natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the Southwark case (in which UCLAF was not involved), this service is clearly a useful one. It is not one however which should be left to the workings of chance.
Mot bakgrund av fallet Southwark (som UCLAF inte hade någon del i) är detta helt säkert en nyttig form av service, som emellertid inte får lämnas helt och hållet åt slumpen.
UCLAF, or another Community body if preferable for functional purposes, could take on the role of a "clearing-house" for cross-border evidence as a service to prosecutors. In this sense, it would work as a consultancy, simply ensuring that cases do not fall on avoidable technicalities.
UCLAF, eller också något annat av gemenskapens organ, om man av funktionella skäl föredrar detta, kunde börja fungera som ett utbytesställe för bevis över gränserna och på det sättet gå lagföringen tillhanda med tjänster.
The existence of such an office would not necessarily require any radical change to existing legislation if it operated purely in a consultative capacity,
UCLAF skulle i detta hänseende fungera som ett slags konsultbyrå med uppgift att se till att mål inför domstol inte skulle komma att avskrivas bara på grund av rena formaliteter
though if it were to assume a more active role, changes in the legal status of Community institutions could be needed.
Ett sådant ämbetsverk skulle inte nödvändigtvis ställa krav på några mera radikala förändringar av redan befintlig lagstiftning, även om det kunde behövas ändringar i gemenskapens institutioners rättsliga ställning om detta verk vore avsett att påtaga sig en mer aktiv roll.
A longer-term, though ultimately more efficient solution would be for the Member States of the EU to agree standards of evidence for information originating in other Member States.
En lösning på längre sikt, som emellertid i sista hand vore mera effektiv, kunde bestå i att EU:s medlemsstater skulle komma överens om vilka bevisföringskrav som skulle gälla för upplysningar härstammande från andra medlemsstater.
This potentially extremely complex matter has been resolved relatively simply in Belgium for example, where if evidence is admissible in court in its country of origin, it is admissible in Belgium, even if it does not meet "native" Belgian standards.4This form of "mutual recognition" of standards has been successfully applied in other fields, and would have the merit that the provider of evidence would be on relatively sure ground.
Om bevismaterial kan användas inför rätta i sitt ursprungsland, då kan det användas inför rätta också i Belgien, också om det inte uppfyller "inhemska belgiska krav"'4'. Detta slag av "ömsesidigt erkännande" av kraven har med framgång tillämpats inom andra områden och har det goda med sig att den som tillhandahållit beviset skulle stå på en relativt fast grund.
Status of Community bodies
Den rättsliga ställningen för gemenskapens organ
In areas covered by Community law, such as the transit system, there is a substantial likelihood that Community bodies, such as UCLAF, will be in possession of evidence and intelligence required during prosecutions.
Inom områden som omfattas av gemenskapens lagstiftning är det mycket sannolikt att gemenskapens organ, såsom UCLAF, kommer att sitta inne med bevis och upplysningar av det slag som krävs i samband med lagföring.
At present however, information provided by UCLAF does not enjoy the "official" status of information provided by national police forces, customs agents, etc.
I dagens läge åtnjuter emellertid inte upplysningar som tillhandahållits av UCLAF samma "officiella" ställning som upplysningar tillhandahållna av nationella polisväsen, tulltjänstemän etc.
The recognition by national courts of Community bodies such as UCLAF as official sources of evidence would facilitate the prosecution of cross-border crimes significantly.
Om gemenskapens organ, såsom UCLAF skulle erkännas av de nationella domstolarna såsom officiella källor till bevis, då skulle detta i betydande grad underlätta lagföringen av gränsöverskridande brott.
Rather than, for example requiring a prosecution to collect and assemble evidence from the authorities in several Member States relating to the same offence, UCLAF could supply the same information as a "package", making it more comprehensible and coherent.
För att ge ett exempel: i stället för att åklagarmyndigheterna skulle bli tvungna att insamla och sammanställa bevismaterial från myndigheter i flera olika medlemsstater skulle UCLAF kunna tillhandahålla allt detta material i "paketform" så att det blev mera begripligt och sammanhängande.
Indeed, given the undoubted fact that most information held by UCLAF in any case either derives from or is shared with Member State authorities, the question is genuinely one of packaging rather than substance, though one of potentially enormous benefit to prosecutors.
Med tanke på det obestridliga faktum att de flesta upplysningarna som UCLAF har antingen kommer från myndigheterna i medlemsstaterna eller delges till dessa är det i sådana fall som det som just beskrivits mera en fråga om förpackning än om innehåll, men nyttan därav med tanke på lagföringen skulle vara enorm.
Simplified procedures
Förenklade förfaranden aranden
Apart from the reforms possible in legal practice, the weight of the procedures for legal cooperation should be considered. The Committee heard in evidence that the arrangements for simply requesting legal assistance from another Member State still rely on messages passing through entire legal hierarchies, foreign ministries, and diplomatic channels.
Utöver de reformer som kunde företas inom juridisk praxis vore det skäl att också beakta hur tungrodda förfarandena för samarbetet på det rättsliga området är Kommittén erfor i samband med vittnesmålen att man vid en enkel förfrågan om juridisk assistans från en annan medlemsstat fortfarande använder sig av meddelanden som går hela vägen genom den juridiska hierarkin samt utrikesministerier och diplomatiska kanaler.
In the context of a group of Member States which have agreed to form a single customs area, this approach is formalistic to the point of absurdity and, through sheer time-wasting, compromises successful prosecutions.
I och med att vi har en grupp medlemsstater som kommit överens om att de skall bilda ett gemensamt, enhetligt tullområde är ett sådant tillvägagångssätt så formalistiskt att det blir rent absurt och dessutom kommer det enbart genom all den tid som går åt att inkräkta på möjligheterna till framgångsrik lagföring.
The formalities of requests for assistance have clearly to be reviewed.
Formaliteterna vid förfrågningar om juridisk assistans måste uppenbarligen omprövas.
So far, the possible options for reform in this section have deliberately, for the reasons given at the beginning, give rise to no need for substantial revision of the legal status quo.
Hittills har de tillbudsstående reformalternativen i denna avdelning avsiktligen, av de orsaker som angivits inledningsvis, varit utformade på så sätt att de inte föranlett någon mer betydande revision av det juridiska status quo.
This may not be true of the last area, which is nonetheless one relating specifically to transit and to the evidence the Committee has heard.
Detta behöver emellertid inte gälla för det sista området, som dock har uttryckliga beröringspunkter med transiten och med de vittnesmål som kommittén har hört.
Though specialisation of prosecutors has been mentioned, the same has not been said of courts.
Även om tanken på specialisering för åklagarnas del förts på tal har detta inte sagts om domstolarna.
Yet the Southwark case was one illustration of how complex cases involving Community law can exceed the reasonable competence of a court. The debate as to whether a regular court can be expected to deal with complex fraud cases is a familiar one in the United
Likväl framgår det av fallet Southwark att mål som berör gemenskapslagstiftningen kan vara så komplicerade att de överskrider den kompetens som en domstol rimligtvis kan förväntas ha.
Kingdom, especially in connection with the jury system, but the Community dimension potentially adds another thread to this debate.
Debatten om huruvida en vanlig domstol kan förväntas kunna behandla invecklade bedrägerimål är välbekant i Förenade kungariket, särskilt i samband med jurysystemet, men den gemenskapliga dimensionen kommer potentiellt att medföra ytterligare ett inslag i denna debatt.
This report cannot hope to answer a question which has such widespread ramifications for national legal systems, but it has a duty at least to raise the question as to whether offences which are not identifiably national ultimately belong nevertheless in national court systems, or whether, at the very least, Member States should deal with such cases in specialised courts.
Denna rapport kan inte förväntas besvara en fråga med så vittgående förgreningar med tanke på de nationella rättssystemen, men här måste åtminstone själva frågan ställas, nämligen frågan om brott som inte har en klart nationell karaktär i sista hand hör hemma inom de nationella rättsväsendenas domvärjo eller om inte medlemsstaterna åtminstone skulle handlägga dylika mål i specialiserade domstolar.
The Committee of Inquiry cannot, within the scope of this report, address the issue of the wideranging legal reforms in Europe which are necessary to deal with cross-border fraud.
Undersökningskommittén kan inte, inom ramen för denna rapport, ta upp frågan om de omfattande rättsliga reformer i Europa som är nödvändiga för att komma tillrätta med gränsöverskridande bedrägeri.
It can only support all initiatives taken to provide greater legal clarity and more effective and consistent prosecution of fraud, while noting with disappointment the apparent lack of political will to translate any such initiatives into effective action.
Den kan endast stödja alla initiativ som tas för att skapa större klarhet på det rättsliga området och mer effektiva och konsekventa åtal väcks mot bedrägeri, samtidigt som den tyvärr kan konstatera en uppenbar brist på politisk vilja att omvandla sådana initiativ till effektiva åtgärder.
At a more modest level, the Committee can however note a series of intermediate measures which would help facilitate the prosecution of customs crime.
Kommittén kan dock peka på ett antal övergångsåtgärder underlätta lagföringen av tullbrott.
First, the practical issue of establishing a contact network between prosecuting officials could be resolved relatively simply by the establishment of a European legal directory, indicating the persons and departments responsible for certain types of prosecution n particular places.
För det första skulle den praktiska frågan om att upprätta ett kontaktnät mellan åklagare kunna lösas relatirt enkelt genom att en europeisk katalog över rättsväsendet upprättas som anger de personer och avdelningar som är ansvariga för vissa typer av åtal på särskilda platser.
A directory of this sort could be backed up by national liaison officers responsible for ensuring that requests for assistance and legal cooperation were directed to the correct persons.
En förteckning av detta slag skulle kunna kompletteras med nationella tjänstemän med samordnings- och informationsuppgifter som ansvarar för att förfrågningar om assistans eller rättsligt samarbete vidarebefordras till rätt personer.
The currently excessive bureaucratic procedures for such requests (likely to become more frequent) should at the same time be substantially simplified.
Nuvarande orimliga byråkratiska förfaranden för den typen av begäran (som sannolikt blir allt vanligare) hör samtidigt förenklas avsevärt.
Second, greater clarity is necessary in connection with the standards of evidence required for prosecution.
För det andra krävs större klarhet ifråga om de bevisföringskrav som är nödvändiga för lagföring.
A preferred solution, modelled on other European legislation, would be "mutual recognition " of evidence.
En lösning att föredra, som har annan europeisk lagstiftning som förebild, vore ett "ömsesidigt erkännande" av bevis.
Evidence acceptable in its country of origin, if necessary certified as such, would thus be admissible in all other Member States.
Bevis som accepteras i sitt ursprungsland, och där detta bekräftas om nödvändigt, skulle således vara godtagbart i alla övriga medlemsstater.
Given the legal difficulties in arriving at mutual recognition, which would certainly require substantial legislation, an interim solution, requiring no such legislation, would be to create a European legal "clearing house" composed of seconded national experts able to ensure that all cross-border evidence met the standards required in the courts of the Member State concerned.
nationella experter som kan säkerställa att alla gränsöverskridande bevis uppfyller beiiskraven vid domstolarna i den berörda medlemsstaten.
Such a body could also provide wider consultative services on national legal systems.
Ett sådant organ skull även kunna tillhandahålla mer omfattande rådgivande tjänster om nationella rättssystem.
In time, though not in the immediate future, the clearing house could provide the launch pad for a European prosecution service able to bring cases falling within its sphere of competence in cases throughout the EU.
Så småningom, dock inte omedelbart, skulle centralen kunna vara utgångspunkt för en europeisk åklagarmyndighet som kan väcka åtal inom sitt behörighetsområde ifall runtom i EU.
A delegation of the Committee was informed of this point of Belgian law by a state prosecutor it met during its visit to Antwerp. See Notice to Members no. 65 - PE 220.791
En av kommitténs delegationer fick upplysningar om detta stadgande i Belgiens lagstiftning från en statsåklagare som delegationen mötte i samband med sitt besök i Antwerpen.
OPTIONS FOR REFORM (VI) - POLITICAL OPTIONS
REFORMALTERNATTV (VD -Politiska alternativ
Seeking political solutions
Sökandet efter politiska lösningar
The Committee has been reminded on several occasions that some of the action to be taken in response to the crisis in transit has to be of an essentially political nature.
Kommittén har vid flerfaldiga tillfällen fått påminnelser om att en del av de åtgärder som skall vidtas för att bemöta krisen inom transiteringssystemet måste vara av väsentligen politisk natur.
One of the reasons for the crisis arising in the first place is that for too long it remained an issue dealt with almost exclusively in the world of experts, outside active political control.
En av anledningarna till att det över huvud taget har uppstått en kris är att frågan alltför länge nästan uteslutande förblev ett ämne för fackfolk och experter och således kom att stå utanför den aktiva politiska kontrollen.
Hence the need to ensure that the political element is reintroduced into fundamental decision making on transit.
Detta är orsaken till att det råder ett behov av att säkerställa att ett politiskt inslag åter får komma till sin rätt i samband med det grundläggande beslutsfattandet i frågor som har med transitering att göra.
This report in a way represents the return of political accountability to transit and will, if heeded, contribute to generating a range of important reforms within the system.
Denna rapport innebär på sätt och vis att begreppet politisk ansvarighet återvänt i samband med transiteringsfrågor och att denna ansvarighet, om den respekteras, kommer att bidra till en rad viktiga reformer inom systemet.
However, four key subjects addressed in this report are essentially political, insofar as, rather than requiring administrative or technical reforms, they require political decision. These span:
Det finns emellertid fyra nyckelteman i denna rapport som väsentligen är av politisk natur, i och med att de ställer krav på politiska beslut snarare än på administrativa och tekniska reformer.
- the question of an amnesty/moratorium on outstanding debts owed by principals to the customs authorities,
Dessa teman omfattar följande: frågan om huruvida de huvudansvarigas utestående skulder till tullverken skall efterskänkas eller moratorium beviljas i fråga om dem, frågan om Schweiz, frågan om framtida utvidgning av gemenskapens och de gemensamma transiteringssystemen och sätten för hur det kan skapas och vidmakthållas en politisk vilja till förmån för att nödvändiga åtgärder vidtas.
Figures given earlier in this report show the huge overhang of outstanding debt which has arisen from fraud in the transit system.1The point was made that the enforcement of this debt would almost certainly lead to widespread bankruptcies in the transport/forwarding sector.
Siffror som angivits tidigare i denna rapport visar den enorma omfattningen av utestående fordringar, vilka uppkommit som ett resultat av bedrägerier inom transiteringssystemen."' Därvid påpekades det att det nästan säkert skulle leda till en konkursvåg inom transport- och speditionsbranscherna om dessa skulder indrevs.
As a result, customs authorities have frequently drawn back from demanding immediate repayment, thus sparing companies in the short term, but creating an ever-greater burden of the past.
Till följd härav har tullmyndigheterna ofta avstått från att kräva omedelbar återbetalning och på det sättet skonat företagen på kort sikt men skapat en allt växande skuldbörda för dem.
The question arises of how this burden should be dealt with.
Nu inställer sig frågan om vad som borde göras åt denna skuldbörda.
A lucid approach to this question comes from the German freight forwarders' association:
Det tyska speditörsförbundet intar en förnuftspräglad attityd till denna fråga:
"The claims by the customs authorities for the payment of duties by principals who have become debtors following criminal acts of third parties has now reached an extent where, in many cases, the livelihood of the principal's undertaking is at risk.
Myndigheternas krav på betalning av avgifter från de huvudansvariga, som genom brottsliga handlingar från tredje man gjorts till avgiftsgäldenärer, har med tiden fått en sådan omfattning att det i många fall hotar de inblandade företagens existens De uppskattningar som gjorts och
Estimates and information supplied by individual firms indicate claims Community-wide of at least Ecu 3 billion.
uppgifter från enskilda företag tyder på att fordringarna inom hela EU uppgår till minst 3 miljarder ecu.
Initial results of a BSL survey have confirmed this.
De preliminära resultaten av en enkät som BSL genomfört bekräftar dessa siffror.
In individual cases firms have been asked to pay more than DM 30 million.
I enskilda fall krävs företag på belopp på över 30 miljoner DEM
Anyone who understands the problems that enforcing these claims involves for the firms and guarantors concerned (e.g. bankruptcy and job-losses), must consider unconventional methods: more specifically, a general remission of duty payable as a result of fraud in the past."2
När man ser vilka problem genomförandet av sådana krav på avgiftsbetalningar leder till för företag och borgensmän i transiteringsförfarandet (t.ex. konkurser, förlust av arbetsplatser), så måste man också överväga och besluta om okonventionella åtgärder.
The economic argument is backed up by a moral one:
Det ekonomiska argumentet får stöd av ett moraliskt argument.
"Is it right that, in the wake of obvious and proven abuse of a customs procedure by third parties, the declarant - the victim of fraud - is forced through strict application of customs law into bankruptcy, which in turn will lead to a loss of tax and social insurance revenue and of jobs?
Är det överhuvudtaget rimligt att anmälaren, den bedragne, efter ett uppenbart och påvisbart missbruk av tullförfarandet av tredje man, sedan genom en strikt tillämpning av tullagstiftningen dessutom skall drivas i konkurs, som också leder till ett bortfall av såväl skatter och socialavgifter som arbetsplatser?
Can the administration afford to facilitate, indirectly or directly, the criminal behaviour of third parties..."3
Kan myndigheterna tillåta sig att direkt eller indirekt underlätta kriminella handlingar från tredje mans sida...'3'
There is force in these arguments, which have been reiterated, unsurprisingly, by numerous representatives of the trade who have appeared before the Committee.4 Others have added not only that they are victims of third party fraud, but also of customs incompetence or uncommunicativeness.
Det ligger åtskilligt i dessa argument som, inte oväntat, har upprepats av ett flertal representanter för handeln, vilka uppträtt inför kommittén.'4' Andra har tillagt att de inte bara fallit offer för bedrägeri från tredje parts sida utan också för tullens inkompetens och bristande vilja till kommunikation.
In one case of which the Committee has been informed, a major haulier was allowed to guarantee 19 shipments of cigarettes known by the customs to be fraudulent.
I ett fall som kommit till kommitténs kännedom'5' tilläts ett större åkeriföretag att ställa säkerhet för 19 försändelser av cigarretter, varvid tullen kände till att det var bedrägeri på gång i fråga om lasterna.
The haulier was still required to pay under its guarantee when the goods were lost.
Efter att varorna kommit på avvägar avkrävdes företaget sedan på betalning under åberopande av de säkerheter det ställt.
Though understandable that customs may wish to operate secretly in order to trace criminal networks, it is surely to add injury to insult to expect the principal to pay for the losses too.
Fastän man kan förstå att tullen kan vilja arbeta i hemlighet för att kunna spåra upp nätverk av brottslingar är det sannerligen att lägga sten på börda om tullen förväntar sig att den huvudansvarige också skall stå för förlusterna
The trade therefore bases it plea for some sort of remission of debt on grounds of both economic pragmatism and moral justice.
Handelns krav på någon form av efterskänkning av skulderna bygger därför både på ekonomisk pragmatism och moralisk rättvisa.
There are reasons for hesitating on this issue:
Det finns ett antal orsaker till tveksamhet inför denna fråga:
- First, the trade's request for an amnesty rests on a presumption of innocence which cannot be accepted uncritically.
För det första bygger handelns krav på efterskänkning på premisser om oskuld, som inte kan accepteras kritiklöst.
A broad amnesty would almost certainly let a number of fraudsters off their debts along with honest traders.
Om skulderna efterskänktes i stor utsträckning skulle detta nästan säkert leda till att ett antal bedragare kom undan sina skulder, tillsammans med seriösa aktörer inom handeln.
- Second, the trade cannot deny that guarantors enter into guarantee obligations on a commercial basis, aware of the obligation thus assumed.
För det andra kan man inom handeln inte förneka att de som ställer säkerheter gör detta på kommersiell basis och därvid är medvetna om vilka skyldigheter de tar på sig.
To release them from the obligation now would be to release them from legal obligations knowingly entered into.
Att befria dem från deras skyldigheter i dagens läge vore detsamma som att befria dem från en laglig skyldighet som de medvetet påtagit sig.
- Third, how would even-handedness be ensured between those principals which, however unwillingly, have paid their customs debts, and those which have founds means of delaying payment?
För det tredje: hur skulle det gå att skapa rättvisa mellan de huvudansvariga som redan betalat sina skulder till tullen, hur ovilliga de än varit att göra detta och de huvudansvariga som funnit på olika sätt att få anstånd med betalningen9
- Fourth, what would be the message of an amnesty for future guarantors?
För det fjärde: vad skulle ett meddelande om att skulderna efterskänkts innebära med tanke på framtida utställare av säkerheter?
- Finally, who can grant such an amnesty, given that the outstanding debt is a complex mix of national and Community revenue?
Till sist: vem har befogenhet att på detta sätt efterskänka skulder, med beaktande av att de utestående skulderna är en invecklad blandning av nationella och gemenskapliga inkomster?
Would the taxpayer get a good deal for bis lost revenue?
Skulle skattebetalarna få ett gott utbyte för de intäkter de gick miste om9
For reasons of equity, any amnesty or moratorium would have to be global, and Community-wide.
Med tanke på jämlikheten måste varje form av efterskänkning och varje moratorium vara av helhetsbetonad natur och omfatta hela gemenskapen.