natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All in all, the deepening of the European Union's social dimension is not just an end in itself, pursued as a matter of course by people who happen to be interest ed in social questions; it is increasingly becoming an essential component of the success of the overall political venture which is the European Union.
Sammanfattningsvis är det inte bara de som intresserar sig för sociala frågor, som naturligen strävar att fördjupa Europeiska unionens sociala dimension, utan detta är mer och mer en vital del för att nå framgång i det globala politiska projekt som Europeiska unionen utgör.
THE CURRENT STRUCTURE OF CIVIC AND SOCIAL RIGHTS
ARBETET FÖR MEDBORGERLIGA OCH SOCIALA RÄTTIGHETER OCH FÖR
AND SOCIAL POLICIES IN EUROPE IS EXTREMELY COMPLEX n this challenging situation, the way civic and social rights are organized and the way they interface with social policies is extremely complex. The issues underlying the
KOMPLICERAT nför alla utmaningar måste konstateras att befintlig organisation och beredskap för medborgerliga och sociala rättigheter och sambandet med socialpolitiken är kom
Account must be taken of these difficulties if proposals are to be realistic and enduring.
Man bör ta ställning till dessa svårigheter för att de förslag som läggs fram skall bli realistiska och ha möjlighet att bli bestående.
Several levels may be distinguished.
Situationen försämras på flera nivåer samtidigt.
Firstly, the Member States of the Union have differing constitutional arrangements in this respect.
Medlemsstaterna har för det första olika konstitutioner.
Many include in their constitutions a text describing the fundamental rights.
Flera har i sina grundlagar beskrivit de grundläggande rättigheter som de åberopar.
However, this does not apply to all countries (e.g. the United Kingdom).
Men detta är ej fallet över allt (Förenade kungariket).
The more recent constitutions place greater stress on social and economic rights than do the older constitutions based on traditional fundamental rights.
Konstitutioner av yngre datum framhäver i högre grad sociala och ekonomiska rättigheter, än konstitutioner av äldre datum som bygger på traditionella grundläggande rättigheter.
In addition, the legal effect of these texts varies from country to country depending on the material content of the rights and the control procedures (e.g. judicial, administrative or con­stitutional).
För övrigt varierar bestämmelsernas rättskraft från en stat till en annan, dels beroende på det materiella innehållet i de erkända rättigheterna, och beroende på vilka kontrollförfaranden som finns (av rättslig, administrativ eller konstitutionell art).
In addition, the Member States of the Union have all acceded to a number of interna­tional agreements and the like1 which contain a list of fundamental rights, the legal impact of which varies from case to case from simple declarations to more binding texts.
För övrigt har alla medlemsstater skrivit under ett visst antal internationella konventioner och fördrag1 med en förteckning över grundläggande rättigheter, vars rättskraft varierar från att vara enkla programförklaringar till tvingande bestämmelser.
Even in the case of the more binding texts, the legal effects may vary in that incorporation into rational law may be automatic (single­tier systems) or dependent on national incorporating legislation (two­tier systems).
T.o.m. i det senare fallet kan den juridiska effekten variera beroende på om införlivningen med den nationella rätten sker genom frivilligt beslut eller automatiskt (monistiska system) eller genom nationell lagstiftning [dualistiska system).
Generally speaking social rights tend to fall into the first category.
I allmänhet hör sociala rättighe-
To take the United Nations as an example: the Universal Declaration of Human Rights (1948), the International Agreement on Economic, Social and Cultural Rights (1966), the International Agree­ment on Civil and Political Rights (1966), the International Convention on the Elimination of all Forms of Racial Discrimination [1965) and the International Convention on the Elimination of Discrimination against Women (1979); as regards the International Labour Organization: Convention No 29 on Forced or Compulsory Labour (1930), Convention No 87 on Freedom of Association and Protection of the Right to Organize (1938), Convention No 98 on the Application of the Principles of the Right of Organization and Collective Bargaining (1949), Convention No 100 on Equal Pay for Men and Women for Work of Equal Value (1951) and Convention No 105 on the Abolition of Forced Labour (1957).
FN nar antagit: den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna (1948), den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (1966), den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (1966), den internationella konventionen om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering (1966) och den internationella konventionen om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor (1979); ILO har antagit: konvention nr 29 rörande tvångs- eller obligatoriskt arbete (1930), konvention nr 87 angående föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten (1948), konvention nr 98 angående tillämpningen av principerna för organisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten (1949), konvention nr 10G angående lika lön för män och kvinnor för arbete av lika värde (1951) samt konvention nr 105 angående avskaffandet av tvångsarbete (1957).
This is particularly true since the States of the Council of Europe (which includes all the Member States of the Union) set out a corpus of civil rights and a remarkable proce­dure for effective safeguards, to be used after all means of redress available within the countries have been exhausted, in the 195D Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Det sagda understryks av att staterna i Europarådet (där alla EU:s medlemsstater är medlemmar) år 1950 utarbetade Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, och därvid räknade upp ett antal med­borgerliga rättigheter, samtidigt som man inrättade ett unikt förfarande för effektiv övervakning, i fall då möjligheterna uttömts i den nationella instansordningen.
In 1961, this Convention was backed up by a European Social Charter, which is essentially concerned with the right to work and pro­tection of the family, but is not subject to the Strasbourg Court's jurisdiction.
Konven­tionen kompletterades 1961 genom en europeisk social rättighetskatalog, vilken huvudsakligen rör arbetsrätt samt skyddet för familj, men som inte är underkastad Europadomstolen.
As regards the Treaties of the European Union, what we have at present is not a genuine framework of social and civil rights, but rather a set of ad hoc, piecemeal measures to accompany economic integration and allow minimum social policies to be pursued.
Vad beträffar Fördraget om Europeiska unionen kan man inte för närvarande tala om en verklig uppbyggnad av sociala och medborgerliga rättigheter, utan snarare om empiriskt betingade bestämmelser, vilka gradvis vuxit fram för att åtfölja den ekono­miska integreringen och därför möjliggöra för att åtfölja införande av ett minimum av socialpolitik.
Several stages may be distinguished.
Härvidlag kan man urskilja flera etapper:
The Treaty of Rome allows the Council, acting by a qualified majority, to issue directives or make regulations to ensure freedom of movement for workers (Arti­cle 49).
Romfördraget tillåter rådet att med kvalificerad majoritet utfärda direktiv eller förordningar som garanterar arbetskraftens fria rörlighet (artikel 49).
Acting unanimously, it may take coordinating social security measures for the benefit of migrant workers.
Rådet kan genom enhälligt beslut anta samordningsbestämmelser vad gäller social trygg­het för migrerande arbetstagare.
Part Three of the Treaty (Policy of the Com­munity] contains six articles, 117 to 122, under the title concerned with social policy, as well as the provisions covering the European Social Fund.
I tredje delen av fördraget ("Gemenskapspoli­tik") finns en avdelning som ägnas åt socialpolitiken (sex artiklar: artiklarna 117­122, till vilka bör läggas de som rör Europeiska socialfonden).
Article 117 sets out the aim of promoting 'improved working conditions and an improved standard of livirg for workers, so as to make possible their harmonization while the improvement is being maintained'.
I artikel 117 föreskrivs att medlemsstaterna skall främja förbättringar av arbetstagar­nas arbetsvillkor och levnadsstandard och därigenom möjliggöra en harmonise­ring samtidigt som förbättringarna bibehålls.
Article 118 entrusts the Commission with the task of promoting close cooperation between Member States in the fields of employment, labour law, vocational training and social security.
I artikel 118 ges kommissionen i uppdrag att främja ett nära samarbete mellan medlemsstaterna vad gäller sys­selsättning, rätt till arbete, yrkesutbildning och trygghet.
Article 119 lays down the principle of equality between men and women (strictly in the context of pay).
I artikel 119 fastställs principen om lika lön för män och kvinnor.
In 1989, 11 of the 12 Member States adopted the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
År 1989 antog 11 medlemsstater av 12 en stadga om arbetstagares grund­läggande sociala rättigheter. Som Miguel Rodríguez­Pinero och José Luis
report by Miguel Rodriguez-Piñero and José Luis Monereo on 'The Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers in the context of the revision of the Treaty on European Union', this Charter is not incorporated into the Treaties, has no direct legal effects and is not enforced by the Court of Justice.
Monereo klart visar i sin rapport "Gemenskapens stadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare i samband med ändring av Fördraget om Europeiska unionen" har denna stadga fristående från fördraget inga direkta juridiska verkningar och dess tillämpning garanteras inte av EG-domstolen.
As its title indicates, it mainly covers the rights of workers, while the social rights of other groups of people (e.g. young people, the unemployed and pensioners) are paid little, if any, heed.
Rapporten rör som namnet anger huvudsakligen arbetstagares rättigheter, medan andra individers sociala rättigheter (unga, arbetslösa, pensionärer) berörs föga eller inte alls.
Never the less, it is an important step forward in the recognition by the Community of the importance of work-related social issues for its own activities.
Stadgan innebär dock en viktig etapp på vägen till full medvetenhet inom gemenskapen om betydelsen av de sociala frågorna i samband med arbete.
Even though it has not in practice been followed up as had been hoped by negotiation between the social partners, it provided a basis for the European Commission's social action programmes and was then taken over by the Social Protocol to the Maastricht Treaty, so that it may after all be regarded as a pre-constitutional stage prior to the incorporation of social rights into the Treaty on European Union.
Även om rättighetskatalogen knappast kan sägas ha blivit föremål för förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter, vilket man hoppats på, så har den i alla fall motiverat tillkomsten av de sociala program som drivits av Europeiska kommissionen och därefter återupptagits i Maastrichtfordragets sociala protokoll, varmed det trots allt kan anses vara en förberedelseetapp inför införlivandet av de sociala rättigheterna med fördraget.
The Maastrich: Treaty makes provision for new elements in various fields.
Slutligen anger Maastrichtfordraget nya bestämmelser på flera områden:
The Union sets itself the objective of promoting economic and social progress which is balanced and sustainable, 'in particular... through the strengthening of economic and social cohesion'.
Unionen föresätter sig att främja en balanserad och hållbar ekonomisk och social utveckling "särskilt genom förstärkning av den ekonomiska och sociala sammanhållningen".
Citizenship of the Union is established (Articles 8 to Be) and the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms is referred to (Article F).
Ett unionsmedborgarskap införs (artiklarna B-8e) och en hänvisning görs till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (artikel F).
The Treaty of Rome is amplified or made more specific. This is apparent in title III on social policy (Article 126 provides that the Community shall contribute to the development of quality education by encouraging cooperation between Member States) and in the insertion of title IX — Culture — and title X — Public health (Article 129: 'The Community shall contribute towards ensuring a high level of human health protection by encouraging cooperation between the Member States and, if necessary, lending support to their action').
Förtydliganden och tillägg har gjorts i Romfördraget, såväl i avdelning III angående socialpolitiken (i artikel 126 anges att gemenskapen bidrar till god utbildning genom att uppmuntra samverkan mellan medlemsstaterna), som genom att införa avdelning IX om kultur, och avdelning X om folkhälsa (artikel 129: "Gemenskapen skall bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor genom att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser").
A Social Protocol was adopted by 14 out of the 15 States and annexed to the Treaty.
Ett socialt protokoll har antagits av 14 stater av 15 och bilagts fördraget.
It comprises six articles. Article 1 sets out the objectives to be pursued by the Community and the Member States [employment, living and working conditions, social protection, dialogue between management and labour, combating of exclusion) and stipulates that measures shall be implemented which take account of 'the diverse forms of national practices' and 'the need to maintain the competitiveness of the Community economy'.
Det innehåller sex artiklar: den första anger vilka mål som eftersträvas av gemenskapen och medlemsstaterna (sysselsättning, levnads- och arbetsvillkor, social trygghet, social dialog, kampen mot utslagningen) och förordar åtgärder "som tar hänsyn till mångfalden av nationell praxis" liksom till "nödvändigheten av att upprätthålla gemenskapens ekonomiska konkurrenskraft".
Article 2 stipulates that the Community shall 'support and complement the activities of the Member States' in five fields (workers' health and safety, working conditions information and consultation of workers, equality between men and women with regard to labour market opportunities, integration of per-
I artikel 2 föreskrivs bl.a. att gemenskapen på fem områden (arbetstagarnas hälsa och säkerhet, arbetsvillkor, information till och samråd med arbetstagarna, lika möjligheter för kvinnor och män på arbetsmarknaden, integrering på arbetsmarknaden av utslagna) "understödjer och kompletterar medlemsstaternas åtgärder och rådet kan med kvalificerad majoritet (artikel 189c) uppställa grundkrav genom direktiv. Regeln om enhällighet kvarstår emeller-
sons excluded from the labour market). The Council, acting by a qualified majority (Article 189c) may issue directives enacting minimum require­ments; however, the unanimity requirement continues to apply in the fie'ds of social protection, dismissals, representation and defence of workers' inter­ests, conditions of employment of third country nationals and employment promotion.
tid när det gäller social trygghet, rätt till uppsägning, företrädarskap och för­svar för arbetstagarnas rättigheter, anställningsvillkor för dem som kommer från länder utanför gemenskapen samt sysselsättningsfrämjande åtgärder.
Articles 3 and 4 provide for the development of social dialogue within the Community and the possibility for agreements at Community level between the social partners.
I artiklarna 3 och 4 föreskrivs utvecklingen av en social dialog inom gemenska­pen och möjligheten att införa avtal mellan arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå.
Article 6 restates the principle of equal pay for male and female workers for equal work, going beyond the terms of Article 119 (which are reproduced in the Protocol) by providing that Member States may discriminate positively in favour of women.
I artikel 6 erinras om principen om lika lön för män och kvin­nor för lika arbete, och artikeln går längre än bestämmelserna i artikel 119 i fördraget (vilka återges i protokollet) eftersom man i artikel 6 föreskriver möjligheten att införa särbestämmelser som gynnar kvinnor.
Finally, the very important role of the Structural Funds — and particularly the Social Fund — in ensuring Community cohesion should be emphasized, as should the impetus given to them in recent years in the interests of financial solidarity between countries and regions.
Understrykas bör slutligen den mycket viktiga roll strukturfonderna, och då i syn­nerhet socialfonden, spelar för sammanhållningen inom gemenskapen, och de impulser dessa har fått under senare år för att säkerställa ekonomisk solidaritet mellan länder och regioner.
This brief review shows how complex the existing situation is. The following points emerge.
Denna korta analys avslöjar svårigheterna med befintliga regler och visar
The Community has a corpus of social policies which is substantial despite its weaknesses.
■ att gemenskapen omfattar en trots allt betydande samling sociala program,
The social objectives underlying social policy are none the less expressed in fairly vague terms and are largely subsidiary to economic objectives.
■ att de sociala mål som ligger till grund för socialpolitiken ej desto mindre är gan­ska vagt utformade och knappast står självständiga i förhållande till de ekonomis­ka målen,
Social rights are defined outside the Treaty and mainly apply to workers only.
■ att de sociala rättigheterna är fastställda utanför fördraget och gäller huvudsakli­gen endast arbetstagare.
The Treaties contain no list of fundamental social rights to which the Court of Justice could refer in order to review Community acts.
Det finns inte i fördragen någon katalog över grund­läggande sociala rättigheter som EG­domstolen kan ta till underlag för sin kon­troll av gemenskapens rättsakter.
The Court itself has the task of constructing the general principles of Community law on the basis of both the Human Rights Convention (which is not concerned to any great extent with social rights) and on the constitutional traditions common to the Member States (Article F).
Det kommer an på domstolen att utveckla de allmänna principerna för gemenskapsrätten, i det att den söker vägledning än i konventionen om de mänskliga rättigheterna (som har litet att säga om sociala rättigheter), än i grundlagstraditioner som är gemensamma för medlemssta­terna (artikel F),
The most important provisions relate to social policies, which can be adopted by a qualified majority of 15 States in only a very small number of cases (freedom of movement, health and safety matters) and of 14 States in a somewhat wider range of fields, each of which is, however, narrowly circumscribed.
■ att de viktigaste bestämmelserna gäller socialpolitiken och att dessa inte kan genomdrivas med 15 rösters majoritet utom i ett mycket litet antal fall (för att garantera den fria rörligheten, och vad gäller hälsa och säkerhet) respektive med 14 rösters majoritet på ett något större antal, men väl avgränsade områden.
Broadly speaking, unanimity is required, whether of 15 or 14 States.
I de flesta fall råder principen om enhällighet ibland med 15 medlemsstater, ibland med 14.
This obviously no longer matches the needs and current situation of the Union.
Gällande regler motsvarar uppenbarligen inte behoven i unionens nuvarande situation.
It pro­vides no answer to the many problems which will arise from enlargement to take in
Reglerna behöver göras mer lättlästa, enklare, mer sammanhängande och mer effektiva. Detta
The provisions need to be made more readable, simpler, more consistent and more effective, but this presupposes an accurate appraisal of what difficulties will have to be overcome.
förutsätter dock att man i förväg noga överväger vilka svårigheter som måste bemästras vad gäller de grundläggande sociala rättigheterna.
For fundamental social rights to be better asserted and implemented, it is first neces­sary to seek answers to a number of questions.
Vill man hävda och tillämpa de grundläggande sociala rättigheterna mer effektivt måste man först ställa sig ett antal frågor och söka lämpliga svar.
The following list has no pretensions to being exhaustive.
Följande uppräkning gör inte anspråk på att vara fullständig.
What relationship should be established between social rights and civil, civic and even political rights?
Vilken relation skall råda mellan sociala, medborgerliga och t.o.m. politiska rättighe­ter?
Do they form part of a whole or are they to be considered separately?
Är de delar av samma helhet, eller bör de betraktas var och en för sig?
In other words, is it sufficient to incorporate a set of social rights in the Treaties with­out also incorporating a really comprehensive set of rights?
Kort sagt, kan man nöja sig med att införa en samling sociala rättigheter i fördragen utan att också införa en rad andra rättigheter?
Juridical practice does not provide a clear answer to this question and hesitates between the two approaches.
Lagstiftningspraxis ger inte klart svar på frågan och vacklar mellan två ståndpunkter.
Thus the United Nations, having affirmed (at the fifth session of the General Assembly) that civil liberties and economic, social and cultural rights are interdependent, ended up in 1966 with two separate agreements: one on economic, social and cultural rights and the other on civil and political rights.
Efter att ha uttalat (vid generalförsamlingens femte session) att "åtnjutandet av medborgerliga rättigheter å ena sidan och ekono­miska, sociala och kulturella rättigheter å andra sidan är ömsesidigt beroende", beslöt FN 1966 att utarbeta två skilda uppdrag, det ena om ekonomiska, sociala och kultu­rella rättigheter, och det andra om medborgerliga och politiska rättigheter.
A similar distinction is to be found at the Council of Europe.
En dylik distinktion återfinns hos Europarådet.
Such separate consideration of two types of right is very closely connected with the Cold War.
Åtskillnaden mellan två typer av rättigheter har främst att göra med det kalla kriget.
On the other hand, the constitutions of the States gen­erally use, if at all, a single list.
Å andra sidan hänvisar staternas konstitutioner, i den mån sådana finns, till en enda katalog.
Europe will have to choose between the two philos­ophies.
Europa måste välja mellan dessa två inställ­ningar.
It would gain by taking an overall view, encompassing political, civic and social rights.
Det skulle vara en styrka om Europa kom fram till en helhetssyn som förenar politiska, medborgerliga och sociala rättigheter.
These are interdependent and inseparable, and there is no dividing line between them as far as the individual's practical situation is concerned.
Dessa rättigheter är nämligen bero­ende av varandra och oskiljbara, och det finns ingen enkel övergång mellan dem då det gäller en individs konkreta situation.
They are not additive, but mutually interdependent.
De kan inte ackumuleras utan de är ömsesidigt betingade.
The Committee therefore advocates a declara­tion featuring both civic and social rights.
Detta är anledningen till att kommittén tagit ställning för en deklaration som omfattar både medborgerliga och sociala rättigheter.
This first distinction between civil and social rights overlaps to a large extent with another.
Denna första distinktion täcker i stor utsträckning en annan, mellan