natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nevertheless for the majority of countries in the Union — the excep­tions are Denmark, France, Ireland, Luxembourg, Sweden and the UK— this represented a higher proportion of GDP than in 1985 adjusted for the change in unem­ployment.
För de flesta länder i Europeiska unionen — undantagen är Dan­mark, Frankrike, Irland, Luxem­burg, Sverige och Storbritannien — utgjorde detta ändå en större andel av BNP än år 1985 med hän­syn tagen till arbetslöshetens förändring.
At the same time, the scale of expenditure adjusted for differences in unemployment varies markedly between Member States, from 4% of GDP in 1993 in Austria and over 3% in Denmark and Sweden for each 5% of the work force unemployed to under 1% in Greece and Spain.
Samtidigt varierar ut­giftsvolymen korrigerad för ar­betslöshetsskillnader markant mellan medlemsstaterna, från 4% av BNP år 1993 i Österrike och över 3% i Danmark och Sverige för varje 5% av de arbetslösa till under 1% i Grekland och Spanien.
In interpreting these figures, however, account needs to be taken of the activities of the private sector, especially as regards training and job placement, which are only included in the figures to the extent that they are supported by public transfers.
Då man tolkar dessa siffror, mås­te man emellertid ta hänsyn till de åtgärder inom den privata sektorn, framför allt utbild­ning och beredskapsarbete, som ingår i materialet bara i den ut­sträckning som de täcks med of­fentliga medel.
There are two dilemmas facing gov­ernments in Europe seeking, through whatever means, to reduce labour costs at the bottom end of the scale without lowering take­home pay.
De flesta medlemsstater har efter­hand försökt att flytta arbetsmark­nadspolitikens tyngdpunkt från passivt arbetslöshetsunderstöd till aktiva åtgärder för att försöka få de arbetslösa tillbaka ut på arbets­marknaden — exempelvis genom utbildning, beredskapsarbeten, ar­betsförmedling och vägledning samt lönebidrag (enligt beskriv­ningen i del 2, kapitel 4).
The first is that any revenue foregone or additional expenditure incurred has to be recouped in other ways, and national governments
De avse­värt högre arbetslöshetsnivåer som de flesta av dem upplevt sedan 1990, i kombination med hårda budgetåtstramningar, har dock i stor utsträckning omintetgjort dessa ansträngningar.
Point 4: Improving the effectiveness of labour market policies
I Belgien och Tyskland har tillfälliga arbetsförmedlingar upp­rättats fór de arbetslösa, i Tysk­land efter nederländsk modell.
Active and passive labour market spending, 1985,1990 and 1993
Utgifter för aktiva och passiva åtgärder på arbetsmarknaden 1985,1990 och 1993 i % av BNP
Most Member States have tried to shift the balance of labour market policies over time from passive in­come support of the unemployed to active measures to attempt to get them into work — such as the provi­sion of training, placement, job search assistance and counselling, and job subsidies (as described in Part II, Section 4).
En utvärdering av effektiviteten hos de olika inslagen i arbetsmark­nadspolitiken möter allvarliga svårigheter, inte minst därför att det är omöjligt att vara säker på vad som skulle ha hänt, om ifråga­varande åtgärder inte hade vidta­gits, och delvis på grund av problemet med att ta hänsyn till de negativa effekterna på andra indi­vider och organisationer än dem som fått hjälp.
The substantially higher levels of unemployment which most have experienced since 1990, however, combined with tight budget constraints, have in large measure frustrated these efforts. Of
I synnerhet är det åtgärder för lönebidrag som vid utvärderingar vanligen har befun­nits medföra både stora "dödvikts­förluster" (den förstnämnda faktorn) och stora undanträng­ningseffekter (den sistnämnda faktorn), så att nettoeffekten på den totala arbetslösheten för­modligen har varit liten, även om den omfördelning av arbetslöshe­ten mellan individer som blir re­sultatet ändå kan tjäna ett nyttigt syfte.
Evaluating the effectiveness of the various elements of policy poses severe difficulties, not least because it is impossible to be sure what would have happened in the absence of the measure in ques­tion and in part because of the problem of allowing for the adverse effects on people and organisations other than those assisted.
Vilka effekter utgifter fór arbets­marknadsutbildning får är sär­skilt svårt att bedöma, delvis på grund av problemen med att följa upp vilka yrkesbanor som utbild­ningen långsiktigt leder till.
Measures to subsidise jobs, in particular, have usually been found on evaluation to involve both high 'deadweight' loss (the former factor) and large dis­placement effects (the latter factor), so that the net effect on unemploy­ment overall has probably been small, though the redistribution of unemployment between people which is implied may, nevertheless, serve a useful purpose.
Utgif­ternas storlek varierar oerhört, delvis beroende på motsvarande variationer i den privata sektorns deltagande i utbildningssatsning­ar.
the total expenditure of around 3V
Denna typ av utgifter ökade under åren 1985­1993 i de flesta medlemsstater, särskilt i Tysk­land, Sverige, Finland och Frank­rike.
Average and marginal tax and contribution rates in the Member States
Genomsnitts- och marginalskattesatser samt arbetsgivaravgifter i medlemsstaterna
The main features to emerge from the analysis of social contributions and taxes levied on wages of workers at various levels of earnings and with differing family circumstances across the Union are:
De huvuddrag som framträder vid en analys av de sociala avgifter och skatter på arbetstagarnas löner som tas ut inom EU på olika inkomstnivåer och med skiftande familjeförhållanden är följande:
• for a single person on the average earnings of a production worker in manufac turing, total deductions ranged from 55% of labour costs in Belgium to under 40% in Greece, Spain, Portugal, Luxembourg and the UK as well as in the US;
— för en ensamstående person med genomsnittslönen för en arbetare inom tillverkningsindustrin uppgick de totala avdragen (här definierade som summan av skatter på lönesumman och sociala avgifter) från de totala lönekostnaderna till procentsatser varierande mellan 55% i Belgien och mindre än 40% i Grekland, Spanien, Portugal och Storbritannien liksom i USA;
• although for a single person on only half average earnings, deduction rates were lower than at average earnings in all countries, they were, nevertheless, over 40% in five Member States — Belgium, Denmark, Germany, Italy and the Netherlands; by contrast, they were under 30% of labour costs in Spain, Ireland, Portugal and Luxembourg and under 25% in the UK, lower than in the US;
— även om, när det gäller en ensamstående person med endast halva genomsnittslönen, dessa avdrag i samtliga länder var lägre än vid genomsnittslönen, uppgick de ändå till drygt 40% i fem medlemsstater: Belgien, Danmark, Tyskland, Italien och Nederländerna; däremot låg de under 30% av lönekostnaderna i Spanien, Irland, Portugal och Luxemburg, och under 25% i Storbritannien, lägre än i USA;
• the average net rate of deduction for someone on half average earnings with a dependent spouse and two children was above 20% in only four Member States — Greece, Spain, Italy and the Netherlands — and if housing benefits are taken into account, the rate in the Netherlands is reduced to below 20%; in Luxembourg and the UK, because of in-work benefits, the net take-home pay was more than the cost of employment;
— det genomsnittliga nettoavdraget för en person med halva genom snittslönen och hemarbetande maka och två barn låg över 20% i endast fyra medlemsstater: Grekland, Spanien, Italien och Nederländerna; om bostadsbidragen tas med i beräkningen, reduceras avdraget i Nederländerna till en nivå under 20%; på grund av gratifikationer var nettolönen i Luxemburg och Storbritannien, dvs. den lön som arbetstagaren får i handen, högre än lönekostnaden;
• marginal rates of deduction from labour costs, which are key indicators of incentives, were as high as 66% in Belgium for a single worker on average earnings and around 60% in Ireland, Denmark and the Netherlands, but as low as 37% in Greece and 31% in Spain; in all other Member States, except in the UK and Portugal where they were around 40%, marginal rates were 50% or higher;
— den totala marginalsatsen för avdrag från lönekostnaderna, som utgör den viktigaste indikatorn på incitamenten, uppgick till inte mindre än 66% i Belgien för en ensamstående arbetare med genom snittslön och omkring 60% i Danmark, Irland och Nederländerna, men var inte högre än 37% i Grekland och 31% i Spanien; i alla andra medlemsstater, utom Storbritannien och Portugal där de låg på ca 40%, var marginalsatserna 50% eller mer;
• for a single worker on half average earnings, the marginal rate of deduction was as high as 60% in Belgium and 55% in Denmark and Italy; in Germany, France and the Netherlands, it was over 50%.
— för en ensamstående arbetare med halva genomsnittslönen låg mar ginalsatsen för avdraget på inte mindre än 60% i Belgien och 55% i Danmark och Italien; i Tyskland, Frankrike och Nederländerna var den mindre än 40%.
Only in three countries, Greece, Spain and Portugal, was the rate under 40%; in the US, it was around 30%, similar to the rate in Greece, the lowest in the European Union;
Enbart i tre länder, Grekland, Spanien och Portugal, understeg denna marginalsats 40% i USA låg den omkring 30%, ungefär samma procentsats som i Grekland, alltså den lägsta i EU;
• in most Member States, the marginal rate of deduction for a worker on half average earnings with two children was lower or much the same as for a single person; in Italy, Luxembourg and the UK, however, it was higher, especially in the latter two, where the interplay of the tax and benefit system, designed to maintain the income of those at work at acceptable levels, produced marginal rates of close to 100% in Luxembourg and around 90% in the UK; in the US, if foods stamps are taken into account, the marginal rate was around 55%, higher than in most Union countries;
— den totala marginalsatsen för en arbetare med halva genom snittslönen och två barn var lägre eller i stort sett densamma som för en ensamstående; i Italien, Luxemburg och Storbritannien låg den emellertid högre, särskilt i de två sistnämnda länderna, där samspelet mellan skatte- och förmånssystemet, avsett att hålla kvar de förvärvsarbetandes inkomster på acceptabla nivåer, gav upphov till marginalsatser på inemot 100% i Luxemburg och ca 90% i Storbritannien; i USA låg marginalsatsen på ca 55%, om matkuponger medräknas, dvs. högre än i de flesta EU-länderna.
• only in four Member States did the marginal deduction rate generally increase as earnings rose; in others, they were either higher at the bottom end of the earnings scale than at the top or reached their highest point in the middle income ranges and then declined or showed no clear pattern; in most parts of the Union, therefore, the combined tax and contribution system is far from being progressive.
— endast i fyra medlemsstater steg i allmänhet den totala marginalavdragssatsen i takt med att inkomsterna ökade; i de övriga var de antingen högre på inkomststegens bottenläge än vad de var högst upp, eller så nådde de sin högsta notering i mellaninkomstskikten och planade sedan ut eller utvisade inget klart mönster.
jobs in the 1990s undoubtedly contributed to this, the growth could not have occurred without governments providing the necessary facilities.
Sammanfattning och slutsatser: trender och strategier av de arbetslösa redan avslutat de förlängda studierna och den grund läggande yrkesutbildningen.
Point 5: Improving measures to help groups hard hit by unemployment
Punkt 5: Att förbättra hjälpen till grupper som drabbats hårt av arbetslösheten
Despite the efforts made, the rate of youth unemployment in the Union at the latest count (May 1995) was not much different, at over 20% for both men and women, from the level reached in the mid1980s which sparked the policy action in Member States.
(maj 1995) inte ändrats särskilt mycket från den nivå på drygt 207c för både män och kvinnor där den låg i mitten av 80-talet och som föranledde de politiska åtgärderna i medlemsstaterna.
Rates in Spain (42%) and Italy (34%) remain extremely high, as they do in Finland, France and Greece (all over 25%).
Ungdomsarbetslösheten i Spanien (42%) och Italien (34%) är fortfarande extremt hög, liksom i Finland, Frankrike och Grekland (alla över 25%).
Two prominent features which emerged in labour markets throughout the Union in the 1980s were, first, a substantial increase in un employment among young people and, secondly, the growing numbers of unemployed who were out of work for long periods of time.
Två utmärkande drag som på 1980talet framträdde på arbetsmarknaden inom hela EU var fór det första en kraftig ökning av ungdomsarbetslösheten och, fór det andra, det växande antalet långtidsarbetslösa.
Both were reflections of the acute shortage of jobs in the early 1980s and both led to policies being developed in Member States, as well as at Union level, to tackle the problems.
Båda fenomenen återspeglade den akuta bristen på arbetstillfällen i början av 80-talet, och båda ledde till att det utarbetades åtgärder för att angripa problemen såväl i medlemsstaterna som på gemenskapsnivå. skapsnivå.
Unemployment of young people
Ungdomsarbetslösheten
Youth unemployment, in particular, has been the focus of extensive and intensive action.
I synnerhet är det ungdomsarbetslösheten som har stått i centrum för omfattande och intensiva åtgärdsprogram. program.
In recent years, moreover, reforms have been introduced in this area in a number of countries to end public sector monopolies and allow private sector involvement (in Austria, for example, this occurred as recently as 1994 and in Italy the obligation to notify all job vacancies to the public employment service was abolished in 1995).
Långtidsarbetslösheten har inte volymmässigt ändrats särskilt mycket under den senaste tioårsperioden.
As a result, private place ment agencies have developed and expanded.
Är 1994 hade nästan hälften (48%) av EUs arbetslösa gått utan arbete i ett år eller mer, och mer än hälften av dem i två år eller mer.
At the same time, the operation of public agencies have been improved and made more effective (new initiatives have been launched in Belgium, Denmark, France, Finland, Sweden and the UK) and better links have been established with benefit offices.
Under perioder med stigande arbetslöshet, som nu senast, tenderar av naturliga skäl den andel av de arbetslösa som är långtidsarbetslösa att sjunka, då ett ökande antal människor (som definitionsmässigt inte kan vara långtidsarbetslösa) hamnar i registret över arbetslösa.
In Belgium and Germany, temporary employment agencies have been established for the unemployed, in the latter following the Dutch model.
Antalet långtidsarbetslösa är i själva verket högre nu än i mitten av 80-talet, medan andelen långtidsarbetslösa (dvs. antalet arbetslösa i relation till arbetskraften) är oförändrad.
Both the figures and the changes over time, however, are deceptive.
Både nivåerna och de under periodens gång inträffade förändringar na är emellertid vilseledande.
The increasing numbers remaining in education and training mean that the work force of young people on which unemployment rates are calculated has become progress ively smaller.
Att antalet ungdomar som fortsätter sin utbildning ökar innebär att det antal yngre arbetstagare, på vilka arbetslöshetssiffrorna beräknas, successivt har krympt.
The number of young people who are unemployed, there fore, has fallen considerably in a number of countries.
I en del länder har därför antalet arbetslösa ungdomar sjunkit avsevärt.
This is par ticularly true of the 15 to 19 age group, where participation in the work force has fallen to only 25% across the Union as a whole.
Det gäller framför allt åldersgruppen 1519 år, där arbetskraftsdeltagandet har sjunkit till endast 25% inom hela Europeiska unionen.
Whereas the rate of unemployment in the Union for teenagers was 23% of the labour force in 1994, this, in practice, meant that only 6% of those of this age were unemployed.
Då ar betslösheten bland tonåringar i EU år 1994 uppgick till 23%, innebar detta i praktiken att endast 6% inom denna åldersgrupp var arbets lösa.
Only in Spain (14%), was the figure over 10%.
Det var bara i Spanien (14%) som siffran låg över 10%.
Most significantly, in Belgium and France, where teenage unemployment rates were over 35%, under 4% of the people in this age group were unemployed.
Mest sig nifikant var det förhållandet att i Belgien och Frankrike, där mer än 35% av tonåringarna var arbetslösa, gick mindre än 4% av individer na i denna åldersgrupp utan arbete.
This has taken two main forms: encouraging more young people to stay in education and training longer in order to improve their qualifications and basic skill levels and making it easier for them to find jobs by increasing access to training, developing closer links between education and training and business and through subsidising work experience (for details of the measures taken over the recent past, see Part II, Section 5).
Det har huvudsakligen skett i två former: fler ungdomar har upp muntrats att fortsätta sin utbildning för att skaffa sig bättre meriter och grundläggande färdigheter, och man har gjort det lättare för dem att hitta arbete genom att ge dem till gång till utbildning och genom att fördjupa kontakterna mellan skola, yrkesutbildning och näringsliv samt genom att subventionera provanställningar (se del 2, kapitel 5 där det ges en mer detaljerad redogörelse för de åtgärdspaket som lanserats på senare år).
There remains a serious problem of youth unemployment in the Union, but in most countries it relates to the 20 to 24 age group rather than to younger people.
Frånsett Italien och Grekland, där det främst är ett ungdomsproblem, påverkar långtidsarbetslösheten de äldre arbetstagarna mer än de yngre.
For this age group,
Nästan två tredje delar av de långtidsarbetslösa i åldersgruppen 55-59 år hade dessutom varit arbetssökande i minst två år.
The effectiveness of expenditure on training is especially difficult to assess, partly because of the problems of monitoring the career profiles of the people trained over the long-term.
Ungdomsarbetslösheten utgör fort farande ett allvarligt problem i EU, men i de flesta länder gäller det snarare åldersgruppen 2024 år än de ännu yngre.
The scale of spending varies enormously, in part reflect ing counterpart variations in the participation of the private sector in
Inom denna ålders grupp var 21,5% av arbetskraften utan arbete år 1994, dvs. 14,5% av alla individer inom samma ålders grupp.
The proportion of young people re ceiving education and training beyond basic schooling has increased markedly since the mid1980s and, while the shortage of
Andelen ungdomar som har fortsatt utbildning utöver grundskolenivån har ökat påfallande sedan mitten av 1980-talet, och även om bristen på arbetstillfällen på 90talet utan tvivel bidrog till detta, skulle denna ökning inte ha kunnat ske om inte staten hade skjutit till de erforderliga resurserna.
21V2% of those in the labour force were unemployed in 1994, 14V2% of
Trots satsningarna hade ungdomsarbetslöshetens omfattning i EU vid den senaste undersökningen
Summary and conclusions : trends and strategies all those in the age group — 27% in Spain, over 16% in France, Ireland and Italy. As increasing numbers have stayed in education and initial training longer, the major unemployment problem has effectively shifted to older age groups.
Sammanfattning och slutsatser: trender och strategier problem som behöver angripas är å ena sidan minskat självförtroende, besvikelse och en försämrad kompetens som drabbar människor som i ett år eller mer förgäves har försökt hitta ett arbete, och å andra sidan arbetsgivarens motvilja mot att an ställa någon som inte har förvärvsarbetat på länge och kan ha hunnit vänja sig av med det.
unemployed in the Union aged between 55 and 59 in 1994,55% had been unemployed for a year or more and over 50% of the 50 to 54 year olds (Graph 7). Moreover, almost two-thirds of the longterm unemployed in the 55 to 59 age group had been looking for a job for at least two years.
På grund av problemets natur har medlemsstaternas arbetsmarknadspolitiska åtgärder tenderat att i allt högre grad koncentreras på vägledning och arbetsförmedling (se del 2, kapitel 5 där det ges en mer detaljerad redogörelse).
very different levels of longterm unemployment across Member States, which seem to bear little relationship to overall levels of un employment, suggest that some countries — such as Denmark where only around 30% of the un employed had been out of work for a year of more in 1994 — have been more successful than others in their efforts.
De mycket skiftande nivåerna på lång tidsarbetslösheten medlemsstater na emellan, skillnader som förefaller ha mycket litet samband med de generella arbetslöshetsnivåerna, tyder på att en del länder — exempelvis Danmark där bara ca 30% av de arbetslösa år 1994 hade gått utan arbete i ett år eller mer — har varit framgångsrikare än andra i sina satsningar.
Part I Trends and prospects
Del 1 Tendenser och framtidsperspektiv
Developments in key features of the labour market
Utvecklingen av några nyckelförhållanden på arbetsmarknaden
Short-term prospects for growth and employment
Utsikterna för sysselsättning och tillväxt på kort sikt
Japan, in order, in part, to provide a background for assessing trends in individual Member States.
För det andra granskas förändringar i arbetstiden. den.
employers to create additional jobs and, secondly, changes in working time.
den — särskilt Förenta staterna och Japan —, delvis fór att ge en bakgrund vid bedömningen av trender na i de enskilda medlemsstaterna.
The final section reviews the prospects for the Union economies over the remainder of 1995 and in 1996 according to the latest short-term forecast, focusing especially on the prospective growth of employment in the different Member States and on the implications for unemployment during this period.
Det sjätte och sista kapitlet är en genomgång av de ekonomiska fram tidsperspektiven för EU-länderna under återstoden av 1995 och för 1996 enligt den senaste korttidsprognosen med särskild uppmärksamhet på de olika medlemsstater nas eventuella utsikter till sysselsättningsökning och konsekvenserna av arbetslöshetens ut veckling under den perioden.
The second section considers the performance of Member States in creating jobs relative, in the first place, to the need for employment, as reflected not only in the prevailing level of unemployment but also in the potential growth of the labour force and, secondly, to the growth in output.
I det andra kapitlet behandlas medlemsstaternas förmåga att skapa arbetstillfällen i förhållande till — fór det första — behovet av sysselsättning, så som detta återspeglas inte bara i arbetslöshetens faktiska nivå, utan även i arbets kraftens potentiella tillväxt, och — för det andra — till produktionsökningen. ningen.
The central aim here is to assess the employment performance of Member States by analysing the main developments over the recent past, especially over the past decade or so when a period of historically high rates of employment growth has been followed by a period of economic recession and large-scale job losses over much of the Union.
Huvudsyftet är här att utvärdera medlemsstaternas förmåga att skapa sysselsättning genom att analysera den huvudsakliga händelseutvecklingen på senare tid, särskilt den senaste tioårsperioden, när ett skede av historiskt stark sysselsättningsökning har följts av en period av ekonomisk tillbakagång och massiva förluster av arbetstillfällen i hela Europeiska unionen.