natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While their importance in abstract terms may be undisputed, as long as they are not mentioned, both their role and their impact remain uncertain.
Även om deras betydelse i abstrakt mening må vara oomtvistad, så förblir både deras roll och deras verkan osäkra så länge de inte nämns.
This is all the more so given that the ECJ seems to distinguish between the ECHR and other Conventions.
Detta gäller i än högre grad mot bakgrund av att domstolen tycks göra en åtskillnad mellan Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter och andra konventioner.
Whereas the first 'forms part' of Community law, the latter operate merely as guidelines for the interpretation and application of Community law.
Medan den första "utgör en del" av gemenskapsrätten, fungerar de senare bara som riktlinjer för tolkning och tillämpning av gemenskapsrätten. rätten.
In sum, the references may at first suggest a clear commitment to a set of specific rules.
Sammanfattningsvis kanske dessa hänvisningar vid första anblicken ger intryck av en tydlig vilja att inrätta en uppsättning specifika regler.
In reality, they neither delimit the applicable rules in a sufficiently precise way, nor do they secure an equal respect for all fundamental rights.
I realiteten varken avgränsar de på ett tillräckligt tydligt sätt de tillämpliga reglerna eller tryggar samma respekt för alla grundläggande fri- och rättigheter.
Fundamental rights are dealt with in a way that complicates and even imperils the role of the ECJ.
Grundläggande fri- och rättigheter behandlas på ett sätt som komplicerar och till och med äventyrar domstolens roll.
The Court has not only stressed the importance of the ECHR but also repeatedly confirmed that the Convention is an essential element of Community law.
Domstolen har inte bara framhållit vikten av Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter, utan även flera gånger bekräftat att konventionen utgör en viktig del av gemenskapsrätten.
The least that under these circumstances could have been expected at Amsterdam was therefore an amendment of the EC Treaty affirming the Court's position and simultaneously substituting the Court's abstract system of references by provisions permitting better discernment and delimitation of the rules that have to be considered in order to make certain the respect of fundamental rights.
Under dessa omständigheter skulle därför det minsta man kunde ha förväntat sig av Amsterdamförclraget ha varit ett tillägg till EG-fördraget som bekräftar domstolens inställning och samtidigt ersätter domstolens abstrakta hänvisningssystem med
supranational jurisdiction and, in particular, to deny the ECJ jurisdiction, not only hinders efficient protection in fields in which the ECJ must secure the respect of fundamental rights, as, for instance, in the case of the rules determining the use of personal data; it also counteracts the development of a common constitutional order of an 'ever closer union' of European peoples.
Att bortse från samspelet mellan nationell och överstatlig behörighet och i synnerhet att neka domstolen behörighet, utgör inte bara ett hinder för ett effektivt skydd på områden där domstolen måste säkerställa respekten för grundläggande fri- och rättigheter, exempelvis i fallet med regler som fastställer hur personuppgifter får användas.
Hence, if the European Union, in the interest of both its citizens and other persons within its jurisdiction, wants to ensure consistent application of the principles guiding its activities, the jurisdiction of the Court has to be defined in a way which guarantees rather than undermines this consistency.
Om Europeiska unionen därmed, både i sina egna medborgares intresse och i andra personers intresse som omfattas av dess behörighet, vill säkerställa en enhetlig tillämpning av de principer som styr dess verksamhet, måste domstolens behörighet fastställas på ett sådant sätt att det garanterar snarare än undergräver denna enhetlighet.
The role of the Amsterdam Treaty should certainly not be underestimated.
Amsterdamfördragets roll borde verkligen inte underskattas.
It reiterates the commitment of the European Union to fundamental rights and in vigorates the obligation to develop and implement policies securing protection of these rights.
Det upprepar Europeiska unionens engagemang för grundläggande fri- och rättigheter och stärker skyldigheten att utveckla och genomföra politiken så att dessa fri- och rättigheter säkerställs.
However, deficiencies and inconsistencies such as those just de scribed cannot be ignored.
Emellertid kan man inte bortse från brister och motstridigheter av det slag som just beskrivits.
On the contrary, their existence should intensify efforts to achieve explicit and unequivocal recognition of fundamental rights.
Att det finns sådana borde i stället göra att ansträngningarna intensifieras för att uppnå ett uttryckligt och otvetydigt erkännande av grundläggande fri- och rättigheter.
Future reflections on fundamental rights should focus on their double function.
Framtida tänkande kring grundläggande fri- och rättigheter borde fokusera på deras dubbla roll.
Fundamental rights delineate the foundations of a society based on the elements mentioned in both the Preamble and Art. 6 (2) of the EU Treaty and, at the same time, guarantee the individuals' self-determination and chances of participation.
Grundläggande fri- och rättigheter tecknar grundvalarna för ett samhälle som baseras på de faktorer som nämns såväl i ingressen till EU-fördraget som i artikel 6.2 i detta, och garanterar samtidigt enskildas möjligheter till självbestämmande och deltagande.
The degree to which the European Union will be able to contribute to the establishment of a society corresponding to its aspirations depends essentially on the ability of its citizens to realise and exercise their fundamental rights.
I vilken mån Europeiska unionen kan bidra till att inrätta ett samhälle som motsvarar dess strävanden beror i grunden på dess medborgares förmåga att förverkliga och utöva sina grundläggande fri- och rättigheter.
Therefore, the obligation to respect and implement fundamental rights, as already men tioned, cannot be split up.
Skyldigheten att respektera och tillämpa grundläggande fri- och rättigheter kan därför inte, vilket tidigare nämnts, splittras upp.
It is not only a primary duty of the European Union, but also a common responsibility of the Member States together with the Union, to make certain that fundamental rights are safeguarded irrespective of which matter or pillar is at stake.
Det utgör inte bara en grundläggande skyldighet för Europeiska unionen, utan även ett gemensamt ansvar för medlemsstaterna tillsammans med unionen, att se till att grundläggande fri- och rättigheter tryggas oavsett vilken fråga eller pelare det gäller.
In short, while the objectives pursued by the European Union may vary, the protection of fundamental rights must nevertheless be guaranteed.
För att sammanfatta, så kanske de målsättningar som Europeiska unionen efter strävar kan variera, men skyddet för grundläggande fri- och rättigheter måste icke desto mindre garanteras.
The European Union should therefore move to correct the present situation.
Europeiska unionen borde därför agera för att rätta till dagens situation.
Furthermore, the extension of the European Union's activities, as sanctioned by the Amsterdam Treaty, draws attention to the range of application of fundamental rights.
Vidare fäster utvidgningen av Europeiska unionens verksamhet, såsom den sanktioneras genom Amsterdamfördraget, uppmärksamheten på omfattningen av tillämpningarna för grundläggande fri- och rättigheter.
Rights which were obviously connected with traditional EC issues, such as equality of sexes or the free movement of workers, were often perceived as rights of the EC citizens and therefore were addressed as an essential element of an EC citizenship.
Fri- och rättigheter som på ett uppenbart sätt hängde samman med traditionella EG-frågor, såsom jämställdhet mellan könen eller fri rörlighet för arbetstagare, uppfattades ofta som EG-medborgamas fri- och rättigheter och behandlades därför som en vital del av ett EG-medborgarskap.
But, as the case of third country nationals illustrates, such a restriction is inconsistent with the universality of at least a substantial number of fundamental rights.
Men, som fallet med medborgare från tredje land visar, är en sådan begränsning oförenlig med den universella tillämpningen av åtminstone ett betydande antal grundläggande fri- och rättigheter.
Similarly, asylum-seekers cannot be exempted from the European Union's duty to respect fundamental rights.
På liknande sätt kan inte asylsökande undantas från Europeiska unionens skyldighet att respektera grundläggande fri- och rättigheter.
The issue of 'range of application' also implicates the European Union's external relations.
Frågan om "tillämpningsområdet" berör även Europeiska unionens yttre förbindelser.
A union that claims to be bound and guided in its internal policies by the duty to respect fundamental rights must, if its credibility is not to be challenged, consider those same rights as a leading principle in its external relations.
En union som hävdar att den för sin inre politik är bunden och vägleds av skyldigheten att respektera grundläggande fri- och rättigheter måste, om dess trovärdighet inte skall ifrågasättas, betrakta dessa fri- och rättigheter som en vägledande princip för sina yttre förbindelser.
This is a matter in which action has, of course, already taken place.
Detta är en fråga där åtgärder natur ligtvis redan har vidtagits.
Thus, for example, Art. 1 77 (2) of the EC Treaty explicitly states that Community policies in the area of development cooperation must contribute to respect of human rights.
Exempelvis sägs uttryckligen i artikel 177.2 i EG-fördraget att gemenskapens politik inom utvecklingssamarbete måste bidra till att de mänskliga rättigheterna respekteras.
Also, a human rights clause is now a common element of agreements concluded between the Community and third countries.
En klausul om mänskliga rättigheter utgör numera också en vanlig del i överenskommelser som ingås mellan gemenskapen och tredje land.
Fundamental rights can only fulfil their function if citizens are aware of their existence and conscious of the ability to enforce them.
Grundläggande fri- och rättigheter kan bara fylla sin funktion om medborgarna är medvetna om att de finns och om möjligheten att genomdriva dem.
It is, consequently, crucial to express and present fundamental rights in a way that permits the individual to know and access them: fundamental rights must be visible.
Det är där för av vital betydelse att uttrycka och lägga fram grundläggande fri- och rättigheter på ett sådant sätt att det ger den enskilde möjlighet att känna till och få tillgång till dem: grundläggande fri- och rättigheter måste vara synliga.
Their current lack of visibility not only violates the principle of transparency, it also discredits the effort to create a 'Europe of citizens'.
Deras nuvarande brist på synlighet bryter inte bara mot principen om öppenhet. Den motverkar även ansträngningarna för att skapa ett "Medborgarnas Europa".
Clearly ascertainable fundamental rights stimulate the readiness to accept the European Union and to identify with its growing intensification and expanding remits.
Klart urskiljbara grundläggande fri- och rättigheter stimulerar beredvilligheten att acceptera Europeiska unionen och att identifiera sig med dess tilltagande intensitet och växande befogenheter.
It could be argued that most fundamental rights can be found in national constitutions and international treaties, and that an explicit enumeration of these rights by the European Union would therefore add very little.
Man skulle kunna hävda att de flesta grundläggande fri- och rättigheterna åter finns i nationella konstitutioner och i internationella fördrag och att det därför skulle tillföra mycket lite om Europeiska unionen gör en uttrycklig uppräkning av dem.
This, however, does not justify a system of citations that conceals the fundamental rights and makes them thus incomprehensible to the individuals.
Detta berättigar emellertid inte ett system med omnämnanden som döljer de grundläggande fri- och rättigheterna och därmed gör dem omöjliga att förstå för de enskilda.
Where rights are concerned, ways and means must be found to make them as visible as possible.
När det gäller fri- och rättigheter måste man finna sätt att göra dessa så synliga som möjligt.
This involves spelling rights out at the risk of repetition, rather than merely referring to them in general terms as contained in other documents.
Detta inkluderar att säga dem klart ut även om man riskerar att upprepa sig, snarare än att bara hänvisa till dem i allmänna termer såsom omfattade av andra dokument.
Clear statements determining the fundamental rights are, however, not sufficient.
Emellertid är det inte tillräckligt med tydliga uttalanden som slår fast de grund läggande fri- och rättigheterna.
In order for rights to have any real impact, those seeking to assert them within the European Union have to know who is exactly covered and whether the right is justiciable.
För att fri- och rättigheterna skall få något verkligt genomslag, måste de som söker hävda dem ¡nom Europeiska unionen veta exakt vad som omfattas och huruvida fri- eller rättigheten kan prövas inför domstol.
Efficient safeguard of fundamental rights as a rule presupposes judicial protection.
Ett effektivt tryggande av grundläggande fri- och rättigheter förutsätter regelmässigt rättsligt skydd.
It is, however, important to note that justiciability can have different meanings in different contexts, as the example of 'social rights' demonstrates.
Det är emellertid viktigt att notera att möjligheten till domstolsprövning kan ha olika innebörd i olika sammanhang, vilket exemplet med de "sociala rättigheterna" visar.
Social rights can involve straightforward justiciable rights, as the case of non-discrimination illustrates, both in general and specifically with regard to the equality of sexes.
Sociala rättigheter kan omfatta fri- och rättigheter som kan prövas rakt upp och ner inför domstol, såsom fallet med ¡eke-diskriminering, både i allmänhet och specifikt - beträffande jämställdhet mellan könen - visar.
Or, they can involve 'rights' that are in fact 'fundamental policy purposes', as, for instance, the demand for a life-long education, vocational guidance and training or the quest for health and safety in the working environment.
De kan dock omfatta "fri- och rättigheter" som i realiteten utgör "fundamentala politiska avsikter", såsom exempelvis kravet på livslång utbildning, yrkesvägledning och yrkesutbildning eller strävan efter hälsa och säkerhet inom arbetsmiljön.
Both justiciable rights and fundamental policy purposes require the European Union, as well as national legislators, to provide the necessary framework for their implementation.
Såväl fri- och rättigheter som kan prövas inför domstol som grundläggande politiska avsikter kräver att Europeiska unionen, liksom de nationella lagstiftarna, tillhandahåller den ram som krävs för att genomföra dem.
This is certainly obvious where the EC Treaty, as in Art. 1 36 and 137 (1), expressly names policy objectives such as the information and
Detta är helt klart i fråga om EG-fördraget, där det i artiklarna 136 och 137.1 uttryckligen nämns politiska mål såsom information till och samråd med arbetstagare, förbättrad arbetsmiljö för att skydda arbetstagares hälsa och säkerhet eller integrering av personer som står utanför arbetsmarknaden.
In each of these cases the significance of particular measures has, over and over again, been demonstrated by the adoption of relevant directives which transform abstract policy ends into concrete duties of legislators.
I vart och ett av dessa fall har vikten av särskilda åtgärder om och om ¡gen påvisats, genom att relevanta direktiv godkänts som omvandlar abstrakta politiska mål till konkreta åtaganden för lagstiftare.
The same applies to the areas of discrimination referred to in Art. 13 of the EC Treaty.
Samma sak gäller de områden för diskriminering som nämns i artikel 13 i EG-fördraget.
Once again the Treaty empowers the Community to seek and adopt rules to combat discrimination.
Än en gång ger fördraget gemenskapen behörighet att eftersträva och godkänna regler för att bekämpa diskriminering.
Concrete measures, legislative or otherwise are now required to implement Article 13.
Konkreta åtgärder av lagstiftningskaraktär, eller andra åtgärder krävs nu för att genomföra artikel 13.
While judicial protection is undoubtedly a crucial element in safeguarding fundamental rights, it is by no means its only prerequisite.
Även om rättsligt skydd utan tvivel är avgörande för att trygga grundläggande frioch rättigheter, är det långt ifrån den enda förutsättningen för det.
Legal remedies have to be complemented by legislative or administrative activities intended to implement and secure individual rights.
Rättsmedlen måste kompletteras med verksamhet ¡nom lagstiftning eller av administrativt slag, i avsikt att genomföra och trygga enskilda fri- och rättigheter.
As, for example, experience in the field of sex discrimination shows, equality of men and women can be achieved only by specific policies eliminating, in particular, the conditions of structural discrimination.
Som exempelvis tidigare erfarenheter på området för könsdiskriminering visar, kan jämställdhet mellan män och kvinnor bara uppnås genom särskilda insatser som i synnerhet undanröjer förutsättningarna för en strukturell diskriminering.
Judicial protection and corrective action must be seen as part of one regulatory system which integrates both approaches.
Rättsligt skydd och åtgärder för att tillrättalägga situationen måste ses som en del av ett regelverk som omfattar båda tillvägagångssätten.
To dissociate them is to reduce the individual's chance of exercising his or her rights.
Att särskilja dem vore att begränsa den enskildes möjligheter att utöva sina rättigheter.
It is therefore vital to establish genuine justiciable rights that entail more than a passive obligation of non-violation.
Därför är det av avgörande betydelse att slå fast fri- och rättigheter som verkligen kan försvaras inför domstol och som medför något mer än bara en passiv skyldighet att inte överträda dem.
Therefore, both the justiciability and the obligation to ensure specific rights by supporting their application through a series of regulatory actions should be underscored.
Man borde därför framhålla såväl möjligheten till domstolsprövning som skyldigheten att säkerställa enskilda fri- och rättigheter
The best way of achieving this is probably to choose a wording that places a duty on the European Union to guarantee a given right.
Det bästa sättet att uppnå detta är sannolikt genom att välja en ordalydelse som ålägger Europeiska unionen en skyldighet att garantera en viss fri- eller rättighet.
Competence of the European Union and its Member States
Europeiska unionens och dess medlemsstaters behörighet
As helpful as a rule affirming the obligation to guarantee fundamental rights is, it also exemplifies the limits of the European Union's efforts to recognise and safeguard these rights.
Förutom att en regel bidrar till att bekräfta skyldigheten att garantera grundläggande fri- och rättigheter, utgör den också ett exempel på Europeiska unionens ansträngningar för att erkänna och trygga dessa fri- och rättigheter.
It cannot be disputed that the European Union is perfectly competent to secure fundamental rights within the limits of its jurisdiction.
Det kan inte bestridas att Europeiska unionen är fullt behörig att trygga grundläggande fri- och rättigheter inom gränserna för sin behörighet.
To the extent that the European Union addresses matters covered by Community law it may hence use its regulatory powers to affirm and implement fundamental rights.
I den mån Europeiska unionen tar upp frågor som omfattas av gemenskapsrätten, kan den därmed använda sin lagstiftningsmakt för att bekräfta och genomföra grundläggande fri- och rättigheter.
In both the equality and the data protection field the Community linked its regu latory framework to the need to ensure the respect of fundamental rights.
Både ¡nom området för jämställdhet, som ¡nom området för skydd för personuppgifter, har gemenskapen kopplat sitt regelverk till behovet av att säkerställa respekten för grundläggande fri- och rättigheter.
Restricting the European Union's competence as regards fundamental rights contrasts with the paramount relevance of these rights.
Att begränsa Europeiska unionens behörighet i fråga om grundläggande fri- och rättigheter står i kontrast till dessa fri- och rättigheters ytterst stora betydelse.
To combine their recognition with a proviso expressly restricting their application impairs the credibility of the commitment to fundamental rights.
Att förena erkännandet av dem med en bestämmelse som uttryckligen inskränker deras tillämpning skadar trovärdigheten för engagemanget för grundläggande frioch rättigheter.
The readiness to respect and implement them risks remaining unconvincing as long as an equal degree of acceptance in fields not subject to Community law - either in the European Union's or the Member States' area - is not secured.
Beredvilligheten att respektera och genomföra dem riskerar att inte framstå som övertygande så länge man inte säkerställer samma grad av tillskyndande inom områden som inte är föremål för gemenskapslagstiftning — antingen ¡nom Europeiska unionens eller medlemsstaternas områden.
However, convincing as such an aspiration may appear, it should also be clear that a consistent protection of fundamental rights can be achieved only through a long and surely cumbersome process marked by the parallel existence of regu-
Hur övertygande en sådan förhoppning än kan tyckas, borde det emellertid också stå klart att ett enhetligt skydd för grundläggande fri- och rättigheter bara kan upp nås genom en lång och säkert omständlig procedur som kännetecknas av att det finns parallella regelsystem på Europeiska unionens och medlemsstaternas nivå.
latory systems at the Union and the Member States level. The emphasis must therefore primarily lie in careful and persistent coordination with the help of common standards such as those developed in the context of the ECHR.
Tyngdpunkten måste därför främst ligga på en noggrann och ihärdig samordning med hjälp av gemensamma standarder, såsom de som utvecklas inom ramen för Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter.
Role of the European Court of Justice - Relationship to the European Court of Human Rights
Europeiska gemenskapernas domstols roll — förhållandet till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna
The quest for provisions explicitly defining fundamental rights must not obscure the role of the ECJ.
Strävan efter bestämmelser som uttryckligen fastställer grundläggande fri- och rättigheter får inte undanta Europeiska gemenskapernas domstol dess roll.
It was the Court which first integrated the ECHR into Community law and it is also the Court which, regardless of the means chosen to articulate and affirm fundamental rights, will exert paramount influence on their future interpretation and application.
Det var domstolen som först införlivade Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter med gemenskapsrätten och det är också domstolen som, oavsett hur man väl jer att formulera och hävda grundläggande fri- och rättigheter, kommer att utöva ett oerhört stort inflytande över hur de i framtiden tolkas och tillämpas.
A text enabling individuals to ascertain their rights is imperative for affirming fundamental rights in the European Union.
En text som gör det möjligt för enskilda att hävda sina fri- och rättigheter är av avgörande betydelse för att hävda grundläggande fri- och rättigheter i Europeiska unionen.
However, the living law will ultimately be determined by the decisions of the ECJ.
Den levande rätten kommer emellertid till sist att fastställas genom domstolens beslut.
The actual fragmented and partially unclear rules delineating its jurisdiction are deemed to prevent the ECJ from fully fulfilling its functions.
Dagens fragmenterade och delvis oklara regler som avgränsar dess behörighet anses förhindra domstolen från att till fullo fylla sin funktion.