natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Commission Regulation (EEC) No 1767/82 of 1 July 1982 laying down detailed rules for applying specific import levies on certain milk products "Kashkaval" means cheese produced from sheeps' milk exclusively.
Ί) Med Kashkaval avses i kommissionens förordning (EEG) nr 1767/82 av den 1 juli 1982 om tmampningsföreskrifter för de särskilda importavgifterna för vissa mjölkprodukter ost som uteslutande har framställts av fårmjölk.
An IMA 1 certificate issued pursuant to Regulation No 1767/82, but drawn up in disregard of the instructions laid down in Annex XII to the regulation does not satisfy the requirements of Article 1(2) of that regulation and, accordingly, the preferential levy scheme is not applicable to imports carried out by means of such a certificate.'
Ett IMA 1-intyg som har upprättats med tillämpning av förordning nr 1767/82, men som har ifyllts i strid med de anvisningar som ges i bilaga 3 till denna förordning, uppfyller inte villkoren i artikel 1.2 i förordningen. Följaktligen är systemet med förmånliga importavgifter inte tillämpligt på produkter som har importerats medelst ett sådant intyg."
Preliminary ruling (Value added lax — Interpretation of Article 3(a) of the Eighth Council Directive 79/1072/EEC — Obligation of taxpayers not established in the country concerned to annex the original invoices or import documents to applications for a refund of the tax — Possibility of annexing a duplicate where the original has been lost for reasons beyond the control of the taxpayer) (Fifth Chamber) was sent to the lawyers instructed by it to claim a refund of the VAT from the Bundesamt.
Förhandsavgörande "Mervärdesskatt - Tolkning av artikel 3 a i åttonde direktivet 79/1072/EEG - Skyldighet för en skattskyldig som inte är etablerad i staten att bifoga fakturan etter införselhandlingarna i original till ansökan om återbetalning av skatt — Möjlighet att bifoga ett duplikat för det fatt originalet har gått förlorat, vilket inte kan tillskrivas den skattskyldige" (femte avdelningen) då den sändes till en advokatbyrå som hade anlitats av sökanden för att begära återbetalning av mervärdesskatt vid Bundesamt
The plaintiff in the main proceedings is a company whose registered office is in France.
Sökanden i målet vid den nationella domstolen är en kapitalassociation med säte i Frankrike.
In connection with the termination of a dealership agreement with Union Deutsche Lebensmittclwcrke GmbH, it entered into an agreement with the latter in January 1989 in which it undertook to pay it DM 3 500 000, together with DM 490 000 by way of VAT.
Efter det att det avtal som hade slutits med Union Deutsche Lebensmittelwerke GmbH hade sagts upp ingick sökanden i målet vid den nationella domstolen i januari 1989 ett avtal med Union Deutsche enligt vilket det åtog sig att betala ett belopp om 3 500 000 DM, jämte ett belopp om 490 000 DM för mervärdesskatt till denna.
The plaintiff therefore had a duplicate of the original invoice made out by UDL which it submitted to the Bundesamt together with its application for a refund of VAT.
Sökanden i målet vid den nationella domstolen lät således Union Deutsche upprätta en duplikat av den ursprungliga fakturan och ansökte med stöd av denna handling om återbetalning av mervärdesskatt vid Bundesamt.
The latter determined the amount of the refund by notice of 4 March 1993 but did not grant the application.
Genom beslut av den 4 mars 1993 upprättade Bundesamt meddelandet om återbetalning utan an bifalla ansökan.
The plaintiff challenged that decision before the Finanzgericht Köln, which dismissed the action as unfounded by a judgment of 3 July
Sökanden i målet vid den nationella domstolen väckte talan mot detta beslut vid Finanzgericht Köln vilken genom dom av den 3 juli 1996 ogillade talan med motiveringen att den
mentioned is not necessary in this case to prevent fraud or tax evasion.
sekundärrätten. Det är i detta fall emellertid inte nödvändigt att utesluta detta för att förhindra bedrägeri eller skatteflykt.
The plaintiff brought an appeal on a point of law against that judgment before the Bundesfinanzhof; that action is still pending.
Sökanden i målet vid den nationella domstolen överklagade denna dom vid Bundesfinanzhof vid vilken målet för närvarande är anhängigt.
The second question asks in essence whether, where a taxpayer established in a Member State may prove his entitlement to a refund of VAT by submitting a duplicate or photocopy of the invoice if the original invoice which he received has subsequently been lost for reasons beyond his control, the principles of non-discrimination and neutrality of VAT require such a possibility to be extended to taxpayers not established in that Member State.
Sökanden i målet vid den nationella domstolen begärde även före det att förfarandet avseende meddelandet om återbetalning hade avslutats att Bundesfinanzhof med stöd av skälighetsprincipen i den mening som avses i artikel 163.1 i AO skulle bevilja sökanden den återbetalning som man hade ansökt om.
The Bundesamt refused to grant that application.
Bundesamt beviljade inte heller denna ansökan.
The plaintiff lodged an appeal against that decision before the Bundesministerium der Finanzen (the Federal Ministry of Finance), which was likewise dismissed on 7 June 1994.
Sökanden anförde klagomål mot detta beslut vid Bundesministerium der Finanzen (förbundsministeriet för ekonomi) som den 7 juni 1994 också avslog detta.
The plaintiff then brought an action before the Finanzgericht challenging the refusal of the Bundesamt to grant a refund on equitable grounds in accordance with Paragraph 163(1) of the AO.
Den hänskjutande domstolen önskar med den andra frågan i huvudsak få uppgift om huruvida ickediskrimineringsprincipen och principen om mervärdesskatteneutralitet kräver att då en skattskyldig person som är etablerad i en medlemsstat har möjlighet att — då en faktura i original som har kommit denne tillhanda senare har förlorats, vilket inte kan tillskrivas denne -styrka sin rätt till återbetalning genom att förete ett duplikat eller en kopia av denna faktura, skall även den skattskyldiga person som inte är etablerad i denna medlemsstat ges en sådan möjlighet.
According to the order making the reference, where the original invoice has been received by an undertaking established in Germany and is subsequently lost for reasons beyond his control, he may deduct input VAT on production of a duplicate or photocopy of the invoice and obtain an equitable result on the basis of the amount shown on the duplicate or photocopy.
Sökanden i målet vid den nationella domstolen väckte således talan vid Finanzgericht mot att Bundesamt nekade denna återbetalning som man hade ansökt om med stöd av skälighetsprincipen i den mening som avses i artikel 163.1 i AO.
The Finanzgericht decided io slay the proceedings and refer two questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Finanzgericht beslutade att förklara målet vilande och att ställa domstolen två tolkningsfrågor.
The result of those provisions is that applications for a refund submitted in accordance with the Eighth Directive by a taxpayer who is not established in the Member State concerned must, in principle, be accompanied by the original invoices or import documents establishing lhe amount of VAT in respect of which a refund is sought.
Det följer av artiklarna 3 a och 7.3 i åttonde direktivet att en ansökan om återbetalning, som en skattskyldig person som inte är etablerad i den berörda medlemsstaten har ingett i enlighet med åttonde direktivet, i princip skall åtföljas av de original till fakturorna eller införselhandlingar som uppger det mervärdesskattebelopp som ansökan om återbetalning avser.
Furthermore, in accordance with the principle of non-discrimination set out in Article 6 of the EC Treaty, the fifth recital in the preamble to the Eighth Directive expressly records that the directive 'must not lead to the treatment of taxable persons differing according to the Member State in the territory of which they are established'.
Det skall vidare understrykas att i enlighet med ickediskrimineringsprincipen i artikel 6 i EG-fördraget anges uttryckligen i femte övervägandet i åttonde direktivet att nämnda direktiv "inte [får] leda till olika behandling av skattskyldiga personer beroende på vilken medlemsstats territorium de är etablerade inom".
However, it is settled law that discrimination can arise only through the application of different rules to comparable situations or the application of the same rule to different situations.
Enligt en fast rättspraxis kan emellertid diskriminering endast bestå av en tillämpning av olika regler i jämförbara situationer eller av samma regel i olika situationer.
Nevertheless, Article 3(a) of the Eighth Directive cannot be interpreted as precluding Member States from accepting such an application for a refund in exceptional circumstances where there is no doubt that the transaction which led to the application for a refund occurred, where the loss of lhe invoice or import document is not attributable to the taxpayer and where it is established that, in view of the circumstances, there is no risk of further applications lor a refund.
Artikel 3 a i åttonde direktivet kan emellertid inte tolkas på så sätt att den utesluter möjligheten för en medlemsstat att bifalla en sådan ansökan om återbetalning i undantagsfall då det varken föreligger någon tveksamhet om att den transaktion som ligger till grund för ansökan om återbetalning har ägt rum eller om att förlusten av fakturan eller införselhandlingen inte kan tillskrivas den skattskyldige och då det kan fastställas att det med beaktande av omständigheterna inte finns någon risk för att ytterligare ansökan om återbetalning kommer att inlämnas senare.
The German Government claims that the absence of an exception to the obligation to attach the original document to cover cases where the original has been lost through no fault of the taxpayer is justified by the risk of misuse of documents other than the original where applications for a refund of VAT are made by taxpayers not established in the Member State concerned, whose accounts and operating methods, unlike those of taxpayers established in the country concerned, cannot be checked by the competent authorities and in respect of whom the procedure for requesting administrative assistance between the Member States is generally lengthy and unproductive.
Den tyska regeringen har i detta avseende gjort gällande att den omständigheten att det är omöjligt att göra undantag från skyldigheten att bifoga originalhandlingarna för det fall att detta original går förlorat utan att vederbörande har visat prov på vårdslöshet är befogad med anledning av risken för att handlingar som inte är originalhandlingar missbrukas vid ansökan om återbetalning av mervärdesskatt som inlämnas av skattskyldiga som inte är etablerade i ifrågavarande medlemsstat, vilkas räkenskaper
In that connection the Court has held lhai secondary law must comply with lhe general principles of law, and in particular the principle of proportionality. Exclusion of the possibility
Det följer av domstolens rättspraxis att de allmänna rättsprinciperna, bland annat proportionalitetsprincipen, skall iakttas i
Those reasons cannot in any event justify different treatment of taxpayers depending on whether they are established in the Member State concerned or elsewhere, if the transaction which led to the application for a refund occurred, if the loss of the invoice or import document is not attributable to the taxpayer concerned and if there is no risk of further applications for a refund.
föreligger någon risk för att ytterligare ansökan om återbetalning kommer att inlämnas senare.
In so far as in such a situation the principle of non-discrimination requires taxpayers not established in the Member State concerned to be permitted to prove their entitlement to a refund of VAT by submitting a duplicate or photocopy of the invoice under the same conditions as taxpayers established in the Member State concerned, it is not necessary to examine the second question in the light of the principle of neutrality of VAT.
och förvaltning de behöriga myndigheterna, till skillnad från vad avser de skattskyldiga personer som är etablerade där, inte kan kontrollera och då handläggningstiden för begäran om assistans mellan medlemsstaterna i allmänhet är lång och handläggningen ineffektiv.
Where a taxable person established in a Member State may prove his entitlement to a refund of value added tax by submitting a duplicate or photocopy of the invoice if the original which he received has been lost for reasons beyond his control, die principle of non-discrimination set out in Article 6 of the EC Treaty and referred to in the fifth recüal in the preamble to the Eighth Directive 79/1072 requires that the same possibility be extended to taxable persons not established in that Member Slate if the transaction which led to the application for a refund occurred and there is no risk of further applications for a refund.'
Eftersom det i enlighet med ickediskrimineringsprincipen i en sådan situation krävs att en skattskyldig person som inte är etablerad i den ifrågavarande medlemsstaten har möjlighet att styrka att denne har rätt till återbetalning av mervärdesskatt genom att förete ett duplikat eller en kopia av fakturan på samma villkor som en skattskyldig som är etablerad i den medlemsstaten, är det inte nödvändigt att granska den andra frågan i förhållande till principen om mervärdesskatteneutralitet
Joined Cases C-176/97 and C-l77/97 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium and Grand Duchy of Luxembourg Transport
Då en skattskyldig som är etablerad i en medlemsstat har möjlighet att styrka en rätt till återbetalning av mervärdesskatt genom att förete ett duplikat eller en kopia av fakturan, då originalet har kommit denne tillhanda och sedan har gått förlorat utan att detta kan tillskrivas denne, kravs i enlighet med ickediskrimineringsprincipen i artikel 6 i EG-fördraget, vilketupprepas ifemte övervägandet i åttonde direktivet 79/1072 att denna möjlighet även skatt ges den skattskyldige som inte är etablerad i medlemsstaten, då den transaktion som ligger titt grund för ansökan om återbetalning har ägt rum och då det inte föreligger någon risk för att ytterligare ansökan om återbetalning kommer att inlämnas senare."
(Failure to fulfil obligations — Regulation (EEC) No 4055/86 — Freedom to provide maritime transport services — Maritime Agreement concluded with a third country — Cargosharing arrangement) (Fifth Chamber)
Generaladvokaten G. Cosmas har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 12 februari 1998.
The Commission adds that the concept of 'future agreement' in Article 5(1) covers agreements which did not bind Member States at the time when the Regulation entered into force, that is to say, on 1 January 1987.
Under alla omständigheter krävs enligt den i gemenskapsrätten föreliggande ickediskrimineringsprincipen att den som ansöker om återbetalning av mervärdesskatt och som inte är etablerad i Tyskland och som har förlorat fakturan i original skall behandlas på samma sätt som de skattskyldiga som är etablerade i detta land."
Finally, the Commission argues, the Grand Duchy of Luxembourg is also a party to the Agreement since, pursuant to Article 31(1) of the Convention, it was represented by the Kingdom of Belgium when the Agreement was concluded and approved.
Förenade målen C-176/97 och C-177/97 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien och Storhertigdömet Luxembourg Transport
The Kingdom of Belgium concedes that the Agreement must be characterised as a future agreement within the meaning of Article 5(1) of the Regulation and that its provisions must be amended to bring them into line with the provisions of the Regulation on cargosharing arrangements.
"Fördragsbrott — Förordning (EEG) nr 4055/86 — Frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet — Sjöfartsavtal som ingåtts med tredje land — Lastdebiingsklausul" (femte avdelningen)
The Commission submits that, since, under Articles 2, 3 and 16 of the Agreement, only national shipping companies of the contracting parlies can participate in the freight and volume of maritime trade between those Slates, ships operated by nationals of other Member States arc excluded from that traffic.
Kommissionen anser att enligt artiklarna 2,3 och 16 i avtalet kan enbart de avtalsslutande parternas nationella rederier deltaga i last och volym i handelsutbytet till sjöss mellan dessa stater. Således utesluts fartyg som utnyttjas av medborgare i andra medlemsstater från denna trafik.
The Grand Duchy of Luxembourg, for its part, acknowledges that it is a party to the Agreement and, for the rest, supports the position of the Kingdom of Belgium.
Detta avtal strider följaktligen mot artikel 5.1 i förordningen som, utom i undantagsfall, förbjuder alla bestämmelser om lastdelning i framtida avtal med tredje land.
That Agreement is therefore, in ils submission, contrary to Article 5(1) of the Regulation under which, save in exceptional circumstances, cargosharing arrangements in any future agreements with third countries are prohibited.
Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökningar, som inkom till domstolens kansli den 5 maj 1997, väckt talan om fastställelse av att Konungariket Belgien (C176/97) och Storhertigdömet Luxemburg (C177/97) har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 (nedan kallad förordningen) genom att bibehålla och införa bestämmelser om lastdelning i sjöfartsavtalet mellan den belgiskluxemburgska ekonomiska unionen och Malaysia, som har godkänts av Konungariket Belgien såväl i eget namn som för Storhertigdömet Luxemburg och som trädde i kraft efter den 1 januari 1987.
It must first be observed that, since the Belgian law approving the Agreement was not notified to lhe Malaysian authorities until July 1987, the Agreement, in accordance with Article 21 thereof, entered into force after 1 January 1987, the date on which the Regulation entered into
Kommissionen har tillagt att begreppet "framtida avtal" i samma bestämmelse avser avtal som inte var bindande för medlemsstaterna vid
It therefore constitutes a 'future agreement' within the meaning of Article 5(1) of the Regulation.
ikraftträdandet av förordningen, nämligen den 1 januari 1987.
on the Grand Duchy of Luxembourg, contains, in Articles 2, 3 and 16, cargosharing arrangements which, in the absence of an authorisation granted under Article 5(1) of the Regulation, are contrary to that provision,
Slutligen är, enligt kommissionen, även Storhertigdömet Luxemburg avtalsslutande part i detta avtal, eftersom storhertigdömet, i enlighet med artikel 31.1 i konventionen, företräddes av Konungariket Belgien vid avtalets ingående och godkännande.
Second, as the defendant governments have themselves acknowledged, that Agreement, which is binding on both the Kingdom of Belgium and
Det utgör följaktligen ett "framtida avtal" i den mening som avses i artikel 5.1 i förordningen.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 5 March 1998.
Generaladvokaten A La Pergola har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför femte avdelningen den 5 mars 1998.
Declare that, by introducing and maintaining in force cargosharing arrangements, in the Agreement between the Belgo-Luxembourg Economic Union and Malaysia, which entered into force on 17 August 1987, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Article 5 of Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries;
"— fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land genom att bibehålla och införa bestämmelser om lastdelning i avtalet mellan den belgiskluxemburgska ekonomiska unionen och Malaysia, vilket trädde i kraft den 17 augusti 1987,
Declare that, by introducing and maintaining in force cargosharing arrangements, in the Agreement between the Belgo-Luxembourg Economic Union and Malaysia, which entered into force on 17 August 1987, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 5 of Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries;
- fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land genom att bibehålla och införa bestämmelser om lastdelning i avtalet mellan den belgiskluxemburgska ekonomiska unionen och Malaysia, vilket trädde i kraft den 17 augusti 1987, och
Case C-291/97 Ρ Η ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
- förplikta Konungariket Belgien och Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna"
(Appeal — Officials (Fifth Chamber)
Mål C-291/97 Ρ H mot Europeiska gemenskapernas kommission Tjänsteföreskrifterna
The applicant, a former Grade Β 3 official of the Commission was required to take sick leave by decision of 17 March 1993 of the Commission's Medical Officer, pursuant to Article 59(2) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (hereinafter "the Staff Regulations").
Sökanden är före detta tjänsteman i lönegrad B 3 vid kommissionen. Kommissionens förtroendeläkare sjukpensionerade henne automatiskt genom beslut av den 17 mars 1993 med stöd av artikel 59.2 i Tjänsteföreskrifter för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).
She lodged a complaint against that decision.
Sökanden anförde klagomål mot detta beslut.
By decision of 27 September 1994, the appointing authority, referring to the opinion of the Invalidity Committee, decided to retire the applicant with effect from 1 October 1994 in accordance with Article 53 of the Staff Regulations (hereinafter "the appointing authority's decision" or "the contested decision").
Invaliditetskommittén fann att sökanden led 'av total bestående invaliditet som [hindrade] henne att utföra de arbetsuppgifter som en tjänst i hennes tjänsteklass omfattar*.
According to the Commission, a letter, accompanied by the contested decision and containing an acknowledgement of receipt, was delivered that day to the applicant's private address by officials of the security office. Since they did not meet the applicant, the acknowledgement of receipt was not signed by her.
Genom skrivelse av den 17 juni 1993, som sändes som vanligt brev till sökanden i Bryssel, underrättade kommissionen sökanden om sitt beslut att i enlighet med artikel 59.3 i tjänsteföreskrifterna överlämna fallet till invaliditetskommittén och anmodade henne att utse en läkare efter eget val för att företräda henne i denna invaliditetskommitté. Denna
By letter dated 17 June 1993, sent by ordinary mail to the applicant in Brussels, the Commission informed her of its decision to refer the case to the Invalidity Committee in accordance with Article 59(3) of the Staff Regulations and asked her to appoint a doctor of her choice to represent her on that Invalidity Committee. That request was repeated in a letter dated 15 July 1993.
Tillsättningsmyndighetenbeslutadeden 27 september 1994 att i enlighet med artikel 53 i tjänsteföreskrifterna pensionera sökanden (nedan kallat
On 6 April 1995 she submitted a complaint directed against the contested decision.
tillsättningsmyndighetens beslut eller det omtvistade beslutet).