natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The sending country, on the other hand, could maintain that the worker has taken up a job in another country without applying for the necessary posting forms.
Dessutom skulle ursprungslandet kunna hävda att den anställde börjat arbeta i ett annat land utan att ha ansökt om det nödvändiga utsändningsintyget.
Consequently, the worker runs the risk that both countries refuse to pay benefits.
Den anställde skulle således kunna råka ut för att båda länderna vägrar att utge förmåner.
It can happen that workers are posted to other EU/EEA countries without a valid posting form.
Ibland händer det att anställda arbetar i ett annat land inom Europeiska unionen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet utan ett giltigt utsändningsintyg.
However, working in another country without such a document may have unpleasant consequences.
Att arbeta i ett annat land utan utsändningsintyg kan dock medföra besvärliga konsekvenser.
The country of employment may well presume that the worker is covered by its social security scheme and therefore demand the payment of contributions.
Arbetslandet kan ju utgå ifrån att den anställde omfattas av detta lands lagstiftning och därför kräva att sociala avgifter betalas.
If the worker is also covered for social security in the sending country, this may result in double payment of contributions.
Om den anställde samtidigt omfattas av ursprungslandets lagstiftning kan detta leda till dubbel avgiftsbetalning.
In the absence of a valid posting form the authorities may also raise problems with respect to the payment of benefits.
Om inte ett giltigt utsändningsintyg föreligger kan problem även uppstå vid utbetalning av förmåner.
If the worker has paid social security contributions in the sending country he or she may be posted retroactively.
En anställd är ibland utsatt för risken att råka ut för en olycka som kan leda till förlust av arbetsförmågan. Arbetslandet skulle då kunna
However, this may cause administrative complications and uncertainties for the worker and the employer.
Om sociala avgifter har betalats i ursprungslandet kan den anställde sändas ut retroaktivt.
To avoid such problems it is most important for all those concerned always to apply for a posting form as soon as possible.
I sådana fall måste speciella åtgärder vidtagas vilket kan medföra långdragna administrativa bekymmer och följaktligen osäkerhet för både den anställde och arbetsgivaren.
In certain cases, a worker may run the risk of an accident which could leave him or her unable to work. The country of employment may argue that
För att undvika problem av detta slag är det av största betydelse att berörda personer ansöker om ett utsändning sintyg så snart som möjligt.
Social security for workers posted in the European Union, Norway, Iceland and Liechtenstein — A brochure for employers and employees
Social trygghet för utsända arbetstagare i den Europeiska Unionen och i Norge, Island och Liechtenstein En handledning för arbetsgivare och arbetstagare
\ NNΕ X for workers posted in the European Union, Norway, Iceland and c tens ein m ■:■
BILAGA r utsända arbets den Europeiska Unionen och i Norge, Island och Liechtenstein
How to create a gender balance in political decisionmaking y
Så skapar man balans mellan könen i det politiska beslutsfattandet
At the 1996 'Women for the renewal of politics and society'' conference in Rome, women ministers of 13 Member States signed the 'Charter of Rome'. The text of the Charter is published in this guide.
På konferensen "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle", 1996, undertecknade kvinnliga ministrar från 13 medlemsstater Texten publiceras i denna handledning.
How to create a gender balance in political decisionmaking
Så skapar man balans mellan könen i det politiska beslutsfattandet
A guide to implementing policies for increasing the participation of women in political decisionmaking by Monique Leijenaar in collaboration with the European experts network 'Women in decisionmaking'
En handledning i metoder att öka kvinnors deltagande i den politiska beslutsprocessen av Monique Leijenaar
Employment & social affairs Equal opportunities
Sysselsättning & socialpolitik Lika möjligheter
European Commission Directorate-General for Employment, Industrial Relations and Social Affairs Unit V/D.5
Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för sysselsättning, arbetsmarknad och socialpolitik Enhet V/D/5
Manuscript finished in March 1996
Manuskriptet färdigställdes i mars 1996
Monique Leijenaar is Professor of Political Science at the University of Nijmegen, Netherlands.
Monique Leijenaar är professor i statskunskap vid universitetet i Nijmegen, Nederländerna.
She specializes in local politics, election studies and women and politics and has published several articles and books on these topics.
Hon är specialiserad på lokalpolitik, val samt kvinnor och politik. Hon har publicerat flera artiklar och böcker i dessa ämnen.
She has worked as a consultant for the Dutch government as well as intergovernmental organizations.
Hon har arbetat som konsult åt den nederländska regeringen och för flera mellanstatliga organisationer.
From 1992 to 1996 she was the Dutch representative in the European experts network 'Women in decision-making'.
Från 1992 till 1996 var hon den nederländska experten i det euro peiska nätverket "Kvinnor i beslutsprocessen".
This guide was financed by and prepared for the use of the European Commission, Directorate-General for Employment, Industrial Relations and Social Affairs.
Denna rapport har finansierats och färdigställts av Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för sysselsättning, arbetsmarknad och socialpolitik.
It does not necessarily represent the Commission's official position.
Den återger inte nödvändigtvis kommissionens officiella ståndpunkt.
Historical background Objective and contents of this guide
Historik Denna handlednings syfte och innehåll
Part I — Background
Del I — Bakgrund
Chapter 1
Kapitel 1: Vikten av en balans mellan könen: beskrivning av problemet
Explaining the underrepresentation of women: relevant factors
Kapitel 2: Förklaring till kvinnors underrepresentation: relevanta faktorer
Part I
Slutsatser del I
How to create a gender balance: policy instruments
Kapitel 3: Skapandet av en balans mellan könen: politiska instrument
An integrated gender balance approach: comprehensive policy programmes
Kapitel 4: Ett övergripande försök till balans mellan könen: omfattande politiska program
Concluding remarks
Sammanfattande synpunkter
The problem of ensuring that women are at the centre of political decision making is now very topical in Europe.
Problemet med att tillförsäkra kvinnor delaktighet i den politiska beslutsprocessen är just nu mycket aktuellt i Europa.
In the EU countries the average percentage of women in parliament (lower and upper house) is 15% and in cabinet 16%.
I EU-ländernas parlament (under- och överhuset) finns det i genomsnitt 15 % kvinnor och bland ministrarna 16 %.
However, there is considerable variation between countries in numerical representation as well as in the willingness to improve the political participation of women.
Det finns en betydande skillnad mellan länderna såväl beträffande representation mätt i antal som beträffande viljan att öka kvinnors politiska deltagande.
In Belgium, for example, the government has introduced legislation demanding that political parties nominate 33% women on their list of candidates.
Exempelvis har den belgiska regeringen lagstiftat om att de politiska partierna skall nominera 33 % kvinnor på sina listor över valkandidater.
In Italy comparable legislation for candidates in elections at the local level, which was introduced in 1993, was declared unconstitutional in 1995.
I Italien utarbeta des 1993 en liknande lagstiftning gällande kandidater vid lokala val. Denna förklarades grundlagsstridig 1995.
In Luxembourg, there was, until 1996, not one single policy to address the situation.
Det fanns i Luxemburg fram till 1996 inte en enda handlingsplan för att ta itu med situationen.
However in March 1996 the Luxembourg Parliament adopted a motion which paves the way to introducing quotas in the constitution in order to achieve a gender balance of 40-60%.
Emellertid godkände Luxemburgs parlament i mars 1996 ett förslag, som banar vägen för införandet av kvotering i grundlagen för att erhålla en fördelning mellan könen på 40 %-60 %.
In most European countries women won the right to vote around 1920.
I de flesta europeiska länder fick kvinnor rösträtt omkring 1920.
By then the struggle for women's suffrage had taken many years, due to opposition based mainly on the conception that a woman's proper role was in the family.
Vid det laget hade kampen för kvinnors rösträtt pågått under flera år, p.g.a. motstånd som huvudsakligen grundades på uppfattningen att en kvinnas plats var i familjen.
The advent of suffrage for women raised questions about the consequences of doubling the electorate.
Införandet av rösträtt för kvinnor väckte frågor om följderna av att fördubbla väljarkåren.
Since then, there has been an ongoing debate on the role of women in politics.
Sedan dess har det pågått en oavbruten debatt om kvinnans roll i politiken.
Compared to 75 years ago, however, the general attitude towards the political integration of women is much more positive and these days there are few who hold the view that women do not belong in politics.
Jämfört med för 75 år sedan är i alla fall den allmänna attityden till kvinnors deltagande i politiken mycket mer positiv. Idag finns det få som anser att kvinnor inte hör hemma i politiken.
It is even widely admitted that unbalanced representation in political decisionmaking embodies a deficit for democracy.
Det är t.o.m. vida erkänt att ett ojämnt deltagande i den politiska beslutsprocessen är en brist i demokratin.
The current debate thus focuses primarily on the question of how, not whether, to increase the participation of women in politics.
Den aktuella debatten är därför inriktad på frågan hur och inte om man skall öka kvinnors deltagande i politiken.
This positive attitude can be found also in official statements and resolutions from international agencies.
Denna positiva inställning kan också återfinnas i officiella uttalanden och resolutioner från internationella organ.
Already in 1960, the International Covenant on Civil and Political Rights stated: The States party to the present covenant undertake to ensure the equal right of men and women to the enjoyment of all civil and political rights set forth in the present covenant'.
Redan 1960 anförde den internationella överenskommelsen om medborgerliga och politiska rättigheter ("The International Covenant on Civil and Political Rights") följande: "De länder som deltar i denna överenskommelse åtar sig att tillförsäkra lika rättigheter för kvinnor och män så att de kan komma i åtnjutande av samtliga medborgerliga och politiska rättigheter, som framlagts i denna överenskommelse."
At the European level, the Council of Ministers adopted the following resolution on 27 March 1995: 'The Council affirms that balanced participation in decisionmaking ... in every sphere of life constitutes an important condition for equality between men and women.
På europeisk nivå antog rådet den 27 mars 1995 följande resolution: "Rådet fastställer att jämn fördelning mellan könen i beslutsprocessen... på varje område av livet utgör ett viktigt villkor för jämställdhet mellan kvinnor och män.
It is necessary to make every effort to bring about the changes in structures and attitudes which are essential for genuine equality of access to decisionmaking posts for men and women in the political, economic, social and cultural fields'.
Det är nödvändigt att göra alla ansträngningar för att få till stånd förändringar i strukturer och attityder, som är viktiga för att verklig jämställdhet ska råda vid tillträde till poster i beslutsfattande positioner inom de politiska, ekonomiska, sociala och kulturella områdena."
The most recent worldwide statement can be found in the Platform for Action based on the Fourth World Conference in Beijing organized by the United Nations.
Det senaste världsomspännande uttalandet återfinns i det politiska handlingsprogram, som grundas på FN:s fjärde världskonferens i Peking.
Governments have approved the following text: 'governments commit themselves to establishing the goal of gender balance in governmental bodies and committees, as well as in public administrative entities, and in the judiciary, including inter alia setting specific targets and implementing measures to substantially increase the number of women with a view to achieving equal representation of women and men' (par.
Regeringarna har godkänt följande text: "Regeringarna förbinder sig att fastställa balans mellan könen som mål i regeringsorgan och utskott, liksom i allmänna administrativa enheter och i domarkåren.
190a) and 'to take measures, including, where appropriate, in electoral systems that encourage political parties to integrate women in elective and non-elective public positions in the same proportion and at the same levels as men'.
Vidare förbinder sig regeringarna att bl.a. fastställa specifika mål och tillämpa metoder för att betydligt öka antalet kvinnor i syfte att uppnå en jämn fördelning mellan könen" (punkt 190a) och "att vidta åtgärder där så anses lämpligt i valsystem, som uppmuntrar politiska partier att integrera kvinnor på valbara och icke-valbara poster i samma utsträckning och på samma nivåer som män".
Finally, there is a Commission proposal for a Council Recommendation on the balanced participation of women and men in decisionmaking.
Slutligen finns det ett förslag från kommissionen till rådets rekommendation om att kvinnor och män i lika stor utsträckning skall delta i beslutsprocessen.
It proposed that the Council of Ministers recommend that the Member States adopt an integrated strategy and develop or introduce suitable legislative or regulatory measures or incentives for achieving a gender balance in decisionmaking.
Enligt förslaget skall rådet rekommendera medlemsstaterna att införa en sammanhållen strategi och utveckla eller införa lämpliga lagar, bestämmelser eller stimulans åtgärder för att uppnå en balans mellan könen i beslutsprocessen.
Such a strategy should cover all spheres of society in partnership with all social actors involved at European national, regional and local levels.
En sådan strategi bör täcka alla samhällsområden tillsammans med alla sociala aktörer på nationell, regional och lokal europeisk nivå.
Objective and contents of this guide
Denna handlednings syfte och innehåll
This guide is meant to assist governments, political parties and NGOs of the EU countries in putting into action their positive attitude to the empowerment of women into concrete, integrated policies leading to an increase in the number of women in political positions.
Denna handlednings syfte är att hjälpa regeringar, politiska partier och icke statliga organisationer i EU-länderna att omvandla sina positiva planer avseende kvinnors delaktighet till konkreta, integrerade politiska handlingsprogram, som leder till en ökning av antalet kvinnor på politiska poster.
In many countries governments have undertaken activities, as is described in the next chapters, but in most countries these are ad hoc activities and not part of an integrated overall policy aimed at increasing women's political participation.
I många länder har regeringarna vidtagit åtgärder, vilket behandlas i de följande kapitlen. I de flesta länder är emellertid dessa av provisorisk karaktär och utgör inte någon del av en integrerad helhetspolitik som syftar till att öka kvinnors deltagande i politiken.
In this guide we present a blueprint for a national policy plan which, with a few adaptations, governments can use to develop such an overall policy on the participation of women in political decisionmaking.
I denna handledning presenteras ett utkast till en nationell handlingsplan, som regeringarna, med några justeringar, kan använda sig av för att utveckla en helhetspolitik för kvinnors deltagande i den politiska beslutsprocessen.
Besides governments, this guide can be helpful to political parties and women's organizations in their efforts to increase the political participation of women.
Denna handledning kan även vara ett hjälpmedel för politiska partier och kvinnoorganisationer i sina ansträngningar att öka kvinnors politiska deltagande.
The guide consists of two parts.
Handledningen består av två delar.
In the first part, in Chapters 1 and 2, we sketch the context for a national policy plan.
I den första delen, dvs. kapitel 1 och 2, görs ett utkast till en nationell handlingsplan.
We start in Chapter 1 with an analysis of the problem: an outline of the present numerical situation in EU countries and arguments in favour of women's participation in political decisionmaking.
Kapitel 1 börjar med en analys av problemet: en översikt av den nuvarande situationen i EU-länderna mätt i siffror och argument för kvinnors deltagande i den politiska beslutsprocessen.
This is followed in Chapter 2 by an overview of explanations of women's under representation in politics.
Detta åtföljs i kapitel 2 av en översikt av orsakerna till kvinnors låga deltagande i politiken.
The distinction between individual and institutional characteristics is used to categorize the different barriers for women trying to enter the political arena.
En åtskillnad mellan individuella och institutionella faktorer har gjorts för att kategorisera de olika hindren för kvinnor som försöker ta sig in på den politiska banan.
Based on the numerous studies of the under-representation of women, especially in legislative bodies, it is possible to present an aggregate overview of the factors which may help women to enter high level political decision making.
På grundval av det stora antalet studier över kvinnors låga deltagande i synnerhet i lagstiftande organ, är det möjligt att presentera en samlad översikt av de faktorer som kan hjälpa kvinnor att nå beslutfattande positioner på hög politisk nivå.
These include the social and political climate of a
Faktorerna innefattar det sociala och politiska klimatet i ett land, jämställdheten mellan könen, valsystemet och urvalsproces-
country, gender equality, the electoral system and the selection processes and selection criteria used in political parties.
serna samt de urvalskriterier som används i politiska partier.
We conclude Part 1 by arguing that increasing the number of women in political decisionmaking is also a way to solve the current crisis of (party) politics that concerns all Member States.
Del 1 sammanfattas med påståendet att ökningen av antalet kvinnor är en väg att lösa den aktuella krisen för politiken som kan iakttas i samtliga medlemsstater.
The second part describe the tools.
Den andra delen beskriver instrumenten.
The main part of a national policy plan is a list of concrete activities and plans that the government should undertake in order to reach a gender balance in political decisionmaking.
Den huvudsakliga delen av en nationell handlingsplan består av en lista över konkreta åtgärder och planer, som regeringen bör vidta för att nå en balans mellan könen i den politiska besluts processen.
Since the choice for specific measures is country-specific, we present in Chapter 3 many different instruments a government can introduce.
Då valet av åtgärder är specifikt för varje land, presenteras i kapitel 3 många olika instrument som en regering kan använda.
To stress the practicality of this guide we discuss the pros and cons of these policies and give many examples of countries where these instruments have actually been introduced.
För att understryka det praktiska med denna handledning diskuteras för och emot dessa olika strategier.
Although governments are the primary movers in empowering women, political parties also play an important role.
Trots att regeringarna när det gäller att göra kvinnor delaktiga är de primära drivkrafterna, spelar även politiska partier en viktig roll.
This is because in most countries political parties not only select the political personnel for cabinet and parliament, but often also make the selections for elective positions at regional and local level.
Detta beror på att politiska partier i de flesta länder inte endast väljer politiker till regering och riksdag, utan även gör urvalet till valbara poster på regional och lokal nivå.
As is the case with governmental activities we find in some countries that political parties have an overall programme to mobilize women within its ranks, while in other countries political parties have not been very active in this regard.
Som i fallet med regeringsåtgärder kan man i några länder se att partierna har ett helhetsprogram för att mobilisera kvinnor inom sina led, medan de politiska partierna i andra länder inte har varit särskilt aktiva i detta avseende.
Because of the pivotal role of parties, some of the instruments that are described in Chapter 4 are directed at them.
På grund av partiernas nyckelroll är några av instrumenten avsedda för dessa.
In Chapter 4 a blueprint of a national policy plan will be presented.
I kapitel 4 presenteras ett utkast till en nationell handlingsplan.
With a few adaptations by national governments, this plan can be used in every EU country.
Om de nationella regeringarna gör ett fåtal anpassningar kan denna plan användas i varje EU-land.
Three examples of relevant policy programmes are presented here: plans made by the Belgium Government, by the Netherlands Government and by the Swedish Government.
Tre exempel på relevanta politiska program presenteras: planer utfärdade av den belgiska regeringen, av den nederländska regeringen och av den svenska regeringen.
The last part in this chapter consists of presenting activities promoted by the European Commission in this field.
Den sista delen i detta kapitel består av åtgärder som stöds av Europeiska kommissionen inom detta område.
The guide concludes with the argument that engaging more women in political leadership can also be helpful in restoring some of the belief in politics and democracy.
Handledningen sammanfattas med åsikten att fler kvinnor i det politiska ledarskapet också kan vara verkningsfullt när det gäller att återupprätta förtroendet för politik och demokrati.
Chapter 1 The importance of a gender balance: defining the problem
Kapitel 1 Vikten av en balans mellan könen: beskrivning av problemet
Europe has more than 370 million inhabitants and 51% of them are women.
Europa har över 370 miljoner invånare och 51 % av dessa utgörs av kvinnor.
Despite the fact that equality between men and women is one of the founding principles of European Community legislation, women remain significantly under-represented in political decisionmaking both on a European level and in the representative bodies of the Member States.
Trots att jämställdhet mellan kvinnor och män är en av grundprinciperna i EG-lagstiftningen, har kvinnor förblivit avsevärt underrepresenterade i den politiska beslutsprocessen både på europeisk nivå och i medlemsstaternas representativa organ.
In this chapter we present some recent figures about the participation of women in representative bodies, followed by several arguments about why more women should participate in political decisionmaking.
I detta kapitel presenteras några aktuella uppgifter om kvinnors deltagande i representativa organ. Därefter följer ett flertal argument varför fler kvinnor bör delta i den politiska beslutsprocessen.
Women's participation in political decisionmaking began with the arrival of universal suffrage.
Kvinnors deltagande i den politiska beslutsprocessen inleddes med införandet av allmän rösträtt.
In 10 of the 15 EU countries the right of women to vote was granted at the beginning of this century and often after extended struggles.
I tio av de femton EU-länderna garanterades kvinnors rösträtt i början av detta århundrade och ofta efter utdragna strider.