natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That condition cannot be applied differently depending on whether the original trade mark is reaffixed after repackaging or replaced, unless separate rules are justified by objective differences between the two situations.
Om varumärkesrätten i importmedlemsstaten medger varumärkesinnehavaren att hindra att märket åter anbringas efter ompaketering av produkten eller att det byts ut och om ompaketering där varumärket åter anbringas eller utbyte av varumärket är nödvändiga för att parallellimportören skall kunna saluföra produkterna i importmedlemsstaten, föreligger det följaktligen hinder för handeln inom gemenskapen som ger upphov till en konstlad avskärmning av marknaderna mellan medlemsstater och detta oavsett om sådan avskärmning har eftersträvats av innehavaren eller ej.
It follows that it is for the national courts to examine whether the circumstances prevailing at the time of marketing made it objectively necessary to replace the original trade mark with that of the importing Member State in order that the product in question could be placed on the market in that State by the parallel importer.
Av detta följer att artikel 7 i direktivet är tillämplig när det ursprungliga varumärket åter anbringas efter ompaketering av produkten.
This condition of necessity is satisfied if, in a specific case, the prohibition imposed on the importer against replacing the trade mark hinders effective access to the markets of the importing Member State.
Däremot är denna artikel inte tillämplig när parallellimportören ersätter det ursprungliga varumärket med ett annat varumärke. I det sistnämnda fallet bestäms varumärkesinnehavarens respektive parallellimportörens rättigheter enligt artiklarna 30 och 36 i fördraget.
That would be the case if the rules or practices in the importing Member State prevent the product in question from being marketed in that State under its trade mark in the exporting Member State.
Följaktligen kan villkoret avseende en konstlad avskärmning av marknaderna mellan medlemsstater överföras på det fall då en parallellimportör byter ut det ursprungliga varumärket mot det som används av innehavaren i importmedlemsstaten.
This is so where a rule for the protection of consumers prohibits the use, in the importing Member State, of the trade mark used in the exporting Member State on the ground that it is liable to mislead consumers.
Det skall erinras om att varumärkesinnehavarens möjlighet att hindra sådana handlingar med stöd av nationell rätt anses vara rättfärdigad enligt artikel 36 i fördraget, om det inte fastställs bland annat att ett sådant förhindrande bidrar till en konstlad avskärmning av marknaderna mellan medlemsstaterna.
The Court finds that as between reaffixing a trade mark after repackaging and replacing the original trade mark with another, there is no objective difference capable of justifying the condition of artificial partitioning being applied differently in each of those cases.
Det skall dock konstateras att detta villkor inte kan tillämpas på olika sätt beroende på om det ursprungliga varumärket åter anbringas efter ompaketering eller byts ut mot ett annat, med mindre olika system är berättigade på grund av objektiva skillnader mellan de två situationerna.
It is for the national courts to determine, in each specific case, whether it was objectively necessary for the parallel importer to use the trade mark used in the Member State of import in order to enable the imported products to be marketed.
Domstolen konstaterar i det avseendet att det mellan att åter anbringa ett varumärke efter ompaketering och att byta ut det ursprungliga varumärket mot ett annat inte finns någon objektiv skillnad som skulle kunna motivera att villkoret avseende konstlad avskärmning tillämpas på annat sätt i det ena respektive det andra fallet.
In the first place, both the practice of using different packaging and that of using different trade marks for the same product, in contributing similarly to the partitioning of the single market, adversely affect intracommunity trade in the same way; secondly, the reaffixing of the original trade mark on the repackaged product and its replacement by another trade mark both represent a use by the parallel importer of a trade mark which does not belong to him.
Av detta följer att det ankommer på de nationella domstolarna att pröva om de omständigheter som råder vid tidpunkten för saluföring gör det objektivt nödvändigt att byta ut det ursprungliga varumärket mot det som används i importmedlemsstaten för att parallellimportören skall kunna föra ut produkten i fråga på marknaden i denna stat. Detta villkor avseende nödvändighet är uppfyllt om i ett bestämt fall förbudet för importören att ersätta varumärket hindrar dennes faktiska tillgång till marknaderna i importmedlemsstaten.
Consequently, where the trade-mark rights in the importing Member State allow the proprietor of the trade mark to prevent it being reaffixed after repackaging of the product or being replaced, and where the repackaging with reaffixing or the replacement of the trade mark are necessary to enable the products to be marketed by the parallel importer in the importing Member State, there are obstacles to intracommunity trade giving rise to artificial partitioning of the markets between Member States whether or not the proprietor intended such partitioning.
Det ankommer på de nationella domstolarna att i varje konkret fall bedöma om det har varit objektivt nödvändigt för parallellimportören att använda det varumärke som används i importmedlemsstaten för att möjliggöra saluföring av de importerade produkterna.
The condition of artificial partitioning of the markets between Member States thus applies
Såväl att åter anbringa det ursprungliga varumärket på den ompaketerade produkten som att byta ut det mot ett annat varumärke innebär att
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 19 November 1998.
"Villkoret avseende konstlad avskärmning av marknaderna mellan medlemsstater, sådant som det framgår av dom av den 23 maj 1978 i mål 102/77, Hoffmann-La Roche, REG 1978, s.
He proposed that the Court answer as follows:
1139, och av den 11 juli 1996 i de förenade målen C-427/93, C-429/93 och C436193, Bristol-Myers Squibb mfL, REG 1996, s.
Articles 30 and 36 of the Treaty and Article 7(1) and (2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks mean that, where an importer imports into a Member State pharmaceutical products which have been marketed in another Member State with the consent of the trade-mark owner and replaces the trade mark under which the products were marketed in the Member State of export with the mark under which identical products are marketed in the Member State of import, the owner of the mark may rely on his trade-mark rights to prevent the importer from marketing the products in the Member State of import unless:
1-3457, innebär att det, vid bedömningen av om varumärkesinnehavaren med stöd av nationell rätt kan hindra att en parallellimportör av läkemedel ersätter det varumärke som används i exportmedlemsstaten med det som används av innehavaren i importmedlemsstaten, skall tas hänsyn till de omständigheter som råder vid tidpunkten för saluföring i importmedlemsstaten och som gör det objektivt nödvändigt att byta ut det ursprungtiga varumärket mot det som används i importmedlemsstaten för att varan i fråga skall kunna saluföras i denna stat av parallellimportören. "
- such use of his trade-mark rights by the owner would contribute to the artificial partitioning of the markets between the Member States; that condition does not, however, imply that it must be established that the trade-mark owner deliberately sought to partition the markets between Member States;
Generaladvokaten F.G. Jacobs har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför domstolen i plenum den 19 november 1998.
- presentation of the product is not liable to damage the reputation of the trade mark and of its owner;
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Case C-213/98 Commission of the European Communities ν Ireland Company law
Mål C-213/98 Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland Bolagsrätt
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Directive 921100/EEC) (Third Chamber)
"Fördragsbrott - Direktiv 92/100/EEG" (tredje avdelningen) underrätta och/eller genom att inte kommissionen om sådana åtgärder.
By application lodged at the Court Registry on 9 June 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992, Ireland has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 9 juni 1998, väckt talan om fastställelse av att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992
On 20 January 1995, not having been informed of any implementing measure adopted by Ireland, the Commission formally called on that Member State to submit its observations within a period of two months.
Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande om åtgärder för införlivande av direktivet från Irland, sände den en formell underrättelse av den 20 januari 1995 till den irländska regeringen och uppmanade den staten att inkomma med ett yttrande inom två månader.
The Irish authorities informed the Commission that a total review of the Copyright Act had been initiated in 1994 and that a comprehensive new bill was being prepared which would update all aspects of Irish copyright law and incorporate the provisions of the Directive.
De irländska myndigheterna informerade kommissionen om att en fullständig översyn av Copyright Act hade inletts under år 1994 och att ett nytt utförligt lagförslag höll på att förberedas,
Orders Ireland to pay the costs'
Irland skall ersätta rättegångskostnaderna."
Advocate General Léger delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 8 July 1999.
Generaladvokaten P. Léger har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför tredje avdelningen den 8 juli 1999.
(1) By failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property and by failing to inform the Commission thereof, Ireland has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty and Article 15 of that directive.
1) fastställa att Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget och artikel 15 i rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter och vissa upphovsrätten närstående rättigheter inom det immaterialrättsliga området, genom att inte inom den föreskrivna tidsfristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv,
(2) Ireland is ordered to pay the costs.
2) förplikta Irland att ersätta rättegångskostnaderna.
Case C-104/97 Ρ Atlanta AG ν European Community, represented by 1) Council of the European Union and 2) Commission of the European Communities Agriculture
Mål C-104/97 Ρ Atlanta AG mot Europeiska gemenskapen, företrädd av 1) Europeiska unionens råd och 2) Europeiska gemenskapernas kommission Jordbruk
(Appeal —Action for damages — Common organisation of the markets — Bananas — Import arrangements) (Fifth Chamber)
"Överklagande — Skadeståndstalan — Gemensam organisation av marknaden — Bananer Ordning för import" (femte avdelningen)
Dismisses the action for damages brought by Adonta AG;
Det går inte att på grundval av denna formulering dra slutsatsen att rätten tog ställning till
Confirmsparagraphs 2 and 3 of the operative part of the judgment of the Court of First Instance in Case T-521/93 Atlanta and Others ν European Community;
"1) Förstainstansrättens dom av den 11 december 1996 i mål T-521/93, Atlanta mfL mot Europeiska gemenskapen, upphävs i den del den innebär att Atlanta AG:s skadeståndstalan ogillas utan att det tas ställning till invändningen om att lagstiftningsmakt hade delegerats till kommissionen på ett rättsstridigt sätt.
Advocate General Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 May 1999.
Generaladvokaten J. Mischo har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 6 maj 1999.
The action for damages brought by Atlanta AG against the European Community is dismissed.
Översättningen finns ännu inte tillgänglig på svenska.
Case C-223/98 Adidas AG Free movement of goods
Mål C-223/98 Adidas AG Fri rörlighet för varor
Preliminary ruling (Free movement of goods — Regulation (EC) No 3295/94 — Prohibition of release for free circulation, export, re-export or entry for a suspensive procedure of counterfeit and pirated goods — Provision of national law requiring the names of consignees of consignments detained by the customs authorities pursuant to the regulation to be kept confidential — Compatibility of the provision with Regulation (EC) No 3295/94) (Fifth Chamber) goods from being placed on the market and, to that end, to adopt measures to deal effectively with unlawful trade in such goods.
Förhandsavgörande "Fri rörlighet för varor — Förordning (EG) nr 3295/94 — Hinder mot övergång till fri omsättning, export, återexport och hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor — Nationell bestämmelse om sekretess avseende namnen på mottagare av försändelser som kvarhållits av tullmyndigheterna med stöd av förordningen — Den nationella bestämmelsens förenlighet med förordning (EG) nr 3295194" (femte avdelningen)
By decision of 16 June 1998, the Kammarrätten i Stockholm (Administrative Court of Appeal, Stockholm) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Council Regulation (EC) No 3295/94 of 22 December 1994.
Kammarrätten i Stockholm har genom beslut av den 16 juni 1998 ställt en fråga om tolkningen av rådets förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994.
For that purpose, the Regulation lays down the conditions under which the customs authorities are to take action where goods suspected of being counterfeit or pirated are entered for free circulation, export or re­export, or found when checks are made on goods placed under a suspensive procedure and the measures to be taken by the competent authorities with regard to those goods where it has been established that they are indeed counterfeit or pirated.
I detta syfte fastställs i förordningen de omständigheter under vilka tullmyndigheterna skall ingripa i fråga om varor som misstänks vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade och som införs för fri omsättning, export eller återexport, eller som påträffas då kontroll sker av varor som hänförs till ett suspensivt arrangemang, samt de åtgärder som skall vidtas av de behöriga myndigheterna med avseende på dessa varor om det har fastställts att de verkligen är varumärkesförfalskade eller pirattillverkade.
The question has been raised in proceedings brought by Adidas AG, the holder in Sweden of a trade mark for various sports articles and items of sports wear and leisure wear, against the refusal of the Arlanda customs office to disclose to it the identity of the consignee of intercepted goods suspected of being counterfeits of Adidas branded goods.
Tullmyndigheten Arlanda (Stockholm) beslutade den 16 februari 1998 med tillämpning av artikel 4 i förordningen att uppskjuta vissa varors övergång till fri omsättning och underrättade Adidas AG att risk förelåg att det var fråga om varumärkesförfalskade varor märkta med Adidas registrerade varumärke.
The aim of Regulation No 3295/94 is to prevent, as far as possible, counterfeit goods and pirated
Med tillämpning av förordningen kunde varorna kvarhållas till och med den 17 mars 1998, varefter Tullmyndigheten Arlanda ansåg att den
On 16 February 1998, the Arlanda Customs Office (Stockholm) decided, pursuant to Article 4 of the Regulation, to suspend the release for
Förordningen har till syfte att i så stor utsträckning som möjligt hindra varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor från att släppas ut på marknaden, samt att möjliggöra åtgärder för att effektivt bekämpa den olagliga handeln med sådana varor.
goods in question are to be found, pursuant to Article 9(3) of the Regulation.
i förordningen.
free circulation of certain goods and informed Adidas AG that they might be counterfeits bearing the registered mark Adidas.
inte lagligen kunde kvarhålla godset, eftersom Adidas AG inte hade hänskjutit frågan till allmän domstol.
Under the Regulation, the goods could be detained until 17 March 1998 inclusive.
Eftersom Adidas AG saknade kännedom om deklaranten och vem som angivits som mottagare av varorna, ansökte bolaget om att utfå uppgift om mottagaren i syfte att väcka talan mot denne.
Reparation of damage resulting from unlawful use of the information or any other damage suffered by the declarant or the consignee of the goods is facilitated by the fact that the Member States may require the holder of the right to provide a security under Article 3(6) of the Regulation.
För att förordningen skall kunna tillämpas på ett ändamålsenligt sätt måste således innehavaren av den immateriella rättigheten erhålla vissa uppgifter. Om namnet på deklaranten och/eller mottagaren av varorna inte får lämnas ut till rättighetsinnehavaren, kan denne i praktiken inte vända sig till den behöriga nationella myndigheten.
Since it did not know either the declarant or the person indicated as the consignee of the goods, Adidas AG had requested information about the identity of the consignee with a view to bringing an action against him.
Vidare kan rättighetsinnehavaren endast använda de uppgifter som tullmyndigheterna har lämnat ut för att hänskjuta tvisten till behörig nationell myndighet som skall fatta beslut i sak.
That application had been rejected by the Arlanda Customs Office pursuant to Paragraph 2 of Chapter 9 of the Sekretesslagen.
Om dessa uppgifter används i andra syften, kan rättighetsinnehavaren enligt artikel 9.3 i förordningen hållas ansvarig med stöd av lagstiftningen i den medlemsstat där varorna finns.
It is to be noted that, with a view to preventing, as far as possible, counterfeit and pirated goods from being placed on the market, the Regulation gives an essential role to the holder of the relevant property right.
Domstolen vill härvid anmärka att, vad avser syftet att i så stor utsträckning som möjligt hindra varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor från att släppas ut på marknaden, har rättighetsinnehavaren tilldelats en avgörande roll i förordningen.
It is clear from Articles 3 and 4 of the Regulation that the detention of goods by the customs authorities is, in principle, subject to an application on the part of that person.
Det framgår av artiklarna 3 och 4 i förordningen att det i princip krävs en ansökan från rättighetsinnehavaren för att tullmyndigheterna skall kunna kvarhålla varor.
In order for a final judgment to be given against such practices by the national authority competent to rule on the substance of the case, the case must first be referred to it by the holder of the right, failing which the measure of suspension of release or of detention of the goods promptly ceases to have effect, pursuant to Article 7(1) of the Regulation.
För att de behöriga nationella myndigheterna som skall fatta beslut i sakfrågan slutgiltigt skall kunna beivra sådana förfaranden krävs att rättighetsinnehavaren hänskjuter tvisten dit.
If the identity of the declarant and/or the consignee of the goods cannot be disclosed to him, it is in practice impossible for him to refer the case to the competent national authority.
Om rättighetsinnehavaren inte hänskjuter tvisten, frigörs varorna eller återtas kvarhållandet av varorna med kort varsel i enlighet med artikel 7.1
It is clear that the holder of the right may use the information disclosed by the customs office only with a view to asking the competent national authority to take a substantive decision. If that information is used for other purposes, the holder of the right may incur liability under the civil law of the Member State in which the
Slutligen kan medlemsstaterna kräva att rättighetsinnehavaren ställer säkerhet i enlighet med artikel 3.6 i förordningen, vilket gör det lättare att ersätta den skada som orsakas om uppgifterna används på ett otillåtet sätt eller annan eventuell skada som deklaranten eller mottagaren av varorna lider.
'On a proper construction, Council Regulation (EC) No 3295/94 of 22 December 1994 laying down measures to prohibit the release for free circulation, export, re-export or entry for a suspensive procedure of counterfeit and pirated goods precludes a rule of national law under which the identity of declarants or consignees of imported goods which the trade-mark owner has found to be counterfeit may not be disclosed to him.'
"Rådetsföwrdmng (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor skall tolkas så, att den utgör hinder för nationella rättsregler enligt vilka namn på deklaranter eller mottagare av importerade varor, som av varumärkesinnehavarna befunnits vara varumärkesförfalskade varor, inte f år lämnas ut till varumärkesinnehavarna. "
Advocate General Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 10 June 1999.
Generaladvokaten G. Cosmas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 10 juni 1999.
He proposed that the Court answer as follows:
Han föreslog att domstolen skall besvara tolkningsfrågan på följande sätt:
Article 6(1), second paragraph, of Council Regulation (EC) No 3295/94 of 22 December 1994 laying down measures to prohibit the release for free circulation, export, re­export or entry for a suspensive procedure of counterfeit and pirated goods precludes national legislation which in principle prohibits, or authorises solely in wholly exceptional cases, the release to the owner of a trade mark of the name and address of the declarant or of the consignee of goods under customs investigation of information which would enable the trade­mark owner to call upon the competent national authorities to determine whether those goods are counterfeit or pirated.
Artikel 6.1 andra stycket i rådets förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor utgör hinder för nationell lagstiftning som i princip förbjuder eller endast i undantagsfall tillåter att namn och adress avseende deklaranten och mottagaren av
Stamp duty — Rules governing imposition — Discrimination)
Förhandsavgörande "Låneavtal — Stämpelskatt (sjätte avdelningen)
Preliminary ruling (Loan agreements (Sixth Chamber)
Detta hinder är till sin karaktär sådant att det kan förmå en sådan låntagare att avstå från att vända sig till en sådan långivare.
Niederösterreich und Burgenland concerning the compatibility with Community law of Austrian legislation under which the tax authority may levy duty of 0.8% on the value of loans contracted by resident borrowers with non­resident lenders.
Den nationella domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida artiklarna 73b. 1, 73d.l b och 73d.3 i fördraget skall tolkas på så vis att de skall anses hindra att lån upptagna i en annan medlemsstat beskattas.