natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first minister of the Land has a prominent position in the Land government, because he/she is the external representative of parliament and he/she is responsible for exercising the powers delegated by the federal government (under the system of indirect administration). Under the federal constitution, the First Minister of each.
Enligt författningen avlägger regeringschefen sin ämbetsed inför förbundspresidenten och kan av förbundsregeringen ställas till ansvar inför författningsdomstolen.
Land is appointed by the Federal President and can be called before the constitutional court to defend their actions by the federal government.
Han eller hon har direktivrätt gentemot regeringsledamöterna inom ramen för den delegerade förvaltning som delstatsregeringen utövar.
The First Minister is authorized to give directions to the other Land ministers in cases where Land governments exercise powers delegated by the federal government.
Dessutom har han eller hon ofta också personalansvaret för samtliga ansvarsområden.
In most cases the First Minister also has ultimate jurisdiction regarding the appointment of staff in all departments.
Ytterligare inflytande får regeringschefen genom mediemas intresse för hans person.
Under the Land constitutions of seven of the Länder (Vienna and Vorarlberg are excluded), the parties represented in the Land parliament are entitled to take part in the government of the Land on the basis of their respective number of seats in the Land parliament ('proportional government').
I sju av de nio delstaterna (ej i Wien och Vorarlberg) bestämmer författaingarrja ännu att de partier som är representerade i delstatsparlamentet skall vara företrädda också i delstatsregeringen i enlighet med sin proportionella styrka (Proporzregierung, för en ingående analys och bedömning se Fallend, 1997.).
Decisions are taken by a majority vote in all of the federal Länder; this means that, despite the application of the system of 'proportional government', the largest party in each of the Land parliaments should be able to carry out its policies.
I samtliga delstater gäller majoritetsprincipen för beslut i delstatsregeringarna, så att den dominerande sidan skall kunna genomdriva sina uppfattningar inom ramen för de aktuella styrkeförhållandena trots regeringens proportionella sammansättning.
In practice, however, decisions tend to be taken unanimously.
I praktiken fattas dock även här enhälliga beslut.
Between 80 and 90 per cent of the legislative provisions are adopted unanimously by the Land parliaments.
Även inom delstatsparlamentens lagstiftning är 80-90 % av besluten enhälliga.
This situation can often be attributed to the overall political climate in each of Länder; however, critics do point to the high percentage of 'nondecisions'.
Detta förklaras ofta med att det politiska klimatet i delstaterna är inriktat på samförstånd.
The legislative process in the Land parliaments is based mainly on the
Kritiker hävdar dock att det beror på att många beslut inte fattas ("nondecisions").
submission of bills by the government, as is the case with the federal government (Marko 1992).
Liksom på förbundsnivån ligger lagstiftningsprocessens tyngdpunkt på regeringens förslag (Marko, 1992).
Political competition among the various political parties involved in 'proportional government' takes two forms in parliament: on the one hand, lively debates take place on departmental responsibilities and dividing up the work of the Land parliaments; on the other hand, political parties seek to establish a high profile for themselves on controversial issues for which the other parties are responsible ('opposition in respect of particular political fields').
Mellan de partier som på detta sätt är uppbundna i den proportionella demokratin sker den politiska konkurrensen på två sätt i det parlamentariska arbetet. Dels förekommer häftiga kontroverser om fördelningen av ansvarsområden och ärenden, dels försöker fraktionerna profilera sig på kontroversiella sätt även inom det andra partiets kompetensområde ("områdesopposition").
Land parliaments are charged with: (a) regional administrative tasks forming part of their own specific responsibilities; and (b) national administrative tasks delegated to the Länder by the federal government, which involve the Länder acting on behalf of the central government.
På delstatsnivå sammanfaller delstatemas egna förvaltningsuppgifter med de delegerade uppgifter från förbundsnivån som delstaterna verkställer på centralmaktens uppdrag.
The administrative role of the Land parliaments, therefore, covers almost all areas of administration, but the degree to which the Land parliaments are able to shape provisions varies considerably.
Delstatsregeringens administrativa funktioner omfattar därför nästan alla områden inom förvaltningen, varvid möjligheterna att utforma uppgifterna är mycket olika.
At the one end of the spectrum, the Land parliaments are responsible only for implementing legislation, whilst at the other end of the spectrum, they make planning decisions which will determine the future course of action.
De omfattar ett brett spektrum alltifrån rent verkställande uppgifter i de lägre instanserna till framtidsinriktad planering.
The most important tasks of the Land governments include activities relating to the administration of private enterprise (Article 17 of the constitution); this includes, for example, measures relating to (regional) structural policy, economic policy and labour-market policy, spatial planning, cultural policy, transnational cooperation, and the administration of all forms of aid for which the federal government has responsibility.
Till de viktigaste uppgifterna för delstatsregeringarna hör verksamheter som bedrivs i bolagsform (artikel 17 B-VG). Hit hör åtgärder inom den (regionala) strukturpolitiken, ekonomiska politiken och arbetsmarknadspolitiken, inom fysisk planering, kulturpolitik, internationellt samarbete samt alla slag av stöd som hör till förbundsnivåns befogenheter.
The way in which administrative powers are divided among the various tiers of government in Austria does not affect the position of the Länder as private-law bodies.
Ländemas ställning som privaträttsliga subjekt berörs inte av ansvarsfördelningen i förbundsstaten.
Just like other players, the Länder are able to be party to legal transactions, for example, by taking a share in undertakings.
Delstaterna kan alltså i likhet med andra aktörer delta i affärsrättsliga relationer t.ex. som delägare i foretag.
The federal government and the Länder, on the one hand, and the Länder amongst themselves, on the other, are entitled to conclude agreements relating to matters that fall within their remit.
Förbundsnivån och delstaterna, liksom delstaterna inbördes, kan träffa avtal om olika angelägenheter inom sina verksamhetsområden.
The Länder are entitled to conclude treaties with foreign states, or regions of such states, regarding matters that fall within their remit (Pernthaler and Weber 1992).
Delstaterna har rätt att sluta fördrag med andra länder eller delstater inom sina egna ansvarsområden (Pernthaler/Weber, 1992).
The political clout of the Länder should, therefore, not be underestimated, despite their relatively weak position under the constitution.
De österrikiska delstatemas politiska tyngd får därför totalt sett inte underskattas trots deras relativt svaga ställning i grundlagen.
Unlike the German Lander, which have major powers of co-determination regarding federal legislation, the Austrian Lander, for their part, have other resources at their disposal.
I motsats till de tyska delstaterna som har omfattande rättigheter att medverka i lagstiftningen på förbundsnivå har de österrikiska delstaterna andra resurser att mobilisera.
By longstanding tradition, people in the Länder are able to maintain a separate political and cultural identity, which is often reflected in a solidly 'anti-centralist' attitude.
På detta sätt ger delstatemas långa traditioner befolkningen möjlighet att behålla en egen politisk-kulturell identitet som ofta också återspeglas i en tydligt "anticentralistisk" attityd.
Voters' identification with a particular Land is also reflected in the partypolitical context; six Länder (the exceptions being Vienna, Carinthia, and Burgenland) have been governed by the ÖVP without interruption since 1945, whereas at national level the SPÖ has been in power since 1970.
De olika delstatemas identiteter understryks också ofta partipolitiskt. I sex delstater har ÖVP varit ledande regeringsparti utan avbrott sedan 1945 - undantagen är Wien, Kärnten och Burgenland - medan SPÖ har varit ledande regeringsparti på förbundsnivå sedan 1970.
The practice of 'proportional government' and the extensive participation of associations in government have ensured political integration over many decades, in particular at Land level.
De proportionellt tillsatta regeringarna och det omfattande samarbetet med olika intresse organisationer skapade under flera årtionden förutsättningar för politisk integration även på delstatsnivå.
This has given the Land governments an undisputed, clear mandate to represent the interests of their respective Länder, cooperating with the other tiers of government, within the overall administration of Austria.
Detta gav delstatsregeringarna ett oomstritt, entydigt uppdrag att företräda sina staters intressen även genom att samarbeta med sina regeringspartner i staten.
The various interests are balanced not only by means of legal provisions, but also, to a very large extent, by way of negotiations.
Balansen mellan olika intressen bestäms på så sätt inte bara genom rättsliga regleringar utan i stor utsträckning också genom förhandlingar.
Under the specifically Austrian form of political administration, the Länder do indeed have less direct influence on the policy of the federal government, but these two tiers of administration are more closely linked in the administration of the country.
Det för Österrike speciella sättet att sammanfläta politiken ger visserligen delstaterna mindre direkt politiskt inflytande på förbundsnivå men binder de båda nivåerna desto tätare till varandra i verkställandet av förvaltningen.
The Austrian system of administration gives the Lander and local governments considerable leeway for developing a programme-based strategy for implementing legislation.
Genom detta kan delstaterna och kommunerna få stort spelrum att utforma prograrriinriktade strategier för genomförandet.
The 2,357 local authorities enjoy autonomy under both the national and the Land constitutions.
De 2 357 kommunerna är självstyrande enligt Österrikes och respektive delstats författning.
Local authorities have both their own autonomous powers and delegated powers.
De har ett delegerat och ett eget verksamhetsområde.
As part of their autonomous powers, local government bodies implement measures enacted by the federal government and the Länder (e.g. the inspection, at local level, of safety, public health, and building provisions or by setting up local government bodies or other bodies to carry out local government tasks).
Inom det första området fungerar de som verkställande organ fór förbundsnivån och delstaten (t.ex. i lokala polis, hälso- och byggnadsfrågor eller när de tillsätter organ och inrättningar för att sköta kommunala uppgifter).
As regards the delegated powers, local authorities set their own criteria.
Inom det andra agerar de efter sina egna riktlinjer.
In addition to fulfilling their autonomous roles, local authorities are extensive providers of services: as 'independent economic bodies' or through private enterprise bodies.
Vid sidan av myndighetsfunktionerna producerar kommunerna många tjänster (genom självständiga affärsdrivande enheter eller via privata entreprenörer).
Such services, some of which are mandatory, include the establishment and running of kindergartens, schools, adult training bodies, sports facilities, public utilities, and wastedisposal systems.
Sådana uppgifter, som kommunerna delvis är ålagda genom lagstiftning, är bl.a. inrättande och drift av daghem, skolor, institutioner för vuxenutbildning, idrottsanläggningar samt energiförsörjning och avfallshantering.
Local government funding is to a large extent dependent on the redistribution of funding by the federal government and the Länder.
På motsvarande sätt är kommunerna också i stor utsträckning beroende av en omfördelning av finansiella medel från förbundsnivån och delstaterna.
Funding stems from a tax system that is partially interlinked.
Kommunerna finansierar sina uppgifter med medel som de får genom ett delvis gemensamt skattesystem.
Under this system, local authorities are able to levy their own taxes (for example land taxes, alcohol taxes, and local government taxes), whilst at the same time receiving a share of the federal tax revenues.
Dessutom förfogar de över egna skatter (bla. fastighetsskatt, utskänkningsskatt, kommunalskatt) och över andelar av skatteintäkter på förbundsnivå (gemensamma förbundsskatter).
In addition, local authorities receive dedicated payments, charges, and other forms of remuneration.
Andra intäkter består av öronmärkta anslag, avgifter, taxor och ersättningar.
The allocation of taxation rights and the entitlement to receive tax proceeds are determined by virtue of the abovementioned negotiation procedure involving the Länder, the outcome of these negotiations is embodied in a specific federal law.
Fördelningen av beskattaingsrättigheterna och rätten att uppbära medlen sker i en för delstaterna redan beskriven förhandlingsprocess, vars resultat fastställs i en vanlig lag på förbundsnivå.
There are no counties under the Austrian system.
Det finns ingen regional nivå mellan kommun och delstat.
Fourteen local authority bodies (mostly representing large cities) have their own statute under which they take over the role of district authorities.
Däremot har 14 av Österrikes kommuner (främst större städer) en egen stadga enligt vilken de tar över uppgifter från delstatens forvaltningsområde.
principle.
Kommunemas organisation bygger på den parlamentariska principen.
Four Länder have already introduced direct elections for the post of mayor, which has increased the personalised and quasi-presidential nature of the political system.
I fyra delstater väljs kommunens borgmästare numera i direktval, vilket innebär en ökad centrering kring dennes person och en förstärkning av hans ställning.
The principle of 'proportional government' is applied to local authorities, as it is in the majority of Land governments.
Liksom i de flesta delstatsregeringarna är representationen i kommunerna proportionell.
Under this principle, political parties are represented on the executive of the local authority in proportion to the number of seats they hold in the local council.
I kommunstyrelsen (Gemeindevorstand) är partierna representerade i proportion till sin ställning i kommunfullmäktige (Gemeinderat).
Mayors are elected either by a system of direct election or on the basis of a majority decision by the members of the council of the local authority.
Borgmästaren väljs genom majoritetsbeslut i fullmäktige, såvida han inte väljs av elektorer.
Coalitions can thus be established which may result in the election of candidates other than representatives of the party holding the highest number of seats.
Därför kan även andra än det största partiets kandidater bli borgmästare genom att bilda koalitioner.
2.4 The Role of Political Parties
De politiska partiernas roll
Until the mid-1980s, Austria represented a classic example of a three-party system, which largely reflected the partypolitical groupings of the late-nineteenth century.
Fram till mitten av 80-talet var Österrike ett exempel på det klassiska trepartisystemet som också i stor utsttäckning motsvarade de historiska partipolitiska lägren vid slutet av 1800talet.
The two largest parties, the SPÖ and the ÖVP, were the key political players; they were backed up by a third, small party, the FPÖ.
De båda stora partierna SPÖ och ÖVP styrde det politiska skeendet och kompletterades av en (liten) tredje kraft, FPÖ.
Criticism levelled at the highly organized party system, a decline in the political 'camps', and overall changes in the socio-cultural field and in attitudes have clearly changed the Austrian partypolitical system at the end of the twentieth century.
Mot slutet av 1900-talet har dock en tydlig förändring av det österrikiska partisystemet skett på grund av kritiken mot den genomorganiserade partistaten, på grund av minskande partilojaliteter och förändringen av sociala och kulturella förhållanden och värderingar.
These changes are reflected in a number of events.
Ett antal företeelser vittnar om dessa förändringar:
• The Greens have become established as the fourth political party.
De gröna har etablerat sig som fjärde parti.
They entered the National Assembly after the 1986 elections and have consolidated their position since (4.8 per cent of the votes in the 1995 elections).
Efter parlamentsvalen 1986 blev partiet representerat i nationalrådet och har fram till i dag kunnat befästa sin position (1995: 4,8 %).
Green political parties are also represented in five Land parliaments and in the case of their main bastion, Tyrol (10.7 per cent of the votes in the 1994 elections), they are also represented in the Land government. • Since 1986 the FPÖ has positioned itself largely as a right-wing populist party; as a result it has made substantial gains at the expense of the other two major parties (21.9 per cent of the votes in the federal elections of 1995, as against 9.7 per cent in the 1986 elections). • The Liberale Forum (Liberal Forum) broke away from the FPÖ in protest and is also represented in the National Assembly since 1994 (5.5 per cent of the votes in the 1995 election).
Gröna partier är också representerade i fem delstatsparlament. I sitt starkaste fäste, Tyrolen, är de också representerade i regeringen (1994: 10,7 % av rösterna).
Austria now has a five-party system, which has considerably reduced the power of the two major political groupings, the ÖVP and SPÖ.
FPÖ har sedan 1986 profilerat sig i stora delar av landet som högerpopulistiskt parti och har fått en stabil ökning på de båda stora partiemas bekostnad (från 9,7 % 1986 till 21,9% 1995 i hela landet).
In 1995 the ÖVP received 28.3 per cent of the votes against 41.3 per cent in 1986.
I protest bröt sig Liberalt Forum (Liberales Forum) ut från FPÖ och är sedan 1994 också representerat i nationalrådet (1995: 5,5 %).
The SPÖ received 38.1 per cent votes in the 1995 elections and 43.1 per cent in the 1986 elections. However, these changes have not opened the door to new possibilities for coalitions at the
I det som numera är ett fempartisystem har de båda stora partierna fått vidkännas stora förluster (ÖVP från 41,3 % 1986 till 28,3 % 1995 och SPÖ från 43,1 % 1986 till 38,1 %
federal government level.
1995) utan att nya möjligheter till koalitioner har uppstått på förbundsnivå.
Since 1987, as for most of the Second Republic, Austria has been governed by a large coalition.
Sedan 1987 styrs Österrike av en stor koalition, vilket ofta har inträffat under den andra republiken.
TABLE 11.1. Composition of the governments of the Second Republic
TABELL 11.1: Regeringens sammansättning under den andra republiken
Although a change in the partypolitical system would suggest that Austria was moving away from grand coalitions, such coalitions are clearly well entrenched, particularly because of the stance taken by the FPÖ, which is, to a large extent, a xenophobic, right-wing populist party.
Även om förändringen av partisystemet borde leda till att man övergav den stora koalitionen har den förblivit stabil, särskilt på grund av att FPÖ till stora delar är högerpopulistiskt och invandrarfientiigt.
Therefore, paradoxically, the FPÖ both profits from and perpetuates the outdated nature of the present form of government (Pelinka 1997).
Paradoxalt nog drar FPÖ alltså nytta av det föråldrade regeringsmönstret samtidigt som partiet bidrar till att bevara det (Pelinka 1997).
Since the mid-1980s the democratic system based on agreements between parties has increasingly been losing ground in both the Länder and local government.
Sedan mitten av åttiotalet har dock det samförståndsdemokratiska systemet i både del staterna och kommunerna alltmer börjat brytas upp.
This has been caused mainly by the spectacular successes of the FPÖ under the leadership of Jörg Haider (since 1986) in elections of the Land parliaments and in the mayoral elections.
Detta är inte minst en följd av FPÖ:s uppseendeväckande framgångar under Jörg Haider (partiledare sedan 1986) i val till delstatsparlament och borgmästarposter.
The FPÖ is now represented in all of the Land parliaments in Austria and in seven Land governments.
I dag är FPÖ representerat i alla Österrikes delstatsparlament och i sju av delstatsregeringarna.
The FPÖ has become the second most important party in the parliaments of both Vienna (27.9 per cent of the votes in the 1996 election) and Carinthia (33.3 per cent of the votes in 1994).
FPÖ blev det näst starkaste partiet i Wien år 1996 med 27,9 % och dessförinnan i Kärnten år 1994 med 33,3 %. I Kärnten var Jörg Haider under en period regeringschef.
The FPÖ has also been successful in local government elections, including the mayoral elections in the Land capitals of Graz, Klagenfurt, and Bregenz.
Dessutom har partiet haft framgångar på kommunal nivå, bl.a. vid borgmästarvalen i delstatshuvudstäderna Graz, Klagenfurt och Bregenz.
Despite the decline in political allegiance and the falling numbers of political party members since the beginning of the 1980s, membership of the two main parties in Austria remains extremely high when measured against the equivalent figures for other West-European countries.
Trots minskande partilojaliteter och de sedan början av åttiotalet minskande medlemstalen har de båda stora partierna extremt hög anslutningsgrad efter västeuropeiska förhållanden.
Taken together, the ÖVP and the SPÖ
Tillsammans har ÖVP och SPÖ fortfarande nästan en miljon medlemmar av cirka 5,8 miljoner röstberättigade.
The first three affiliated organizations (ÖAAB, ÖBB, and ÖWB) have traditionally claimed set quotas of posts (for example at elections for the National Assembly and the Land parliaments).
De tre första delorganisationerna (ÖAAB, ÖBB och ÖWB) utser traditionellt vissa kvoter av olika funktioner (t.ex. vid kandidaturen till förbunds- och delstatsparlament).
The same applies for the SPÖ, particularly in respect of the party's women's organization and its Fraktion sozialdemokratischer Gewerkschafter (FSG, social-democratic trade-union wing).
Detta förekommer i samma utsträckning inom SPÖ fór kvinnoorganisationen och Fraktion sozialdemokratischer Gewerkschafter (FSG, de socialdemokratiska fackföreningsmedlemmarnas fraktion).
The increasing trend towards the preliminary election of candidates within parties in the 1990s (by the ÖVP, the SPÖ, and the Greens) has cast doubt on such traditional claims.
I och med nittiotalets ökande tendens till att man förrättar förval inom partierna (hos ÖVP, men även hos SPÖ och de gröna) blir sådana sedvanerättsliga krav ifrågasatta.
Until 1995 the FPÖ represented a relatively loosely organized political party; it has, however, since then established itself as a 'movement' and has consciously cultivated an 'anti-party' image. In contrast to the ossified grand coalitions, the FPÖ has taken on the title of Freiheitliche Bewegung-Bündnis Bürger '98 (Freedom Movement-Citizens' Alliance '98).
FPÖ, som till 1995 var föga organiserat och byggde på sina väljare, har nu konstituerat sig som "rörelse" och bygger medvetet upp en bild av partiet som ett "antiparti" i opposition mot de stora koalitionemas fastkörda mönster, Freiheitliche Bewegung Bündnis Bürger '98 ("Frihetsrörelsen - Borgaralliansen '98").
On 1 May 1998 the FPÖ set up a rival trade union in opposition to the unitary Österreichischen Gewerkschaftsbund (ÖGB, Austrian Trade Union Federation).
Den första maj 1998 grundade FPÖ en egen fackförening Österreichischer Gewerkschaftsbund (ÖGB) utanför de övriga österrikiska fackens gemensamma landsorganisation.
The main aim of the FPÖ's new trade union is to secure 'work for Austrians first'.
Den nya föreningens mål är i första hand att skapa "arbete för infödda".