natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Perhaps there is a new, important issue — which indeed is not new, judging by the force with which it has emerged — in the Mediterranean area, which threatens to destabilise the whole of the Eastern Mediterranean.
Är det inte så att det finns ny viktig fråga i Medelhavsområdet — som förresten inte är så ny, om vi dömer av den kraft med vilken den har kommit upp —, som hotar att déstabilisera hela östra Medelhavet?
Is it possible to move towards a Mediterranean zone of safety and cooperation without tackling the Kurdish question?
Kan vi gå framåt mot ett säkerhetens och samarbetets Medelhav utan ta itu med kurdfrågan?
The Kurdish question affects Mediterranean countries, it affects Turkey and Syria, and it affects countries which, as Mr Graziani said, are extensions of the Mediterranean region, such as Iraq and Iran.
Kurdfrågan berör Medelhavsländer, den berör Turkiet, den berör Syrien, den berör länderna som utgör, som Graziani sade, en förlängning av Medelhavsområdet, som Irak och Iran.
The Kurdish question is closely interwoven with, and is destabilising, relations in Mediterranean countries, such as the relations between Greece and Turkey, Turkish-Cypriot relations, or the wider relations in the Eastern Mediterranean region.
Kurdfrågan påverkar och destabiliserar förbindelserna mellan länderna i Medelhavsområdet, som exempelvis förbindelserna mellan Grekland och Turkiet, förbindelseerna mellan Turkiet och Cypern eller förbindelserna i östra Medelhavsområdet överhuvudtaget.
We cannot afford to ignore the Kurdish question and it must be integrated into issues relating to Mediterranean cooperation.
Kan vi ignorera kurdfrågan? Kan vi låta bli att införliva den bland övriga frågor om samarbetet i Medelhavsområdet?
Do we want policies to combat terrorism and violence, and to tackle issues which the European Parliament has repeatedly and wholeheartedly condemned?
Vill vi ha ett politiskt engagemang för att möta terrorism, våld och situationer som vid upprepade tillfällen har för dömts av Europaparlamentet?
Do we want to take action at international level?
Vill vi ha en internationalisering?
Do we want to promote political solutions instead of violence?
Vill vi ha politiska lösningar i stället för våld?
If this is indeed what we want, I think we must concern ourselves with how to integrate the Kurdish question into our deliberations on achieving peace and security in the Mediterranean region, to which the European Parliament hopes to contribute.
Jag tror att vi, om vi är för allt det ovanstående, måste anstränga oss för att finna ett sätt att föra in kurdfrågan i diskussionerna om det fredens och säkerhetens Medelhav som Europeiska unionen vill bidra till att skapa.
Both of them deal with issues — the Middle East peace process and the Euro-Mediterranean process following the Barcelona Declaration — which are currently deadlocked, as colleagues have pointed out.
På De grönas vägnar skulle jag först och främst vilja uttrycka stöd för betänkandena av Colajanni och Sakellariou och betona att båda de avhandlade problemen — fredsprocessen i Mellan östern och den europeiska medelhavspolitik som utvecklats efter Barcelonaförklaringen — för närvarande befinner sig i en fas av allvarlig impasse, såsom andra ledamöter har understrukit.
We could certainly not disagree with what Mr Colajanni said about the outcome of the Wye Plantation agreement and the significant fact that the 'land for peace' principle has now been accepted.
Otvivelaktigt, med utgångspunkt i de över väganden vi måste göra, kan vi inte annat än instämma i vad Colajanni hävdar i betänkandet om uppnådda resultat i avtalen från Wye Plantation och den viktiga nyheten om accepterandet av principen om "mark i utbyte mot fred".
We must however acknowledge that the current deadlock is largely due to the ambiguous attitude of the Israeli Government and the obstacles it is raising, and I believe that this must be emphasised by Parliament.
Vi kan dock inte ignorera att impassen för närvarande till stor del har skapats av den vacklande hållning som den is raeliska regeringen har intagit, vilken ställer upp stora hinder, och jag anser att parlamentet måste betona detta.
The Lebanon and Syria questions must be solved too, without a doubt, if there is to be peace in the Middle East.
Problemet med freden i Mellanöstern kräver helt klart att även frågorna om Libanon och Syrien löses.
Here I would recall Parliament's efforts to set up 'people to people' initiatives; I believe that a more effective response is required from the Commission.
Vad parlamentets åtgärder beträffar skulle jag vilja påminna om dess ingripande för att uppnå en så kallad people to people—åtgärd, och jag anser att det borde komma ett mer verkningsfullt svar från kommissionen i detta avseende.
As regards the deadlock in the aftermath of the Barcelona Declaration, we too should like to see all the countries concerned participating — not only Libya, but also the countries of the former Yugoslavia and Albania — and we should like Macedonia to have special observer status.
Vad beträffar impassen för avtalssituationen efter Barcelonaförklaringen hoppas även vi på deltagande från alla be rörda länder, det vill säga Libyen, men även länderna i det forna Jugoslavien och Albanien och vi begär att man fast ställer en specialstadga för deltagande från Makedoniens sida.
I would conclude by stressing that the present situation was caused largely by the European Union's current short comings in tackling common foreign and security policy problems.
Jag skulle vilja avsluta med att understryka att den situation vi befinner oss i till stor del även beror av den otillräcklighet Europeiska unionen för närvarande uppvisar, vad gäller att ta itu med problem som gäller utrikespolitik och gemensam säkerhet.
Unless this state of affairs is rectified, the prospects are bleak indeed.
Utan en lösning av denna aspekt blir vi svårligen trovärdiga.
de Lassus Saint Genies (ARE). — (FR) Mr President, ladies and gentlemen, the two issues we are discussing this afternoon are in fact one and the same issue.
de Lassus Saint Genies (ARE). — (FR) Herr ordförande, mina kära kolleger! De två frågor som vi behandlar denna eftermiddag är egentligen bara en enda.
As is his custom, Mr Colajanni has produced an excellent report which is balanced, prudent and which searches for even the slightest sign of progress towards peace in order to defuse the many occasions for confrontation and obstacles which arise on a daily basis in Israeli-Palestinian relations.
Colajanni har, som han alltid brukar, gjort ett utmärkt betänkande. Det är balanserat och måttfullt, och han söker efter de allra minsta tecken på framsteg mot fred, för att parera de många tillfällen till konfrontation och hinder som hela tiden återuppstår i den israelisk-palestinska frågan.
Nevertheless, my group has serious reservations as regards the general position adopted.
Min grupp är emellertid mycket betänksam när det gäller den allmänna ståndpunkten.
It is very diplomatic and seems to take as read the Israeli Government's volte-face on the resolutions on the peace process, to which it is nevertheless committed.
Denna mycket diplomatiska ståndpunkt verkar se ett konstaterat faktum i den israeliska regeringens kovändning när det gäller resolutionerna om fredsprocessen, trots att den har undertecknat dem.
The rapporteur proposes a further effort by the Palestinians, a degree of procrastination in order to delay any unilateral declaration of independence by the Palestinian Authority.
Föredraganden ber palestinierna om ytterligare en ansträngning, ett anstånd för att skjuta upp en ensidig självständighetsförklaring från den palestinska myndighetens sida.
But we do not believe that diplomatic efforts are justified when the spirit of peace has been violated and Mr Netanyahu is seriously in the wrong on this point, most probably to the detriment of the long-term interests of the Israeli people.
Men de diplomatiska insatserna är inte rättfärdigade när fredsandan inte respekteras, och när Netanyahu förefaller ha en allvarlig skuld på den här punkten, något som förmodligen inte gynnar det israeliska folkets långsiktiga intressen. sen.
The European Union will gain little by not daring to speak its mind.
Europeiska unionen kommer inte att vinna särskilt mycket på att inte våga framföra sin egentliga ståndpunkt.
It would be making a mistake in continuing to believe that the United States must to some extent be left to act alone on this issue, with the idea that this forces it to be more open to Palestinian proposals and to put up greater resistance to its own pro-Israeli lobbies than if the Union were to clearly state its position and bring pressure to bear.
Den misstar sig genom att fortsätta tro att Förenta staterna i stort sett på egen hand skall sköta den här frågan, med före ställningen om att detta tvingar Förenta staterna att vara öppnare för palestinska förslag och bättre kunna motstå de egna proisraeliska lobbygrupperna, i större utsträckning än om unionen framförde sin ståndpunkt och tryckte på i frågan.
In fact, as Mr Sakellariou and Commissioner Marin pointed out, the position we must adopt on this subject is largely determined by the position we must adopt in order to relaunch the whole process of Mediterranean cooperation.
Men i realiteten, vilket Sakellariou och kommissionär Monti erinrade om, är den ståndpunkt som vi måste inta i stor utsträckning beroende av den ståndpunkt vi måste inta för en ny start för hela Medelhavssamarbetet.
The position we take will have a determining influence on the consolidation of peace at the gates of Europe.
Vår stånd punkt kommer definitivt att få betydelse för en konsolidering av freden på tröskeln till Europa.
Apart from the clauses on human rights and democracy, every option must be envisaged in a flexible frame of mind in order to genuinely relaunch the Barcelona process. The solution to the economic and demographic
Utöver de klausuler som gäller mänskliga rättigheter och demokrati, bör man kunna tänka sig alla slags flexibla lös ningar för att verkligen få i gång Barcelonaprocessen igen.
10.3.99 de Lassus Saint Genies difficulties of the countries in question will clarify, facilitate and anchor the gradual appeasement which time alone can bring to the eternal dispute between fraternal enemies which is undermining the Middle East.
Att lösa ekonomiska och demografiska problem i de be rörda länderna kommer att markera, underlätta och befästa ett gradvist växande lugn, något som bara kan komma med tiden, i den eviga tvist mellan fientliga bröder som fördärvar Mellersta Östern.
We know where the responsibilities lie: with the Israelis for their intransigence, and, for reasons which are all too evident, with the sole superpower, the United States, for the support it is giving to the Israeli policy.
Blockeringen beror på Israels omedgörlighet. Det finns också orsaker som inte är så uppenbara, t.ex. det stöd som den enda supermakten, Förenta staterna, ger den israeliska politiken, som i Washington och på andra håll kan finna mäktigt stöd.
For electoral reasons, the powerful support the Israeli policy finds in Washington and elsewhere will never be subject to any serious criticism on the part of American politicians, and particularly those who run the federal administration.
I Förenta staterna kan politikerna inte på allvar kritisera detta — av valtaktiska skäl — i synnerhet inte de som styr den federala administrationen. nen.
Finally, the responsibility also lies with the servile alignment of European policy with that of the United States, even when US policy is contrary to Europe's most obvious interests and even where we have the political and legal means to oppose it.
Till sist handlar det om att den europeiska politiken tjänstvilligt anpassas efter Förenta staternas politik, t.o.m. när den amerikanska politiken strider mot de mest självklara europeiska intressena, och t.o.m. när vi har politiska och rättsliga medel för att motsätta oss detta.
This is true, for example, with regard to Lebanon, whose political subjugation and continued occupation we continue to tolerate.
Det gäller t.ex. Libanon; i det fallet tolererar vi både politisk underkastelse och en fortsatt ockupation av dess territorium.
It is also the case in Iraq where the blockade and the bombings have cynically continued for years to the detriment of the civilian population, when there is clearly no security consideration to justify such a policy.
Det gäller också Irak, där blockaden och bombningarna cyniskt har fortgått i flera år, vilket bara skadar civilbefolkningen, och samtidigt som det är uppenbart att det inte finns några säkerhetsskäl som kan rättfärdiga den politiken.
When are we finally going to use France and the United Kingdom's voting rights on the UN Security Council — which could even win the support of China and Russia — in order to put a stop to this scandal?
När skall vi äntligen utnyttja den rösträtt som både Frankrike och Förenade kungariket har i Förenta nationernas säkerhetsråd, vilka t.o.m. kan finna stöd hos Kina och Ryssland för att få ett slut på den här skandalen?
As regards our military interventions, if they are essential, why must they be carried out within the framework of NATO, which has no legal or political justification except to chain us to the decisions made in Washington?
Om det krävs militära interventioner från vår sida, varför skall de genomföras under ledning av Nato, som inte har någon rättslig och politisk legitimitet, när det bara är för att fjättra oss vid Washingtons beslut?
We claim to be able to solve the problem of Albanian immigration in Kosovo yet we are incapable of solving immigration problems in Strasbourg, Hamburg, Brussels or Genoa.
Vi gör anspråk på att lösa problemet med den albanska invandringen till Kosovo, när vi inte har förmågan att lösa problemen med invandringen till Strasbourg, Hamburg, Bryssel eller Genua!
Our inconsistencies in this field will benefit neither our interests nor peace in the Mediterranean.
Vår inkonsekvens på det här området kommer varken att tjäna våra intressen eller freden i Mellanöstern.
So I must be brief and, after thanking our two rapporteurs, I would like to make five points.
Så i den stilen skall jag, efter att ha gratulerat våra två föredragande, ta upp fem punkter.
Firstly, Europe is currently obsessed with its enlargement towards the East and Agenda 2000.
För det första är Europa just nu besatt av utvidgningen mot öst och Agenda 2000.
It should concern itself more with the south, and, as a result, its Mediterranean policy.
Det borde ägna sig mer åt syd, alltså sin Medelhavspolitik.
This is ultimately a question of survival, for Europe and thus for us.
För Europa, och därmed för oss, är detta på sikt en fråga om överlevnad.
Secondly, in this connection it is now time — behind the statements of principle and the agreements signed — to act, and act quickly.
För det andra: på det här området måste vi nu, bakom principförklaringar och undertecknade avtal, agera, och agera snabbt.
There are too many long delays in ratifying agreements between Europe and southern countries followed by further overly long delays before concrete, quantifiable and, above all, visible actions are implemented in the field.
Ratificeringen av avtalen mellan Europa och länderna i söder tar alltför lång tid, och sedan dröjer det alltför länge med genomförandet av konkreta och mätbara åtgärder, som framför allt är märkbara på plats.
Thirdly, although we must continue to hold talks with everyone, in the case of Libya, Mr Sakellariou, we must first demand the extradition and trial of the terrorists who blew up aeroplanes and killed hundreds of innocent people.
För det tredje måste vi visserligen ha en dialog med alla, men när det gäller Libyen, kära kollega Sakellariou, måste vi först kräva att man överlämnar och dömer de terrorister som har sprängt flygplan och dödat hundratals oskyldiga.
The families of the victims demand this and are appealing to us in their suffering.
Offrens familjer kräver det och skriker ut sin smärta för oss.
Fourthly, everyone agrees that Europe must be more active politically as regards the Middle East.
För det fjärde: när det gäller Mellanöstern är alla överens om att Europa måste agera mer på det politiska planet.
Indeed it must, but at the present time it must act without interfering in the forthcoming elections; otherwise, we will be acting contrary to our objectives.
Det stämmer, men just nu måste det göras utan att man stör de val som förbereds, i annat fall kommer vi att motverka våra egna syften.
Finally, Europe must take initiatives to avoid a unilateral declaration of independence by the Palestinians on 4 May, while supporting the principal of a Palestinian state.
För det femte slutligen: Europa måste ta initiativ till att undvika att palestinierna framför en ensidig självständighetsförklaring den 4 maj, men samtidigt stödja principen om en palestinsk stat.
This is a double requirement which anyone with good sense today recognises as a condition for relaunching the peace process immediately after the elections.
Det är ett dubbelt krav som alla förnuftiga människor i dag anser vara ett villkor för att fredsprocessen skall återupptas, omedelbart efter valen.
As all wise men have pointed out — it would be sufficient just to mention Braudel — the Mediterranean is the cradle of Europe from a historical, cultural and ethnological perspective.
Unionens Medelhavspolitik borde vara vår mest aktiva, inspirerade och enhälliga politik.
It is also of major significance in current geopolitical terms, because it connects the continent of Europe with the troubled region of the Middle East and also with the awakening giant that is Africa.
Inte bara för att Medelhavet är, som alla de visa betonar — det borde räcka med att nämna Braudel — Europas vagga, såväl historiskt, kulturellt som etnologiskt, utan också för att Medelhavet i dag har en viktig geopolitisk betydelse, eftersom det på en och samma gång sammanlänkar vår kontinent med det oroliga Mellanöstern och med den uppvaknande jätten, Afrika.
However, our Mediterranean policy is our most neglected, irresolute and ineffectual policy.
Men vår Medelhavspolitik är i stället den mest försummade, trevande och ineffektiva.
The events of 1989, with the overthrow of the autocratic regimes of the Eastern bloc, served to highlight the need for an enlarged Europe to include the countries of Central and Eastern Europe.
1989 års händelser — kollapsen av de auktoritära regimerna i Östeuropa — förtydligade nödvändigheten av en utvidgning av unionen till länderna i Central- och Östeuropa.
We have come to realise, rather belatedly, that enlargement must be balanced against the need to meet the challenges thrown up by the South.
Sent omsider blev det emellertid uppenbart att vi parallellt med utvidgningen också måste ta itu med problemen i söder.
Not until the end of 1995, with the Barcelona Conference, did we attempt to open up prospects for cooperation, though with predefined commitments and an unlimited time scale.
I slutet av 1995 gjordes med Barcelonakonferensen ett försök att skapa för. utsättningar för samarbete, dock med definierade begränsningar och ett obestämt tidsperspektiv.
As pointed out by Mr Sakellariou, the rapporteur, the fruits of this endeavour remain negligible.
Som föredraganden Sakellariou understryker är resultaten av detta försök fortfarande mycket små.
Also, as a look at the map is enough to convince anyone, the partner relationship is fragmented and ad hoc.
Partnerskapet är också, vilket en blick på kartan visar, uppbrutet och sporadiskt.
Many countries that border the Mediterranean remain outside the plan which, in order to be effective, must be cohesive and all-encompassing.
Ett stort antal Medelhavsländer förblir utanför projektet, som för att bli effektivt skulle behöva vara sammanhängande och fullständigt.
Moreover, the lack of an honourable and realistic settlement of the immigrant problem is poisoning relations on all sides. We must make a courageous and flexible effort.
Dessutom förgiftar bristen på en an ständig och realistisk hantering av flyktingströmmarna relationerna på ett allvarligt sätt.
Lambrias must fall in line with enlargement to include the countries of Central and Eastern Europe. If none of this happens, our Mediterranean policy will remain a cosmetic declaration and an excuse which fails to solve any of the burgeoning problems in the very region where Europe and European civilisation were born.
Om det inte finns en ärlig och flexibel vilja till samordning — erfarenheterna av fristående strävanden har varit bittra —, om inte Europeiska unionen åtar sig en ledande roll i arbetet med att bryta dödläget i Mellanöstern, om inte denna politik verkligen kopplas samman med utvidgningen till staterna i Central- och Östeuropa, kommer vår Medelhavspolitik att förbli en dekorativ manifestation, en mask utåt som inte löser ett enda av de allt svårare problem som finns i den region där Europa och vår civilisation föddes.
André-Léonard (ELDR). — (FR) Mr President, we support the two reports being discussed.
André-Léonard (ELDR). — (FR) Herr ordförande! De två betänkanden som diskuteras just nu kommer att få vårt stöd.
I will only refer to the Colajanni report which attempts, among other things, to redefine the role of the European Union in the Middle East peace process.
Jag kommer bara att ta upp betänkandet Colajanni, som bl.a. försöker omdefiniera Europeiska unionens plats i fredsprocessen i Mellanöstern.
I find this report balanced but, given the ever-changing situation, its content is repeatedly being called into question.
Detta betänkande förefaller mig vara balanserat, men med tanke på att situationen ständigt förändras ifrågasätts dess innehåll gång på gång.
Nevertheless, there are certain elements that do not change.
Samtidigt finns det en del saker som förblir sanningar.
The Union's foreign policy in this particularly troubled region of the globe must no longer be limited to simply being the principal donor of economic and financial aid in the form of the vast sums made available to the Palestinian population.
Unionens yttre politik i denna särskilt oroliga region i världen bör inte längre begränsa unionen till att vara den främsta ekonomiska och finansiella biståndsgivaren.
These sums, however, have still not produced the desired effect: the substantial fall in the average earnings of the Palestinians is proof of this.
Om detta vitt nar de enorma summor som har ställts till den palestinska befolkningens förfogande, och som fortfarande inte har fått de effekter man räknade med. Att palestiniernas genomsnittsinkomst har minskat är ett bra bevis på det.
Europe must therefore cease being an economic giant and a political dwarf.
Europa måste alltså upphöra med att vara en ekonomisk gigant och en politisk dvärg.
It is now more essential than ever to have a true European common security policy.
Mer än någonsin visar det sig att vi måste förse oss med en verklig gemensam europeisk säkerhetspolitik.
Only then will we be listened to and have a genuine role to play on the international stage.
Om vi gör det, men bara om, kommer vi att bli en samtalspart som man lyssnar till, och vi kommer att få en reell roll att spela på den internationella scenen.
The economic and political situation has deteriorated sharply over recent months and the Lebanese thorn is proving increasingly painful.
Den ekonomiska och politiska situationen har kraftigt försämrats under de senaste månaderna, och den libanesiska taggen värker alltmer.
Given its complexity, the situation in the Middle East requires negotiated solutions involving the various parties.
Med hänsyn till att situationen i Mellanöstern är så pass komplicerad, krävs det lösningar som förhandlas fram av de olika parterna.
We must remember that Lebanon is under Syrian supervision and that the south is occupied by Israeli troops.
Låt oss komma ihåg att Libanon står under syriskt förvaltarskap och att israeliska trupper ockuperar dess södra del.
The peace process must continue and we must avoid at all costs the useless sacrifice of human lives.
Fredsprocessen måste fullföljas och man måste till varje pris undvika att liv offras i onödan.