 58 och 221 i EG-fördraget samt enligt artikel 7 i kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni 1970 och enligt artikel 7 i rådets direktiv 75/34/EEG av den 17 december 1974 genom att bibehålla bestämmelser i lag enligt vilka rätten till registrering i de grekiska sjöfartsregistren begränsas till de fartyg som ägs till mer än 50 procent av grekiska medborgare eller av grekiska juridiska personer som till mer än 50 procent ägs av grekiska medborgare.
As regards vessels not used for the pursuit of an economic activity, the Court held in Commission ν Ireland, cited above, paragraph 13, that, under Community law, every national of a Member State is assured of freedom both to enter another Member State in order to pursue an activity as an employed or self-employed person and to reside there after having pursued such an activity. Access to leisure activities available in that State is a corollary to freedom of movement.
Kommissionen avgav den 27 juli 1993 ett motiverat yttrande avseende villkoren lör beviljande av rätt att föra grekisk flagga för alla slags fartyg i det grekiska sjöfartsregistret, begränsningen av rätten att anställa sjömän med medborgarskap i övriga medlemsstater på grekiska fiskefartyg samt villkoren för alt bevilja licens för fiske efter tvältsvamp.
The Commission issued a reasoned opinion on 27 July 1993 concerning the conditions for granting the Greek flag to vessels of all types in the Greek shipping register, the restrictions on the employment of crew members from other Member States on Greek fishing vessels and the conditions for granting licences for sponge fishing.
Vad gäller fartyg som inte används inom ramen för ekonomisk verksamhet påpekade domstolen i domen i målet av den 12 juni 1997, kommissionen mot Irland, att gemenskapsrätten garanterar varje medborgare i en medlemsstat såväl friheten att bege sig till en annan medlemsstat för att där utöva ett arbete som arbetstagare eller egenföretagare som friheten att bo där efter att ha utövat ett sådant arbete.
The Court concluded that registration by such a national of a pleasure craft in the host Member State falls within the scope of the Community provisions relating to freedom of movement for persons.
Rätten att utöva de fritidsaktiviteter som erbjuds i den staten utgör en följd av den fria rörligheten.
Although the Hellenic Republic replied to that reasoned opinion, the Commission was not satisfied with the reply concerning the conditions for granting Greek nationality to vessels of all types and lodged this application.
Republiken Grekland besvarade det motiverade yttrandet. Då kommissionen inte var nöjd med svaret avseende villkoren för beviljande av grekisk nationalitet till alla slags fartyg, väckte den förevarande talan.
Secondly, the argument of the Hellenic Government that its legislation is not an obstacle to the activities of nationals of other Member States is not relevant under the second paragraph
Av detta drog domstolen slutsatsen att denna medborgares registrering av ett fartyg i
As the Court found in its judgment in Factortame and Others, cited above, freedom of establishment includes, in the case of nationals of a Member State, 'the right to take up and pursue activities as self-employed persons ... under the conditions laid down for its own nationals by the law of the country where such establishment is effected ...'.
Det kan framhållas att den grekiska regeringens påstående att dess lagstiftning inte utgör hinder för verksamhet som utövas av medborgare i andra medlemsstater saknar relevans med avseende på artikel 52 andra stycket i fördraget, Som domstolen redan har konstaterat i dom av den 25 juli 1991 i målet Factortame m.fl., innebär etableringsfriheten en rätt för medborgare i en medlemsstat "att ges möjlighet att starta och driva egen rörelse enligt de villkor som fastställs i etableringslandets lagstiftning för dess egna medborgare ...".
Orders the Hellenic Republic to pay the costs.' '
Republiken Grekland skall ersätta rättegångskostnaderna."
1 declare that, by maintaining in force legislative provisions which restrict the right to registration in the Greek shipping registers and the right to the Greek flag to vessels more than half the shares in which are owned by Greek nationals or owned by Greek legal persons more than half of whose capital is held by Greek nationals, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 6, 48, 52, 58 and 221 of the EC Treaty, Article 7 of Regulation (EEC) No 1251/70 of the Commission of 29 June 1970 on the right of workers to remain in the territory of a Member State after having been employed in that State and Article 7 of Council Directive 75/34/EEC of 17 December 1974, order the Hellenic Republic to pay the costs.'
"— förklara att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 6,48, 52, 58 och 221 i fördraget samt enligt artikel 7 i kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni 1970 och enligt artikel 7 i rådets direktiv 75/34/EEG av den 17 december 1974 genom att bibehålla bestämmelser i lag enligt vilka rätten till registrering i de grekiska sjöfartsregistren och till att föra grekisk flagg begränsas till de fartyg som ägs till mer än 50 procent av grekiska medborgare eller av grekiska juridiska personer som till mer än 50 procent ägs av grekiska medborgare, och
Case C-137/96 Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Approximation of laws
Mål C-137/96 Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland Tillnärmning av lagstiftning
(Failure of a Member 91/414IEEC) (Fifth Chamber) already contains provisions which broadly overlap with those of the Directive; that completion of the draft amendment has been complicated by certain difficulties of interpretation; and, lastly, that the harmonization of trade in plant protection products, as provided for in Article 10 of the Directive, cannot produce any effects so long as no active substances have been listed in Annex I to the Directive.
"Fördragsbrott — Underlätelse att införliva direktiv (femte avdelningen) överensstämmer med direktivets, att utarbetandet av förslaget till lagändring har försvårats på grund av vissa tolkningsproblem, samt slutligen att harmoniseringen av handeln med vissa växlskyddsmedcl i den mening som avses i artikel 10 i direktivet inte kan få någon verkan så länge inga verksamma ämnen har tagits upp i bilaga 1 till nämnda direktiv.
By application lodged at the Court Registry on 24 April 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by not adopting within the period prescribed all the laws, regulations and administrative provisions necessary for the transposition into domestic law of Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 (hereinafter 'the Directive'), the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 24 april 1996, väckt talan om fastställelse av all Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit alt uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte inom den föreskrivna tidsfristen sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för alt följa rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 (nedan kallat direktivet).
Pursuant to Article 23(1) of the Directive, the Member States must bring into force the provisions necessary to comply with the Directive within two years following notification thereof.
Enligt artikel 23.1 i dircktivel skulle medlemsstaterna senast två år efler dagen lör anmälan av detta direktiv ha satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
On the first point, suffice it to note that the German legislation in force cannot in any way be regarded as ensuring transposition of the Directive, which, in Article 23(1), second subparagraph, expressly requires the Member States to adopt provisions containing a reference to that Directive or accompanied by such reference.
Vad beträffar den första punkten är det tillräckligt att påpeka att gällande tysk lagstiftning på intet sätt kan anses motsvara ett införlivande av direktivet, eftersom medlemsstaterna uttryckligen i artikel 23.1 andra stycket åläggs att anta bestämmelser som innehåller en hänvisning till nämnda direktiv eller som åtföljs av en sådan hänvisning.
The Commission then issued a reasoned opinion on 3 October 1994 to the effect that the Federal Republic of Germany had failed to fulfil its obligations and calling on it to take the necessary measures within two months.
Kommissionen avgav ett motiverat yttrande den 3 oktober 1994, i vilket den konstaterade att Förbundsrepubliken Tyskland hade underlåtit all uppfylla sina skyldigheter samt anmodade den tyska regeringen att vidta nödvändiga åtgärder inom en frist av tvä månader.
Finding the German Government's reply of 10 November 1994 unsatisfactory, the Commission brought the present proceedings.
Kommissionen ansåg att den tyska regeringens svar inte var tillfredsställande och har därför väckt föreliggande talan.
Secondly, the Commission explained — and the German Government did not demur — that it had been advised of only one difficulty in the way of implementation, concerning a rule laid down in Article 13 of the Directive, which could be settled at national level and which in any case did not in any way prevent or delay transposition of that provision in the other Member States.
För det andra har kommissionen, utan invändning från den tyska regeringen, framhållit alt den endast har upplysts om en tillämpningssvårighet avseende en regel i artikel 13 i direktivet, som eventuellt kan lösas pä nationell nivå och som i alla händelser inte har hindrat eller försenat införlivandet av denna bestämmelse i övriga medlemsstater.
The German Government does not deny that the Directive has not yet been transposed into domestic law and states that it is making every effort to expedite the adoption of the draft first amendment to the Pflanzenschutzgesetz (Law on Plant Health Protection). It maintains, however, that the version of the Pflanzenschutzgesetz
Slutligen kan den omständigheten att inget verksamt ämne har tagits upp i bilaga 1 till direktivet, i avsaknad av en uttrycklig bestämmelse med denna innebörd, inte befria medlemsstaterna från deras skyldighet att inom den föreskrivna fristen vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet.
Lastly, the fact that no active substances have yet been listed in Annex I to the Directive cannot, in the absence of express provision to that effect, relieve Member States of their obligation to adopt within the period prescribed the measures necessary to comply with the Directive.
Den tyska regeringen har inte bestritt att direktivet ännu ime har införlivats med tysk rätt och har påpekat alt den har ansträngt sig lör alt påskynda antagandet av ett förslag till första ändring av Pflanzcnschulzgcsctz (lag om växtskydd).
Declares that, by not having within the period prescribed adopted all the laws, regulations and administrative provisions necessary to ensure that Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market with the exception of Article 10(1), second indent, thereof — was transposed
Regeringen har emellertid gjort gällande att den sistnämnda lagen redan innehåller bestämmelser som i hög grad
into domestic law, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under that Directive;
Förbundsrepubliken Tyskland har underlåta att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel pä marknaden genom alt inte inom den föreskrivna lidsfristen sälta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för all följa direktivet, med undantag av artikel 10.1 andra strecksatsen.
Orders the Federal Republic of Germany to pay the costs.' '
Förbundsrepubliken Tyskland skall ersällä rättegångskostnaderna."
'Grant the application and order the defendant State to pay the costs, in accordance with Article 69(2) of the Rules of Procedure.'
"bifalla föreliggande talan och förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna."
Preliminary ruling (Common agricultural policy —Regulation (EEC) No 1765/92 — Support system for producers of certain arable crops — Establishment of production regions — Obligation to indicate the criteria used — Relevance of soil fertility) (Sixth Chamber)
Förhandsavgörande "Den gemensamma jordbrukspolitiken Förordning (EEG) nr 1765/92 — Stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor — Upprättande av produklionsregioner — Skyldighet att ange kriterierna för upprättandel Beaktande av jordens bördighet" (sjätte avdelningen)
Mr Witt is a farmer in the Land Schleswig-Holstein. He applied to the Amt für Land- und Wasserwirtschaft for compensatory payments in respect of cereals, oilseeds, protein crops and setaside land.
Schleswig-HolstcinischcsObcrvcrwallungsgerichl har, genom beslut av den 27 oktober 1995, begärt förhandsavgörande av två frågor rörande tolkningen av artikel 3.1 första stycket i rådets förordning (EEG) nr 1765/92 av den 30 juni 1992 (nedan kallad förordningen).
Mr Witt's objection to that decision was rejected by decision of 4 March 1994. On 5 April 1994 he brought an action before the Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Administrative Court for Schleswig-Holstein), claiming that under the Regulation he was
Frågorna har uppkommit i en tvist mellan, å ena sidan, Matthias Wilt och, å andra sidan, Amt lur Land- und Wasserwirtschaft angående beloppet av de kompcnsationsbetalningarsom han har rätt till i egenskap av producent av jordbruksgrödor.
The dispute in the main proceedings
Tvisten i målet vid den nationella domstolen
Moreover, there is no provision in the Regulation requiring the Member States to state, in the national provisions implementing the Regulation, the criteria used in establishing the regionalization plan.
Med sin första fråga vill den nationella domstolen i huvudsak veta huruvida artikel 3.1 första stycket i förordningen ålägger medlemsstaterna att, då de upprättar produktionsregionerna, ange de kriterier som tillämpats med anledning härav i de bestämmelser som införlivar förordningen.
By judgment of 6 October 1994 the Schleswig-Holstcinisches Verwaltungsgericht dismissed the action essentially on the ground that there was no basis in law for the claim to an additional compensatory payment of DM 11 961 made by Mr Witt.
Matthias Witt är jordbrukare i delstaten Sch leswig- Hols tein.
On 18 November 1994 Mr Witt appealed against that judgment to the Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht.
Han begärde k^rnpcnsationsbelalning för spannmål, oljeväxter och protcingrodor samt för arealuttag av Amt für Land- und Wasserwirtschaft.
In its second question the national court essentially asks whether the first subparagraph of Article 3(1) of the Regulation must be interpreted as meaning that a Member State which, pursuant to the third sentence of the second subparagraph of Article 2(2), has not designated its whole territory as a regional base area but merely different parts of it, is entitled to establish the whole territory of a specific regional base area as a production region, or whether in certain cases the specific characteristics that influence yields require regional base areas to be further subdivided into different production regions.
Det skall noteras att även om varje medlemsstat enligt artikel 3.1 första stycket, skall utarbeta en regionaliscringsplan, vilken skall läggas till grund för beräkningen av kompensationsbetalningar och som anger kriterierna för hur de olika produktionsregionerna upprättats, så följer det klart och tydligt av tredje punkten i samma artikel att det är kommissionen som är mottagare av nämnda regionaliseringsplan och att dess syfte är att ge kommissionen möjlighet att försäkra sig om att varje plan grundas på relevanta och objektiva kriterier och att den överensstämmer med tillgängliga upplysningar om tidigare år.
In the exercise of that discretion, they may, inter alia, in accordance with Article 2(2) of the Regulation, designate either their national territory or different parts of it as regional base area for the purpose of calculating compensatory payments.
Såvitt avser den tyska regionaliseringsplanen försäkrade sig kommissionen om att den svarade mot de krav som uppställs i artikel 3.1 och, i
It must be observed that, whilst under the first subparagraph of Article 3(1) of the Regulation each Member State must establish a regionalization plan to serve as the basis for calculating compensatory payments, indicating the criteria used in establishing the various production regions, it is clear from Article 3(3) that the addressee of the regionalization plan is the Commission and that the purpose is to enable the Commission to ensure that each plan is based on appropriate, objective criteria and is consistent with available historical information.
Med anledning av att hans klagomål lämnades utan bifall genom beslut av den 4 mars 1994, besvärade Matthias Win sig vid Schleswig-Holslcinisches Verwaltungsgerieht den 5 april 1994, varvid han gjorde gällande att han, genom en direkt tillämpning av förordningen, hade rail till ytterligare kompensationsbetaling motsvarande ett belopp om 11 961 DM.