natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a truly integrated financial area, therefore, there did not appear to be any choice ultimately but to establish an economic and monetary union.
På ett i verklig mening integrerat finansiellt samarbetsområde tycktes man därför på sikt inte ha något annat val än att införa en ekonomisk och monetär union.
On the positive side, the movement towards an economic and monetary union that would make for close integration of economic and monetary policies in the European Union follows on logically from the commitment to create a market without internal frontiers.
Det är helt klart att utvecklingen mot en ekonomisk och monetär union med stark integration av unionens ekonomiska och monetära politik utgör en logisk följd av åtagandet att skapa en marknad utan inre gränser.
Completion of the single market tightens the bonds between national economies consider ably and reinforces the degree of economic integration within the European Union significantly.
Slutförandet av den enda marknaden stärker avsevärt banden mellan de nationella ekonomierna och ökar påtagligt graden av ekonomisk integration inom unionen.
As a result of the much closer economic interdependence of the Member States, the single market reduces their freedom of manoeuvre, with each country being increasingly exposed to developments in other countries of the Union.84
Genom att starkt öka det ömsesidiga ekonomiska beroendet mellan medlemsstaterna, reducerar den enda marknaden deras manöverutrymme; varje land påverkas allt mer av utvecklingen i de övriga länderna i unionen(').
Establishment of such an economic and monetary union will also bring out the full potential benefits of the single market, making both the latter and the capital market more efficient, boosting the overall productivity of the economy and reducing the Union's sensitivity to fluctuations in third currencies.
Inrättandet av en sådan ekonomisk och monetär union kommer vidare att tillåta de potentiella fördelarna av den stora marknaden att materialiseras i full utsträckning. Den stora marknaden blir effektivare, kapitalmarknadens effektivitet höjs, den totala produktiviteten i ekonomin ökar och unionens känslighet för svängningar i tredje lands valutor minskar.
Adoption of a single currency will further augment these benefits.85Not only will it eliminate transaction and information costs and reduce the scope for price distortions between national markets, but its dynamic effects should also yield major economic gains.
Detta inte bara genom att transaktions- och informationskostnader elimineras och att incita menten att tillämpa prisavvikelser mellan nationella marknader minskar, utan också eftersom de dynamiska effekterna av en gemensam valuta borde resultera i stora ekono miska vinster.
Such a single currency would confirm the irreversibility of the process under way.
En sådan gemensam valuta skulle nämligen stadfästa det oåterkalleliga i den påbörjade processen.
Furthermore, it would facilitate the conduct of monetary policy and give greater weight to the European Union at international level.
Dessutom skulle den underlätta genomförandet av penningpolitiken och ge större tyngd åt Europeiska unionen på det internationella planet.
However, such a development is feasible only if accompanied by an adequate convergence of economic policies.
En sådan utveckling är emellertid tänkbar bara under förutsättning att den åtföljs av tillräcklig samordning av medlemsstaternas ekonomiska politik.
Parallel progress towards economic and monetary integration is
Samtidiga framsteg inom den ekonomiska och monetära integrationen är ett måste om man vill genomföra en ekonomisk och monetär union, det yttersta och oundvikliga resultatet av EU:s integrationsprocess. tionsprocess.
14 See paragraphs 10 to 14 of the 'Report on economic and monetary union in the European Community' (Delors report), prepared in April 1989 by the Committee for the Study of Economic and Monetary Union.
(') Se härvidlag punkterna 10— 14 i rapporten om den ekonomiska och monetära unionen inom Europeiska gemenskapen ("Delors-rapporten") framlagd av kommittén för utredning av den ekonomiska och monetära unionen, april 1989.
At its meeting in Hanover in June 1988, the European Council was unanimous in pointing out that, in adopting the Single European Act, the Member States had confirmed the objective of progressive realization of economic and monetary union.
Vid sitt sammanträde i Hannover i juni 1988 förklarade Europeiska rådet enhälligt att medlemsländerna genom att anta enhetsakten bekräftat målsättningen att successivt genomföra den ekonomiska och monetära unionen.
It entrusted to a committee chaired by Mr Delors and made up of the central bank governors, who took part in a personal capacity, and three other eminent persons the task of studying and proposing concrete stages leading towards economic and monetary union.
Det gav uppdrag åt en kommitté ledd av Jacques Delors och bestående av centralbankscheferna, i egenskap av privatpersoner, samt av ytterligare tre personer, att undersöka och föreslå de konkreta etapper som skulle leda fram till unionen.
After analysing past and present developments in economic and monetary integration in the Community, the report, presented in April 1989 and known as the Delors report, describes the final stage of economic and monetary union.
Efter att ha analyserat hur den ekonomiska och monetära integrationen i gemenskapen utvecklats och på vilket stadium den befann sig beskriver den rapport kommittén framlade i april 1989 — numera känd som "Delors-rapporten" — hur den ekonomiska och monetära unionens slutetapp skall te sig.
The report takes up again the three necessary conditions for a monetary union set out in the 1970 Werner report, namely:
Liksom 1970 års Werner-rapport tar Delorsrapporten upp de tre villkor som krävs för den monetära unionen, nämligen:
(i) the assurance of total and irreversible convertibility of currencies;
— garanti för att valutorna sinsemellan är totalt och oåterkalleligen konvertibla;
(ii) the complete liberalization of capital transactions and full integration of banking and other financial markets;
— fullständig liberalisering av kapitalrörelserna och fullständig integration av bankmarknaderna och övriga finansmarknader; och oåterkallelig låsning av pariteterna
(iii) the elimination of margins of fluctuation and the irrevocable locking of exchangerate parities.
— upphävande av fluktuationsmarginalerna mellan EG-valutorna.
It also stipulates that the replacement of national currencies by a single currency should take place as soon as possible after the locking of parities.
Där framhålls även att de nationella valutorna bör ersättas med en gemensam valuta snarast möjligt sedan pariteterna slutgiltigt låsts.
As to economic union, the report describes it in terms of four basic elements:
Vad beträffar den ekonomiska unionen, indelas den i Delorsrapporten i fyra fundamentala beståndsdelar:
(i) the single market (to be completed in 1992) within which persons, goods, services and capital can move freely;
— 1992 års enhetliga marknad där personer, varor, tjänster och kapital kan röra sig fritt;
(ii) competition policy and other measures aimed at strengthening market mechanisms; (iii) common policies aimed at structural change and regional development; (iv) macroeconomic policy coordination, including binding rules for budgetary policies.
— gemensam politik för att uppnå strukturanpassning och regional utveckling;
Without setting any timetable, the report proposed that economic and monetary union be achieved in three stages, stressing that these should be regarded as constituting a single process.
Utan att fastställa någon tidsplan föreslog rapporten att den ekonomiska och monetära unionen skulle genomföras i tre etapper och underströk vikten av att betrakta genomförandeprocessen som en enhet.
The first stage would aim at greater convergence of economic performance through a strengthening of economic and monetary policy coordination within the existing institutional framework.
Målsättningen för den första etappen skulle vara att öka överensstämmelsen mellan de ekonomiska resultaten genom starkare samordning av medlemsstaternas ekonomiska och monetära politik inom den existerande institutionella ramen.
During this stage, the changes to be made to the Treaty of Rome would be prepared and then ratified.
Under denna etapp skulle de ändringar som måste göras av Romfördraget förberedas och därpå ratificeras.
The second stage would be a period of transition and training: the basic organs of economic and monetary union would be set up and would gradually take over operational functions.
Den andra etappen skulle vara en övergångs- och träningsfas; de viktigaste organen i den ekonomiska och monetära unionen skulle inrättas och successivt påta sig operationella funktioner.
However, the ultimate responsibility for decisions would remain with national authorities.
Det yttersta ansvaret för besluten skulle dock ligga hos de nationella myndigheterna.
The final stage would commence with the move to irrevocably locked exchange rates and would see the organs that had been set up carrying out their tasks to the full.
Slutetappen skulle börja med övergången till oåterkalleligen låsta pariteter, och de inrättade organen skulle börja utöva sina befogenheter i full utsträckning.
In the course of this final stage, national currencies would be replaced by a single currency.
Under denna etapp skulle de nationella valutorna ersättas med en gemensam valuta.
subsidiarity, according to which all functions that could be carried out at national (or regional) level without adverse repercussions on the cohesion and functioning of the economic and monetary union should remain within the competence of the Member States.
Två regler framstår som väsentliga i rapporten: dels parallellismen mellan den monetära unionen och samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik; dels subsidiaritetsprincipen, enligt vilken alla funktioner som kan utövas på nationell (eller regional) nivå utan negativa effekter för den ekonomiska och monetära unionens sammanhållning och verksamhet, fortfarande skall falla inom medlemsstaternas behörighetsområde.
This should not conceal, however, the extent of the transfer of sovereignty which the establishment of economic and monetary union will entail in the final stage.
Inte desto mindre kommer bildandet av en ekonomisk och monetär union i slutstadiet att innebära betydande överföringar av suveränitet.
When examining the Delors committee's report at its meeting in Madrid in June 1989, the European Council restated its determination to achieve economic and monetary union and took the view that the report constituted a sound basis for subsequent work.
Efter granskningen av Delors-kommitténs rapport försäkrade stats- eller regeringschefer na vid Europeiska rådets sammanträde i Madrid i juni 1989 på nytt att de var fast beslutna att genomföra en sådan ekonomisk och monetär union och menade att Delorsrapporten utgjorde ett gott underlag för det fortsatta arbetet.
It decided that the first stage of the realization of economic and monetary union would begin on 1 July 1990 and that, once it had commenced, an Intergovernmental Conference should be held to decide on the subsequent stages.
De beslöt att den första etappen i genomförandet skulle påbörjas den 1 juli 1990 och att, när denna väl startat, en regeringskonferens skulle hållas för att fastställa de senare etapperna.
The European Council confirmed these decisions at its meeting in Strasbourg on 8 and 9 December 1989.
Vid Europeiska rådets sammanträde i Strasbourg den 8 och 9 december 1989 bekräftades dessa beslut.
Having taken note of the report from a high-level working party ('Guigou working party') which identified the main technical, institutional and political issues to be discussed with a view to drawing up a treaty on economic and monetary union, it agreed that the Intergovernmental Conference would take place before the end of 1990.
Efter att ha tagit del av expertgruppens ("Guigou-gruppens") rapport, som fastställde de viktigaste tekniska, institutionella och politiska frågor som skulle diskuteras inför ett fördrag om den ekonomiska och monetära unionen, enades man om att regeringskonferensen skulle äga rum före utgången av 1990.
On a formal level, the first stage of economic and monetary union began on 1 July 1990.
Formellt trädde den första etappen av den ekonomiska och monetära unionen i kraft den 1 juli 1990.
During the first half of 1990, the Council had taken a number of measures aimed at reinforcing the existing cooperation mechanisms in both the economic and the monetary fields.
Under första kvartalet 1990 vidtog rådet vissa åtgärder för att förstärka det existerande samarbetet på det ekonomiska och monetära området.
On 12 March 1990 it had adopted two Decisions designed to enable the first stage as defined in the Delors report to begin on the date set.8fi
Sålunda antogs den 12 mars 1990 två beslut som skulle göra det möjligt att på avsett datum inleda den första etappen i enlighet med Delors-rapporten('):
(i) The first Decision amends the 1964 Decision on cooperation between the central banks of the Member States of the European Economic Community: it extends the role of the Committee of Central Bank Governors and stipulates in particular that the committee is to prepare an annual report for transmission to the Council of Ministers, the European Parliament and the European Council and that it may provide its own research services and set up subcommittees.87
— det första ändrar 1964 års beslut "rörande samarbete mellan centralbankerna i Europeiska ekonomiska gemenskapens medlemsstater": det breddar det uppdrag som åligger Centralbankschefskommittén och föreskriver bland annat att denna kommitté skall utarbeta en årlig rapport som överlämnas till ministerrådet, Europaparlamentet och Europeiska rådet och att den kan inrätta egna forskningsavdelningar och under utskott (2);
(ii) The second Decision concerns the attainment of progressive convergence of economic policies and performance during the first stage of economic and monetary union.
— det andra rör "genomförande av gradvis samordning av staternas ekonomiska politik och resultat under den första etappen av den ekonomiska och monetära unionen".
In accordance with its new rules of procedure, it was assisted by the Committee of Alternates and by three subcommittees (dealing with foreign-exchange policy, monetary policy and banking supervision).
Enligt den nya ordningsstadgan biträddes sålunda Centralbankschefs kommittén av suppleantkommittén samt tre underutskott (för valutapolitik, penningpolitik och tillsyn över banker).
In addition, an economic unit was added to the existing secretariat.
Dessutom tillfogades en ekonomisk enhet till det existerande sekretariatet.
twice a year the economic conditions, prospects and policies in the Community and its Member States, the compatibility of policies within Member States and in the Community at large, and the external economic environment and its interaction with the economy of the Community.
Detta beslut, som ersatte rådets beslut 1974 om ekonomisk konvergens, införde en "multilateral övervakning" som tillät rådet att minst två gånger per år granska "situationen, framtidsutsikterna och den ekonomiska politiken i gemenskapen och dess medlemsstater, förenligheten mellan de politiska besluten inom medlemsstaterna och i gemenskapen i stort samt de ekonomiska förhållandena i omvärlden och dessas samspel med gemenskapens ekonomi".
The Council of Ministers (economic and financial affairs) was responsible for undertaking this multilateral surveillance.
Det var ministerrådet (på ekonomi- och finansministernivå) som åtog sig uppgiften att utöva denna multilaterala övervakning.
Should the convergence of performances not be satisfactory, it could recommend that the Member State concerned adopt appropriate policies.
Om överensstämmelsen mellan resultaten inte var tillfredsställande, kunde rådet rekommendera den aktuella staten att vidta lämpliga åtgärder.
This first stage of EMU was deemed important: it was during this stage that, firstly, all Community currencies were to join the EMS exchangerate mechanism on the basis of uniform rules and, secondly, that appreciable progress was to be made towards convergence of economic and budgetary performances.
Denna EMU:s första etapp ansågs viktig; under denna etapp skulle i princip dels alla medlemsstaters valutor ansluta sig till EMS växelkurssamarbete på grundval av enhetliga regler; dels skulle påtagliga resultat uppnås i fråga om konvergens i de ekonomiska och budgettekniska resultaten.
The plan to establish an economic and monetary union between the Member States made it necessary to amend the Treaty of Rome.
För att projektet att upprätta en ekonomisk och monetär union mellan medlemsstaterna skulle kunna förverkligas, måste Romfördraget ändras.
In accordance with Article 236 of the Treaty of Rome, an Intergovernmental Conference of representatives of the Member States' governments was to be convened for the purpose of drawing up amendments to the Treaty.
Enligt dess artikel 236 skulle en "regeringskonferens" bestående av företrädare för medlemsstaternas regeringar samman kallas för att fastställa de ändringar som skulle göras av fördraget.
At the Dublin European Council in April 1990, the Heads of State or Government agreed that the conference should conclude its work rapidly so that ratification by Member States could take place before the end of 1992.
Vid Europeiska rådets sammanträde i Dublin i april 1990 hade stats- eller regeringschefer na överenskommit att regeringskonferensen skulle avsluta sitt arbete snabbt, för att medlemsstaternas ratifikation skulle kunna ske före utgången av 1992.
A substantial amount of preparatory work had been carried out by the Monetary Committee and the Committee of Central Bank Governors.
Det hela hade förberetts noggrant av monetära kommittén och Centralbankschefskommittén.
At the European Council meeting in Rome on 27 and 28 October 1990, 11 Member States had given their approval for the second phase of economic and monetary union, which was to start on 1 January 1994, and, to begin with, a new institution will have to be created to reinforce the coordination of monetary policies, establish the instruments and procedures necessary to lead to a single monetary policy in the future, and supervise the development of the ecu.
Vid Europeiska rådets sammanträde i Rom den 27 och 28 oktober 1990, hade redan elva medlemsstater samtyckt till att den andra etappen av den ekonomiska och monetära unionen skulle inledas den 1 januari 1994 och att i början av denna etapp en ny institution skulle inrättas för att bland annat stärka samordningen av penningpolitiken, införa de instrument och rutiner som krävdes för genomförandet av en framtida gemensam pen ningpolitik och kontrollera ecuns utveckling.
Broadening the context in which the Intergovernmental Conference on Economic and Monetary Union had been convened, the Heads of State or Government decided, at the European Council meeting in Dublin in June 1990, that the conference would be held in tandem with a second Intergovernmental Conference on Political Union, which would deal with the political and institutional reinforcement of the Community.
Vid Europeiska rådets sammanträde i Dublin i juni 1990 utvidgade stats- eller regeringscheferna det uppdrag regeringskonferensen inkallats för att utföra och beslöt att en andra regeringskonferens om den politiska unionen skulle sammanträda samtidigt med den förra för att behandla den politiska och institutionella förstärkningen av gemenskapen.
The two Intergovernmental Conferences on Political Union and on Economic and Monetary Union were formally opened in Rome on 15 December 1990.
De båda regeringskonferensernas arbeten rörande den politiska unionen och den ekono miska och monetära unionen påbörjades formellt i Rom den 15 december 1990.
The proceedings lasted one year.
Arbetet pågick i själva verket i ett år.
On 9 and 10 December 1991 in Maastricht, the Heads of State or Government reached agreement on a draft Treaty incorporating the results of the work of the two Intergovernmental Conferences.
Den 9 och 10 december 1991 uttryckte stats- eller regeringscheferna i Maastricht sitt politiska samtycke till ett fördrags förslag där resultaten av de båda regeringskonferensernas arbeten ingick.
It came into force on 1 November 1993 after being ratified by the 12 Member States in accordance with their respective constitutional requirements.88
Det trädde i kraft den 1 november 1993 efter att ha ratificerats av de tolv medlemsstaterna i överensstämmelse med deras respektive konstitutionella bestämmelser(')·
It should be remembered that the European Union is based on three pillars:
Som tidigare nämnts, bygger Europeiska unionen på tre pelare:
(i) the European Community, which has replaced the European Economic Community and one of the major components of which is EMU.
— Europeiska gemenskapen, som ersätter Europeiska ekonomiska gemenskapen och där EMU är en av de viktigaste beståndsdelarna.
The Treaty on European Union amends the Treaty of Rome accordingly;
I detta syfte modifieras Romfördraget av fördraget om Europeiska unionen;
(ii) a common foreign and security policy; (iii) cooperation in the fields of justice and home affairs.
— gemensam utrikes- och säkerhetspolitik;
However, unlike its 'economic and monetary union' aspect, the 'political union' aspect of this Treaty is the subject of arrangements which, at this stage, have been incorporated only partially into the Community structure.
Det bör emellertid påpekas att till skillnad från delen "ekonomisk och monetär union" gäller för delen "politisk union" i fördraget regler som på nuvarande stadium bara delvis har integrerats i gemenskapsstrukturen.
" Generally by parliamentary approval but by referendum in a few cases.
(') Vanligtvis godkännande i parlamentet; i undantagsfall folkomröstning.
Article R of the Treaty stipulates as follows: 'This Treaty shall enter into force on 1 January 1993, provided that all the instruments of ratification have been deposited, or, failing that, on the first day of the month following the deposit of the instrument of ratification by the last signatory State to take this step.'
Artikel R i fördraget stipulerar att "fördraget skall träda i kraft den 1 januari 1993, förutsatt att samtliga ratifikationsinstrument har deponerats, eller, om så inte är fallet, den första dagen i den månad som följer efter deponeringen av det sista ratifikationsinstrumentet".
The ratification process was longer than initially anticipated owing to the need for a second referendum in Denmark and to appeal proceedings before United Kingdom courts and the German constitutional court.
Ratifikationsprocessen blev mer långdragen än man ursprungligen väntat, eftersom en andra folkomröstning måste hållas i Danmark och till följd av de överklaganden som framställdes inför de brittiska domstolarna och den tyska Konstitutionsdomstolen.
Germany was the last Member State to ratify the Treaty, on 12 October 1993.
Tyskland var den sista stat som ratificerade fördraget, den 12 oktober 1993.
The moves to establish EMU are the natural extension of completion of the internal market.
Förverkligandet av en EMU är den naturliga förlängningen av det slutgiltiga genomförandet av den inre marknaden.
The decision to bring about EMU is undoubtedly one of the most important achievements of the negotiations conducted within the framework of the two Intergovernmental Conferences.
Beslutet att förverkliga en sådan EMU utgör obestridligen ett av de största framstegen i de förhandlingar som fördes inom ramen för de båda regeringskonferenserna. Beslutet är historiskt(').
It was a historic decision.89 The commitment made is irrevocable and has a fixed deadline: 'If by the end of 1997 the date for the beginning of the third stage has not been set (by the Council), the third stage (final stage of EMU) shall start on 1 January 1999' (Article 109j(4)).
Åtagandet är oåterkalleligt och tidsbestämt: "om tidpunkten för inledning en av tredje fasen inte fastställts (av rådet) vid utgången av 1997, inleds tredje fasen (EMU:s slutstadium) den 1 januari 1999" (artikel 109j punkt 4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen).