natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Bundesgerichtshofs fourth question must be construed as seeking to ascertain whether a judgment ordering payment of contractual consideration, delivered at the end of a procedure such as kort geding, is a provisional measure which may be granted by virtue of the
Den nationella domstolens fjärde fråga skall således anses avse huruvida en dom i vilken en avtalspart förpliktas utge en avtalsenlig motprestation, vilken meddelas efter ett så kallat kort geding, utgör en interimistisk åtgärd som kan beviljas med stöd av den behörighetsregel som föreskrivs i artikel 24 i konventionen.
- it is limited to ordering the payment of a contractual consideration, without, on the one hand, repayment to the defendant of the sum awarded being guaranteed if the plaintiff is unsuccessful as regards the substance of his claim or, on the other, the measure sought relating only to specific assets of the defendant located or to be located within the confines of the territorial jurisdiction of the court to which application is made.
talan i sak ogillas, och den åtgärd som begärs avser endast viss bestämd egendom som tillhör svaranden och som befinner sig eller kommer att befinna sig inom det territoriella behörighetsområdet för den domstol vid vilken ansökan har ingivits.
In the case of a judgment delivered solely by virtue of the jurisdiction provided for under Article 24 of the Convention and ordering interim payment of a contractual consideration, such a judgment does not constitute a provisional measure within the meaning of Article 24 unless, first, repayment to the defendant of the sum awarded is guaranteed if the plaintiff is unsuccessful as regards the substance of his claim and, second, the measure ordered relates only to specific assets of the defendant located or to be located within the confines of the territorial jurisdiction of the court to which application is made.
beloppet säkerställs för det fall sökandens talan i sak ogillas, och den åtgärd som begärs endast avser viss bestämd egendom som tillhör svaranden och som befinner sig eller torde befinna sig inom det territoriella behörighetsområdet för den domstol vid vilken ansökan har ingivits.
It follows from the reply to the fourth question that, if the court of origin had expressly indicated in its judgment that it had based its jurisdiction on its national law in conjunction with Article 24 of the Convention, the court to which application for enforcement was made would have had to conclude that the measure ordered — namely unconditional interim payment — was not a provisional or protective measure within the meaning of that article and was therefore not capable of being the subject of an enforcement order under Title III of the Convention.
Det framgår av svaret på den fjärde tolkningsfrågan att även om domstolen i ursprungsstaten i sitt avgörande uttryckligen angav att den grundat sin behörighet på nationell rätt och på artikel 24 i konventionen, skulle den domstol där ansökan om interimistiska åtgärder ingivits ha dragit slutsatsen att den begärda åtgärden — ett ovillkorligt och provisoriskt utgivande av en avtalsenlig motprestation — inte var en interimistisk åtgärd eller säkerhetsåtgärd i den mening som avses i denna artikel, och att den således inte kunde vara föremål för exekvatur enligt avdelning III i konventionen.
By this question, the Bundesgerichtshof is asking in substance whether the court to which application for enforcement is made may, in the context of the procedure for ordering enforcement set out in Title III of the Convention, take account of new facts relied on by one party for the purpose of establishing that a contract such as that described in the present judgment satisfies the conditions listed in Article 13, first paragraph, point 3, heads (a) and (b), of the Convention.
Genom denna fråga önskar den nationella domstolen huvudsakligen få besked om huruvida den domstol där ansökan om interimistiskt förfarande ingivits, i samband med det exekvaturförfarande som föreskrivs i avdelning III i konventionen, kan beakta nya omständigheter som en part anfört för att visa att ett avtal, såsom det som beskrivs i denna dom, uppfyller villkoren i artikel 13 första stycket 3 a och b i konventionen.
The Netherlands judgment, for the enforcement of which an order is sought in the main proceedings, has the following characteristics:
Den nederländska dom som är föremål för ansökan om exekvatur i det aktuella fallet följande kännetecken:
So, where the court of origin is silent as to the basis of its jurisdiction, the need to ensure that the Convention rules are not circumvented requires that its judgment be construed as meaning that that court founded its jurisdiction to order provisional measures on its national law governing interim measures and not on any jurisdiction as to substance derived from the Convention.
Vad beträffar den omständigheten att domstolen i ursprungsstaten inte har uttalat sig om grunden för sin behörighet, fordras det för att inte konventionens bestämmelser skall kringgås att dess avgörande förstås så, att den har grundat sin behörighet att besluta om interimistiska åtgärder på nationella bestämmelser om interimistiska åtgärder och inte på behörighet att avgöra målet slutligt enligt konventionen.
— it was delivered at the end of proceedings which were not, by their very nature, proceedings as to substance, but summary proceedings for the granting of interim measures;
den har meddelats efter ett förfarande som till sin beskaffenhet inte är ett förfarande för sakprövning utan ett förfarande för skyndsam behandling av ansökan om interimistiska åtgärder,
It follows that, in a case having the characteristics set out in the present judgment, the court to which application for enforcement was made should conclude that the measure ordered is not a provisional measure within the meaning of Article 24 and for that reason cannot be the subject of an enforcement order under Title III of the Convention.
Av detta följer att den domstol där ansökan om interimistiska åtgärder ingivits, i ett sådant fall som beskrivs i denna dom, skulle ha dragit slutsatsen att den yrkade åtgärden inte är en interimistisk åtgärd i den mening som avses i artikel 24, och därför inte skulle kunna bli föremål för exekvatur enligt bestämmelserna i avdelning III i konventionen.
the defendant was not domiciled in the Contracting State of the court of origin and it does not appear from the Netherlands judgment that, for other reasons, that court had jurisdiction under the Convention as to the substance of the matter,
svaranden hade inte hemvist i den konventionsstat där domstolen i ursprungsstaten var belägen, och det framgår inte av den nederländska domen att denna på andra grunder enligt konventionen var behörig att avgöra målet i sak,
It is consequently unnecessary for that court to examine whether, and under what circumstances, it might take account of new facts for the purpose of possible application of the second paragraph of Article 28 of the Convention.
Det är följaktligen inte nödvändigt för den domstol där ansökan om interimistiska åtgärder ingivits att pröva huruvida, och under vilka förutsättningar, den skulle kunna beakta nya omständigheter i samband med en eventuell tillämpning av artikel 28 andra stycket i konventionen.
it does not contain any statement of reasons designed to establish the jurisdiction of the court of origin as to the substance of the matter
— enligt domen förpliktas endast en part att utge avtalsenlig motprestation, utan att återbetalning till svaranden av det beviljade beloppet säkerställs för det fall sökandens
It follows that the Court need not reply to the third question.
Av det anförda följer att det saknas skäl för domstolen att besvara den tredje tolkningsfrågan.
Itäin this regard irrelevant that the contracting parties have described their contract as a "contract of sale".
Det saknar i detta sammanhang betydelse om avtalsparterna har benämnt sitt avtal 'köpeavtaF.
A contract having the characteristics mentioned above is however to be classified as a contract for the supply of services or of goods within the meaning of Article 13, first paragraph, point 3, of the Convention of 27 September 1968.
Däremot skall ett avtal som är utformatpå ovannämnda sätt anses utgöra ett avtal om utförande av tjänster eller leverans av varor i den mening som avses i artikel 13 första stycket 3 i konventionen av den 27 september 1968.
It is for the national court, should the need arise, to determine whether the particular case before it involves a supply of services or a supply of goods.
Det ankommer på den nationella domstolen att i förekommande fall avgöra om det konkret är fråga om utförande av tjänster eller leverans av varor.
A judgment ordering interim payment of contractual consideration, delivered at the end of a procedure such as that provided f or under Articles 289 to 297 of the Netherlands Code of Civil Procedure by a court not having jurisdiction under the Convention of 27 September 1968 as to the substance of the matter is not a provisional measure capable of being granted under Article 24 ofthat Convention unless, first, repayment to the defendant of the sum awarded is guaranteed if the plaintiff is unsuccessful as regards the substance of his claim and, second, the measure ordered relates only to specific assets of the defendant located or to be located within the confines of the territorial jurisdiction of the court to which application is made.'
En dom i vilken en avtalspart förpliktas att provisoriskt utge en avtalsenlig motprestation, vilken meddelas efter ett sådant förfarande som föreskrivs i artiklarna 289—297 i den nederländska rättegångsbalken av en domstol som enligt konventionen saknar behörighet att avgöra målet i sak, utgör inte en interimistisk åtgärd som kan beviljas med stöd av den behörighetsregel som föreskrivs i artikel 24 i konventionen av den 27 september 1968 med mindre återbetalning till svaranden av det beviljade beloppet säkerställs för det faü sökandens talan i sak ogillas, och den åtgärd som begärs endast avser viss bestämd egendom som tillhör svaranden och som befinner sig eller kommer att befinna sig inom det territoriella behörighetsområdet för den domstol vid vilken ansökan har ingivits."
outside his trade or profession, when the price, payable in instalments, is fully due before the final delivery of the goods to the consumer who has purchased them.
"1) Begreppet 'köp av varor där betalningen skall erläggas i särskilda poster' i den mening som avses i artikel 13 första stycket 1 i konventionen av den 27 september 1986 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område skall inte förstås så, att det omfattar en transaktion som avser leverans av varor till en person som handlar för ändamål som kan anses ligga utanför hans affärsverksamhet eller yrkesverksamhet då priset, som skall erläggas i särskilda delposter, skall betalas i sin helhet innan varan slutligt levereras till den konsument som förvärvat det.
Within the system of the Convention, the second paragraph of Article 34 and the second paragraph of Article 28 must be interpreted as precluding the court of the State applied to from taking into account, in the exercise of its exceptional power of review of the jurisdiction of the court of origin under Section 4 of Title II, matters of fact other than those that the court of origin has taken into account or could have taken into account if the party putting them forward had not refrained from adducing them before it.
Artikel 34 andra stycket och artikel 28 andra stycket skall mot bakgrund av konventionen som helhet tolkas så, att de utgör hinder för att den domstol som prövar frågan om erkännande, inom ramen för sin befogenhet att i särskilda fall pröva den första domstolens behörighet med stöd av avsnitt 4 i avdelning II, beaktar andra faktiska omständigheter än dem som den första domstolen har beaktat eller hade kunnat beakta om den part som åberopar dem inte hade underlåtit att åberopa dem vid den domstolen."
In the alternative,
I andra hand:
The concept of "contract for the supply of goods or a contract for the supply of services", within the meaning of point 3 of the first paragraph of Article 13, must be interpreted as including the case of a contract for the supply of a motor boat, in so far as that contract fulfils the two cumulative conditions under (a) and (b) relating to its connection with the place of domicile of the consumer.
"3) Begreppet 'avtal om leverans av varor eller utförande av tjänster' i den mening som avses i artikel 13 första stycket 3 skall tolkas så, att det omfattar det fall då det föreligger ett avtal om leverans av en motorbåt och avtalet uppfyller de två kumulativa villkoren för att det skall anses föreligga ett sådant samband med konsumentens hemvist som föreskrivs i artikel 13 första stycket 3 a och b.
The system put in place by the Convention and, in particular, the second paragraph of Article 34, in so far as it refers to the third paragraph of Article 28, does not permit the court of the State applied to review the jurisdiction of the court of the State of origin under Article 24 of the Convention.'
Enligt det system som inrättas genom konventionen och särskilt artikel 34 andra stycket, genom att den hänvisar till artikel 28 tredje stycket, får den domstol som prövar frågan om erkännande enligt artikel 24 i konventionen inte pröva om domstolen i ursprungsstaten var behörig."
By order of 15 January 1997 the VAT and Duties Tribunal, London, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Articles 2, point 1, 5(6), HA(3)(b) and 27 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Förhandsavgörande "Sjätte mervärdesskattedirektivet — Säljkampanj Leverans mot vederlag — Rabatter — Begrepp" (Domstolen i plenum) och 27 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977.
Commissioners') — the body responsible for collecting VAT in the United Kingdom -concerning the question whether VAT is payable on certain products offered by Kuwait Petroleum as part of a sales promotion exercise between 1991 and 1996.
VAT and Duties Tribunal, London, har genom beslut av den 15 januari 1997 ställt fem frågor om tolkningen av artiklarna 2.1, 5.6, 11 A 3 b
Fuel marketed by Kuwait Petroleum under the trade mark 'Q8' is sold to the public either directly by Kuwait Petroleum, at approximately 110 service stations owned by the company and
att begreppet "rabatter" kan anses omfatta hela kostnaden för de levererade kupongvarorna.
operated by it or on its behalf, or through some 500 independent retailers to whom Kuwait Petroleum sells 08 fuel as a wholesaler.
Det bränsle som marknadsförs av Kuwait Petroleum under varumärket "Q8" säljs antingen direkt av Kuwait Petroleum vid ungefär 110 bensinstationer som tillhör Kuwait Petroleum och som drivs av detta bolag eller för dess räkning, eller av ungefär 500 oberoende återförsäljare till vilka Kuwait Petroleum säljer Q8-bränsle i egenskap av grossist.
Directive, the application by an oil company of goods which are disposed of to a purchaser of fuel in exchange for vouchers which he has obtained in varying quantities, depending on the volume of fuel purchased, on payment of the full retail price for fuel from the pump — under the type of scheme described in this judgment — must be treated as a supply for consideration within the meaning of that provision.
Genom den andra, den tredje och den fjärde frågan vill den nationella domstolen i huvudsak veta huruvida artikel 5.6 i sjätte direktivet skall tolkas på så sätt att ett oljebolags uttag av varor som utdelas till kunder i utbyte mot kuponger som dessa erhållit genom att förvärva en viss kvantitet bränsle till fullt detaljhandelspris vid pumpen, enligt det system som beskrivs ovan i punkterna 7—9 i denna dom, skall behandlas som leverans mot vederlag i den mening som avses i denna bestämmelse.
Between 1991 and 1996 Kuwait Petroleum operated a sales promotion scheme, in which both the company-owned service stations and approximately 160 independent retailers took part.
Åren 1991—1996 genomförde Kuwait Petroleum en säljkampanj, i vilken dess egna bensinstationer samt ungefär 160 oberoende återförsäljare deltog.
Under this scheme, customers were offered a 'Q8 sail' (hereinafter 'a Q8 voucher') with every 12 litres of fuel purchased.
Inom ramen för denna kampanj erhöll kunderna en kupong med beteckningen "Q8 Sails" (nedan kallade Q8-kuponger) per 12 liter köpt bränsle.
Whether or not the customer accepted the vouchers, the price of the fuel was the same.
Priset på bränslet var detsamma, oavsett om kunderna tog emot Q8-kupongerna eller inte.
When a customer had collected enough vouchers, he was entitled to redeem them for goods chosen from a 'gift catalogue'.
När en kund hade samlat ett tillräckligt antal Q8kuponger kunde han byta ut kupongerna mot varor i en "gåvokatalog".
In the present case, the exchange of goods for Q8 vouchers was effected for business purposes, since — as the national court found — the object of the promotion scheme was, both for Kuwait Petroleum and for the independent retailers taking part, to increase fuel sales.
Domstolen påpekar att kupongvarorna i förevarande fall delades ut inom ramen för rörelsen, eftersom Kuwait Petroleum och de oberoende återförsäljare som deltog i säljkampanjen genomförde denna, såsom den nationella domstolen har konstaterat, i syfte att öka försäljningen av bränsle.
For that reason, a taxable person in the same situation as Kuwait Petroleum is authorised to deduct, in accordance with Article 17(2)(a) of the Sixth Directive, the amount of input VAT paid for the purchase of those goods.
En skattskyldig som befinner sig i samma situation som Kuwait Petroleum har därför, enligt artikel 17.2 a i sjätte direktivet, rätt att göra avdrag för den ingående mervärdesskatt som erlagts i samband med förvärvet av dessa varor.
By letter of 16 June 1995, the Commissioners ruled that Kuwait Petroleum, which had deducted the input VAT on goods purchased for exchange with Q8 vouchers (hereinafter 'redemption goods'), was liable to account for output VAT on items supplied to customers where the cost of the item exceeded £10, on the ground that those goods were supplied by Kuwait Petroleum 'otherwise than for a consideration'.
Syftet med artikel 5.6 i sjätte direktivet bland annat är att en skattskyldig som tar ut en vara från sin rörelse för privata ändamål skall behandlas på samma sätt som en vanlig konsument som förvärvar en vara av samma art.
The purpose of Article 5(6) of the Sixth Directive is to ensure equal treatment as between a taxable person who applies business assets for private purposes and an ordinary consumer who purchases goods of the same type.
I skrivelse av den 16 juni 1995 fastställde Commissioners att Kuwait Petroleum, som hade gjort avdrag för den ingående mervärdesskatt som erlagts i samband med förvärvet av kupongvarorna, skulle betala utgående mervärdesskatt för de kupongvaror som utgetts till kunder och vars värde översteg 10 UKL, med motiveringen att Kuwait Petroleum levererade dessa varor "på annat sätt än mot vederlag".
Kuwait Petroleum appealed against that decision to the VAT and Duties Tribunal.
Kuwait Petroleum väckte talan mot detta beslut vid den nationella domstolen.
The Tribunal decided to stay proceedings and refer some questions to the Court.
VAT and Duties Tribunal, London, har beslutat att vilandeförklara målet och ställa frågor till domstolen.
By its first question, the national court asks essentially whether, on a proper construction of Article HA(3)(b) of the Sixth Directive, the terms 'rebates' and 'price discounts' can be applied to reductions covering the whole cost of supplying redemption goods.
Genom den första frågan vill den nationella domstolen i huvudsak veta huruvida artikel II A 3 b i sjätte direktivet skall tolkas på så sätt
However, it is clear from the very wording of Article 5(6), first sentence, of the Sixth Directive that this provision treats as a supply made for consideration, and therefore as subject to VAT, a taxable person's disposal free of charge of goods forming part of his business assets, where input VAT was deductible on those goods, it being in principle immaterial whether their disposal was for business purposes.
Det framgår emellertid av själva ordalydelsen av artikel 5.6 första meningen i sjätte direktivet att uttag som en skattskyldig person gör av varor i rörelsen, som han sedan överlåter utan ersättning, skall behandlas som leverans mot vederlag i den mening som avses i denna bestämmelse, och därmed underkastas mervärdesskatt, då mervärdeskatten på varorna i fråga varit avdragsgill, oberoende av om denna överlåtelse sker inom ramen för rörelsen eller
By its second, third and fourth questions, the national court essentially asks whether, upon a proper construction of Article 5(6) of the Sixth
föreligger ett rättsförhållande som innebär ett ömsesidigt utbyte av prestationer och om det pris som säljaren tar ut utgör det faktiska motvärdet av den vara som köparen erhåller.
Goods are supplied 'for consideration' within the meaning of Article 2, point 1, of the Sixth Directive only if there is a legal relationship between the supplier and the purchaser entailing
inte. Andra meningen i denna bestämmelse, enligt vilken uttag som gjorts för att ge bort varuprov eller skänka bort gåvor av ringa värde inom ramen för den skattskyldiga personens rörelse inte skall beskattas, skulle nämligen sakna betydelse om den första meningen inte omfattade uttag som den skattskyldiga överlåter utan ersättning, inbegripet uttag inom ramen för rörelsen.
reciprocal performance, the price received by the supplier constituting the value actually given in return for the goods supplied.
Härav följer att nämnda uttag, även om de gjorts inom ramen för rörelsen, skall beskattas om gåvorna inte är av ringa värde.
not, would constitute the value given in return for the Q8 vouchers or the redemption goods, There is nothing, however, in the documents before the Court to suggest that there was in fact any such reciprocal performance by the parties concerned,
Även om det åligger den nationella domstolen att undersöka huruvida kunderna och Kuwait Petroleum, i förekommande fall via oberoende återförsäljare, i samband med förvärvet av bränsle kom överens om att en andel av det pris som betalats för bränslet, oavsett om denna andel går att identifiera eller inte, utgjorde motvärdet av Q8-kupongerna eller kupongvarorna, finns det inga uppgifter i handlingarna i målet som tyder på att de berörda verkligen ömsesidigt har utbytt sådana prestationer.
It is for the national court to inquire whether, at the time of purchasing the fuel, the customers and Kuwait Petroleum had agreed — through the dealers, as the case may be — that part of the price paid for the fuel, whether identifiable or
En leverans av varor endast sker "mot vederlag" i den mening som avses i artikel 2.1 i sjätte direktivet om det mellan säljaren och köparen
On a proper construction of Article 5(6) of the Sixth Directive 77/388, the application by an oil company of goods which are disposed of to a purchaser of fuel in exchange for vouchers which he has obtained in varying quantities, depending on the volume of fuel purchased, on payment of the full retaüprice f or fuel from, the pump — under a sales promotion scheme such as that in issue in the main proceedings must, where the goods are not of small value, be treated as a supply for consideration within the meaning iff thatprovision.' provision.'
Artikel 5.6 i sjätte direktivet 77/388 skall tolkas på så sätt att ett oljebolags uttag av varor som utdelas till kunder i utbyte mot kuponger som dessa erhållit genom att förvärva en viss kvantitet bränsle till fullt detaljhandelspris vid pumpen, i en sådan säljkampanj som den i målet vid den nationella domstolen, skall behandlas som leverans mot vederlag i den mening som avses i denna bestämmelse om varorna inte är av ringa värde."
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 9 July 1998.
Generaladvokaten N. Fennelly har föredragit förslag till avgörande vid sammanträdet inför Domstolen i plenum den 9 juli 1998.
He recommended that the Court answer the first three questions referred as follows:
Han föreslog att domstolen skulle svara på följande sätt: