natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The banking and financial sector in Europe should take it upon itself to draw up a code of conduct to ensure that the EU financial legislation governing these currencies is strictly enforced.
Bank- och finanssektorn i Europeiska unionen bör frivilligt utarbeta en uppförandekod för att säkerställa att gemenskapslagstiftningen som styr dessa valutor tillämpas på ett korrekt sätt.
In conclusion, I welcome the fact that the European competition directorate is now investigating banks suspected of overcharging customers for transaction costs post-January 1999.
Jag välkomnar, slutligen, det faktum att generaldirektoratet för konkurrens granskar banker som kan ha tagit ut för höga avgifter för transaktionskostnader efter 1 januari 1999.
Lukas (NI). — (DE) Madam President, I am delighted that you have called upon me to speak on behalf of the non-attached Members, but as there is no such group, I have the luxury of speaking on my own behalf, as anything else would not be logical.
Lukas (NI). — (DE) Fru ordförande!
I have started off very dangerously, as with only one minute's speaking time, you can only afford such a long introduction if you can refer to what someone else has already said.
Jag gläder mig åt att ni har gett mig ordet för de grupplösa, men eftersom det inte kan finnas någon grupp för de grupplösa kan jag även tillåta mig den lyxen att tala i eget narrin, för något annat skulle inte vara logiskt.
In this case I am pleased to say that I fully agree with all Mrs Randzio-Plath's requests and would simply like to support them, in particular her call for the Commission to launch a real initiative and, as far as possible, to ensure transparency.
Det är nu naturligtvis en farlig början, för på en minut kan man bara tillåta sig en så lång in ledning om man kan åberopa sig på någon annan, och i detta fall har jag glädjen att kunna säga att jag fullständigt kan ansluta mig till Randzio-Plaths krav och bara skulle vilja understryka dem: kraven på kommissionen att få igång en verklig åtgärd och — så långt det är möjligt — sörja för klarhet.
However, the vital point is not that the public are now paying excessively high charges, but the fact that this came as a surprise.
Det är dock inte bara det faktum att medborgarna måste betala för höga avgifter i dag som är avgörande, utan även det faktum att de har blivit överraskade.
They had no idea what they were in for, and that is what is really wrong. The same members of the public who had to put up with major packages of cuts in order to meet the convergence criteria were persuaded to accept those criteria on the grounds that in future they would be able to travel within Euroland just as they had travelled within their own country in the past.
De visste inte att detta faller på dem, och det är den stora bristen, för till samma medborgare, som måste finna sig i stora sparpaket för att uppnå konvergenskriterierna, säljs dessa konvergenskriterier med motiveringen att man hädanefter skall kunna resa i Euroland på samma sätt som man tidigare har gjort i sitt eget land.
The fact is, that has not happened.
Faktum är att det inte är fallet.
Charges still exist and in some cases they have even risen. The public do not perhaps feel that they have been cheated — I do not want to exaggerate — but at the very least they feel let down.
Avgifterna finns, och avgifterna har delvis rent av blivit högre, och här känner sig medborgaren — jag vill nu inte överdriva — kanske inte lurad, men det kan åtminstone kännas som att man gått bakom ryggen på dem.
This has done nothing to enhance the European Union's reputation in the eyes of the public in the various Member States.
Det är inte bra för Europeiska unionens anseende hos medborgarna i de olika staterna.
Fayot (PPE). — (FR) Madam President, Commissioner, in Le Monde on Wednesday 10 March there was an article with the following headline: 'Euro still a virtual currency for consumers', with the sub-heading: 'Two months after its introduction, the European currency is still a marginal method of payment'.
Fayot (PSE). — Fru ordförande, hen kommissionär! I Le Monde(FR) av onsdagen den 10 mars läser jag följande rubrik: "Euron fortfarande fiktiv valuta för konsumenterna" och som underrubrik: "Två månader efter införandet är den europeiska valutan fortfarande ett obetydligt betalningsmedel."
I could not have put it better myself.
Det kan inte uttryckas på ett bättre sätt.
So two months after all the fanfares surrounding its introduction amidst hype unprecedented before 1 January 1999 — and we as Members of Parliament were party to that — not only has the euro not caught on with consumers, it has also stirred up various doubts and fears amongst them.
Alltså, två månader efter dess triumfatoriska införande, och efter en aldrig tidigare skådad indoktrineringsreklam inför den 1 januari 1999, som vi i egenskap av parlamentsledamöter också deltog i, är det inte bara så att euron inte vinner terräng bland konsumenterna, den väcker också oro och frågetecken hos dem.
To my mind, this is a serious blow for the credibility of the new currency and for its acceptance by ordinary mortals.
Jag anser att det är allvarligt för den nya valutans trovärdighet och acceptans bland vanliga dödliga.
Of course it was predictable that national currencies would not be replaced by the euro very quickly in day-to-day transactions within the Member States.
Visst kunde man förutse att de nationella valutorna inte genast skulle ersättas av euron inom medlemsstaterna, när det är fråga om vardagliga transaktioner.
However, in view of the stability of the euro and a reduction in the cost of transfers, we might at least have expected an increase in crossborder transfers.
Men man hade kunnat vänta sig att stabiliteten till följd av euron snabbt skulle leda till att den gränsöverskridande handeln ökade, tack vare lägre kostnader för betalningar.
Not a bit of it!
Men av detta blev intet.
If anything, charges have increased.
Och vad värre är, jag tror att avgifterna har ökat.
The banks have been quite frank in explaining that as they have lost their profit on the exchange-rate spread, they need to recoup their expenses in other ways, and the Commissioner seems to have gone along with this to some extent.
Banktjänstemännen, och kommissionären som i viss utsträckning har följt utvecklingen, förklarar rättframt att eftersom vinsterna från växlingen har försvunnit, så måste kostnaderna täckas på annat sätt.
Let me give you two examples from my own country.
Jag vill ge två exempel från mitt land.
Since 1 January 1999, the Luxembourg post office has imposed a charge on every crossborder transfer — let there be no mistake, on every single crossborder transfer — amounting to a levy of LUF 80, whereas previously it had been free.
Redan den 1 januari 1999 belade den luxemburgska posten varje gränsöverskridande betalning — och jag menar verkligen varenda gränsöverskridande betalning — med en skatt på 80 luxemburgska franc, när det hade varit gratis tidigare.
By way of a second example, a member of the public wrote to me reporting that he had paid LUF 200 in bank charges on a transfer of LUF 268 to Germany.
Det andra exemplet: en medborgare skrev till mig för att tala om att han fick betala 200 luxemburgska franc i bankavgifter för en betalning till Tyskland på 268 luxemburgska franc.
None of this will do anything to develop the single market in financial services for the consumer.
Allt det bidrar inte till att utveckla den inre marknaden för finansiella tjänster för konsumentens skull.
In its communication on financial services, the Commission explained that there were enormous differences between one country and another in all areas affecting the ordinary consumer.
I sitt meddelande om finansiella tjänster förklarar kommissionen, att inom alla de områden som berör den vanlige konsumenten är skillnaderna enorma från ett land till ett annat.
I think that in the case of bank charges for converting the euro, the least we could have done would be to go for transparency. This would have involved explaining what these charges — which are now to be increased — consist of, why there is any need to increase them and what the sector's overall strategy is.
I fallet med bankavgifterna för växling till euro, anser jag att det bästa hade varit att låta öppenhet råda, att förklara vad som ingår i de avgifter som nu måste höjas, varför man måste höja dem och vilken strategi sektorn har.
Ultimately, Commissioner, the question is whether we are to leave things to market forces or whether regulation is envisaged.
Det är till sist en fråga om att få veta, herr kommissionär, om man skall låta marknaden eller lagarna styra.
You have made it very plain that in your view there is no need for intervention, and that market forces should push down charges.
Ni sade klart och tydligt att man enligt er mening inte bör ingripa, och att det är marknaden som bör styra för att kost naderna skall minska.
Nevertheless, let me leave you with the following thought: at a time when everything works through the banking system and the average citizen is increasingly dependent on that system, we need to guarantee universal service in banking as well — the right to banking at an acceptable price.
Samtidigt skulle jag vilja att ni funderade på följande. I en tid då allting går via banksystemet, när medborgaren blir alltmer beroende av det systemet, då borde man garantera en allmän service, t.o.m. inom banksektorn: en verklig rätt att utnyttja banken till ett rimligt pris.
Metten (PSE). — (NL) Madam President, consumers feel taken in and politicians foolish now that the introduction of the euro has failed to produce much lower exchange rates and has even, in the case of exchanges of smaller amounts, resulted in higher charges.
Metten (PSE). — (NL) Fru ordförande! Konsumenter känner sig lurade och politiker är bortgjorda nu när införandet av euron inte har lett till ordentligt sänkta växelkurser utan vid växling av mindre belopp till och med till högre växlingskostnader.
The same applies for crossborder transfers.
Samma sak gäller gränsöverskridande transaktioner.
We were a little less naive than the Commission about what the banks would do, so we called for legislation to regulate exchange costs, but this did not materialise.
Eftersom vi var litet mindre naiva än kommis sionen om vad bankerna skulle göra, så bad vi om en lagstiftning för reglering av växelkostnaderna. Det fick vi inte.
Now the Commission is trying — too late, I fear — to restore its reputation by making dramatic attacks on the banks.
Nu försöker kommissionen med spektakulära infall i banker att ställa saker och ting till rätta, för sent är jag rädd.
The banks are right when they claim in their defence that they still have costs to pay, but they should have explained all this earlier when they were still passing on those costs in the form of different buying and selling rates.
Bankerna har rätt när de till sitt försvar anför att de fortfarande har kostnader. Det hade de emellertid kunnat berätta litet tidigare när de fortfarande kompenserade dessa kostnader genom olika köp- och säljkurser.
Now they are going to have to be a little more transparent about the costs involved, and if necessary we must introduce legislation to force them to do so.
Nu får de bli litet öppnare om sina kostnader.
Debates of the European Parliament
Om det är nödvändigt så får det framtvingas med lagstiftning.
Finally, it is unacceptable that the banks should not yet have developed a cheap and efficient system for crossborder consumer payments.
Slutligen, så är det oacceptabelt att bankerna fortfarande inte utvecklat något billigt och effektivt system för gräns överskridande konsumentbetalningar.
I find this completely baffling in a sector which claims that the customer comes first.
Hur det är möjligt i en näringsgren som säger att kunden alltid har rätt, är en gåta för mig.
The development of such a system should be the top priority in my opinion, and it would also enable the banks to get at least some of their own back.
Att utveckla ett sådant billigt system för gränsöverskridande konsumentbetalningar tycker jag skulle få högsta prioritet.
Monti, Commission. - Madam President, I wish to thank all the speakers.
Monti, kommissionen. — (EN) Fru ordförande! Jag vill tacka alla talare.
They provide me with the opportunity to identify one point on which I believe there is full agreement among us, namely, that the present situation is deeply unsatisfactory; and one point where there are partial divergences, namely, how to remedy that situation.
De ger mig möjlighet att identifiera en punkt om vilken jag tror vi är fullständigt överens, nämligen att den nuvarande situationen är djupt otillfredsställande; och en punkt där våra åsikter delvis går isär, nämligen hur vi skall göra för att komma till rätta med situationen.
The present situation is indeed quite unsatisfactory.
Den nuvarande situationen är sannerligen mycket otillfredsställande.
The figures deriving from the first partial returns from the banking associations indicate that charges for exchanging banknotes have decreased in many cases by anything from 15% to over 40% depending on the amount and the currency being exchanged.
Siffrorna från de första delrapporterna från bankföreningarna visar att avgifterna för växling av sedlar har minskat i många fall med allt från 15 procent till över 40 procent, beroende på beloppet och de valutor som det rör sig om.
They also indicate, however — and this is the most unsatisfactory part of it — that the decreases have been less when small amounts — for example, less than the equivalent of EUR100 — are exchanged, and in some cases the charges for exchanging small amounts may have increased.
Siffrorna visar emellertid också — och detta är den mest otillfredsställande delen — att minskningarna är mindre när det är små belopp som växlas, dvs. mindre än 100 euro, och i vissa fall kan avgifterna för att växla små belopp ökat.
This is totally unacceptable.
Detta är fullständigt oacceptabelt.
The divergence arises where apparently some of you seem to believe that simply setting the level of the charges by a directive or a regulation would be both necessary and sufficient.
Meningsskiljaktigheter uppkommer när det visar sig att vissa av er verkar tro att ett fastställande av avgiftsnivån ge nom ett direktiv eller en förordning skulle vara både nödvändigt och tillräckligt.
Here the Commission happens to have a different view.
Här råkar kommissionen ha ett an nat synsätt.
Certainly we are not so naive as to believe that the unregulated play of the market will do the trick.
Vi är naturligtvis inte så naiva att vi tror att marknaden helt av sig själv kommer att fixa saken.
Obviously not.
Tydligen är det inte så.
What are we doing, since our purpose is not simply to complain loudly but to try to change the situation on the ground?
Vad skall vi göra, när vårt syfte inte bara är att klaga högljutt, utan att förändra situationen i grunden?
What we are trying to do is, one the one hand, to impose competition.
Vad vi försöker att göra är, å ena sidan, att införa konkurrens.
Hence the actions of the competition Commissioner to see whether agreements or cartels have been put in place.
Därav åtgärderna från kommissionären med ansvar för konkurrensfrågor för att se om det slutits några avtal eller bildats några karteller.
The Commission has the power to eliminate them if that is the case.
Om detta är fallet, så har kommissionen befogenhet att eliminera dessa.
We are also trying to impose transparency.
Vi försöker också att skapa öppenhet.
As we all know, transparency is a prerequisite for competition and we are using all possible weapons to impose transparency, such as asking banks and bank federations to convey their data; and also in the most immediate way by opening up e-mail sites and faxes available to consumers and citizens.
Som vi alla vet så är öppenhet en förutsättning för konkurrens, och vi använder.alla tillgängliga instrument för att skapa öppenhet, som t.ex. att uppmana banker och bankföreningar att över lämna information; och också på ett mycket direkt sätt genom att kommunicera via e-post och fax, som skall vara möjligt för alla konsumenter och medborgare.
We should also avoid creating confusion.
Vi bör också undvika att skapa förvirring.
For example, when the issue of the remittances of migrant workers is brought into the picture, then obviously this has to do, not with conversion charges, but with the good or bad functioning of crossborder credit transfers.
När till exempel frågan om penningförsändelser från migrerande arbetstagare tas upp, så har detta helt klart att göra med hur bra eller dåligt de gränsöverskridande penningförsändelserna fungerar, inte med växlingsavgifter.
There the relevant instrument is the one on which legislation has already been enacted — the directive for crossborder credit transfers of early 1997.
I detta fall så är det relevanta instrumentet lagstiftning som redan antagits — direktivet för gränsöverskridande kreditöverföringar från början av 1997.
As I indicated in my earlier intervention, there the problem is with a delay in transposition on the part of Member States — hence the actions vis-à-vis finance ministers.
Som jag nämnde i mitt tidigare anförande, så ligger problemet här i förseningen när det gäller införlivandet av direk tivet i medlemsstaternas lagstiftning — därav åtgärderna gentemot finansministrarna.
It would be a great help, I would add, if Members of the European Parliament could also put pressure on their respective national authorities to speed up the implementation.
Jag vill tillägga att det skulle vara till stor hjälp om även ledamöterna av Europaparlamentet kunde ta kontakt med respektive nationella myndigheter för att påskynda genomförandet.
Finally, to indicate the complexity of the matter and the panoply of instruments through which the Commission — which is particularly active in this area — is addressing the problem, I should mention that we have proposed two draft directives on the issuance of electronic money.
Slutligen, för att visa frågans komplexitet och det uppbåd av instrument genom vilka kommissionen — som är mycket aktiv på detta område — tar itu med problemet, bör jag nämna att vi lagt fram två förslag till direktiv om ut färdandet av elektroniska pengar.
It so happens that electronic money may be the first way in which citizens will be able to make cash payments in euros before 2002.
Det kan bli så att detta betalningssätt blir det första för medborgarna när de skall betala i euro före år 2002.
There were strong interests asking us to limit the ability to issue electronic money to banks.
Det fanns starka intressen som uppmanade oss att begränsa rätten att utfärda elektro-
We said No, because we want to create competition there too, for the benefit of the consumer.
Vi sade "nej", eftersom vi vill skapa konkurrens även här, till nytta för konsumenterna.
So in our draft directive we made provision for other institutions to create electronic money — provided, of course, that they are submitted to an appropriate prudential framework.
I förslaget till direktiv har vi sålunda sett till att andra institutioner kan skapa elektroniska pengar — naturligtvis under förutsättning att de följer gällande lagstiftning.
Therefore, we all share the point of view that this is an extremely serious matter, of great relevance, as you all stress, to the credibility of the euro and, incidentally, of the financial system.
Vi delar alla därför åsikten att detta är en mycket allvarlig fråga, med stor relevans för, som ni alla nämner, euron och det finansiella systemet.
I am afraid it is not a problem concerning which somewhat simplistic solutions such as merely legislating would have the desired results.
Jag är rädd att detta problem inte går att lösa bara genom att stifta lagar.
President. — Thank you, Mr Monti.
Ordföranden. — Tack så mycket, herr kommissionär Monti.
The vote will take place tomorrow at 11 a.m. (')
Omröstningen äger rum i morgon kl. 11.00. C)
President. — The next item is the report (A4-0067/99) by Mr Trakatellis, on behalf of the Committee on Agriculture and Rural Development, on the proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 2075/92 and fixing the premiums and guarantee thresholds for leaf tobacco by variety group and Member State for the 1999, 2000 and 2001 harvests (COM(98)0633 - C4-0682/98-98/0306(CNS)).
Ordföranden. — Nästa punkt på föredragningslistan är betänkande (A4-0067/99) av Trakatellis för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 2075/92 och fastställande av bidrag och garantitrösklar för bladtobak per sortgrupp och medlemsstat för 1999, 2000 och 2001 års skördar (KOM(98)0633 — C4-0682/98-98/0306(CNS)).
Trakatellis, rapporteur. — (EL) Madam President, the Commission proposal only partly addresses the restructuring of the common organisation of the market in tobacco.
Trakatellis (PPE), föredragande. — (EL) Fru ordförande! Kommissionens förslag svarar bara delvis mot omorganisationen av den gemensamma marknaden för tobak.
There are four points in relation to which the Committee on Agriculture and Rural Development has made changes which we believe will be adopted.
På fyra punkter har utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling gjort ändringar, som vi tror kommer att godtas.
The first point concerns the fact that, since 1995, there has been absolutely no readjustment of premiums, which has resulted in producers suffering a substantial reduction in income.
Den första punkten gäller det faktum att det sedan 1995 inte har skett någon som helst justering av bidragen, med följd att producenterna har fått se en kraftig minskning av sina inkomster.
Our committee has proposed a 5% increase in premiums, which exactly covers inflation in the European Union since 1995.
Vårt utskott föreslår en ökning av bidra gen med 5 procent, vilket exakt motsvarar inflationen i Europeiska unionen från 1995 till i dag.
The second point concerns the transfer of certain varieties of tobacco from one category to a better one.
Den andra punkten gäller överföringen av vissa tobakssorter från en grupp till en annan, bättre grupp.
We believe that this is quite proper, except that these transfers must be possible and they must go ahead.
Vi anser detta vara klokt, men överföringarna måste också vara möjliga att genomföra.
Let me give you a specific example from Italy, where out of approximately 15 000 tonnes, which is the guarantee threshold, it has been proposed to transfer between 3 000 and 3 500 tonnes from an inferior variety group to other groups. This can go ahead.
För att ge er ett konkret exempel, så före slås det för Italien en överföring från en sämre sort till andra sorter på mellan .3 03 500 ton, av cirka 15 000 ton, som är garantitröskeln, vilket är möjligt att genomföra.
In Greece, on the other hand, out of approximately 15 000 tonnes, it has been proposed to transfer 14 800 tonnes, which is impossible within the time suggested.
För Grekland föreslås en överföring på 14 800 ton, av omkring 15 000 ton.
This cannot go ahead for many reasons.
Det är omöjligt att genomföra inom den tidsrymd som föreslås.
I would like to say, first of all, that if a producer were able to change his variety, why would he not do so?
Det är omöjligt av flera anledningar, och jag frågar, om en producent kunde växla från en sort till en annan, varför skulle han då inte göra det?
For less tobacco production, he would receive the same money What our committee is proposing, therefore, after much study and debate, is that up.to 25% could be transferred, at least in the case of Greece.
Han skulle erhålla samma bidrag för en mindre tobaksproduktion. Vårt utskott föreslår därför, efter studier och diskussioner, att upp till 25 procent skall kunna överföras, åtminstone i fallet Grekland.
The third point concerns the time needed for implementation.
Den tredje punkten gäller tidsaspekten för genomförande.
We are already well into the 1999 period, and these transfers require study and a programme.
Vi har redan kommit en bra bit in på 1999, och över föringarna kräver under alla omständigheter en utredning och ett program.
We propose that the framework should be implemented for 2000-2002, as this is logical and feasible.
Vi föreslår ramperioden 2000-2002, som är logisk och realistisk.