natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since measures of that kindappeared essential in the case before it, the Court answeredthe question submitted in the negative (Case C-360197 lttijhuis v Bestuur van het l^andelijk Instituut SocialeVerzekeringen [1999] ECR I-1919).
Domstolen ansåg nämligen att bosättningsstaten, när dessa villkor inte var uppfjllda, kunde beakta de skattskyldigas personliga förhållanden och familjesituation, eftersom skatteunderlaget i den staten var tillräckligt för detta.
Council Regulation (EC) No 1606/98of 29 June 1998 amending Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social securityschemes to employed persons, to self-employed persons and tomembers of their families moving within the Community and Regulation (EEC) No 574l72layingdown the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 with a view to extending themto cover specialschemesfor civil servants(OJ1998 LZ09,p.1.).
Domen av den 20 april 1999 i mål C-360197, Nijhuis (REG 1999, s. I-1919), rörde en nederländsk offentligt anställds rätt till nederländsk invaliditetspension för tiden före ikraftträdandet av förordning (EG) nr 1606198,6genom vilken den grundläggande lagstiftningen i fråga om social trygghet för arbetstagare som
Freedom to provide services within the Community was also the subjectof significant judgments in 1999.
Denfria rörligheten för tjänster inom gemenskapen har varit föremål för betydelsefulla domar under år 1999.
The cases to be noted in particular are: Calfa;
Det kan särskilt erinras om domarna i målen Calfa, Liiara och Zenatti, Eurowings och Arblade.
12.I. Mrs Calfa, an Italian national who had been charged with possession forpersonal use, and with use, of prohibited drugs while staying as a tourist in Crete,appealed on a point of law against the decision of the criminal court ordering herto be expelled for life from Greece.
Hon överklagade brottmålsdomstolens beslut att utvisa henne på livstid från Grekland.
The Court, when asked for a preliminaryruling, examined whether such a penalty was compatible with the Communityrules on the freedom to provide services, Mrs Calfa being regarded as a recipientof tourist services.
Till följd av frågor som ställts av den nationella domstolen prövade domstolen huruvida en sådan sanktion var förenlig med de gemenskapsrättsliga bestämmelserna avseende friheten att tillhandahålla tjanster, eftersom hon i egenskap av turist ansågs vara mottagare av tjanster.
In its judgment, the Court concluded that there was clearlyan obstacle to that freedom, and that the obstacle could not be justified by thepublic policy exception relied on by Greece.
Domstolen fann att det rörde sig om en uppenbar inskränkning i friheten att tillhandahålla tjanster som inte kunde motiveras mot bakgrund av undantaget avseende allmän ordning, vilket hade åberopats av den berörda medlemsstaten.
The national legislation provided forautomatic expulsion following a criminal conviction, without any account beingtaken of the personal conduct of the offender or of the danger which that personrepresented for the requirements of public policy, contrary to Directive
Enligt den nationella lagstiftningen meddelades namligen en sådan utvisning automatiskttill följd av en brottmålsdom, utan hänsyn vare sig till det personliga uppförandet hos den som begått brottet eller till det hot mot den allmänna ordningen som denne utgjorde, vilket stred mot direktiv 64/221/EEG om samordningen av särskilda åtgärder som gäller utländska medborgares rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till
(Case C-348196 Calfa ll999l ECR I-11).
allmän ordning9(dom av den 19 januari 1999 i mål C-348196, Calfa, REG 1999, s. 1-11).
The judgments delivered in Iäörä and Questore di Verona v Zenatti fallvery much within the same line of case-law as Case C-275192Schindler U9941
Domarna i målen Laara och Zenatti ligger till stora delar i linje med domstolens rättspraxis i domen av den 24 mars 1994 i mål C-275192, Sehindler (REG 1994, s.
In accordance with that case-Iaw, Community law does notpreclude prohibitions relating to the organisation of lotteries, even though theyconstitute obstaclesto the freedom to provide services, given the socialpolicy concerns and the concern to prevent fraud which justify them.
Det förelåg inte heller hinder för en italiensk lagstiftning i vilken rätten att bedriva vadhållningsverksamhet avseende sportevenemang förbehålls vissa organisationer (dom av den 21 oktober 1999 i mål C-67/87, Zenatti, REG 1999, s. 1-7289).
The Court held in particular that the fact that the gamesor gambling in issue were not totally prohibited was notenough to show that the national legislation was not in reality intended to achievethe public-interest objectives at which it was purportedly aimed.
I domen i målet Laara uttalade sig domstolen på ett mycket direkt sätt genom att förklara att valet att bevilja ett offentligt organ med tillstånd ensamrätt i stället för att reglera den verksamhet som skulle bedrivas av olika aktörer som tillåtits att utöva den på annat sätt än med ensamrätt inte, med beaktande av att det offentliga organet hade bättre möjligheter att uppnå målet att skydda allmänintresset, föreföll oproportionerligt med hänsyn till det eftersträvade målet.
In Läörä, the Court gave a very direct ruling, stating that, since it enabled the public-interestobjectives pursued to be achieved more easily, a decision to grant an exclusive
I domen i målet Zenatti förklarade domstolen däremot att det ankom på den hänskjutande domstolen att kontrollera om den nationella lagstiftningen, med hänsyn till dess konkreta tillämpning, verkligen tjänar sådana syften som gör att den skall anses befogad och huruvida de restriktioner som åläggs genom sagda lagstiftning står i proportion till dessa syften.
operating right to the licensedpublic body rather than to regulate the activities ofvarious operators authorised to run such games within the framework of rules ofa non-exclusivenature did not appear disproportionate having regard to the aimpursued.
hyrde en tillgång av ett uthyrningsföretag som var etablerat i en annan medlemsstat i de flesta fall hårdare än om hyrestagaren hyrde en sådan tillgång av ett uthyrningsföretag som var etablerat i Tyskland, vilket innebar att han behandlades mindre förmånligt i skattehänseende.
In Zenatti, by contrast, it stated that it was for the national court toverify whether, having regard to the specific rules governing its application, the Italian legislation was genuinely directed to realisingthe objectives which werecapable of justifying it and whether the restrictions which it imposed did notappear disproportionate in the light of thoseobjectives. objectives.
Domstolen erinrade för det första om att hyrestagaren, i egenskap av mottagare av en tjänst, kunde åberopa de subjektiva rättigheter som följer av artikel 59 i fördraget (nu artikel 49 EG i ändrad lydelse).
Under German law, when lessees leasegoods froma lessor established in another Member State the taxable amount for calculationof the tax which they are required to pay is, in the majority of cases, larger -and therefore their treatment for tax purposes less favourable - than if they wereto lease such goods from a lessor established in Germany.
Tyskland hade emellertid hänvisat till behovet av att uppnå kongruens i skattesystemet och gjort gällande att den förmån som erhölls av den hyrestagare som hyrde tillgångar av ett uthyrningsföretag etablerat i Tyskland uppvägdes av den omständigheten att uthyrningsföretaget omfattades av den ifrågavarande skatten.
The Court pointed outfirst of all that the lessee,as the recipient of leasing services, could rely on theindividual rights conferred on it by Article 59 of the Treaty (now, afteramendment, Article 49 EC).
Domstolen godtog inte detta argument, eftersom sambandet endast var indirekt.
It then found that the legislation at issue gave riseto a difference of treatment based on the place of establishment of the providerof services, which was prohibited by Article 59.
Hyrestagaren i ett tyskt hyresavtal var nämligen i allmänhet undantagen enbart av det skälet att uthyrningsföretaget var underkastat näringsskatten på rörelsekapital och rörelsevinst, oavsett vilka möjligheter detta uthyrningsföretag hade att i praktiken undkomma beskattning.
Nor did the Court accept that the fact that a lessor established in another Member State wassubject there to lower taxation could justify a compensatorytax arrangement,because such an approach would prejudice the very foundations of the singlemarket (iudgment of 26 October 1999 in Case C-294197 Eurowings Luftverkehrsv FinanzamtDortmund-(Jnnü, not yet reported in the ECR).
Domstolen medgav inte heller att den omständigheten att det uthyrningsföretag som var etablerat i en annan medlemsstat betalade låg skatt i den stat där det är etablerat kunde rättfardiga en kompensationsbeskattning, eftersom detta skulle strida mot själva grunderna för den inre marknaden.
Last, the Court was asked about the limits imposed by Community lawon the freedom of the Member States to regulate the social protection of personsworking on their territory.
Slutligen hade domstolen att ta ställning till frågor angående de begränsningar som gemenskapsrätten medför för medlemsstaternas frihet att lagstifta om social trygghet för arbetstagare som utför arbete inom medlemsstaternas territorium.
In the main proceedings it was necessary to establishwhether social obligations imposed by Belgian law, breach of which waspunishable by penalties under Belgian public-order legislation, could be appliedin respect of workers of an undertaking set up in another Member State who were
Det var i detta fall fråga om att fastställa huruvida de skyldigheter som arbetsgivaren hade enligt den belgiska lagstiftningen och som hade påföljder enligt belgiska lagar om polisiara frågor och säkerhetsfrågor kunde tillämpas i förhållande till arbetstagare vid ett företag som var etablerat i en annan medlemsstat som tillfalligt hade utstationerats till Belgien för att utföra arbete där (dom av den 23 november 1999 i de förenade målen C-369196 och C-376196, Arblade och Leloup, REG 1999, s. 1-8453).
If they were, it established whether that interest was alreadyprotected by the rules of the Member State in which the service provider wasestablished and whether the same result could be achieved by less restrictive rules.
om detta intresse redan var tillgodosett genom reglerna i den medlemsstat dar den person som tillhandahöll tjänster var etablerad, och om samma resultat inte kunde uppnås med mindre ingripande regler.
The Court thus acknowledged that provisions guaranteeing a minimum wage werejustified but, in order for their infringement to justify the criminal prosecution of an employer established in another Member State, they had to be sufficientlyprecise and accessible for them not to renderit impossible or excessively difficultin practice for such an employer to determine the obligations with which he was required to comply.
Domstolen fann således att lagbestämmelser som garanterade en minimilön per månad var berättigade, men att det, för att det skulle vara befogat att åtala en arbetsgivare som var etablerad i en annan medlemsstat och som Överträdde de nämnda bestammelserna, krävdes att dessa bestammelser var tillräckligt preciserade och tillgängliga, så att det inte för en sådan arbetsgivare i praktiken blev omöjligt eller orimligt svårt att få kännedom om vilka skyldigheter som ålåg honom.
On the other hand, the obligation to pay employer'scontributions to the "timbres-intemp6ries" (bad weather stamps) and"timbres-fidölitö" (loyalty stamps) schemes could be justified only if, first, thecontributions payable gave rise to a social advantage for the workers concernedand, second, those workers did not edoy in the State of establishment,by virtueof the contributions already paid by the employer in that State, protection whichwas essentially similar to that afforded by the rules of the Member State in whichthe services were provided.
Skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter till de belgiska systemen med stämplar för "ogynnsamma väderleksförhållanden" och för "lojalitet" var däremot endast berättigade om de avgifter som krävdes i värdstaten gav arbetstagarna i fråga rätt till en social förmån och om arbetstagarna i etableringsstaten, på grund av de arbetsgivaravgifter som redan hade betalats av arbetsgivaren i denna stat, åtnjöt ett skydd som i huvudsak var jämförbart med det som föreskrevs i bestämmelserna i den medlemsstat dar tjänsterna tillhandahölls.
As regards obligations to draw up certain documentsand to keep them in certain placesand for a certain time, their compatibility withthe Treaty essentially dependedon whether they were necessary in order to enableeffective review of compliance with the national legislation and on whethercomparable obligations might exist in the State in which the undertaking was established.
Vad gäller skyldigheterna att upprätta vissa handlingar, att förvara dessa handlingar på vissa stallen och under en viss period, ansåg domstolen att dessa skyldigheters förenlighet med fördraget huvudsakligen var beroende av huruvida de var nödvändiga för att göra det möjligt att på ett effektivt sätt kontrollera att de nationella bestammelserna iakttogs samt huruvida jämförbara skyldigheter eventuellt förekom i den stat där företaget var etablerat.
With regard to freedom of establishment,the most important casesconcludedin 1999 centred on questions of tax.
På området för etableringsrätt ar det huvudsakligen skattefrågor som varit föremål för de viktigaste domarna under år 1999.
While confirming that direct taxation fell within the competence of the Member States, the Court none the lessdeclared incompatible with Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment Article 43 EC) provisions governing the taxation of companies in force in Greece,Germany and Sweden in so far as they involved differences in treatment betweencompanies incorporated under national law and branches or agencies of companies aa
Samtidigt som domstolen bekräftade att direkt beskattning ar ett område som omfattas av medlemsstaternas behörighet, förklarade den att vissa bestammelser om företagsbeskattning i Grekland, Tyskland och Sverige var oförenliga med artikel 52 i fördraget (nu artikel 43 EG i ändrad lydelse), eftersom dessa bestammelser medförde att filialer eller agenturer till bolag etablerade i andra medlemsstater behandlades annorlunda an bolag bildade enligt nationell ratt, trots att dessa två kategorier bolag befann sig i en objektivt jämförbar situation.
State) [1999] ECR l-2651). The Court held in particular that, while it was truethat companies having their seat in Greece were taxedthere on the basis of their world-wide income whereas companies carrying on business in that State througha permanent establishment were subject to tax there only on the basis of profitswhich the permanent establishment earned there, that circumstance was not suchas to prevent the two categories of companies from being considered, all otherthings being equal, to be in a comparable situation as regards the method of determining the taxablebase. base.
Men detta förhållande, som berodde på den begränsade skattemassiga suveraniteten för den stat dar inkomsten uppkom i förhållande till den skattemassiga suveraniteten för den stat dar bolaget hade sitt sate, var inte av den arten att man inte kunde anse att dessa båda kategorier av bolag befann sig i en objektivt jämförbar situation vad beträffar sättet att bestämma skatteunderlaget, nar allt annat var lika.
In Saint-Gobain,the Court considered the tax position of a permanentestablishment in Germany of a company limited by shareswhich has its seat inanother Member State and holds sharesin companies established in other States fiudgment of 2l September 1999 in Case C-307197 Saint-Gobain v Finanzamt Aachen-Innenstadt, not yet reported in the ECR).
I domen av den 21 september 1999 i mål C-307197, Saint-Gobain (REG 1999, s. 16 16 l), undersökte domstolen den skattemassiga situationen för ett fast driftstalle i Tyskland, som tillhörde ett bolag med begränsat ansvar som hade sitt sate i en annan medlemsstat och som ägde andelar i bolag som var etablerade i andra stater.
It held that it was incompatible with the Treaty for such an establishment not to enjoy, on the same conditions asthose applicable to companies limited by shareshaving their seat in Germany,certain concessions in relation to the taxation of those foreign shareholdings andof the relateddividends.
Domstolen slog fast att det förhållandet att ett sådant fast driftstalle inte beviljades vissa skatteförmåner vid beskattningen av dessa andelar eller den utdelning som följde av dessa andelar under samma förutsättningar som för bolag med begränsat ansvar som hade sate i Tyskland, var oförenligt med fördraget.
In so far as that difference in treatment resulted in partfrom bilateral treaties concluded with non-member countries, the Court observedthat the Member States were free to conclude such bilateral treaties in order toeliminate double taxation, but the national treatment principle required them togrant to permanent establishmentsof Community companies the advantagesprovided for by those treaties on the same conditions as those which applied toresident companies.
Eftersom denna särbehandling delvis följde av dubbelbeskattningsavtalmed tredje land, konstaterade domstolen att medlemsstaterna hade behörighet att ingå sådana bilaterala avtal i syfte att avskaffa dubbelbeskattning, men att medlemsstaterna enligt principen om nationell behandling var skyldiga att bevilja fasta driftstallen som tillhörde utländska bolag de förmåner som föreskrevs i avtalet under samma förutsättningar som gällde för inhemska bolag.
The same approach led the Court to find contrary to the Treaty Swedishlegislation which involved a difference of treatment between various types ofintra-group transfers on the basis of the criterion of the subsidiaries' seat andthereby constituted an obstacle for Swedish companies wishing to form subsidiariesin other Member States fiudgment of 18 November t999 in Case C-200/98 X and Y v Riksskatteverket,not yet reported in the ECR).
Domstolen grundade sig på samma resonemang nar den slog fast att en svensk lagstiftning, enligt vilken olika typer av koncernbidrag särbehandlades på grundval av var dotterbolagen hade sina saten och som därmed utgjorde ett hinder för svenska bolag som önskade etablera dotterbolag i andra medlemsstater, stred mot fördraget (dom av den 18 november 1999 i mål C-200198, X och Y, REG 1999, S. 1-8261).
It was, typically, those undertakings which, in most cases,had developedtheir research activity outsideFrance. France.
bedrev verksamhet i Frankrike genom ett underordnat driftställe (dom av den 8 juli 1999 i mål C-254197, Baxter, REG 1999, s. 1-4809).
The final case relates to the limits which may be placed on anundertaking on the ground that it would use the right of establishment tocircumvent the law of a Member State (Case C-212197Centros v Erhvervs- og
Det sista målet rörde frågan om vilka begränsningar som kunde införas för företag på den grunden att detta företag utnyttjar etableringsfriheten i syfte att kringgå en medlemsstats lagstiftning (dom av den 9 mars 1999 i mål C-212197, Centros, REG 1999, s. 1-1459).
Here, Danish nationals resident in Denmark formed in the United Kingdom a company which did not trade in the
I detta fall hade danska medborgare, som var bosatta i Danmark, bildat ett bolag i Förenade kungariket, där detta bolag inte drev någon näringsverksamhet.
United Kingdom. The Danish authorities opposed the registration of a branch ofthat company in Denmark - in their view, the undertaking was in fact seekingto circumvent national rules concerning, in particular, the paying up of aminimum capital.
De danska myndigheterna avvisade deras anmälan om registrering av bolaget i Danmark, bland annat med motiveringen att bolaget i själva verket strävade efter att kringgå de nationella bestämmelserna om bland annat tillskjutande av ett lägsta aktiekapital.
The Court held that a practice of that kind constituted anobstacle to freedom of establishment and that the fact that a national of a MemberState who wished to set up a company chose to form it in the Member Statewhose rules of company law seemed to him the least restrictive and to set upbranches in other Member States could not, in itself, constitute an abuse of theright of establishment.
Domstolen ansåg att en sådan praxis utgjorde ett hinder för utövandet av etableringsfriheten och att den omständigheten att en medlemsstats medborgare som önskar bilda ett bolag väljer att bilda bolaget i den medlemsstat som för honom förefaller ha de minst restriktiva bolagsrattsliga reglerna och att bilda filialer i andra medlemsstater, inte i sig kunde anses utgöra ett missbruk av etableringsrätten.
Nor did that obstacle fulfil the necessary conditions forit to be justified as an imperative requirement in the public interest that protectedcreditors.
Domstolen ansåg dessutom att detta hinder inte uppfyllde villkoren för att kunna motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset att skydda borgenärerna.
First of all, the practice at issue was not such as to attainthe objective of protecting creditors which it purported to pursue since, if the companyconcerned had conducted business in the United Kingdom its branch would havebeen registered in Denmark, even though Danish creditors might have beenequally exposedto risk.
För det första var ifrågavarande praxis inte ägnad att uppnå den målsättning att skydda borgenärerna som den antogs eftersträva, eftersom det berörda bolagets filial skulle ha registrerats i Danmark om bolaget hade drivit en verksamhet i Förenade kungariket, även om de danska borgenärerna kunde ha haft en i lika hög grad osäker ställning.
Secondly, creditors were on notice as to the company'snationality and could refer to certain rules of Community law which protectedthem.
Vidare upplystes borgenärerna om att bolaget omfattades av en annan lagstiftning än den som gällde i Danmark och kunde hänvisa till vissa bestämmelser i gemenskapsrätten som skyddade dem.
Finally, it was possible to adopt measures which were less restrictive orwhich interfered less with fundamentalfreedoms.
Slutligen ansåg domstolen att åtgärder som var mindre ingripande eller som i mindre grad kränkte de grundläggande friheterna kunde ha antagits.
nothing to preclude the Member State concerned from adopting any appropriatemeasure for preventing or penalising fraud, either in relation to the companyitself, or in relation to its members where it had been established that they werein fact attemptingto evadetheir obligations towards creditors established on theterritory of the State in question, the Court concluded that the refusal to registerthe company was contrary to the Treaty.
borgenärer i den berörda medlemsstaten, slog domstolen fast att den praxis som innebar att registrering nekades var oförenlig med fördraget.
All of the most important cases on the free movement of capital decidedin 1999 arose from questions referred for a preliminary ruling by Austriancourts. courts.
De viktigaste målen i fråga om frirörlighet för kapital som avgjordes under 1999 rörde tolkningsfrågor som ställts av österrikiska domstolar.
A court asked whether Austrian legislation which required a mortgagesecuring a debt payable in the currency of another Member State to be registeredin the national currency was compatible with Article 73b of the Treaty (now Article 56 EC).
En österrikisk domstol hade vänt sig till domstolen för att få klarhet i frågan om artikel 73b i fördraget utgjorde hinder för en österrikisk lag, i vilken föreskrevs en skyldighet att uttrycka inteckningar, vilka ställts som säkerhet för en skuld som skulle betalas i en annan medlemsstats valuta, i den nationella valutan.