natgillin/translations-raw huggingface dataset:
according to the case-law of the Court, the grounds of protection of industrial and commercial property referred to in Article 36 include the protection conferred by copyright.
saluförs, utan att reglerna i fördraget innebär att upphovsmannens viktigaste privilegier, det vill säga ensamrätten till verkets framförande och ensamrätten till verkets återgivning, ifrågasätts.
where the reseller, as a result of the manner in which he uses the trade mark in his advertising material, damages the luxurious and prestigious image of the trade mark, or where the publication or reproduction of the trade mark takes place in circumstances liable to cause damage to the person entitled to the copyright.
kan utgöra en sådan åtgärd med motsvarande verkan som en kvantitativ restriktion som i princip är förbjuden enligt artikel 30.
Literary and artistic works may be the subject of commercial exploitation, whether by way of public performance or by way of the reproduction and marketing of the recordings made of them, and the two essential rights of the author, namely the exclusive right of performance and the exclusive right of reproduction, are not called in question by the rules of the Treaty.
Det räcker att i detta avseende konstatera att enligt begäran om förhandsavgörande avser målet vid den nationella domstolen produkter som återförsäljaren har införskaffat genom parallellimport och att ett sådant reklamförbud som det som yrkas avsevärt skulle försvåra marknadsföringen av dessa produkter och följaktligen tillgången till dem på marknaden.
It is also clear from the case-law that, while the commercial exploitation of copyright is a source of remuneration for the copyright owner, it also constitutes a form of control on marketing exercisable by the owner and that, from this point of view, commercial exploitation of copyright raises the same issues as that of any other industrial or commercial property.
Dessutom följer det av rättspraxis att samtidigt som det kommersiella utnyttjandet av upphovsrätten utgör en intäktskälla för rättsinnehavaren är det också ett sätt för rättsinnehavaren att kontrollera saluföringen.
Contrary to Dior's contention, the national court is quite right in considering that a prohibition such as that envisaged in the main proceedings may constitute a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction, in principle prohibited by Article 30.
Ur denna synvinkel skapar det kommersiella utnyttjandet av upphovsrätten samma problem som utnyttjandet av varje annan industriell eller kommersiell rättighet.
As regards the question relating to trade mark rights, it is to be remembered that, according to the case-law of the Court, Article 36 of the Treaty and Article 7 of the Directive are to be interpreted in the same way.
Vad beträffar varumärkesrätten skall det erinras om att enligt domstolens rättspraxis skall artikel 36 i fördraget och artikel 7 i direktivet tolkas på samma sätt.
As regards the part of the sixth question relating to copyright, it is to be remembered that,
Vad gäller den del av den sjätte frågan som avser upphovsrätten kan det konstateras att enligt domstolens rättspraxis skall de skäl för att skydda industriell och kommersiell äganderätt som avses i artikel 36 inbegripa det skydd som upphovsrätten ger.
Having regard to that case-law - there being no need to consider the question whether copyright and trade mark rights may be relied on simultaneously in respect of the same product , it is sufficient to hold that, in circumstances such as those in point in the main proceedings, the protection conferred by copyright as regards the reproduction of protected works in a reseller's advertising may not, in any event, be broader than that which is conferred on a trade mark owner in the same circumstances.
Med hänsyn till denna rättspraxis — och utan att det finns anledning att ta ställning till om upphovsrätt och varumärkesrätt samtidigt kan åberopas för samma produkt — räcker det att konstatera att under sådana omständigheter som de som är aktuella i målet vid den nationella domstolen kan det skydd som upphovsrätten ger i fråga om återförsäljares återgivning av de skyddade verken i sin reklam i alla fall inte vara mer vidsträckt än det skydd som innehavaren av ett varumärke har under samma förutsättningar.
Where a question relating to the interpretation of the First Council Directive (89/104/EEC) of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade maries is raised in proceedings in one of the Benelux Member States concerning the interpretation of the Uniform Benelux Law on Trade Marks, a court against whose decisions there is no remedy under national law, as is the case with both the Benelux Court and the Hoge Raad der Nederlanden, must make a reference to the Court of Justice under the third paragraph of Article 177 of the EC Treaty.
*1) Då det i ett förfarande, som äger rum i ett Benelux-land och som avser tolkningen av den enhetliga Benelux-lagen om varumärken, uppkommer en fråga om tolkningen av rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar, skall en domstol mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, såsom är fallet med såväl Beneluxdomstolen som Hoge Raad, föra frågan vidare till EG-domstolen med stöd av artikel 177 tredje stycket i EG-fördraget Grunden för denna skyldighet har dock bortfallit och skyldigheten på så sätt förlorat sitt innehåll, när den fråga som uppkommit är praktiskt taget likalydande med en fråga som redan har varit föremål för ett förhandsavgörande i samma nationella mål
However, that obligation loses its purpose and is thus emptied of its substance when the question raised is substantially the same as a question which has already been the subject of a preliminary ruling in the same national proceedings.
2) Artiklarna 5—7 i direktiv 891104 skall tolkas så, att när märkesskyddade varor har förts ut på den gemensamma marknaden av innehavaren av detta varumärke eller med hans samtycke, har en återförsäljare, utöver rätten att återförsälja dessa produkter, också rätt att använda detta varumärke för fortsatt marknadsföring av dessa produkter tia allmänheten.
The proprietor of a trade mark may not rely on Article 7(2) of Directive 89/104 to oppose the use of the trade mark, by a reseller who habitually markets articles of the same kind, but not necessarily of the same quality, as the trademarked goods, in ways customary in the resellers sector of trade, for the purpose of bringing to the publics attention the further commercialization of those goods, unless it is established that, given the specific circumstances of the case, the use of the trade mark for this purpose seriously damages the reputation of the trade mark.
Innehavaren av ett varumärke kan inte, med stöd av artikel 7.2 i direktiv 891104, motsätta sig att en återförsäljare, som vanligtvis marknadsför produkter av samma slag men inte nödvändigtvis av samma kvalitet som de märkesskyddade varoma, i enlighet med de sätt att göra reklam som är vedertagna i hans bransch använder varumärket för fortsatt marknadsföring av dessa produkter till allmänheten, såvida det inte visas att användningen av varumärket i detta syfte, på grund av de särskilda omständigheterna i det enskilda faüet, allvarligt skadar varumärkets anseende.
On a proper interpretation of Articles 30 and 36 of the EC Treaty, the proprietor of a trade mark or holder of copyright may not oppose their use by a reseller who habitually markets articles of the same kind, but not necessarily of the same quality, as the protected goods, in ways customary in the resellers sector of trade, for the purpose of bringing to the public's attention the further commercialization of those goods, unless it is established that, having regard to the specific circumstances of the case, the use of those goods for that purpose seriously damages their reputation.'
Artiklarna 30 och 36 i EG-fördraget skall tolkas så, att innehavaren av ett varumärke eller en upphovsrätt inte kan motsätta sig att en återförsäljare, som vanligtvis marknadsför produkter av samma slag men inte nödvändigtvis av samma kvalitet som de märkesskyddade varorna, i enlighet med de sätt att göra reklam som är vedertagna i hans bransch använder dessa för fortsatt marknadsföring av produkterna tül allmänheten, såvida det inte visas att användningen av produkterna i detta syfte, på grund av de särskilda omständigheterna i det enskilda faüet, allvarligt skadar deras anseende."
Advocate General FG. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 29 April 1997.
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 29 april 1997.
Where, in proceedings relating to trade marks in one of the Benelux countries in connection with the interpretation of the Uniform Benelux Law on Trade Marks, a question relating to the interpretation of the First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks arises, and a reference is made or is to be made to the Benelux Court by a court of one of the Benelux countries against whose decisions there is no judicial remedy under national law within the meaning of the third paragraph of Article 177 of the EC Treaty, the requirements of that paragraph will be satisfied provided that the Court of Justice is enabled to give a ruling before the national court takes a final decision on the substance of the case.
"1) Då det i ett varumärkesrättsligt förfarande, som äger rum i ett Benelux-land och som avser tolkningen av den enhetliga Benelux-lagen om varumärken, uppkommer en fråga om tolkningen av rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar, och det framställs eller kommer att framställas en begäran om förhandsavgörande till Beneluxdomstolen av en domstol i en av Benelux-länderna, mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning i den mening som avses i artikel 177 tredje stycket i EG-fördraget, skall kraven i det stycket anses vara uppfyllda om EG-domstolen kan meddela ett förhandsavgörande innan den nationella domstolen slutligt avgör sakfrågan i målet.
The abovementioned Directive, and in particular Articles 5, 6 and 7 thereof, must be interpreted as meaning that, where goods have been placed on the market in the Community by the trade mark owner or with his consent, a reseller is in principle free to use that trade mark for the purposes of bringing his sales to the attention of the public.
Ovannämnda direktiv, i synnerhet artiklarna 5, 6 och 7 i detta, skall tolkas så att när varor har förts ut på den gemensamma marknaden av innehavaren av varumärket eller med hans samtycke, har en återförsäljare rätt att använda detta varumärke för marknadsföring till allmänheten.
The owner of the trade mark may however oppose the use of his mark by a reseller for the purposes of advertising where such advertising is liable to damage significantly the reputation of the trade mark and of its owner.
Innehavaren av varumärket kan dock motsätta sig att en återförsäljare använder hans märke i reklamsyfte, när sådan reklam kan åsamka varumärkets och innehavares anseende betydande skada.
In the case of luxury goods such as perfumes, such damage may consist in damage to the luxurious image of the goods.
I fråga om sådana lyxvaror som lyxparfymer kan denna skada bestå i att den bild av lyx som är knuten till varorna skadas.
However, the risk of significant damage to the reputation of the trade mark must be properly substantiated.
Det måste dock finnas säkra belägg för att det föreligger risk för att varumärkets anseende åsamkas betydande skada.
Articles 30 and 36 of the EC Treaty must be interpreted as meaning that the owner of a trade mark or the holder of copyright relating to the bottles and packaging used for his goods is entitled to rely on his trade mark or copyright to prevent advertising which is liable to damage significantly the
Artiklarna 30 och 36 i EG-fördraget skall tolkas så att innehavaren av ett varumärke eller en upphovsrätt till flaskor och förpackningar som används för hans varor har rätt att åberopa sin varumärkesrätt eller upphovsrätt för att förhindra reklam som kan åsamka hans produkts anseende betydande skada.
Preliminary ruling (Social security — Special non-contributory benefits —Articles 4(2a) and 10a of Regulation (EEC) No 1408/71 — Disability living allowance — Non-exportability) (Full Court) and the higher rate of the mobility component of DLA with effect from 1 September 1993.
Förhandsavgörande "Social trygghet — Särskilda icke avgiftsfinansierade förmåner —Artikel 4.2a och artikel 10a i förordning (EEG) nr 1408/71 — Handikappbidrag — Kan inte medföras utomlands" (Domstolen i plenum)
It is common ground that this is a contributory benefit and, as such, falls within the scope of Article 10 of Regulation No 1408/71.
Det är ostridigt att dessa förmåner är avgiftsfinansierade och därför omfattas av tillämpningsområdet för artikel 10 i förordning nr 1408/71.
By order of 17 January 1996, received at the Court on 22 January 1996, the Social Security Commissioner referred for a preliminary ruling two questions on the interpretation and validity of Articles 4(2a) and 10a of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 (hereinafter 'Regulation No 1408/7Γ), as subsequently amended by Council Regulation (EEC) No 1247/92 of 30 April 1992.
Social Security Commissioner har genom beslut av den 17 januari 1996, vilket inkom till domstolen den 22 januari samma år, begärt förhandsavgörande av två frågor angående tolkningen och giltigheten av artiklarna 4.2a och 10a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 2001/83 av den 2 juni 1983 (nedan kallad förordning nr 1408/71), i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 1247/92 av den 30 april 1992.
In November 1993, Mr Snares decided to settle in Tenerife, where his immediate family, and in particular his mother, live, so that she could look after him.
I november 1993 beslutade Kevin Albert Snares att bosätta sig på Teneriffa där hans närmaste familjemedlemmar, i synnerhet hans moder, bodde. På så vis skulle hon kunna ta hand om honom.
He informed the United Kingdom authorities that his absence would not be temporary and that he would be selling the home that he owned in the United Kingdom.
Han meddelade de brittiska myndigheterna att hans frånvaro inte skulle vara tillfällig och att han hade för avsikt att sälja sin bostad i Förenade kungariket.
On 6 January 1994, the Adjudication Officer decided that his entitlement to DLA ceased with effect from his departure on 13 November 1993.
Den 6 januari 1994 beslutade Adjudication Officer att dra in hans rätt till DLA från och med hans avtärd, den 13 november 1993.
That decision was confirmed on review on 16 February 1994.
Efter en omprövning fastställdes detta beslut den 16 februari 1994.
Mr Snares worked in the United Kingdom as an employee for 25 years and, as such, paid contributions to the United Kingdom social security scheme.
I 25 år hade Kevin Albert Snares en anställning i Förenade kungariket och betalade i anledning av detta avgifter till statens sociala trygghetssystem.
In April 1993, when he was 39, he suffered a serious accident which left him with severely impaired mobility.
I april 1993, vid en ålder av 39 år, råkade han ut för en allvarlig olycka som avsevärt nedsatte hans rörelseförmåga.
He applied for DLA, and his claim was treated as having been made on 1 September 1993.
Han ansökte därför om DLA Ansökan ansågs ha ingivits den 1 september 1993.
On 21 July 1994, the Salisbury Social Security Appeal Tribunal disallowed Mr Snares' appeal against those decisions and decided that he was not entitled to either component of DLA while resident in Tenerife.
Med sin första fråga vill den nationella domstolen i huvudsak veta om artikel 10a i förordning nr 1408/71, i dess ändrade lydelse enligt förordning nr 1247/92, läst tillsammans med bilaga II a, skall tolkas så att den är tillämplig på DLA, vilket innebär att då en person, i likhet med sökanden i målet vid den
On the basis of the assessment of his care and mobility needs, the Adjudication Officer awarded Mr Snares the middle rate of the care component
Dessutom erhöll Kevin Albert Snares invaliditetsförmåner i samma stat (som senare omvandlades till förmåner vid arbetsoförmåga).
The Chairman of the Salisbury Social Security Appeal Tribunal granted Mr Snares leave to appeal against that decision to the Social Security Commissioner.
nationella domstolen, har uppfyllt villkoren för att beviljas denna förmån efter den 1 juni 1992, när förordning nr 1247/92 trädde i kraft, skall hans situation uteslutande regleras av det samordningssystem som infördes genom artikel 10a.
Accordingly, the Community legislature has inter alia restricted, in Article 69 of Regulation No 1408/71, the right to export unemployment benefits to a period of three months.
gemenskapslagstiftaren bland annat i artikel 69 i förordning nr 1408/71 begränsat rätten att medföra arbetslöshetsförmåner utomlands till en period om tre månader.
In its judgment in Testa and Others, the Court ruled that such a limitation is not contrary to Article 51 of the Treaty.
I dom av den 19 juni 1980, Testa m.fl., fastslog domstolen att en sådan begränsning inte strider mot artikel 51 i fördraget.
The essence of the first question raised by the Social Security Commissioner is whether, on a proper construction, Article 10a of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 1247/92, read in conjunction with Annex Ha, applies to DLA, with the result that the position of a person such as the claimant in the main proceedings, who, after 1 June 1992 when Regulation No 1247/92 entered into force, satisfied the conditions for the award of that benefit, is governed exclusively by the system of coordination established by the said Article 10a.
Det skall till att börja med konstateras att en person i Kevin Albert Snares situation ingår i den personkrets som omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 1408/71, eftersom han i egenskap av anställd har tillhört Förenade kungarikets sociala trygghetssystem.
As regards special non-contributory benefits such as those at issue in the main proceedings, the Court has pointed out on numerous occasions that the principle of the exportability of social security benefits applies so long as derogating provisions have not been adopted by the Community legislature.
Det skall framhållas att när det gäller sådana särskilda icke avgiftsfinansierade förmåner som är i fråga i tvisten vid den nationella domstolen, har domstolen vid upprepade tillfällen understrukit att principen om att sociala trygghetsförmåner får medföras utomlands gäller så länge som gemenskapslagstiftaren inte antar några undantagsbestämmelser.
It should be noted at the outset that a person such as Mr Snares comes within the scope ratione personae of Regulation No 1408/71 in so far as he was subject, as an employed person, to the social security scheme of the United Kingdom.
Enligt artikel 10a i förordning nr 1408/71, i dess ändrade lydelse enligt förordning nr 1247/92, skall personer för vilka denna förordning gäller erhålla de särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner som avses i artikel 4.2a, i enlighet med de samordningsregler som anges i artikeln, under förutsättning att förmånerna ingår i förteckningen i bilaga II a.
The Court has in the past accepted that the grant of benefits closely linked with the social environment may be made subject to a condition of residence in the State of the competent institution.
Det kan konstateras att domstolen redan har medgivit att förmåner som är nära knutna till sociala förhållanden kan beviljas med förbehåll för ett villkor om bosättning i den stat där den behöriga myndigheten finns.
Benefits such as DLA fall within the category of benefits which, as regards the detailed rules for granting them, are closely linked to a particular economic and social context.
Sådana förmåner som DLA ingår i en kategori av förmåner vars villkor för beviljande är nära knutna till ett särskilt ekonomiskt och socialt sammanhang.
In terms of Article 10a of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 1247/92, persons to whom that regulation applies are entitled to the special non-contributory cash benefits referred to in Article 4(2a), in accordance with the coordination rules which it sets out, provided that such benefits are listed in Annex Ha.
En sådan förmån som DLA, på grund av att den förekommer i bilaga II a, skall uteslutande anses regleras av samordningsreglerna i artikel 10a och följaktligen betraktas som en särskild icke avgiftsfinansierad förmån i den mening som avses i artikel 4.2a.
A benefit such as DLA must, by reason of the fact that it is listed in Annex Ha, be regarded as being exclusively governed by the coordination rules of Article 10a and, consequently, as being a special non-contributory benefit within the meaning of Article 4(2a).
Det förhållandet att en person i Kevin Albert Snares situation i förekommande fall inte uppfyller villkoren för att beviljas invaliditetsbidrag i den nya bosättningsstaten eller erhåller ett lägre bidrag där än det som dittills uppburits i en annan medlemsstat, innebär inte att det system som infördes i förordning nr 1408/71 genom artikel 10a är ogiltigt.
If a person in Mr Snares' position does not, in a particular case, satisfy the conditions applied by his new State of residence to the award of invalidity benefit, or if he receives a lower benefit there than that which he hitherto received in another Member State, that cannot invalidate the system established by Article 10a of Regulation No 1408/71.
Med sin andra fråga vill den nationella domstolen veta om förordning nr 1247/92 är giltig med hänsyn till artiklarna 51 och 235 i EEG-fördraget, numera EG-fördraget, eftersom den, vad beträffar DLA, innebär att tillämpningen av den princip om bortseende från krav på bosättning som anges i artikel 10 i förordning nr 1408/71 upphävs.
The second question raised by the Social Security Commissioner seeks to determine whether Regulation No 1247/92 is valid in the light of Articles 51 and 235 of the EEC Treaty, now the EC Treaty, in so far as that regulation sets aside, in the case of DLA, the principle of waiver of
Enligt domstolens rättspraxis är medlemsstaterna, när det saknas en harmonisering inom området för social trygghet, behöriga att fastställa villkoren för att bevilja sociala trygghetsförmåner — även om det innebär att villkoren blir strängare - förutsatt att de fastställda villkoren inte medför uppenbar eller dold diskriminering mellan arbetstagare från gemenskapens olika medlemsstater.
The Court has held that, in the absence of harmonization in social security matters, the Member States remain competent to define the conditions for granting social security benefits, even if they make them more strict, provided that the conditions adopted do not give rise to overt or disguised discrimination between Community workers.
"1) Artikel 10a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar
Examination of Regulation No 1247/92, in so far as it sets aside, in the case of disability living allowance, the principle of waiver of residence clauses laid down in Article 10 of Regulation No 1408/71, has not disclosed any factor of such a kind as to affect its validity.'
Det har vid granskningen av förordning nr 1247/92, som i fråga om disability living allowance innebär att principen om bortseende från krav på bosättning i artikel 10 i förordning nr 1408/71 inte tillämpas, inte framkommit något som kan leda till ett ifrågasättande av dess giltighet"
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 May 1997.
Generaladvokaten P. Léger har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 6 maj 1997.