natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It therefore answered that a Member State was not authorised to applythe national provisions notified by it under Article 100a(a) until after it hadobtained a decision from the Commission confirming them, even where the Commission was unreasonablyslow in coming to a decision.
I-3175), som rörde direktiv 831189lEEG,2 i dess lydelse enligt direktiv 88/182IEEG,' ingår i en lång rad mål angående den gemenskapslagstiftning som föreskriver ett informationsförfarande betraffande tekniska standarder och föreskrifter.
The Court notedin that regard that Article 100a(4),as worded prior to the Treaty of Amsterdam,was silent as to the time within which the Commission had to adopt a position onthe national rules notified to it.
Inom ramen för tvisten vid den nationella domstolen undrade denna domstol bland annat om en nationell lagbestämmelse, enligt vilken de enligt nationell lag obligatoriska uppgifterna på märkningen, bruksanvisningen och garantisedlarna skall finnas på åtminstone det eller de språk som talas i det område där produkten släpps ut på marknaden, skulle ha anmälts till kommissionen i egenskap av teknisk föreskrift.
The Court declared however, for the sake ofcompleteness, that the fact that there was no time-limrt could not absolve the Commission from the obligation to act with all due diligence in discharging itsresponsibilities, since implementation of the notification scheme provided for bythe Treaty required the Commission and the Member States to cooperatein good faith (udgment of 1 June 1999 in CaseC-3I9197 Kortas, not yet reported in the ECR).
Domstolen ansåg att skyldigheten att ge konsumenten viss information om en produkt genom att anbringa uppgifter på produkten eller genom att bifoga vissa handlingar, såsom bruksanvisning och garantisedel, skiljer sig från skyldigheten att ange dessa uppgifter på ett bestämt språk.
The case of Colim v Bigg's Continent Noord which concerned Directive 83ll89lEEC,2 as amended by Directive 88lI82lEEC, 3 continuesa long seriesof cases on the Community legislation laying down a procedure for the provisionof information in the field of technical standards and regulations.
Enligt domstolen utgör skyldigheten att avfatta denna information på ett bestämt språk således inte i sig en "teknisk föreskrift", utan utgör en underordnad föreskrift som är nödvändig för att informationen faktiskt skall kunna förmedlas.
In the mainproceedings, the national court was uncertain whether national legislationrequiring labelling particulars, instructions for use and guaranteecertificates forpfoducts to be given in the language or languages of the area where the productswere placed on the market should have been notified as a technical regulation.In its judgment, the Court held that it was necessary to distinguish between the
Domen innehåller dessutom vissa klargöranden betraffande gränserna för medlemsstaternas möjlighet att, aven i avsaknad av fullständig harmonisering av de språkkrav som är tillämpliga på de uppgifter som finns på importerade produkter, kräva att dessa uppgifter skall vara formulerade på vissa bestämda språk.
Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision ofinformation in the field of technical standards and regulations (OJ 1983 L 109, p. 8).
Rådets direktiv av de1128 mars 1983 om ett informationsförfarande betraffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 109, s. 8; svensk specialutgåva, område 13, volym 12, s. 154).
Council Directive 88/l82lEEC of 22'March 1988 amending Directive 83/189 (OJ 1988 L 81, p.7s).
Rådets direktiv av den 22 mars 1988 om ändring av direktiv 831189lEEG (EGT L 81, s. 75; svensk specialutgåva, område 13, volym 17, s. 36).
The movement of medicinal products and plant protection products within the Community, and therefore the related case-law, present very specificfeatures inasmuch as a marketing authorisation issued by the appropriate national authorities is in principle required before such products may be marketed in each
I det första av dessa två mål slog domstolen bland annat fast att direktiv 65165 eller gemenskapsratten i allmänhet inte innehåller någon skyldighet för medlemsstaterna att införa ett förfarande för domstolsprövning av nationella beslut att återkalla försaljningstillstånd för farmaceutiska specialiteter, enligt vilket de behöriga nationella domstolarna ar behöriga att ersatta den bedömning av de faktiska omständigheterna, i synnerhet de vetenskapliga rön som beslutet om återkallelse ar grundat på, som de behöriga nationella myndigheterna i fråga om återkallelse av försaljningstillstånd har gjort med en egen bedömning.
The parent legislation is set out in Directive 65i65/EEC for a and in Directive gIl4l4lEEC for plant proprietary medicinal products protectionproducts. 5
I-8789), ingår i en rättspraxis som innebar en fortsättning på domstolens rättspraxis i målen De Peijper (dom av den 20 maj 1976 i mål 104175, REG 1976, s.
First, it was the interpretation of Directive 65165 that was raised by the questions referred to the Court for a preliminary ruling in upjohn and Rhöne-Poulenc.
Rådets direktiv av den 15 juli 1991 om utsläppande av vaxtskyddsmedel på marknaden (EGT L 230, s. 1 ; svensk specialutgåva, område 13, volym 20, s. 236).
Licensing Authority established by the Medicines Act 1968 and Others U9991ECR r-223).
Möjligheten att använda det förenklade förfarandet för parallellimport i fråga om den gamla versionen hade bestritts.
Rhöne-Poulenc continued the line of case-law formed by Case 104175 De Peijper
Domstolen förklarade i denna dom att det inte på grundval av något av de tre skal som hade förts fram av innehavaren av försäljningstillståndet i den importerande medlemsstaten slutgiltigt kunde uteslutas att det förelåg en möjlighet till parallellimport.
conditions of use, the medicinal product imported as a parallel import did not pose a risk as to quality, efficacy or safety fiudgment of 16 December 1999 in Case C-94198 The Queen v The Licensing Authority established by the MedicinesAct 1968 ex parte Rhöne-PoulencRorer and Another, not yet reported in the ECR).
Det hade slutligen hävdats att den särskilda nytta för folkhälsan som den nya versionen medförde i förhållande till den gamla inte kunde uppnås om den gamla och den nya versionen av läkemedlet på samma gång var tillgängliga på marknaden i den importerande medlemsstaten.
Food ex parte British Agrochemicals Association [1999] ECR I-L499, the Courtheld first of all that the case-law laid down in Smith & Nephew and Primecrown, cited above, relating to parallel imports of medicinal products, could be applied,mutatis mutandis, to the placing of plant protection products on the market, given the similaritiesof the two bodies of legislation. It then held that that case-lawapplied to a plant protection product imported from a State belonging to the European Economic Area in which it was already covered by a marketingauthorisation granted in accordance with Directive 9ll4l4. As regards the importation of plant protection products from third countries, on the other hand,the conditions which had led, in the decision in Smith & Nephew and Primecrown, to the non-applicabilityof the provisions of the directive concerningthe procedure for the grant of marketing authorisation were not fulfilled and sucha product therefore could not benefit from a marketing authorisation alreadygranted in the Member State of importation for a product considered to be identical.
I-1499), slog domstolen för det första fast att domstolens rättspraxis i det ovannämnda målet Smith & Nephew och Primecrown angående parallellimport av läkemedel i tillämpliga delar var överförbar på utsläppandet på marknaden av vaxtskyddsmedel, eftersom dessa två kategorier lagstiftning är likartade. Domstolen ansåg aven att denna rättspraxis var tillämplig på import av vaxtskyddsmedel från en EES-stat där detta redan omfattas av ett Page 26
Of the numerous judgments delivered in 1999 relating to the agricultural and fisheries sectors, most concerned questions which were rather technical andof relatively limited importance.
Vad beträffar importen av ett växtskyddsmedel från tredje land ansåg domstolen däremot att de villkor som ledde domstolen till att, i målet Smith & Nephew och Primecrown, anse att direktivets bestämmelser inte skall tillämpas i fråga om förfarandet för meddelande av ett försäljningstillstånd, inte var uppfyllda och att en sådan produkt således inte kunde beviljas försäljningstillstånd då produkten ansågs vara identisk med en produkt som redan omfattades av ett försäljningstillstånd i den importerande medlemsstaten. 1 O.De flesta av de många domar som meddelats år 1999 avseende jordbruks- och fiskerisektorn rörde tekniska frågor och var av begränsad betydelse.
One judgment to note, however, is that of 5
Det kan emellertid erinras om domen av den 5 oktober 1999 i mål C- 179195, Spanien mot rådet (REG 1999, s.
October 1999 in Case C-179195Spain v Council, not yet reported in the ECR,which settled a dispute between the two parties in the field of Communityfisheries policy.
I-6475), angående en tvist mellan Spanien och rådet i fråga om den gemensamma fiskeripolitiken.
Spain challenged a number of Community provisions which, inthe context of the system for the exchange of fishing quotas allocated to certain Member States, allowed anchovy fishing quotas to be transferred from the zoneof allocation to an adjacentzone.
Spanien hade bestritt flera gemenskapsbestärnmelsersom, inom ramen för ett system för utbyte av vissa medlemsstaters fiskemöjligheter, tillät överföringar av en kvotdel ansjovisfiske från en zon som tilldelats denna kvot till en angränsande zon.
Those provisions resulted, as regards the latterzone, in an increase in the total allowable catch ("TAC") for anchovies comparedwith the TAC set initially.
Eftersom dessa bestämmelser innebar en ökning av totala tillåtna fångstmängder (TAC) för ansjovis, gjorde Spanien för det första gällande att den gemensamma fiskeripolitikens mål hade åsidosatts.
Spain contended, first, that there had been a failureto take account of the objectives of the common fisheries policy.
Den spanska regeringen hade emellertid inte framlagt sådana indicier i det aktuella fallet.
Spain also claimedthat the principle of relative stability had been infringed since a new anchovyquota had been allocated in the zone at issue to a country, namely Portugal, which had never had a quota there, in flagrant breach of the obligation to preserve thepercentage shares laid down for each of the two Member States between whom the stock had beendivided, namely Spain and France. That line of argument waslikewise not accepted by the Court.
fiskemöjligheterna i de två berörda zonerna, betraktade tillsammans, och för det andra att utbytet inte hade någon skadlig inverkan på de fiskemöjligheter som, i den berörda zonen sett för sig, tilldelats de medlemsstater som inte hade deltagit i utbytet.
It found that the principle of relative stabilitydid not preclude exchanges between Member States and that the exchange indispute was the result of two regulations issued by the Council of which the firsthad been adopted on the same legal basis as the regulation on which Spainrelied. relied.
Domstolen ansåg slutligen att det inte hade visats att utbytet i fråga utgjorde ett hot mot resurserna i de berörda zonerna och följaktligen inte heller att det kränkte rättigheter som tillkom medlemsstater som hade kvoter i dessa zoner. Domstolen ogillade således talan.
The judgments delivered in 1999 concerning freedom of movement forpersons within the European Union reflect the increasinglyvaried facetsof that principle, be they professional regulation, checks at internal frontiers, socialsecurity or tax.
De domar som meddelades år 1999 i fråga omfri rörlighet för personer inom Europeiska unionen avspeglar en ökad variation av aspekter rörande denna princip, oavsett om det rör sig om reglerad yrkesverksamhet, interna gränskontroller, social trygghet eller skatter.
In order to facilitate freedom of movement for workers within the Community, the Community legislature has adopted directives laying downgeneral systems for the recognition of diplomas and professional education andtraining.
Gemenskapslagstiftarenhar, i syfte att underlätta den fria rörligheten för arbetstagare inom gemenskapen, antagit direktiv om en generell ordning för erkännande av examensbevis och yrkesutbildning.
Those provisions apply in the case of "regulated" professions,that isto say whenever the conditions for taking up or pursuing a professional activity are directly or indirectly governed by legal provisions.
Dessa bestammelser omfattar "reglerad" yrkesverksamhet, det vill säga all yrkesverksamhet som, vad gäller villkoren för tillträde till och utövande av yrket, direkt eller indirekt regleras av bestammelser av juridisk art.
In Fernändez de Bobadilla the Court had to consider whether a profession governed by a collectiveagreement entered into by management and labour could be considered to be"regulated" within the meaning of the directives referred to above.
I dom av den 8 juli 1999 i mål C-234197, Fernandez de Bobadilla (REG 1999, s.
The Courtgave the answer that, in order not to impair the effectiveness of those directives,such a profession could be considered to be "regulated" where a collectiveagreement governed in a general way the right to take it up or pursue it,particularly if that was the result of a single administrative policy laid down at
I-4773), hade domstolen att pröva huruvida ett yrke som reglerades av ett kollektivavtal som hade slutits av arbetsmarknadens parter kunde anses utgöra en "reglerad" yrkesverksamhet i enlighet med de ovannämnda direktiven.
national level or even if the terms of an agreement entered into by a public bodyand its staff representatives were common to other collective agreements enteredinto on an individual basis by other public bodies of the same kind.
För att inte motverka dessa direktivs ändamålsenliga verkan svarade domstolen att så är fallet när kollektivavtal allmänt reglerar tillträdet till och utövandet av ett yrke, i synnerhet när denna situation följer av en enhetlig administrativ politik som har slagits fast på nationell nivå eller om bestammelserna i ett kollektivavtal mellan ett offentligt organ och företrädarna för dess anställda är desamma som bestammelserna i andra kollektivavtal, vilka ingåtts separat av andra offentliga organ av samma typ.
In thejudgment, the Court also stated, with regard to non-regulated professions, thatwhere a Member State did not have a general procedure for official recognitionof diplomas issued in the other Member States which was consistent with Community law, it was for the public body seeking to f,lI a post itself toinvestigate whether the diploma obtained by the candidatein another Member State, together, where appropriate, with practicalexperience, was to be regardedas equivalent to the qualification required (udgment of 8 July 1999 in Case C- 234 19 7 Fernöndez de Bobadilla v Museo Nacional del Prado and Other.r, notyet reported in the ECR).
I samma dom klargjorde domstolen dessutom, i fråga om yrkesverksamhet som inte är reglerad, att, då värdmedlemsstatenhar underlåtit att på nationell nivå införa ett allmänt förfarande för erkännande, eller då detta förfarande inte är förenligt med gemenskapsrättens krav, det ankommer på det offentliga organ som avser att tillsätta en tjänst att självt undersöka om det examensbevis sökanden erhållit i en annan medlemsstat, i förekommande fall tillsammans med praktisk erfarenhet, skall likställas med det behörighetsbevis som krävs.
In the resulting criminal proceedings, Mr Wijsenbeek relied,in his defence, on the second paragraph of Article 7a and Article 8a of the ECTreaty (now, after amendment, Articles 14 EC and 18 EC).
Domen av den 21 september 1999 i mål C-378197, Wijsenbeek (REG 1999, s.
Under the detailed Netherlands rules at issue in Terhoeve governing thecalculation of social security contributions, a worker who had transferred hisresidence in the course of a year from one Member State to another in order totake up employment there was liable to be subject to greater contributions thanthose which would have been payable, in similar circumstances, by a worker whohad continued to reside throughout the year in the Member State in question,without the first worker also being entitled to additional social benefits.
nederländsk lagstiftning. Inom ramen för det brottmål som därefter följde åberopade Wijsenbeek till sitt försvar artiklarna 7a andra stycket och 8a i EG- fördraget (nu artiklarna 14 EG och 18 EG i ändrade lydelser).
The Court held that to be an obstacle to freedom of movement which could not bejustified either by the fact that it stemmedfrom legislation whose objective wasto simplify and coordinate the levying of income tax and social securitycontributions, or by difficulties of a technical nature preventing other methods ofcollection, or else by the fact that, in certain circumstances, other advantagesrelating to income tax could offset, or indeed outweigh, the disadvantage as tosocial contributions.
Som svar på den fråga som ställdes av den nationella domstolen angav domstolen att på det stadium som gemenskapsrätten befann sig vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna i målet vid den nationella domstolen utgjorde varken artikel 7a eller artikel 8a i fördraget hinder för en medlemsstat att vid äventyr av straffrättsliga påföljder kräva att en person, vare sig denne var medborgare i Europeiska unionen eller inte, skulle styrka sin nationalitet vid inresa i medlemsstaten över en inre grans i gemenskapen, förutsatt att påföljderna var jämförbara med dem som föreskrevs för liknande nationella Överträdelser och inte var oproportionerliga.
With regard to the consequences which the national courthad to draw where national legislation was incompatible with Community law inthat way, the Court stated that the worker concerned was entitled to have hissocial security contributions set at the same level as that of the contributionswhich would be payable by a worker who continued to reside in the same Member State, since those arrangements,for want of the correct application of Community law, remained the only valid point of reference (Case C-18/95Terhoeve v Inspecteur van de Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen
Domstolen ansåg nämligen att skyldigheten att avskaffa personkontroller vid gemenskapens inre gränser förutsätter att medlemsstaternas lagstiftningar harmoniseras i fråga om passerande av gemenskapens yttre gränser, invandring, beviljande av visum, asyl och informationsutbyte på dessa områden.
By contrast, the German and Netherlands legislation at issue in Gschwind and Nijhuis was not held to be incompatible with the principle of freedom ofmovement for persons.
I enlighet med den nederländska lagstiftning om beräkning av socialförsäkringsavgifter som var föremål för domen av den 26 januari 1999 i mål C-18/95, Terhoeve (REG 1999, s.
It will be rememberedthat, in Case C-279193 Schumncker U9951ECR l-225 and Case C-80194 Wielocla [1995] ECR I-2493, the Court had interpreted Article 48 of the Treaty (now, after amendment, Article 39 EC) as meaning that a Community national who gained his main income and almost all of his familyincome in a Member State other than his State of residence was discriminatedagainst if his personal and family circumstances were not taken into account forincome tax purposes in the first State.
I-345), togs högre socialförsäkringsavgifter ut för arbetstagare som under loppet av ett år hade flyttat från en medlemsstat till en annan medlemsstat för att där utöva anställning, än vad som, under samma omständigheter, skulle ha tagits ut av en arbetstagare som under hela året hade varit bosatt i medlemsstaten i fråga, utan att den förste arbetstagaren i övrigt åtnjöt större sociala förmåner.
Following those judgments, the Germanlegislature provided that, where a Community national had neither permanentresidence nor usual abode in Germany, he and his spousecould neverthelessunder certain conditions be treated as being subject to tax in Germany on their total income and, on that basis, be entitled to the tax concessions accorded toresidents to take account of their personal and family circumstances.
Domstolen ansåg att det rörde sig om ett hinder som inte var berättigat, vare sig på grund av att de följer av föreskrifter som syftar till att förenkla och samordna uppbörden av inkomstskatt och socialförsäkringsavgifter, på grund av att andra uppbördsförfaranden är förenade med tekniska svårigheter eller på grund av att andra förmåner som hänger samman med inkomstskatten i vissa situationer kan kompensera eller överkompensera nackdelen beträffande de sociala avgifterna.
In Gschwind , the Court held that the conditions laid down for that purpose by the German legislature are compatible with the Treaty, namely that at least 90% of
För det fall den nationella domstolen skulle finna att den omtvistade nationella lagstiftningen var oförenlig med fördraget, angav domstolen att en arbetstagare som har flyttat från en medlemsstat till en annan medlemsstat för att dar utöva en anställning har rätt
the total income of the non-residentmarried couple must be subject to tax in Germany or, if that percentage is not reached,that their income from foreignsources not subject to German tax must not be above a certainceiling.
Den tyska och nederländska lagstiftning som var föremål för domarna i målen Gschwind och Nijhuis ansågs däremot inte strida mot principen om fri rörlighet för personer.
Aachen-AuJJenstadt, not yet reported in the ECR).
I-225), och av den 1 1 augusti 1995 i mål C-80/94, Wielockx(REG 1995, s.
Nijltuis concerned the entitlement of a Netherlands civil servant to a Netherlands invalidity pension in respect of the period before the entry into force of Regulation (EC) No 1606198, 6 which, subject to certain derogating provisions, extendedthe basic legislation concerning social security for workers movingwithin the Community, namely Regulation (EEC) No 1408 l7l7 and Regulation(EEC) No 574172,8 to specialschemes for civil servants.
I-2493), i vilka domstolen tolkade artikel 48 i fördraget (nu artikel 39 EG i ändrad lydelse) på så sätt att en gemenskapsmedborgare som förvärvat hela eller nästan hela sin inkomst i en annan medlemsstat än den där han är bosatt diskrimineras om hänsyn inte tas till hans personliga förhållanden och familjesituation vid inkomstbeskattningen i den förstnämnda medlemsstaten.
While those basicregulations were not directly applicable in the case before it, the national courtinquired whether Articles 48 and 51 of the Treaty (now, after amendment,Articles 39 EC and'42 EC) nevertheless obliged it to apply them by analogy in order to grant invalidity benefit to a worker who had suffered an incapacity forwork arising in another Member State.
Den tyska lagstiftaren hade till följd av dessa domar föreskrivit att en gemenskpapsmedborgare och dennes maka, om vissa villkor är uppfyllda, kunde anses som obegransat skattskyldiga, även om de inte var bosatta, eller stadigvarande vistades, i Tyskland.
If they were not applied by analogy, Mr Nijhuis would be in a less favourable position than if he had not exercised hisright as a worker to move freely but had worked only in the Netherlands.
Som obegransat skattskyldiga drog de även fördel av andra skattemässiga förmåner som beviljades invånarna med hänsyn till deras personliga förhållanden och familjesituation.
The Court held that, having regard to the wide discretion enjoyed by the Council,making such an application by analogy mandatorycould be envisagedonly if itwere possible to overcome the negative consequences of the national legislationfor workers who had exercised their right of free movement without havingrecourse to Community coordination measures.
I domen i målet Gschwind slog domstolen fast att de villkor som i detta hänseende hade föreskrivits av den tyska lagstiftaren, närmare bestämt att åtminstone 90 procent av makarnas sammanlagda inkomst var skattepliktig i nämnda medlemsstat eller, om denna procentuella andel inteuppnåddes, att deras inkomster i utlandet, vilka inte var skattepliktiga i denna stat, inte överskred en viss övre gräns, var förenliga med fördraget.