natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ‘non-attached’ Members, who belong to no political group, are also represented in the Conference of Presidents. Each group chair has a number of votes in the
I talmanskonferensen är även de så kallade grupplösa ledamöterna företrädda, dvs. de ledamöter som inte tillhör någon politisk grupp.
CONTRIBUTIONS OF THE PRESIDENTS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT’S POLITICAL GROUPS
EUROPAPARLAMENTETS POLITISKA GRUPPERS ORDFÖRANDE BERÄTTAR
GROUP OF THE EUROPEAN PEOPLE’S PARTY CHRISTIAN DEMOCRATS AND EUROPEAN DEMOCRATS
EUROPEISKA FOLKPARTIET KRISTDEMOKRATER OCH EUROPADEMOKRATER EPPED
To mark the fiftieth anniversary of the European Parliament’s establishment, its President, Hans-Gert Pöttering, has asked the chairmen of Parliament’s political groups to help people to gain a better understanding of the history of each group through this publication.
Med anledning av att Europaparlamentet firar 50 år har Europaparlamentets talman Hans-Gert Pöttering bett ordförandena för de politiska grupperna att inkomma med bidrag för att öka kunskapen om de politiska gruppernas historia.
The EPP-ED Group, which was initially called the Christian Democratic Group, held a majority of seats (67 out of a total of 142) in the Parliamentary Assembly of the three Communities in 1958.
EPP-ED-gruppen hette från början Kristdemokratiska gruppen. Den var med sina 67 mandat störst redan i EG:s första parlamentariska församling som 1958 hade 142 ledamöter.
It returned to being the largest group in 1999 and now, in 2008, holds 289 seats.
Sedan 1999 är EPP-ED-gruppen åter Europaparlamentets största grupp.
The EPP-ED is the only group in the European Parliament to have members from all 27 EU Member States.
Idag, 2008, består gruppen av 289 ledamöter och är den enda av de politiska grupperna med ledamöter från samtliga 27 medlemsstater.
The EPP-ED Group has a long and compelling history and is the direct heir to the political movement that was the main driving force behind efforts to secure European unity from the outset.
EPP-ED-gruppen har en lång och stolt historia och är arvtagare till den viktigaste politiska kraften i Europa. Vi har verkat ihärdigt och målinriktat för ett enat Europa ända sedan gruppen bildades.
When the ECSC was established in 1953, the Christian Democratic Group was formed from Members from the six founding Member States who shared our political beliefs.
När Europeiska kol- och stålunionen grundades 1953 bildades vår grupp av kristdemokratiska parlamentsledamöter från de sex grundarländerna.
of the most eminent founding fathers of Europe and of Christian Democracy, Robert Schuman and Alcide de Gasperi, as well as close colleagues of Konrad Adenauer, thus embodying the strong urge towards reconciliation and the vision of a peaceful future for Europeans that led to the founding of the European Community.
fattar beslut efter majoritetsomröstningar och gemensamt förvaltar sitt mandat. Vi var motståndare till vetorätten eftersom den leder till handlingsförlamning och en återgång till mellanstatliga förhandlingar.
the Council, the Commission and Parliament on the basis of majority voting and the joint exercise of delegated sovereign powers.
utrikesminister Robert Schuman och Italiens premiärminister Alcide De Gasperi. Båda samarbetade nära med Västtysklands förbundskansler Konrad Adenauer.
We opposed the introduction of a right of veto, which acts as a brake on progress and means a return to intergovernmental methods.
För de som deltog i arbetet med att bygga upp Europeiska gemenskapen kom de på så sätt att förkroppsliga viljan till försoning och visionen om en framtid i fred .
The Christian Democratic Group was in the forefront of all the political battles that needed to be fought in the ‘50s and ‘60s in order to breathe life into the founding fathers’ visionary ideal.
Den kristdemokratiska gruppen stod i främsta ledet i den politiska debatten under 50- och 60-talen och arbetade för att ge Schumans, De Gasperis och Adenauers vision ett konkret innehåll.
The group was in favour of the European Defence Community in 1954, the Messina ‘relaunch’ in 1955 and the new Treaties of Rome in 1957, thus paving the way to the establishment of a single Parliament in 1958, through the merging of the EEC, Euratom and ECSC Assemblies.
Vår grupp ställde sig bakom Europeiska försvarsgemenskapen 1954, Messinadeklarationen 1955 och Romfördraget 1957.
The democratic arm of the Community was thus consolidated and placed in a stronger position to perform its role vis-à-vis the three executives.
År 1958 ställde vi oss även bakom att de parlamentariska EEG-, Euratom- och EKSG-församlingarna skulle slås samman och ett gemensamt parlament inrättas.
During the ‘60s and ‘70s our group staunchly supported the ‘Community method’ consisting in balanced dialogue between
Under 60- och 70-talen verkade vi hela tiden för ett gemensamt beslutsfattande, dvs. att rådet, kommissionen och parlamentet
During this period of sustained struggle, our group was led by men of character such as Alain Poher, Joseph Illerhaus and Alfred Bertrand.
Under dessa viktiga år leddes gruppen av starka personligheter som Alain Poher från Frankrike, Joseph Illerhaus från Västtyskland och Alfred Bertrand från Belgien.
D in the European Community), which was the first truly integrated party at Community level, organised the election campaign and helped to shape the group, which became the Group of the European People’s Party (Christian Democratic Group) in July 1979.
D kom Giscard d’Estaing med som ledamot i vår grupp, vilket vi är mycket stolta över. När han från januari 2002 till juli 2003 var ordförande för konventet för upprättande av en konstitution för Europa stödde våra representanter till konventet, Íñigo Méndes de Vigo från Spanien och Elmar Brok från Tyskland honom aktivt i detta arbete.
France ended its opposition to direct elections.
från Västtyskland och Leo Tindemans och Wilfried Martens från Belgien.
We are proud of the fact that the former President of France joined our group in 1991.
Europeiska folkpartiet/Europeiska kristdemokratiska partiernas förbund var det första parti som verkligen var integrerat på EG-nivå.
Thanks to the efforts of Íñigo Méndez de Vigo and Elmar Brok, we were able to provide him with active support in his work as President of the Convention responsible for drafting the European Constitution between January 2002 and July 2003.
Partiet organiserade valkampanjen och hjälpte till att bilda gruppen i Europaparlamentet, som i juli 1979 konstituerade sig som Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokratiska gruppen).
At the time, the group held 107 seats.
Gruppen hade då 107 ledamöter.
It subsequently took in members from Greece in 1981 and Portugal and Spain in 1986.
År 1981 tillkom ledamöter från Grekland och 1986 ledamöter från Portugal och Spanien.
Our group was in the forefront of all the battles fought within the 12-Member-State European Community between 1986 and 1995.
Vår grupp stod i centrum i EG:s alla politiska strider under åren 1986–1995.
The first direct elections in June 1979 marked the start of a fully fledged revolution in the history of the European Parliament.
Det första direktvalet till Europaparlamentet ägde rum i juni 1979 och innebar en stor omvälvning.
Armed with a stable membership, a five-year term, twice as many Members and a substantial increase in funding and staff, Parliament made a spectacular entrance onto the institutional stage.
Nu fick parlamentet en stabil sammansättning, en mandatperiod på fem år, dubbelt så många ledamöter, kraftigt ökade anslag och fler anställda.
The Christian Democratic Group foresaw this in 1976 when the European People’s Party was founded at the instigation of three figures who were later to go on to lead the group: Hans-August Lücker, Leo Tindemans and Wilfried Martens.
Som en förberedelse inför de förändringar vi visste skulle komma bildade den kristdemokratiska gruppen redan 1976 Europeiska folkpartiet på initiativ av tre av gruppens ledamöter.
The European People’s Party (the federation of Christian Democratic parties
Dessa tre skulle alla senare skulle bli gruppordförande: Hans-August Lücker
These included, first and foremost, the budgetary battles required in order for the Commission and, above all, the Council to acknowledge that an elected European Parliament had a legitimate right to exercise certain powers in this area.
Främst gällde detta kampen om budgeten. Parlamentet var tvunget att vinna denna strid för att få kommissionen och framför allt rådet att erkänna att de krav på inflytande som parlamentet, som den enda folkvalda församlingen på europeisk nivå, ställde var berättigade.
Then came the long march towards the internal market – a goal finally realised in 1992.
Senare inleddes vandringen på den långa vägen mot 1992 och den inre marknaden.
The attainment of this goal was facilitated by the signing of the Single European Act in 1986, which laid down a schedule and gave the institutions new decision-mak-ing powers.
Arbetet och förberedelserna inför detta datum underlättades av att den europeiska enhetsakten undertecknades i februari 1986, där man fastställde en tidsplan och gav institutionerna ytterligare beslutsbefogenheter.
This was when Parliament obtained its first legislative powers in the form of a complex ‘legislative cooperation’ procedure, which was fortunately simplified and consolidated by the Maastricht Treaty which, on 1 November 1993, introduced a system of genuine legislative codecision between the Council and Parliament.
Det var då som parlamentet för första gången fick rätt att stifta lagar i form av ett invecklat förfarande som kallades ”lagstiftningssamarbete”, vilket dock tack och lov förenklades och förbättrades genom Maastrichtfördraget. Maastricht innebar även att rådet och parlamentet verkligen började fatta beslut och lagstifta gemensamt från den 1 november 1993.
On 6 May 1982, the EPP Group held an event entitled ‘Europe without borders’ in Aachen.
Redan den 6 maj 1982 anordnade gruppen en manifestation under mottot ”Ett Europa utan gränser” den västtyska staden Aachen.
Endless amendment of and voting on directives, endless conciliation meetings with the Commission and the Council and endless battles at each part-session in Strasbourg and Brussels were required in order to make progress with the massive task of establishing an internal market.
Men det skulle komma att krävas många direktiv, ändringsförslag och omröstningar, förlikningar med kommissionen och rådet och hårda debatter i kammaren i både Strasbourg och Bryssel för att baxa fram det jätteprojekt som den inre marknaden faktiskt var!
Today, we continue to take this process further at each part-session, because the completion of an area within which persons, capital,
Arbetet med att förbättra och fördjupa den inre
Our group chairmen – Egon A. Klepsch, Paolo Barbi, Leo Tindemans, Wilfried Martens and Hans-Gert Pöttering – have consistently supported both coordinators and rapporteurs and the large number of parliamentary committee chairmen belonging to our political movement wherever Parliament’s rights – and, through Parliament, the rights of European citizens – have needed to be shown greater respect in the process of interinstitutional dialogue.
Våra gruppordföranden, Egon A. Klepsch, Paolo Barbi, Leo Tindemans, Wilfried Martens och Hans-Gert Pöttering har alltid stått bakom de samordnare, föredragande och många utskottsordföranden som tillhört vår politiska familj, vid alla tillfällen när parlamentets, och alltså indirekt medborgarnas, synpunkter borde tas till vara bättre i förhandlingarna mellan EU-institutionerna.
D good and services can move freely – an essential precondition for sustained growth and competitiveness – is a longterm undertaking.
D marknaden pågår än idag, vid varje plenarsammanträde, eftersom ett område där människor, kapital, varor och tjänster cirkulerar fritt är en nödvändig förutsättning för stadig tillväxt och konkurrenskraft.
Our group is firmly committed to this project, having grasped the scale of the challenge that globalisation represents for our societies.
Det är ett projekt som kommer att ta lång tid innan det blir klart. Vår grupp har engagerat sig hårt för den inre marknaden som även är vårt svar på globaliseringen.
The internal market and its corollary, the euro, which was brought into circulation in January 2002, are Europe’s eloquent response to the need to keep pace with international events.
Den inre marknaden och den gemensamma valutan (som infördes i januari 2002) är bevis på att EU lever med sin tid.
The size of the internal market and Europe’s ability to speak with one voice on international trade and monetary matters put us in good position to remain active partners in the economic globalisation process, as new superpowers emerge.
Tack vare den inre marknadens storlek, eurons styrka och att EU kan tala med en gemensam röst i handels- och valutafrågor kan vi fortsätta att vara viktiga och aktiva medspelare i den globala ekonomin, också när nya ekonomiska supermakter växer fram.
The journey towards the single currency was an exciting and risky one for the members of the EPP Group, who had to resist massive pressure from critics and sceptics, particularly in the US media, in order to make sovereignists, collectivists and ultra-liberals understand that a single European currency was necessary and that it would be brought into circulation and would put an end to the repeated bouts of monetary turbulence that were disrupting agricultural markets, encouraging speculation and weakening our economies with every new devaluation.
För ledamöterna i EPP-ED-gruppen var vägen mot den gemensamma valutan ett spännande, men på samma gång riskfyllt, projekt. Det krävdes mycket kraft för att argumentera mot den massiva kritiken från många skeptiker, bl.a. i amerikansk press, och förklara för människor med olika utgångspunkter, t.ex. nationell självständighet, vänsterideologi och nyliberalism, behovet av en gemensam europeisk valuta, som skulle ges ut i form av mynt och sedlar, och sätta stopp för den valutaoro som hela tiden störde marknaden för jordbruksprodukter, uppmuntrade till valutaspekulation och ledde till devalveringar som försvagade grunden för vår ekonomi.
We are proud to have counted among us eminent figures such as Karl von Wogau, Fernand Herman, Ingo Friedrich and Efthimios Christodoulou who were passionate advocates of the euro.
Vi är stolta över att vi bland våra ledamöter under denna tid kan räkna duktiga personer som Karl von Wogau från Tyskland, Fernand Herman från Belgien, Ingo Friedrich från Tyskland och Efthimios Christodoulou från Grekland som alla arbetade hårt för att euron skulle bli verklighet.
History has proved them right.
Så här i efterhand kan vi se att utvecklingen har gett dem rätt.
In the 1990s, the generation that had built up the Community gave way to a second generation whose task it was to overhaul the existing structures.
Efter denna generation med ”nybyggargeneration” var det på 90talet dags för nytänkare.
to half a billion Europeans.
Många svårigheter har dykt upp på vägen och solidariteten inom EU har kostat mycket pengar.
This process has not, of course, been without its difficulties: money has needed to be found to pay for the enlargements and the effects of extending freedom of movement to the new Member States needed to be offset by controls at external borders and a common visa and immigration policy, whence the adoption of the Amsterdam Treaty, which entered into force on 1 May 1999.
Vi var tvungna att införa nya kontroller vid EU:s yttre gränser och börja driva en gemensam visum- och invandringspolitik. Detta var målet med Amsterdamfördraget som trädde i kraft den 1 maj 1999.
when the Berlin Wall fell on 9 November 1989, called for the reunification of Germany within the European Union.
politiska karta ändrades helt. Vår grupp var den första som ställde sig bakom Västtysklands förbundskansler Helmut Kohl, när han redan i samband med Berlinmurens fall den 9 november 1989 förespråkade en återförening av Tyskland inom ramen för Europeiska unionen.
This gave a new impetus to the intergovernmental negotiations that were to bring a substantial step forward in the process of European integration with the entry into force on 1 November 1993 of the Maastricht Treaty, establishing a right of legislative codecision for Parliament, a procedure for confirmation of the European Commission, the extension of qualified-majority voting within the Council and new powers in the justice and home affairs sphere.
Denna vision gav ny kraft till de mellanstatliga förhandlingarna som ledde fram till Maastrichtfördraget vilket trädde i kraft den 1 november 1993. Med Maastrichtfördraget fick den europeiska integrationen ny fart.
It has also led to an initial pooling of diplomatic and military resources with a view to a common security and defence policy.
Europaparlamentet fick medbeslutanderätt i lagstiftningsfrågor, sättet att tillsätta kommissionen sågs över, rådet fick möjlighet att fatta beslut med kvalificerad majoritet, nytt samarbete inleddes på justitie- och inrikesområdet, och man samlade sina diplomatiska och militära resurser för för-svars- och säkerhetspolitik.
The draft European Constitution signed in Rome on 29 October 2004 received broad support from the members of the EPP-ED Group, who were involved in its drafting within the Convention.
Förslaget till en konstitution för Europa som undertecknades i Rom den 29 oktober 2004 hade ett brett stöd i EPP-ED-gruppen och flera ledamöter deltog aktivt i arbetet med konstitutionen under konventet.
The British Conservative members, who make up the European Democrats part of the group, were left to vote as they saw fit on the issue.
De brittiska konservativa ledamöterna, vilka utgör partiet Europademokraterna i gruppen, hade här frihet att föra fram sina avvikande åsikter.
Following the setbacks in the French and Dutch referendums, our group supported President Nicolas Sarkozy’s initiative for a simplified treaty, which was adopted on 18 and 19 October 2007 and has now entered the ratification phase.
Efter folkomröstningarna i Frankrike och Nederländerna som resulterade i ett nej till konstitutionen i dessa länder, ställde sig gruppen bakom initiativet från Frankrikes president Nicolas Sarkozy att istället satsa på ett förenklat fördrag.
D integration process and to the effectiveness of our political work.
Detta förslag till fördrag antogs den 18–19 oktober 2007 och ska ratificeras under 2008.
We are a pragmatic group that believes in diversity; however, while we accept that everyone has a right to their own views, we remain passionately attached to our own core values of peace and freedom, respect for humankind and humankind’s responsibility for a better world.
Vi har alltid varit pragmatiska, respekterat mångfald och accepterat olikheter, men vi samlas i full enighet kring det som är viktigt - våra värderingar när det gäller fred och frihet, respekt för människovärdet och vårt gemensamma ansvar för en bättre värld.
Our Christian Democratic movement, which since 1992 has grown to take in the British and Danish conservatives and moderate and conservative parties from Scandinavia, Central and Eastern Europe and the Balkans and, in 1999, the French UMP, has been right at the heart of the European integration process for the past 50 years.
Vår politiska familj, kristdemokraterna, som sedan 1992 har utvidgats med konservativa ledamöter från Storbritannien och Danmark, moderata och konservativa partier från Norden, Central- och Östeuropa och Balkan, och sedan 1999 det franska partiet UMP, har befunnit sig i spetsen för den europeiska integrationsprocessen i 50 år.
Over that period, it has provided Parliament with respected Presidents such as Robert Schuman, Jean Duvieusart, Victor Leemans, Alain Poher, Mario Scelba, Emilio Colombo, Pierre Pflimlin, Egon A. Klepsch, José Maria Gil-Robles Gil-Delgado, Nicole Fontaine and Hans-Gert Pöttering.
Vår grupp har försett Europaparlamentet med respekterade talmän som Robert Schuman, Jean Duvieusart, Victor Leemans, Alain Poher, Mario Scelba, Emilio Colombo, Pierre Pflimlin, Egon A. Klepsch, José Maria Gil-Roblès Gil-Delgado, Nicole Fontaine och Hans-Gert Pöttering.
Parliament’s proclamation of the Charter of Fundamental Rights in December 2007 and the signing in Berlin on 26 March 2007 of the declaration on Europe by the presidents of the three institutions – Angela Merkel on behalf of the Council, Hans-Gert Pöttering on behalf of the European Parliament, and José Manuel Durão Barroso on behalf of the Commission – all of whom belong to our political movement, stand as a testament to our unswerving faithfulness to the ideal we have pursued since the start of the European
Både Europaparlamentets proklamation av stadgan om de grundläggande rättigheterna i december 2007 och Berlindeklarationen den 26 mars 2007 som undertecknades av de tre EU-institutionernas främsta företrädare, rådets ordförande Angela Merkel, Europaparlamentets talman Hans-Gert Pöttering
PEACE AND STABILITY
FRED OCH STABILITET
In the immediate post-war period, Socialists such as Willy Brandt, were leading the way in rebuilding a peaceful Europe together.
Under åren efter andra världskriget gick socialdemokrater som Willy Brandt i spetsen för att tillsammans bygga upp ett fredligt Europa.
Socialist Group members have continued to promote peace throughout Europe into the twenty first century.
Den socialdemokratiska gruppens ledamöter har fortsatt att verka för fred i hela Europa in på 2000-talet.
Stability and democracy are the pre-requisites for peace, the very core of the European project.
Stabilitet och demokrati är förutsättningar för fred och själva kärnan i det europeiska projektet.
Socialists in the European Parliament have constantly promoted democracy and stability amongst our near neighbours.
Socialdemokraterna i Europaparlamentet har hela tiden arbetat för att främja demokrati och stabilitet i våra närmaste grannländer.
Socialist members supported comrades in Greece, Spain and Portugal in the change from dictatorship to membership of the EU.
De socialdemokratiska ledamöterna stöttade sina partikamrater i Grekland, Spanien och Portugal vid övergången från diktatur till EU-medlemskap.
For more than ten years, we actively supported the transformation in the countries of Central and Eastern Europe before and after 1989, leading to enlargement of Europe’s membership.
I mer än tio år bidrog vi aktivt till den omvandling i Central- och Östeuropa som ägde rum både före och efter 1989 och som ledde till att EU utvidgades.
“Together for one Europe of Peace, Stability and Prosperity” Willy Brandt
”Tillsammans för ett enat Europa med fred, stabilitet och välstånd”Willy Brandt
Throughout, we sought to promote our priorities of welfare and social cohesion, equal opportunities and tackling discrimination, a safe environment, and free movement.
Vi har hela tiden strävat efter att aktivt göra våra prioriteringar gällande, såsom välfärd och social sammanhållning, lika möjligheter för alla, likabehandling, en säker miljö och fri rörlighet.
The Socialist Group evolved as part of the development of the European Parliamentary Assembly, and the European Parliament from 1962 - growing into its role of co-legislator of the European Union, elected by universal suffrage from 1979 onwards.
Den socialdemokratiska gruppen utvecklades som en del av Europeiska gemenskapernas församling, som 1962 blev till Europaparlamentet och växte in i sin roll som en av EU:s lagstiftare vars ledamöter sedan 1979 har röstats fram i allmänna val.
There was growing awareness of the importance of the European Parliament as the place where socialists could improve daily life by means of European legislation.
Allt fler blev medvetna om Europaparlamentets betydelse som en plats där socialdemokrater kunde förbättra vardagen med hjälp av gemenskapslagstiftningen.
Socialists strongly believe in the development of cross-border political families as an expression of European identity.
Socialdemokraterna är övertygade om att skapandet av gränsöverskridande politiska grupperingar är ett utmärkt sätt att ge uttryck för en europeisk identitet.