natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vis-à-vis third countries, the Treaty defines the development and strengthening of democracy and the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms as being amongst the most important objectives of the Common Foreign and Security Policy and development cooperation policy.This objective has been explicitly incorporated into the Treaty largely in response to pressure from the European Parliament, which has been encouraged to give ever greater priority to human rights, not least by the appeals it receives from citizens inside and outside the EU and the many and varied activities of non-governmental organisations.At around the same time as the EU annual human rights report is published by the Council of Ministers, the Committee on Foreign Affairs draws up an annual report on the human rights situation in the world and EU human rights policy.
I förhållandet till tredjeland fastställs det i fördraget att utvecklingen och stärkandet av demokratin och rättsstaten liksom respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter är ett av de viktigaste målen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och utvecklingssamarbetet.Europaparlamentet har i stor utsträckning bidragit till att dessa mål inskrivits i fördraget. Parlamentet har uppmuntrats att mer och mer prioritera människorättsfrågor, inte minst på grund av påtryckningar från medborgare både inom och utanför EU och ett ertal olika initiativ från icke-statliga organisationer.Strax innan ministerrådet utarbetar EU:s årliga rapport om situationen för de mänskliga rättigheterna sammanställer utskottet för utrikesfrågor en årlig rapport för behandling i kammaren om situationen för de mänskliga rättigheterna inom och utanför EU i samband med förbindelserna med tredjeländer.
The Subcommittee on Human Rights, which was reconstituted at the start of the 6th legislative term, is the EP body responsible for
Underutskottet för mänskliga rättigheter, som återinrättades i början av den sjätte valperioden, är det organ inom Europaparlamentet som tar parlamentariska
and the rule of law, the respect of all human rights and fundamental freedoms in third countries worldwide, and includes a special focus on civil society organisations.
verksamhet, Europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter.
The European Parliament also attaches great importance to the furtherance of citizens’economic and social rights in the Union, measures to combat racism, religious intolerance and xenophobia and the treatment of asylum seekers and migrant workers.The human rights situation within the EU is dealt with by the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs.
Det är ett ekonomiskt och politiskt instrument som bidrar till demokratisk utveckling och konsolidering samt rättssäkerhet, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i länder över hela världen och det uppmärksammar särskilt civilsamhällets organisationer.
If EU citizens consider that their fundamental rights have been violated, they can take the matter up with the European Ombudsman or the Petitions Committee of the European Parliament.
Situationen för de grundläggande rättigheterna i EU behandlas i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor.
The Ombudsman deals with complaints relating to the activities of EU bodies, whereas the Petitions Committee deals with petitions concerning breaches of their treaty obligations by Member States; Member States are frequently required to modify their legislation to bring it into line with Community law as a result of subsequent treaty infringement proceedings.In 2008 the Sakharov Prize celebrated its 20th anniversary.
Ombudsmannen behandlar klagomål som rör EU-organens verksamhet, medan utskottet för framställningar behandlar framställningar om medlemsstaternas agerande i strid mot fördragen, vilka ofta leder till ett överträdelseförfarande som i sin tur leder till att en medlemsstat måste ändra sin lagstiftning så att den stämmer överens med gemenskapslagstiftningen.År 2008 firades Sacharovprisets 20-årsjubileum.
In order to mark this event the European Parliament held a conference entitled:“20 years of active support to human rights: Sakharov Laureates tell their story”.All previous laureates as well as Ms Elena Bonner, Andrei Sakharov’s widow, were invited to this event and many of them participated in the conference and had the chance to share their views on global human rights, and the importance of the Sakharov Prize.
För att högtidlighålla detta anordnade Europaparlamentet en konferens på temat ”20 år av aktivt stöd för de mänskliga rättigheterna: Sacharovpristagare berättar om sig själva”.Alla tidigare pristagare samt Elena Bonner, Andrej Sacharovs änka, bjöds in till detta evenemang och många av dem deltog i konferensen och fick tillfälle att dela med sig av sin syn på globala mänskliga rättigheter och Sacharovprisets betydelse.
This was also the occasion for President Pöttering to officially launch the“Sakharov Network”, allowing laureates to link to one another’s activities and to show solidarity.
I samband med konferensen förklarade talman Pöttering också ”Sacharovnätverket”, där pristagarna kan ta del av varandras verksamheter och visa solidaritet, för officiellt inrättat.
Mediterranean provides further opportunities for a structured dialogue on issues of human rights and democracy with Mediterranean countries.
Den parlamentariska församlingen för unionen för Medelhavsområdet skapar ytterligare möjligheter till en strukturerad dialog om människorätts- och demokratifrågor med Medelhavsländerna.
The Euro-Latin American Parliamentary Assembly, EuroLat, established in November 2006, is the most recently created regional parliamentary forum.
Eurolat, den parlamentariska församlingen EU-Latinamerika, inrättades i november 2006 och är därmed det nyaste regionala parlamentariska forumet.
Among its main objectives are questions relating to democracy, external policy, governance, integration, peace and human rights.The European Parliament also closely monitors the work of the UN Human Rights Council set up in June 2006.
Bland Eurolats tre viktigaste mål finns frågorna om demokrati, utrikespolitik, gott styre, integration, fred och mänskliga rättigheter.Europaparlamentet följer också noggrant arbetet i rådet för mänskliga rättigheter som inrättades i juni 2006.
The European Parliament has played a decisive role in putting human rights issues on the European agenda.
Europaparlamentet har spelat en avgörande roll när det gäller att uppmärksamma de mänskliga rättigheterna på gemenskapsnivå.
It takes specific initiatives in a range of areas such as preventing torture, the protection of minorities, conict prevention, promoting women’s and children’s rights, the protection of human rights activists, the rights of indigenous peoples and people with disabilities.
Parlamentet tar en rad speci ka initiativ för att bland annat förhindra tortyr, skydda minoriteter, förebygga konikter, främja kvinnors och barns rättigheter, skydda människorättsaktivister samt främja ursprungsbefolkningars och funktionshindrades rättigheter.
The European Parliament has actively supported the campaign for a UN moratorium on the death penalty and the World Congress of national and international parliaments on the abolition of the death penalty, the establishment of the International War CrimesTribunal, the setting-up of the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia, replaced by the European Union Agency for Fundamental Rights inaugurated on 1 March 2007, and the EU campaign to combat violence against women.
Parlamentet har aktivt bidragit till kampanjen för ett FN-moratorium för avskaffande av dödsstraffet, till de nationella och internationella parlamentens världskonferens mot dödsstra, till inrättandet av den internationella krigsförbrytartribunalen och det europeiska observationsorganet mot rasism och främlingsfientlighet, som ersattes av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter som inrättades den 1 mars 2007, samt till EU-kampanjen mot kvinnovåld.
By participating in election observation missions, the European Parliament makes a further contribution to strengthening democracy in third countries.The European Parliament has been able to use its budgetary powers to substantially increase the resources earmarked for programmes dealing with democracy and human rights.
Genom att sända ut valobservatörer för övervakning av politiska val bidrar parlamentet dessutom ytterligare till att stärka demokratin i tredjeländer.Europaparlamentet har inom ramen för sina budgetbefogenheter lyckats att väsentligt öka anslagen till demokrati- och människorättsprogram.
In 2006 the European Parliament successfully fought for the maintenance of a separate instrument to finance such activities, the European Instrument for Democracy and Human Rights.
År 2006 lyckades Europaparlamentet framgångsrikt driva igenom att ett separat instrument behålls för att finansiera sådan
Since 1988, in the spirit of Andrei Sakharov, the European Parliament has awarded the annual Sakharov Prize for Freedom of Thought in order to honour individuals or organisations for their efforts on behalf of human rights and fundamental freedoms and against oppression and injustice.
Sedan 1988 delar Europaparlamentet varje år ut Sacharovpriset, ett pris för tankefrihet, för att i Andrej Sacharovs anda belöna personer eller organisationer för deras insatser till förmån för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och mot förtryck och orättvisa.
From Gorky, where he was living in exile, Andrei Sakharov (1921–1989), the renowned physicist, member of the Academy of Sciences, dissident and 1975 Nobel Peace Prize winner, sent a message to the European Parliament saying how moved he was that it intended to create a prize for freedom of thought which would bear his name.
Andrej Sacharov (1921–1989), som var en känd fysiker, medlem av Vetenskapsakademin, dissident och mottagare av Nobels fredspris 1975, skickade från sin exil i Gorkij ett meddelande till Europaparlamentet där han rörd uttryckte sin glädje över att parlamentet ville instifta ett pris för tankefrihet i hans namn.
He rightly saw this as an encouragement to all those who, like him, had committed themselves to championing human rights.Coming from a background in nuclear physics and ending as a dissident, he not only sought the release of dissenters in his country but also drew attention to the relationship between science and society and to the issues of peaceful coexistence and intellectual freedom, which he analysed in his writings.
Han betraktade med rätta priset som en uppmuntran för alla dem som liksom han själv engagerat sig i kampen för att de mänskliga rättigheterna ska respekteras.I sin utveckling från atomforskare till motståndare till det politiska systemet engagerade han sig i sina skrifter inte bara för frigivningen av oliktänkande i sitt eget land, utan också för förhållandet mellan vetenskap och samhälle, fredlig samexistens och tankefrihet.
In the eyes of the world, Sakharov came to embody the crusade against the denial of fundamental rights.
I hela världen förkroppsligade Andrej Sacharov kampen mot åsidosättandet av de grundläggande rättigheterna.
Neither intimidation nor exile could break his resistance.Like Andrei Sakharov, all the previous winners of the prize which bears his name have demonstrated just how much courage, patience and inner strength is needed to defend human rights and campaign for their universal recognition.
Varken allvarliga hotelser eller förvisning kunde krossa hans motstånd.På samma sätt som Sacharov har alla tidigare Sacharovpristagare visat hur mycket mod, tålamod och inre styrka som krävs för att försvara de mänskliga rättigheterna och kräva att de tillämpas universellt.
Almost all have paid dearly for their commitment to defending human dignity, and many have faced persecution, loss of personal freedom or exile.
Nästan alltid har deras insatser för människovärdet varit förenat med stora upporingar – och inte sällan med förföljelse, förlust av den personliga friheten eller exil.
In some cases the winners have not been authorised to receive their prize inperson.
I vissa fall har pristagarna inte tillåtits ta emot priset personligen.
On 14 December 2006 European Parliament adopted a resolution deploring this fact and calling for a follow-up mechanism to be set up to respond in such cases. In 2008,
Den 14 december 2006 antog Europaparlamentet en resolution där man beklagade detta och efterlyste en
1988 NELSON ROLIHLAHLA MANDELAANATOLI MARCHENKO POSTHUMOUSLY
1988 NELSON ROLIHLAHLA MANDELA och ANATOLIJ MARTJENKO (posthumt)
2003 UN SECRETARY GENERAL KOFI ANNAN AND ALL THE STAFF OF THE UNITED NATIONS
2003 FN:S GENERALSEKRETERARE KOFI ANNAN OCH HELA FN:S
A doctor of psychology, independent journalist and political dissident in Cuba, Guillermo Fariñas has over the years conducted 23 hunger strikes to protest against the Cuban regime, with the aim of achieving peaceful political change, freedom of speech and freedom of expression in his country.A former soldier in the Cuban army, he fought and won medals in Angola during the1980s.
Guillermo Fariñas är doktor i psykologi, oberoende journalist och politisk dissident på Kuba. Hanhar under årens lopp genomfört 23 hungerstrejker för att protestera mot den kubanska ledningen och på fredlig väg få till stånd en politisk förändring och yttrandefrihet i sitt land.Som soldat i den kubanska armén deltog han på 1980-talet i strider i Angola där han tilldelades flera medaljer.
Fariñas then became a non-violent activist and decided to withdraw his aliation from the “Communist Youth” organisation in 1989.
Fariñas blev därefter ickevåldsanhängare och beslutade sig 1989 för att gå ur den kommunistiska ungdomsorganisationen.
As a journalist, he founded an independent press agency – Cubanacán Press – with the aim of informing the rest of the world of the destiny of political prisoners in Cuba.
Som journalist grundade han den oberoende nyhetsbyrån Cubanacán Press för att informera resten av världen om de kubanska politiska fångarnas öde.
Eventually, he was forced by the authorities to close his press agency.Committed to non-violence and daring to denounce the Cuban regime, Fariñas has become one of the most well-known dissidents in the country.
Myndigheterna tvingade honom så småningom att stänga nyhetsbyrån.Som ickevåldsanhängare med mod att kritisera den kubanska ledningen har Fariñas blivit en av de mest välkända dissidenterna i landet.
His bravery was rewarded with a “ReportersWithout Borders”Cyber-freedom Prize in 2006.Fariñas, like so many others before him, courageously risked his own life as a means of pressure to achieve political change in Cuba.
För det mod han visade fick han 2006 års pris för frihet på internet från Reportrar utan gränser.I likhet med många andra före honom har Fariñas med stort mod satt sitt eget liv på spel, för att på så sätt utöva påtryckningar och få till stånd en politisk förändring på Kuba.
Undertaking hunger strikes to protest and to demand freedom of speech in Cuba has brought hope to dozens of imprisoned activists.In a letter sent to Raul Castro in February 2010, Fariñas urged him to demonstrate to his people, and to the world, that his commitments to change addressed to the foreign media were real, and asked him to release the political prisoners held in various Cuban jails.
Genom att hungerstrejka för att protestera och kräva yttrandefrihet på Kuba har han ingjutit hopp hos åtskilliga fängslade aktivister.I ett brev som Fariñas skrev till Raúl Castro i februari 2010 uppmanade han Castro att visa sitt folk och världen att de löften om förändring som han givit till utländska medier var allvarligt menade och bad honom att frige de politiska fångar som sitter inspärrade i flera kubanska fängelser.
Cuba, which still has many political prisoners, has always denied their existence, calling them mercenaries or traitors paid by the U.S. to undermine the government and to end communist rule in Cuba.
Kuba har fortfarande många politiska fångar, men har alltid förnekat deras existens och kallat dem legosoldater eller förrädare som betalats av USA för att undergräva regeringen och bidra till kommuniststyrets fall på Kuba.
On 8 July 2010 Fariñas ended his latest hunger strike after the Cuban government announced it was in the process of freeing 52 political prisoners.
Den 8 juli 2010 avslutade Fariñas sin senaste hungerstrejk, sedan den kubanska regeringen meddelat att den skulle frige 52 politiska fångar.
By then, Fariñas, who called for the liberation of political prisoners who were ill after many years of imprisonment, had been refusing food and liquids for more than 130days.
Fariñas, som hade krävt frigivning av politiska fångar som var sjuka efter många års fångenskap, hade då vägrat att äta och dricka i mer än 130 dagar.
He had begun his strike in February 2010 after the controversial death of Orlando ZapataTamayo, a prisoner of conscience, who himself had died after 82 days of a hunger strike initiated for the same reasons, hoping to rally international support for his cause.
Han inledde sin hungerstrejk i februari 2010 efter den politiske samvetsfången Orlando Zapata Tamayos omstridda dödsfall, som inträffade efter en 82 dagar lång hungerstrejk som inletts i samma syfte, i hopp om att vinna internationellt stöd för sin sak.
Fariñas reportedly rejected an offer from Spain to be own there by air ambulance for treatment and recovery from the hunger strike, as he maintained that he was getting good medical treatment in Cuba and wanted to die“under the nose”of Fidel and Raul Castro.
Enligt vad som påstås avböjde Fariñas ett erbjudande från Spanien om att flygas dit med ambulansflyg för att få vård och återhämta sig från hungerstrejken då han vidhöll att han fick god läkarvård på Kuba och att han ville dö ”mitt framför näsan”på Fidel och Raúl Castro.
Recent prisoner releases, which are the largest prisoner releases for years in Cuba, may be seen as an attempt by Cuba’s regime to improve its ties with the U.S. and the European Union.
Frigivningarna av politiska fångar på senare tid, som är de mest omfattande frigivningarna av politiska fångar på Kuba på flera år, kan ses som ett försök från den kubanska ledningen att förbättra förbindelserna med USA och EU.
Parliament has repeatedly voiced solidarity with the entire Cuban people and its support for progress towards democracy, respect and promotion of fundamental freedoms, most recently in March 2010.
Europaparlamentet har vid upprepade tillfällen, och senast i mars 2010, uttryckt sin solidaritet med hela det kubanska folket och sitt stöd för framstegen mot demokrati, samt respekten för och främjandet av grundläggande rättigheter.
Parliament President Mr Buzek stated in October 2010 that Fariñas’ protest carries the hopes for all of those who care for freedom, human rights and democracy, and further called for the immediate release of all political prisoners in Cuba.The fight of Guillermo Fariñas has been and remains an example to all defenders of freedom and democracy in Cuba and beyond.By awarding the Sakharov Price for Freedom of Thought to Guillermo Fariñas, the European Parliament acknowledges the struggles for freedom of speech and expression of all Cuban defenders of human rights who strive to achieve political change and freedom in Cuba.
I ett uttalande i oktober 2010 sade Europaparlamentets talman Jerzy Buzek att Fariñas protest är en symbol för förhoppningarna hos alla dem som värnar om frihet, mänskliga rättigheter och demokrati, och han krävde vidare att alla politiska fångar på Kuba omedelbart skulle friges.Guillermo Fariñas kamp är och förblir ett föredöme för alla som försvarar frihet och demokrati på och utanför Kuba.Genom att tilldela Guillermo Fariñas Sacharovpriset för tankefrihet erkänner Europaparlamentetdenkampföryttrandefrihetsomförsavallakubanskamänniskorättsaktivister som försöker åstadkomma politiska förändringar och frihet på Kuba.
He was a member of the group founded in 1975 to campaign for compliance with the Helsinki Final Act, particularly the clauses relating to the human dimension, security and cooperation.He revealed the truth about the Soviet labour camps and prisons, but this earned him aprison sentence for anti-Soviet agitation and propaganda.“The only way to fight the prevailing evil and illegality is, in my view, to know the truth.”
Han var medlem i en grupp som grundades 1975 och som särskilt arbetade för att ESK-slutakten från Helsingfors skulle efterlevas, i synnerhet klausulerna om den mänskliga dimensionen i säkerhet och samarbete.Han avslöjade sanningen bakom de sovjetiska arbetslägren och fängelserna, vilket ledde till att han dömdes för antisovjetisk agitation och propaganda.”Den enda möjligheten som finns att bekämpa det bestående onda och den bestående olagligheten är enligt min mening att känna till sanningen.”
Nelson Rolihlahla Mandela,1993 Nobel Peace Laureate, born in 1918 in Umtata, South Africa, was elected President and Head of Government of the Republic of South Africa in the first free elections in 1994.
Nelson Rolihlahla Mandela, Nobelpristagare från 1993, föddes 1918 i Umatata i Sydafrika, valdes 1994 i de första fria valen till Republiken Sydafrikas president och regeringschef.
He has spent the greater part of his life behind bars.
Han har tillbringat större delen av sitt liv i fängelse.
As leader of the ANC (African National Congress), he symbolised, for his fellow countrymen and the public worldwide, the resistance of black people to the oppressive apartheid regime.
Som ledare för ANC (African National Congress) var Mandela för sina anhängare i Sydafrika och världssamfundet symbolen för den svarta befolkningens motstånd mot den människoföraktande apartheidregimen.
When he was awarded the prize in 1988 Mandela was still under house arrest.Retired from public life in June 1999, he remains committed to his ideals and values in his two charities, the Nelson Mandela Foundation and the Nelson Mandela Children’s Fund, as well as in the Global Elders initiative which he launched on 18 July 2007 in Johannesburg together with Graça Machel and Archbishop Desmond Tutu.
Vid tidpunkten för prisutdelningen 1988 befann sig Mandela fortfarande i husarrest.Nelson Mandela drog sig tillbaka från det offentliga livet i juni 1999, men han engagerar sig även idag för sina ideal och värderingar i två välgörenhetsorganisationer, Nelson Mandela Foundation och Nelson Mandela Children’s Fund, samt i Global Elders-initiativet, som han lanserade den 18 juli 2007 i Johannesburg tillsammans med Graça Machel och ärkebiskop Desmond Tutu.
This project includes a group of world leaders, peace activists and human rights advocates whose goal is to solve global problems, using “almost 1000 years of collective experience to dream up solutions for seemingly insurmountable problems like climate change, HIV/AIDS, and poverty”and ”use their political independence to help resolve some of the world’s most intractable conicts.”In his address during a Parliament sitting to mark 10years of democracy in South Africa, Nelson Mandela said: ”A guiding principle in our search for and establishment of a non-racial inclusive democracy in our country has been that there are good men and women to be found in all groups and from all sectors of society; and that in an open and free society those South Africans will come together to jointly and cooperatively realise the common good.
Till detta projekt har knutits en grupp världsledare, fredsaktivister och människorättsadvokater som har som mål att lösa globala problem, med hjälp av ”nästan 1 000 år av kollektiv erfarenhet för att finna lösningar på – som det verkar – oöverkomliga problem som klimatförändring, hiv/aids och fattigdom. Dessutom kan dessa personer ”använda sitt politiska oberoende för att hjälpa lösa några av världens mest svårlösliga konikter”.I sitt anförande under ett parlamentssammanträde som uppmärksammade att Sydafrika varit en demokrati i 10 år sade Nelson Mandela: ”En av våra principer i jakten på och vid upprättandet av en orasistisk och allomfattande demokrati i vårt land har varit att det finns bra män och kvinnor inom samtliga grupper i samhället, och att i ett öppet samhälle ska dessa sydafrikaner samlas och tillsammans uppnå allmännyttiga mål. [...]