natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Large and persistent adjustment efforts tend to be more successful, and deficit reductions which take place through cuts in current primary expenditure rather than tax increases are less likely to be reversed in the future.
Omfattande och ihållande saneringsåtgärder ten derar att vara mer framgångsrika och det är mindre troligt att minskningar av underskotten som sker genom nedskärningar av löpande pri mära utgifter, snarare än sådana som sker genom skattehöjningar, rivs upp i framtiden. Saneringsåtgärder som i hög grad grundar sig på nedskärningar av löpande primära utgifter är ofta svårare att genom föra.
Budgetary adjustments strongly based on cuts in current primary expenditure are often more difficult to implement and their adoption is therefore a clear sign of the government's commitment to budgetary discipline and of its determination to maintain these efforts in the future.
Beslut om sådana åtgärder är därför ett tydligt tecken på regeringens beslutsamhet att upprätthålla budgetdisciplin och att fortsätta saneringsarbetet i framtiden.
The scale of budgetary consolidation achieved can best be assessed by look ing at the improvement in the cyclically-adjusted priman' balance, which corresponds to the government balance excluding interest payments and adjusted for the influence of the cycle.
Omfattningen av den konsolidering av de offentliga finanserna som skett kan lättast bedömas genom att förbättringen i det konjunktur rensade primära saldot studeras.
Unlike the overall unadjusted balance which includes interest payments on the government debt and is sub ject to the influence of the cycle, the cyclically-adjusted primary balance is more directly controlled by the budgetary authorities.
Det utgörs av saldot för de offentliga finanserna exklusive ränteutgifter och rensat för konjunkturlägets inverkan.
The size of the consolidation thus depended on the initial conditions at the start of stage two of EMU:
Till skillnad från det sammanlagda orensade saldot, som omfattar betalningar av räntor på den offentliga sektorns skuld och
countries with high public finance imbalances were obliged to implement a sharp retrenchment to meet the Treaty's budgetary criteria while less adjustment was required in countries which had already carried out a
Under den andra etappen har fem medlemsstater ­ Grekland, Spanien, Italien, Sverige och Förenade kungariket — genomfört en betydande sanering av de offentliga finan­serna och uppnått en förbättring av det konjunkturrensade primära
(cyclically adjusted, as percentage of GDP) of which of which of which
(konjunkturrensat, i procent av trendmässig BNP)
Change in overall balance change in current primary change in capital change in revenue change in primary change in interest payments change in primary balance
Förändring av löpande primära utgifter
(l)=(3)-(2) expenditure expenditure expenditure (5)=(6)+(7) (6) P)
Förändring av ränte­utgifterna
NB: The primary balance does not include interest payments.
Anm.: Det primära saldot omfattar inte ränteutgifter.
It is obtained by deducting primary expenditure from revenue.
Det erhålls genom att från inkomsterna dra bort de primära utgifterna.
Primary expenditure can be decomposed further into current primary expenditure and capital expen­diture.
De primära utgifterna kan i sin tur delas upp i löpande primära utgifter och kapitalutgifter.
Due to the rounding of figures, the components may not exactly add to totals.
På grund av avrundningar är det möjligt att summan av de olika delarna inte exakt motsvarar de angivna summorna.
budgetary adjustment during previous years and which therefore started from a more favourable budgetary position.
Länder med stora obalanser i de offentliga finanserna var tvungna att genomföra kraftiga åtstramningar för att uppfylla kriteriet om den offentliga sektorns finanser, medan endast mindre åtstramning krävdes i länder som sanerat de offentliga finanserna redan under tidigare år och som därför hade ett gynnsammare utgångsläge.
Several Member States relied on revenue increases to achieve correction of their budgetary imbalances but only in Belgium, Greece, France and the United Kingdom did the increase in revenue outweigh cuts in primary expenditure.
Flera medlemsstater förlitade sig på inkomstökningar för att komma till rätta med obalanserna i de offentliga finanserna, men det var endast i Belgien, Grekland, Frankrike och Förenade kungariket som inkomstökningarna var större än minskningarna av de primära utgif terna.
In Italy, Finland and Sweden, there was also an increase in the ratio of revenue to GDP but it was smaller than the cut in primary expenditure, while the increase in revenue in Portugal more than offset the rise in primary expenditure.
Även i Italien, Finland och Sverige ökade inkomsterna i förhållande till BNP, men ökningen var mindre än minskningen av de pri mära utgifterna, medan inkomstökningen i Portugal mer än uppvägde ökningen av de primära utgifterna.
There was a decline in the revenue share in Denmark, Germany, Spain, Ireland and the Netherlands.
Inkomsternas andel av BNP minskade i Danmark, Tyskland, Spanien, Irland och Nederländerna.
Cuts in current primary expenditure made a significant contribution to the deficit reduction in most Member States.
Nedskärningar av de löpande primära utgifterna bidrog väsentligt till minskningen av underskotten i de flesta medlemsstaterna.
However, several Member States also relied on cuts in capital expenditure to bring down their deficits.
Flera med lemsstater förlitade sig emellertid även på minskningar av kapitalutgifterna för att minska sina underskott.
In Denmark, Greece, France and the United Kingdom, reductions in capital spending were the major source of adjustment on the primar}' expenditure side and they were also important in Germany, Italy and Sweden.
I Danmark, Grekland, Frankrike och Förenade kungariket var nedskärningar av kapitalutgifterna den största källan till anpassning av de primära utgifterna och de var riktiga även i Tyskland, Italien och Sverige.
Reduced interest payments more than outweighed improvements in the primary balance in Belgium and the Netherlands and more than offset the small deterioration of the primary balance in Denmark.
Ränteutgifterna minskade mer än det primära saldot förbättrades i Belgien och Nederländerna och mer än uppvägde den lilla försämringen av det primära saldot i Danmark.
Interest payments increased during the second stage in Germany, due to the takeover of unification-related debts by the government, as well as in France, Finland, Sweden and the United Kingdom.
Ränteutgifterna ökade under den andra etappen i såväl Tyskland, beroende på att staten tog över
source of adjustment on the expenditure side.
Endast i ett fåtal medlemsstater skedde åtstramningen huvudsakligen genom inkomstökningar.
Thus, the composition of these adjustments suggests that they were generally soundly based and therefore likelv to be sustained in the future.
Sammansättningen av saneringsåtgärderna ger vid handen att de i allmänhet vilade på sund grund och där för med största sannolikhet kommer att bli bestående.
These programmes were assessed by the Commission services and discussed in the Council.
Dessa program granskades av kommissionen och diskuterades i rådet.
Most of the programmes have had a particular focus on the public finances, given the adjustment needed in this area.
De flesta program har främst inriktats på de offentliga finanserna, eftersom behovet av åtgärder har varit störst på det området.
Updated programmes have been presented on an annual basis by some Member States, while new or revised programmes were also submit ted to take account of the latest economic and budgetary developments and of newly introduced measures, or following the election of new governments. ernments.
Uppdaterade program har lagts fram varje år av en del medlemsstater, medan nya och reviderade program också har lämnats in för att beakta den senaste ekonomiska och budgetmässiga utvecklingen och nyligen införda åtgärder eller efter det att regeringsskiften ägt rum.
Table 4.6 shows for the most recently submitted versions of convergence programmes the objectives for the government budget balance projected for future years (in most cases up to the year 2000 or beyond).
I tabell 4.6 anges de mål för saldot i de offentliga finanserna som skall uppfyllas under kommande år enligt de senast inlämnade konvergensprogrammen (i de flesta fall anges mål fram till år 2000 eller därefter).
These pro grammes were submitted during the period from December 1996 to December 1997; the month of submission of each programme is shown in the table.
Dessa program lämnades in under perioden från december 1996 till december 1997; i tabellen anges vilken månad varje program lämnades in.
Only Luxembourg has never submitted a convergence pro gramme, its strong performance over many years in relation to convergence indicators making this unnecessary.
Endast Luxemburg har aldrig inkommit med något konver-
Corresponding to the planned further improvement in budget balances, government debt ratios are projected to continue declining, or to start declining where they have not already done so, in all Member States dur­ing the years covered by their programmes.
gensprogram, eftersom detta inte är nödvändigt med tanke på att lan­det under många år uppvisat mycket goda resultat avseende konver­gensindikatorerna. Det franska konvergensprogrammet härrör fortfa­rande från tiden före regeringsskiftet i juni 1997.
While not all the measures necessary for achieving the objectives of these programmes have been introduced and in several countries more adjust­ment efforts will be necessary in the budgets for 1999 and later years, there is a clear commitment in all Member States to pursue policies for budgetary
Enligt programmen eftersträvas i allmänhet en fortsatt förbättrad situ­ation för de offentliga finanserna under 1998 och åren därefter, vilket grundar sig på underliggande kalkyler om snabb ekonomisk tillväxt och fortsatt minskande ränteutgifter. För år 2000 har samtliga med­
Convergence programme projections for government surplus/deficit
Utvecklingen för saldot i de offentliga finanserna enligt konvergensprogrammen
(general government net lending (+)/net borrowing (-), as percentage of GDP)
(offentliga sektorns finansiella sparande, i procent av BNP)
Date submitted
Datum då programmet lämnades
(') Government surplus of 2.8% of GDP projected for 2005. Q) Revised estimates submitted by the German authorities in February 1997.
(') År 2005 förväntas det offentliga överskottet uppgå till 2,8 % av BNP. f) De tyska myndigheterna inkom med reviderade uppskattningar i februari 1997.
) Financial years.
) Räkenskapsår.
consolidation in the coming years.
Är 1999 förväntas de offentliga finanserna i redan fem medlemsstater (Danmark, Irland, Finland, Sverige och Förenade kungariket) uppvisa överskott eller vara i balans.
These commitments will be reinforced once the stability and growth pact enters into force.
Denna vilja kommer att förstärkas när stabilitets- och tillväxtpakten väl träder i kraft.
Under this pact and in the framework of the stability and convergence programmes, Member States will have to pursue budgets which are 'close to balance or in surplus' over the medium term.
Enligt denna pakt och inom ramen för stabilitets- och konvergensprogrammen kommer medlemsstaterna att vara skyldiga att på medellång sikt eftersträva offentliga finanser "nära balans eller med överskott".
The widespread progress in reducing budget deficits has allowed govern ment debt ratios to come clown in almost all Member States in 1997.
De stora framgångarna med att minska underskotten i de offentliga finanserna har lett till att den offentliga skuldkvoten har minskat i nästan alla medlemsstater under 1997.
The driving force behind the debt reduction for most Member States came from the combined contribution of GDP growth and deficit reductions and only in a few Member States as allowed government debt ratios to come down in almost all Member States in 1997.
Den viktigaste orsaken till skuldminskningen var i de flesta medlemsstater en kombination av BNP-tillväxt och minskade underskott.
The driving force behind the debt reduction for most Member States came from the combined contribution of GDP growth and deficit reductions and only in a few Member States — mainly Austria and Portugal — can the debt reduction in 1997 be attributed to a large extent to 'stock-flow adjustment' measures.
Endast i ett fåtal medlemsstater -främst Österrike och Portugal - berodde skuldminskningen i hög grad på "stock-/flödesjusteringar".
They also reduced their liquid working balances on bank accounts and increased operations which allow for the consolidation of claims and liabilities within the government sector.
Så kallad stock-/flödesjustering omfattar de faktorer, förutom underskottet i de offentliga finanserna, som bidrar till variationerna i
Whereas over the period 1990-93, the 'stock-flow adjustment' factors added more than 3 percentage points on average each year to the government debt ratio, their annual average effect over the period 1994-97 has become negligible or even negative in most Member States, except for Germany (where the large unification-related debt assumptions were regrouped in this category), Greece and Luxembourg (see Table 4.7).
Medan dessa faktorer tidigare bidrog till att öka den offentliga skuldkvoten i de flesta medlemsstaterna, har regeringarna på senare år vidtagit åtgärder för att begränsa nivån på den offentliga skulden genom en noggrannare förvaltning av sina finansiella till gångar. Under senare år har regeringarna minskat sin långivning och påskyndat återbetalningen av utestående lån.
The primary surplus which Member States have to maintain in order to put their debt ratio on a downward path increases with the level of their out standing debt and with the speed at which the debt ratio must come down.
De har också minskat sina likvida medel på bankkonton och ökat sådana åtgärder som gör det möjligt att öka konsolideringen av fordringar och skulder inom den offentliga sektorn.
Primary surpluses were sufficiently large in 1997 for the debt ratio to come down in most Member States, the stock-flow adjustment not being taken into account (see Table 4.8).
Dessutom har betydande privatiseringsprogram inletts i de flesta medlemsstater.
Especially Belgium, Denmark, Greece and Italy achieved large primary surpluses while in Denmark, Greece and Ireland the primary surplus was much larger than that needed to stabilise the debt ratio.
Enligt ENS-1979-bestämmel-serna och Eurostats beslut kunde inkomsterna från dessa privatiseringar inte bokföras som inkomster som påverkar det offentliga underskottet, utan kunde endast användas för att betala av på den utestående offentliga skulden.
In Germany and France the primary surplus was not sufficiently large in 1997 to put the debt ratio on a declining path; the debt ratio remained below the 60% of GDP threshold in France.
Dessa försäljningar av offentligägda före tag bidrog också ofta till att öka det ekonomiska systemets effektivitet och medförde en varaktig minskning av offentliga transfereringar till dessa företag.
Based on the Commission services forecasts for the debt ratio until 1999 and on mechanical projections thereafter — fixing interest rates on the government debt at a common level of 6%, inflation rates at 2%, the stock-flow adjustment at zero and keeping real GDP trend growth rates and primary balances constant at their levels forecast for 1999 — the debt trajectory for each Member State can be calculated and the year when the debt ratio is projected to fall below the 60% GDP reference value can be determined.
Medan "stock-/flödesjusteringen" ledde till att den offentliga skuldkvoten under perioden 1990-93 i genomsnitt ökade med 3 procentenheter per år, har dess genomsnittliga årliga effekt under perioden 1994—97 blivit försumbar eller till och med negativ i de flesta medlemsstater, med undantag för Tyskland (där de stora skulder som staten tog över i samband med återföreningen räknas till denna kategori), Grekland och Luxemburg (se tabell 4.7).
It would take seven years or less to bring the debt ratio below the 60% GDP threshold for those Member States which currently have a debt ratio in the 60 to 80% GDP range, (see Table 4.8).
De primära över skotten var 1997 tillräckligt stora för att skuldkvoten skulle minska i de flesta medlemsstaterna, utan att "stock-/flödesjusteringen" beaktas (se tabell 4.8).
For the highly-indebted Member States with a debt ratio over 100% of GDP, reducing the debt ratio to acceptable levels will obviously take much longer.
Särskilt Belgien, Danmark, Grekland och Italien åstadkom stora primära överskott och i Danmark, Grekland och på Irland var det primära överskottet mycket större än vad som krävdes för att stabilisera skuldkvoten.
debt ratio will decline in these countries depends on future growth perfor­mance and debt service costs — in several Member States the latter are coming down rapidly — as well as on expenditures and revenues being kept under control.
börja minska. I Frankrike låg skuldkvoten kvar under gränsvärdet på 60 % av BNP.
However, the level of surplus on the primary balance
Beräkningarna bygger på antagandena att räntan på den offentliga skulden ligger konstant på
Factors, other than the deficit, adding to the debt stock
Andra faktorer än underskottet som bidrar till skulden
(stock-flow adjustment, as percentage of GDP)
(Stock­/flödesj ustering i procent av BNP)
(') Unweighted average.
(') Oviktat genomsnitt
Under these conditions, the debt ratio in these countries could fall below the 60% GDP threshold within less than 20 years (see Table 4.8). If Ireland's debt ratio falls below the reference
en gemensam nivå om 6 %, inflationen på 2 %, "stock­/flödesjuster­ingen" på noll samt den trendmässiga tillväxttakten avseende real BNP och det primära saldot på den nivå som prognosticerats för 1999.
Table 4.8
Tabell 4.8 Skuldutvecklingens hållbarhet
Debt stabilising primary balance gap (') in 1997
Skillnad mellan skuldsta­biiiserande och faktiskt primärt saldo (')
Change in debt ratio in 1996-97
Ar di skuld­kvoten blir lägre än 60 % av BNP i')
Government debt ratio in 1997
Faktiskt primärt saldo 1997 (i procent av BNP)
(as percentage (as percentage (as percentage of GDP) of GDP) of GDP)
Förändring av skuld­kvoten 1996­97 0 procent av BNP) av BNP) för att skuldkvo­ten skall understiga 60% av BNPO
(as percentage of GDP)
1997 (i procent av BNP)
(') A negative sign means that the actual primary balance is sufficiently large to bring down the debt ratio in 1997.
(') Ett minustecken innebär att det faktiska primära saldot är tillräckligt stort för att få skuldkvoten att sjunka 1997.
The stock-flow adjustment is not taken into account for these calculations.
Stock­/flödes­justeringen beaktas inte i dessa beräkningar. (') Beräkningarna har gjorts pä följande vis: 1998 ârs vårprognos avseende skuldkvoten till och med 1999 samt kalkyler för perioden därefter.
0 The calculations have been made as follows: Spring 1998 economic forecasts for the debt ratio until 1999 and projections thereafter, fixing interest rates on government debt at a common level of 6%, inflation rates at 2%, stock-flow adjustments at zero and keeping real GDP trend growth rates and primary balances constant at the levels forecast for each Member State in 1999.
Räntan på den offentliga skulden antas ligga konstant på en gemensam nivå på 6 %, inflationstakten på 2 % stock­/flö­desjusteringen på noll samt den trendmässiga tillväxttakten avseende real BNP och det primära saldot konstant på den nivå som prognosticeredes för varje medlemsstat 1999.
value in 1998, as is forecast by the Commission services, it would have taken Ireland only 11 years to bring down its debt ratio from a peak of around 115% of GDP in 1987 to less than 60% in 1998.
Det behövs sjn år eller mindre för att få ned skuldkvoten under gräns värdet på 60 % av BNP i de medlemsstater som för närvarande har en skuldkvot på 60-80 % av BNP (se tabeli 4.8).
The main factors which contributed to this rapid reduction in Ireland's debt ratio were the major budgetary retrenchment which it implemented at the end of last decade and which has not been reversed since then as well as its high real GDP growth rates over the last few years.
För de medlemsstater som har en offentlig skuld på över 100 % av BNP kommer det av uppenbara skäl att ta mycket längre tid att få ned skuldkvoten till acceptabla nivåer.
From the information presented in the previous sections of this chapter it can be seen that the budgetary positions of the five Member States, not at present the subject of an excessive deficit decision (Denmark, Ireland, Luxembourg, the Netherlands and Finland) have improved further or remained satisfactory in 1997 and are likely to do so again in 1998.
De stora över skott i det primära saldot som redan uppnåtts i Belgien, Grekland och Italien bör emellertid borga för en kontinuerligt sjunkande skuldkvot.
There is no reason for the Commission to reopen the excessive deficit procedure for any of these five countries.
Under dessa förutsättningar skulle skuldkvoten i dessa länder kunna nedbringas under gränsvärdet på 60 % av BNP på kortare tid än 20 år (se tabell 4.8).
Greece has made substantial progress in reducing the large imbalances in its public finances since the early 1990s.
Om Irlands skuldkvot sjunker under refe rensvärdet 1998 i enlighet med kommissionens prognos, kommer det att ha tagit Irland endast 11 år att minska sin skuldkvot från dess högsta notering på omkring 115 % år 1987 till mindre än 60 % år 1998.
It has reduced the government deficit from almost 14% of GDP in 1993 to 4.0% in 1997 and is expected to reach 2.2% in 1998; the high government debt ratio which had been on a strongly rising trend has been stabilised and a first reduction took place in 1997 when the debt ratio fell by 2.9 percentage points to 108.7% of GDP.
De viktigaste faktorer som bidrog till denna kraftiga minskning av Irlands skuldkvot var den omfattande budgetsanering som genom fördes på Irland i slutet av det förra årtiondet och som inte har rivits upp sedan dess samt dess höga reala BNP-tillväxt under de senaste åren.
However, the budgetary correction already achieved is not considered by the Commission to be sufficient for it to recommend abrogation this year of the excessive deficit decision relating to Greece.
4.4 Medlemsstater som nu anses uppfylla kraven för att besluten om att det föreligger ett alltför stort underskott skall kunna upphävas
For Belgium, Germany, Spain, France, Italy, Austria, Portugal, Sweden and the United Kingdom, which at present are still the subject of an excessive deficit decision, the Commission considers that the excessive deficit has been corrected.
Av den information som presenteras i de tidigare avsnitten i detta kapitel framgår att situationen för de offentliga finanserna i de fem medlemsstater som för närvarande inte är föremål för ett beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott (Danmark, Irland, Luxemburg, Nederländerna och Finland) har förbättrats ytterligare eller förblivit tillfredsställande under 1997 och denna situation för väntas bestå under 1998.
The Commission is therefore recommending to the Council the abrogation of the decision on the existence of an excessive
Det finns ingen anledning för kommissionen att åter inleda förfarandet vid alltför stora underskott för något av dessa fem länder.
deficit for these Member States.
Grekland har sedan början av 1990talet gjort betydande framsteg i arbetet med att minska de stora obalanserna i de offentliga finanserna.
The budgetary correction achieved in each of these countries is examined in detail below.
Den sanering av de offentliga finanserna som uppnåtts i vart och ett av dessa länder analyseras närmare nedan.
The budgetary position of Belgium was not satisfactory at the start of stage two.
Situationen för de offentliga finanserna i Belgien var inte tillfredsställande vid inledningen av den andra etappen.