natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is not contrary to Articles 4(l)(c) or 7(l)(b) of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital, as amended by Council Directive 85/303/EEC of 10 June 1985, for registration duty to be levied in respect of merger by acquisition of a company by another company which already holds 100% of the shares in the first company.
Det skall slutligen konstateras att en sådan transaktion som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen inte omfattas av artikel 4.2 b i direktivet. Denna bestämmelse förutsätter nämligen att ökningen av tillgångarna utgörs av ägartillskott, vilket inte är fallet i fråga om nämnda transaktion.
Case C-230/97 Ibiyinka Awoyemi Freedom of movement for persons
Vad för det andra gäller tillämpligheten av artikel 10 c i direktivet, skall det påpekas att det
Preliminary ruling (Driving licence — Interpretation of Directive 80/1263/EEC — Failure to comply with the obligation to exchange a licence issued by one Member State to a national of a non-member country for a licence from another Member State in which that person is now resident — Criminal penalties — Effect of Directive 911439/EEC)
Direktivet är inte tillämpligt i fråga om en registreringsskatt som tas ut då bolag genom absorption övertas av ett annat bolag som redan äger hela kapitalet i de övertagna bolagen.
Those questions were raised in criminal proceedings instituted by the public prosecutor's office against Mr Awoyemi, who was charged with driving a motor vehicle on the public highway in Belgium without being in possession of a valid driving licence.
"Rådets direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 om indirekta skatter på kapitalanskaffning, i dess lydelse enligt rådets direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985, utgör inte hinder för att en registreringsskatt tas ut i de fall då bolag genom absorption övertas av ett annat bolag som redan innehar samtliga aktier och andelar i de övertagna bolagen."
The first question
Han föreslog att domstolen skulle lämna följande svar:
which is connected with any of the situations contemplated by Community law.
Mål C-230/97 Ibiyinka Awoyemi Fri rörlighet för personer
It is apparent from the order for reference that, in its first question, the national court is essentially asking the Court whether the provisions of Directive 80/1263 or those of the Treaty preclude the driving of a motor vehicle by a national of a non-member country who holds a Community model driving licence issued by one Member State and who, having transferred his residence to another Member State, could have obtained a licence issued by the host State in exchange, but did not complete that formality within the prescribed period of one year, from being treated by the latter State as driving without a licence and thus rendered punishable by imprisonment or a fine.
Förhandsavgörande "Körkort - Tolkning av direktiv 80/'1263/EEG Underlätelse attfullgöra skyldigheten att byta ut körkort utfärdat av en medlemsstat till en medborgare i tredje land mot ett körkort utfärdat av den medlemsstat i vilken den berörde har sitt nya hemvist - Påföljder — Betydelsen av direktiv 91/439/EEG" (andra avdelningen)
Directive 80/1263 makes no provision for the penalties to be imposed in the event of breach of the obligation laid down in the first subparagraph of Article 8(1) to exchange driving licences.
Eftersom frågan inte är gemenskapsrättsligt reglerad, är medlemsstaterna behöriga att föreskriva påföljder för åsidosättande av en sådan skyldighet.
In its second and third questions, which it is appropriate to examine together, the national court is asking essentially whether a national of a non-member country who holds a valid Community model driving licence issued by one Member State, who has taken up normal residence in another Member State, but who has not exchanged his driving licence within the oneyear period prescribed by the first subparagraph of Article 8(1) of Directive 80/1263, is entitled to rely directly on Articles 1(2) and 8(1) of Directive 91/439 in order to challenge the imposition, in the Member State in which he has established his new residence, of a term of imprisonment or a fine for driving without a licence, where that offence took place before the date set for compliance with Directive 91/439.
Hof van Cassatie har genom beslut av den 17 juni 1997 begärt att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande angående tre frågor om tolkningen av artikel 8.1 i rådets första direktiv 80/1263/EEG av den 4 december 1980 (nedan kallat direktiv 80/1263) och artiklarna 1.2 och 8.1 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991.
Accordingly, in the absence of Community rules governing the matter, the Member States remain competent in principle to impose penalties for breach of such an obligation.
Medlemsstaterna kan inte föreskriva en påföljd på det aktuella området som inte står i proportion till överträdelsens art, då det skulle utgöra ett hinder för den fria rörligheten för personer.
Moreover, the Member States may not impose a criminal penalty in this area so disproportionate to the gravity of the infringement as to become an obstacle to the free movement of persons (judgment in Skanavi and Chryssanthakopoulos of 29 February 1996).
Frågorna har uppkommit i ett brottmål i vilket Ibiyinka Awoyemi står åtalad för att ha fört ett motordrivet fordon på allmän väg utan att inneha giltigt körkort.
It follows from the judgment in Skanavi and Chryssanthakopoulos, that the justification for the restriction imposed on the power of the Member States to provide for criminal penalties in the event of breach of the obligation to exchange driving licences is the free movement of persons established by the Treaty.
Det framgår nämligen av motiveringen i punkt 36—39 i domen i det ovannämnda målet Skanavi och Chryssanthakopoulos att grunden för begränsningen av medlemsstaternas behörighet att föreskriva påföljder för åsidosättandet av skyldigheten att byta ut ett körkort är den fria rörligheten för personer som införts genom fördraget.
In that regard, it is apparent first of all from the actual wording of the second question submitted by the national court that Articles 1(2) and 8(1) of Directive 91/439 were not transposed into the national legal system concerned within the prescribed period and were not complied with, in accordance with Article 12 of that directive, as of 1 July 1996.
Den nationella domstolen vill med sin första fråga i huvudsak att domstolen skall klargöra om bestämmelserna i direktiv 80/1263 eller i fördraget utgör hinder för att det i den aktuella medlemsstaten anses som olovlig körning som bestraffas med fängelse eller böter att ett motordrivet fordon förs av en medborgare i ett tredje land, som är innehavare av ett körkort enligt gemenskapsmallcn vilket utfärdats av en annan medlemsstat, då den personen i utbyte mot det körkortet hade kunnat erhålla ett körkort utfärdat av värdlandet, men har underlåtit att iaktta denna formalitet inom den föreskrivna fristen på ett år.
A national of a non-member country who finds himself in the same position as Mr Awoyemi may not effectively rely on the rules governing the free movement of persons which, in accordance with settled case-law, apply only to a national of a Member State of the Community who seeks to establish himself in the territory of another Member State or to a national of the Member State in question who finds himself in a situation
En medborgare i tredje land som befinner sig i en sådan situation som Ibiyinka Awoyemi kan inte med framgång åberopa bestämmelser om den fria rörligheten för personer, vilka enligt fast rättspraxis endast är tillämpliga på medborgare i en medlemsstat i gemenskapen som vill bosätta sig i en annan medlemsstat eller som befinner sig i en situation som har anknytning till de förhållanden som avses i gemenskapsrätten.
Furthermore, with regard to the question whether those provisions of the directive are sufficiently precise and unconditional to be capable of being relied upon by an individual in proceedings before a national court, it should be noted, in the first place, that Article 1(2) provides for mutual recognition, without any formality, of driving licences issued by Member States and secondly, that Article 8(1) replaces
Direktiv 80/1263 innehåller emellertid ingen bestämmelse om de påföljder som kan utdömas för det fall skyldigheten att byta ut körkortet enligt artikel 8.1 första stycket inte fullgörs.
simply with a right, conferred on the holder of a valid driving licence issued by one Member State where that person has taken up normal residence in another Member State, the obligation to exchange driving licences within the oneyear period referred to in the first subparagraph of Article 8(1) of Directive 80/1263.
Den nationella domstolen vill med sin andra och tredje fråga, vilka kommer att prövas samtidigt, i huvudsak få klargjort om en medborgare i ett tredje land, som innehar ett giltigt körkort enligt gemenskapsmallen som utfärdats av en medlemsstat, men som är fast bosatt i en annan medlemsstat och som inte bytt ut sitt körkort inom ett år i enlighet med artikel 8.1 första stycket i direktiv 80/1263, har rätt att direkt åberopa artiklarna 1.2 och 8.1 i direktiv 91/439 till stöd för att i den medlemsstat där han har sitt nya hemvist ifrågasätta en påföljd i form fängelse eller böter för olovlig körning, när den ifrågavarande överträdelsen ägde rum innan direktiv 91/439 blev tillämpligt.
As the Advocate General has stressed in points 37 to 41 of his Opinion, those provisions thus impose on Member States clear and precise obligations which consist in the mutual recognition of Community model driving licences and in the prohibition on requiring the exchange of driving licences issued by another Member State, regardless of the nationality of the holder, since the Member States have no discretion as to the measures to be adopted in order to comply with those requirements.
Vad därefter gäller frågan om bestämmelserna i direktiv 91/439 är tillräckligt precisa och ovillkorliga för att enskilda skall kunna åberopa dem vid en nationell domstol, kan det konstateras dels att det i artikel 1.2 stadgas ett formlöst ömsesidigt erkännande av körkort som utfärdats av medlemsstaterna, dels att skyldigheten att byta ut körkortet inom ett år enligt artikel 8.1 första stycket i direktiv 80/1263 har ersatts, genom artikel 8.1 i direktiv 91/439, av en möjlighet för innehavaren av ett giltigt körkort som utfärdats av en medlemsstat att byta ut detta när den berörde har bosatt sig i en annan medlemsstat.
It may be inferred from the direct effect which should therefore be attributed to Articles 1(2) and 8(1) of Directive 91/439 that individuals are entitled to rely on them in proceedings before the national courts.
Artiklarna 1.2 och 8.1 i direktiv 91/439 har således direkt effekt, vilket innebär att enskilda har rätt att åberopa dessa vid nationella domstolar.
The Court ruled:
Domstolen har beslutat följande dom: nl)
A national of a non-member country who holds a valid Community model driving licence issued by one Member State, who has taken up normal residence in another Member State, but who has not exchanged his driving licence within the oneyear period prescribed by the first subparagraph of Article 8(1) of Directive 80/1263, is entitled to rely directly on Articles 1(2) and 8(1) of Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences in order to challenge the imposition, in the Member State in which he has established his new residence, of a term of imprisonment or a fine for driving without a licence.
En medborgare i ett tredje land, som innehar ett giltigt körkort enligt gemenskapsmallen vilket utfärdats av en medlemsstat, men som är fast bosalt i en annan medlemsstat och som inte bytt ut sitt körkort inom ett år i enlighet med artikel 8.1 första stycket i direktiv 80/1263, har rätt att direkt åberopa artiklarna 1.2 och 8.1 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort till stöd för att i den medlemsstat där han har sitt nya hemvist ifrågasätta en påföljd i form av fängelse eller böter för olovlig körning.
Community law does not prevent a court of such a Member State, by reason of the principle that forms part of national law in certain Member States of the retroactive effect of more favourable provisions of criminal law, from applying the
Gemenskapsrätten utgör inte hinder för all domstolen i en medlemsstat, med stikl av den i vissa medlemsstater erkända principen om retroaktiv tillämpning av den strafflag som
aforesaid provisions of Directive 91/439 even where the offence took place before the date set for compliance with that directive.'
ger förmånligast resultat för den åtalade, tillämpar bestämmelserna i direktiv 91/439, även då överträdelsen ägde rum innan det direktivet började tillämpas."
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 16 July 1998.
Generaladvokaten P. Léger har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför andra avdelningen den 16 juli 1998.
He proposed that the Court give the following answers to the questions referred by the Belgian Hof van Cassatie:
Han foreslog att frågorna skulle besvaras på följande sätt:
Neither the provisions of the First Council Directive 80/1263/EEC of 4 December 1980 on the introduction of a Community driving licence, in particular Article 8 thereof, nor the provisions of the EC Treaty preclude the driving of a motor vehicle by a person who is not a European Union citizen but who holds a national driving licence or a Community model licence issued by a Member State, and who in exchange for his licence could have obtained a licence of the State in which he has settled but has not made that exchange within the prescribed period, from being treated as driving without a licence and thus rendered punishable by imprisonment or a fine.
Varken bestämmelserna i rådets första direktiv 80/1263/EEG av den 4 december 1980 om införande av ett gemenskapskörkort, och i synnerhet artikel 8, eller bestämmelserna i EG-fördraget utgör hinder för att med olovlig körning som bestraffas med fängelse eller böter likställa förandet av ett motorfordon av en person som inte är medborgare i Europeiska unionen men som innehar ett nationellt körkort eller körkort enligt gemenskapsmallen som utfärdats av en medlemsstat och som skulle ha kunnat byta ut detta mot ett körkort i värdlandet men inte har gjort det inom den föreskrivna fristen.
Where they have not been transposed into the domestic legal system and by reason of the principle that exists in the domestic law of some Member States of the direct application of more lenient criminal provisions, Articles 1(2) and 8(1) of Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences preclude the driving of a motor vehicle, at a time when Directive 80/1263 was still in force, by the holder of a Community model driving licence who is not a national of a Member State and who has not exchanged his licence for a licence from the Member State in which he has settled within the prescribed period, from being treated as driving without a licence and thus rendered punishable by imprisonment or a fine.
När införlivande inte skett med den nationella rättsordningen, utgör artiklarna 1.2 och 8.1 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort, med hänsyn till principen om att mildare straffrättsliga lagar skall tillämpas med omedelbar verkan, vilken finns i vissa medlemsstater, hinder för all med olovlig körning som bestraffas med fängelse eller böter likställa förandet av ett motorfordon, vid tiden då direktiv 80/1263 ännu var gällande, av en person som inte är medborgare i Europeiska unionen men innehavare av ett nationellt körkort eller ett körkort enligt gemenskapsmallen som utfärdats av en medlemsstat och som inte har bytt ut detta mot ett körkort i värdlandet inom den föreskrivna fristen."
Case C-410/97 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Social policy
Mål C-410/97 Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg Socialpolitik
By application lodged at the Court Registry on 5 December 1997, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 92/29/EEC of 31 March 1992 (hereinafter 'the Directive'), the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under that directive.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 5 december 1997 väckt talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/29/EEG (nedan kallat direktivet), genom att inte inom den föreskrivna
'A. Declares that, by failing to adopt, within the prescribed period, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 92/29/EEC of 31 March 1992 on the minimum safety and health requirements f or improved medical treatment on board vessels, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations thereunder.
"1) Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/29/EEG av den 31 mars 1992 om minimikrav avseende säkerhet och hälsa för förbättrad medicinsk behandling ombord på fartyg genom alt inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa direktivet.
Orders the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.'
Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 14 July 1998.
Generaladvokaten D. Ruiz-Jarabo Colomer har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför fjärde avdelningen den 14 juli 1998.
He proposed that the Court should uphold the Commission's application and:
Han föreslog att domstolen skulle bifalla kommissionens yrkanden och
Declare that, by failing to adopt, within the prescribed period, the laws, regulations or administrative provisions needed in order to comply with Council Directive 92/29/EEC of 31 March 1992 on the minimum safety and health requirements for improved medical treatment on board vessels, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
"1) fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/29/EEG av den 31 mars 1992 om minimikrav avseende säkerhet och hälsa för förbättrad medicinsk behandling ombord på fartyg, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv, och
Order the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.
2) förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna."
Case C-185/96 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Freedom of movement for persons
Mål C-185/96 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland Fri rörlighet för personer
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Benefits for large families Discrimination) (Fifth Chamber)
1968, artikel 7 i kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni 1970, artikel 7 i rådets direktiv 75/34/EEG av den 17 december 1974 och artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971, genom att i lagar och andra författningar eller i förvaltningspraxis endast på grund av medborgarskapet utesluta
It follows from that definition that all the advantages for which the Greek legislation at issue provides in relation to large families constitute social advantages within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68 workers who are nationals of other Member States must be eligible for those advantages on the same terms as national workers.
arbetstagare som är medborgare i andra medlemsstater, vare sig de är anställda eller egenföretagare, samt deras familjemedlemmar, dels från att erkännas som barnrika familjer och därigenom inte utbetala det särskilda bidraget härför, dels från utbetalning av barntillägg.
By application lodged at the Court Registry on 31 May 1996, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by precluding by regulation or administrative practice on the grounds of their nationality employed or selfemployed workers from other Member States and the members of their families from being attributed large-family status for the purpose of the award of special benefits for such families and from being awarded family allowances, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 48 and 52 of the EC Treaty, Article 7 of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968, Article 7 of Commission Regulation (EEC) No 1251/70 of 29 June 1970 and Article 3 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971.
Såväl denna förvaltningspraxis som de nationella bestämmelserna utgör, i den utsträckning som de uppställer ett diskriminerande villkor avseende medborgarskap, ett åsidosättande av artikel 48.2 i fördraget, av artikel 7.2 i förordning nr 1612/68 och av artikel 7 i förordning nr 1251/70.
In imposing a discriminatory nationality requirement, the administrative practice, like the legislative provisions in issue, infringes Article 48(2) of the Treaty, Article 7(2) of Regulation No 1612/68 and Article 7 of Regulation No 1251/70.
Av samma skäl utgör de även ett åsidosättande av artikel 52 i fördraget och av artikel 7 i direktiv 75/34 (dom av den 10 mars 1993 i mål C-ll 1/91, kommissionen mot Luxemburg, REG 1993, s. I817, punkt 17; svensk specialutgåva, volym 14).
In the Commission's submission, all the advantages provided for by the Greek legislation at issue, with the exception of exemption from military service under Article 5 of Law No 1910/1944 which concerns only Greek nationals, constitute social advantages within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68 or social security benefits within the meaning of Article 4(1) of Regulation No 1408/71.
Enligt kommissionen utgör alla förmåner som föreskrivs i de ifrågavarande grekiska bestämmelserna, med undantag av befrielsen från militärtjänstgöring som föreskrivs i artikel 5 i lag nr 1910/1944 som endast berör grekiska medborgare, sociala förmåner i den mening som avses i artikel 7.2 i förordning nr 1612/68 eller trygghetsförmåner i den mening som avses i artikel 4.1 i förordning nr 1408/71.
Secondly, as regards social security benefits, the Court has ruled on numerous occasions that a benefit may be regarded as a social security benefit in so far as it is granted, without any individual and discretionary assessment of personal needs, to recipients on the basis of a legally defined position, and provided that it concerns one of the risks expressly listed in Article 4(1) of Regulation no 1408/71.
Vad, för det andra, beträffar begreppet social trygghetsförmån har domstolen vid upprepade tillfällen fastslagit att en förmån kan anses som en sådan förmån i den utsträckning som den beviljas de berättigade, utan att det görs någon individuell eller skönsmässig bedömning av det personliga behovet, på grundval av kriterier som definieras i lagstiftningen och förutsatt att den är hänförlig till någon av de grenar som uttryckligen omnämns i artikel 4.1 i förordning nr 1408/71.
It is apparent from that definition that, among the benefits provided for by Law No 1910/1944, those relating to health-care also constitute social security benefits.
Av denna definition framgår att bland de förmåner som föreskrivs i lag nr 1910/1944 utgör förmånerna avseende sjukvård även sociala trygghetsförmåner.