natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After his release in 1993, Wei Jingsheng did not give up.
Under en skenrättegång anklagades han för kontrarevolutionär verksamhet och dömdes till 15 års fängelse och arbetsläger.Efter sin frigivning 1993 gav han inte upp.
He set up links with theWestern media and continued to denounce the flagrant human rights violations in China.
Han tog kontakt med medierna i väst och fortsatte att kritisera kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Kina.
In 1994 he vanished into police custody, and at the end of 1995 he was once again sentenced to 14 years’imprisonment for plotting to overthrow Communism.
1994 bortfördes Wei Jingsheng av säkerhetspolisen och dömdes i slutet av 1995 åter till 14 års fängelse för anti-kommunistisk sammansvärjning.
His health steadily deteriorated as a result of inhuman prison conditions and illtreatment by fellow prisoners.On 16 November 1997, as a result of persistent international pressure, Wei Jingsheng was released from prison and deported to the USA.
Hans hälsa försämrades konstant till följd av de omänskliga fängelseförhållandena och den misshandel han utsatts för av medfångar.Den 16 november 1997 frigavs Wei Jingsheng tack vare de internationella påtryckningarna, och utvisades till Förenta staterna.
Xanana Gusmão was born on 20 June 1946 in Laleia, East Timor.
Xanana Gusmão föddes den 20 juni 1946 i Laleia på Östtimor.
When the Portuguese withdrew, Indonesia began a policy of destabilising East Timor.
Då portugiserna drog sig tillbaka inledde Indonesien en destabiliseringspolitik i Östtimor. Den 7 december 1975 invaderade Indonesien landet.
Gusmão went underground and in1978 became leader of the military wing of the Revolutionary Front for the Independence of East Timor (FRETILIN).The violence which accompanied the invasion cost an estimated 200000 lives, but failed to break the people’s determination to resist.
Gusmão gick under jorden och blev 1978 befälhavare för den väpnade enheten i Fretilin, den revolutionära fronten för Östtimors självständighet.I våldsamheterna under invasionen dödades uppskattningsvis 200000 människor, men befolkningens motstånd fortsatte.
Xanana Gusmão sought to secure a peaceful solution to the conict by proposing a peace plan and talks under UN supervision to the Indonesian Government.
Xanana Gusmão försökte nå en fredlig lösning. Han föreslog den indonesiska regeringen en fredsplan och samtal under FN:s överinseende.
In 1986 he managed to bring together the various political and social groupings to form the Timorese National Resistance Council (TNRC).
1986 lyckades han förena de politiska och samhälleliga krafterna i Östtimors nationella motståndsråd (CNRT). Den 20 november 1992 greps Xanana Gusmão.
He was sentenced to life imprisonment, subsequently reduced to 20 years, on charges of separatism and illegal possession of arms and ultimately, in February 1999, was placed under house arrest.
Han dömdes för separatistisk verksamhet och illegalt vapeninnehav till livstids fängelse, vilket senare ändrades till 20 års fängelse. I februari 1999 sattes han slutligen i husarrest.
Even the imprisonment of Xanana Gusmão, who is also known as the “Mandela of Timor”, failed to break the opposition in East Timor.
Inte ens fängslandet av Gusmão, som också kallas ”Östtimors Mandela”, kunde krossa oppositionen.
In releasing Xanana Gusmão on 7September 1999 – shortly after the referendum of 30 August, in which 80% of the population of East Timor had voted for independence – Indonesia’s President Habibie was responding to massive international pressure.
Xanana Gusmão frigavs den 7 september 1999, kort efter folkomröstningen den 30 augusti, i vilken 80 procent av Östtimors befolkning röstade för självständighet. Detta var den indonesiske presidenten Habibies reaktion på det massiva internationella trycket.
Xanana Gusmão, who has become a symbol of resistance in East Timor and the embodiment of the hopes of the international solidarity movement, said on his release: “As a free man, I promise to do everything in my power to bring peace to East Timor and my people”.
Xanana Gusmão, som i egenskap av förespråkare för fred och dialog blivit en symbol för motståndet på Östtimor och gett hopp åt den internationella solidaritetsrörelsen, sade när han frisläpptes: ”Som en fri man lovar jag att göra allt för att Östtimor och mitt folk ska få fred.”
In April 2002 the first free presidential elections were held in East Timor.
I april 2002 anordnades de första fria presidentvalen i Östtimor.
Xanana Gusmão was elected with almost 83% of the votes and the same year he received the North-South Prize of the Council of Europe.
Xanana Gusmão valdes till president med nästan 83 procent av rösterna och mottog
On 20 May 2002 Kofi Annan officially declared the Democratic Republic of East Timor an independent state.
Samma år upphävde Belgrad Kosovos autonoma ställning, albanerna förtrycktes och regeringsmotståndarna häktades.
While José Xanana Gusmão served as President of East Timor until May 2007, he became Prime Minister of the country following the legislative elections of 30 June 2007.In 2008 Xanana Gusmão survived an assassination attempt against him and remains Prime Minister of East Timor to this day.
1998 utsågs Ibrahim Rugova till president i den av albanerna egenhändigt utropade ”Republiken Kosovo”.Paci sten Rugova förordade enträget att motståndet mot den serbiska regimen skulle bedrivas utan våld. Han vinnlade sig hela tiden om att hålla möjligheten till dialog med Belgrad öppen.
The pressure group BASTA YA (Stop it now), which was granted consultative status with the United Nations Economic and Social Council in July 2004, consists of people who work for basic human rights, democracy and tolerance in the Basque country.
Påtryckargruppen BASTAYA (Nu får det vara nog!), som i juli 2004 utsågs till rådgivande organ inom FN:s ekonomiska och sociala råd, består av medborgare som arbetar för mänskliga rättigheter, demokrati och tolerans i Baskien.
Members of the group come from different ideological backgrounds but agree on three principles:
Medlemmarna delar en ideologi som framför allt består av följande tre principer:
_BAR_ They actively oppose terrorism._BAR_ They support all victims of terrorism and political violence._BAR_ They uphold the rule of law, as enshrined in the Constitution and Statute of Autonomy.
_BAR_ Att aktivt protestera mot terrorism. _BAR_ Att stödja samtliga offer för terrorism och politiskt våld._BAR_ Att försvara en fungerande rättsstat med en konstitution och en stadga om autonomi.
A Palestinian born in 1951, Izzat Ghazzawi was a professor at Birzeit University and held a master’s degree in English literature.
Izzat Ghazzawi föddes 1951 i Palestina. Han var lärare vid Birzeit-universitetet och hade en akademisk examen i engelsk litteratur.
He chaired the Union of PalestinianWriters, wrote novels and short stories, was a literary critic and organised and chaired the first International Writers’ Conference in Palestine (1997).Izzat Ghazzawi was a member of the Executive Bureau of the Palestinian Council for Justice and Peace and was awarded the International Prize for Freedom of Expression in Stavanger in 1995.
Han var ordförande för det palestinska författarförbundet, skrev romaner och noveller, arbetade som litteraturkritiker och var ordförande för den första internationella författarkonferensen i Palestina 1997.Izzat Ghazzawi var medlem i det verkställande organet i det palestinska rådet för rättvisa och fred, och tilldelades det internationella priset för yttrandefrihet i Stavanger 1995.
He was imprisoned and punished on a number of occasions by the Israeli authorities as a result of his political activities.His life was marked by the murder, by the Israeli Army, of his son Ramy, aged16.
På grund av sin politiska verksamhet anhölls Ghazzawi och trakasserades upprepade gånger av den israeliska polisen.Hans liv påverkades starkt av att den israeliska armén mördade hans 16-årige son Ramy.
Ramy was killed in the courtyard of his school as he went to help a wounded friend. Despite this tragedy, Izzat Ghazzawi always continued to seek cultural and political dialogue with the Israeli people.Together with the Israeli writer Abraham B.Yehoshua and the photographer Oliviero Toscani, he published a book on relations between the Palestinians and the Israelis which became hugely successful.Izzat Ghazzawi died on 4 April 2003.
Sonen dödades på en skolgård då han försökte hjälpa en sårad kamrat.Trots denna tragiska händelse fortsatte Izzat Ghazzawi att försöka skapa en kulturell och politisk dialog med det israeliska folket.Tillsammans med den israeliske författaren Abraham B. Yehoshua och fotografen Oliviero Toscani publicerade han en bok om förbindelserna mellan palestinierna och israelerna, som gjorde stor succé.Izzat Ghazzawi avled den 4 april 2003.
Fundamental freedoms and human rights are under threat in the Basque country from terrorism by ETA and related groups.Thousands of people have been victims of intimidation, extortion, blackmail and attacks, with families and property also targeted.
I Baskien äventyras de grundläggande friheterna och mänskliga rättigheterna genom de terroristdåd som utförs av ETA och dess undergrupper.
They are unable to express themselves freely or exercise their rights without taking great risks.The members of BASTA YA are risking their lives to fight terrorism and the only “weapon” they have is the peaceful mobilisation of the people to protect their basic freedoms.
Tusentals personer utsätts för hot, utpressning, mord samt attentat mot dem själva, deras familjer och deras egendom.
BASTA YA wants to raise awareness through actions designed to display solidarity with all those who oppose terrorism and support democratic values.In March 2002 the group’s spokesman, Fernando Savater, told the European Parliament’s Committee on Foreign Affairs that, after 25 years of daily struggle, the people have had enough and, in the last ten years, 10% of the population have already left the Basque country.
De kan inte yttra sig fritt eller utöva sina rättigheter utan att utsätta sig för stora risker.Medlemmarna i BASTAYA riskerar sitt liv i kampen mot terrorism, och deras enda ”vapen”är en fredlig mobilisering av medborgare så att dessa försvarar sina grundläggande rättigheter.
In 1999, renewed awareness of the need to fight for peace and human rights began to increase among the Angolan people, encouraged by the efforts of church leaders and various civil society bodies to foster “inclusive national reconciliation”.Archbishop Zacarias Kamwenho is in the vanguard of this peace movement.
1999 började det angolanska folket bli allt mer medvetet om behovet av att kämpa för fred och mänskliga rättigheter. Denna medvetenhet har främjats och kännetecknats av de ansträngningar som företrädare för olika kyrkor och flera organ inom det civila samhället gjort för att främja en ”omfattande nationell försoning”.I spetsen för denna fredsrörelse finner man i synnerhet ärkebiskop Zacarias Kamwenho.
Born in Chimbundo (Huambo, Angola) in 1934, ordained in 1961, and made Archbishop of Lubango in1995, Dom Zacarias Kamwenho expressed his firm, impartial and determined views to all parties of the conict in an effort to achieve lasting peace through political dialogue after 26years of civil war.
Han föddes 1934 i Chimbundo (Huambo, Angola), prästvigdes 1961 och utnämndes till ärkebiskop i Lubango 1995.
In 2001 he was awarded the Sakharov prize in recognition of his untiring efforts for peace.The ceasefire which came about in 2002 after the killing of Jonas Savimbi, the peace talks and the general climate of support for democratisation can largely be attributed to the campaign conducted by Dom Zacarias Kamwenho and other religious and civil leaders.
Han yttrade sig på ett säkert, opartiskt och ståndaktigt sätt och fick på det sättet ständigt gehör bland samtliga parter i konikten, för att genom politisk dialog kunna uppnå hållbar fred efter det inbördeskrig som pågått i 26 år.
In 2003 Archbishop Zacarias Kamwenho resigned as chair of the Bishops’ Conference of Angola and São Tome (CEAST) but he continues to work actively through his diocese and the Ecumenical Committee for Peace in Angola (COIEPA) for the realisation of democracy, respect for fundamental freedoms and human rights, the implementation of the rule of law and lasting national reconciliation.
För detta outtröttliga fredsarbete tilldelades han Europaparlamentets Sacharovpris 2001.Vapenvilan som infördes 2002 efter mordet på Jonas Savimbi, de framgångsrika fredsförhandlingarna och den allmänna demokratiseringsandan, berodde till stor del på den kampanj som fördes av Dom Zacarias Kamwenho och andra religiösa ledare samt förgrundsfigurer från det civila samhället.2003 avgick ärkebiskop Kamwenho som ordförande för Angolas och São Tomés episkopala konferens (CEAST), men inom sitt stift och den angolanska ekumeniska fredskommittén (COEIPA) arbetar han alltjämt för genomförande av demokrati, respekt för grundläggande friheter och mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen och en hållbar nationell försoning.
An Israeli born in1949, Nurit Peled-Elhanan is a university professor of comparative literature.
Israeliska Nurit Peled-Elhanan föddes 1949.
She represents all Israelis who are committed to a negotiated solution to the conict and who clearly acknowledge the right of two peoples and two States to exist side by side on an equal footing.
Hon är universitetslärare, har en akademisk examen i allmän litteraturvetenskap, och har blivit symbolen för ett Israel som verkligen vill att man ska finna en förhandlingslösning på konikten och som uttryckligen kräver att båda folken och båda staterna ska existera på lika villkor.
Her father is the famous General Matti Peled, who is renowned for his efforts to foster peace and progress.Her 14-year-old daughter, Smadar, was killed in an attack carried out inWest Jerusalem by a Palestinian suicide bomber.When her daughter was killed, Nurit did not give in to despair but made speeches which focused on the responsibility borne by those who implement a short sighted policy that refuses to acknowledge the rights of others and fuels hatred and conict.
Hennes pappa, den berömde generalen Matti Peled, är känd för sin kamp för fred och framsteg.Nurit Peled-Elhanans 14-åriga dotter Smadar föll offer för en palestinsk självmordsbombares attentat i västra Jerusalem.
Nurit Peled-Elhanan founded the Israeli-Palestinian Bereaved Families Forum.Speaking to secondary school pupils in Rimini on 4 February 2004, Nurit Peled-Elhanan said “It is high time that we de ne what is happening in the Middle East in terms of criminality rather than in political and military terms ...
Nurit sade att hon då hennes dotter dog inte lät sin förtvivlan ta överhanden, utan hon höll tal där hon koncentrerade sig på vem som bär ansvaret för en kortsynt politik där man vägrar erkänna den andres rättigheter och där man underblåser hat och konikter.
It is time to teach how to recognise false ideals and how to oppose the terrible misuse of ideals ... It is high time ... for us to become individuals again instead of nations, individuals instead of troops, and to work together to save those children who are still alive by saying,‘enough is enough’ ”.Through their lives and their commitment, Izzat Ghazzawi and Nurit Peled-Elhanan embody the hope of a negotiated, peaceful solution to the conict between Palestinians and Israelis.
Nurit Peled-Elhanan har grundat en förening för israeliska och palestinska familjer som fallit offer för våld.Under ett tal som Nurit Peled-Elhanans höll inför skolungdomar i Rimini den 4 februari 2004 sade hon ”Det är hög tid att man betecknar det som utspelar sig i Mellanöstern som brott i stället för politiska eller militära händelser, det är hög tid att man undervisar i hur man kan känna igen falska ideal och protestera mot den fruktansvärda användningen av sådana ideal och det är hög tid att vi åter blir individer istället för nationer, individer istället för trupper och att vi tillsammans räddar de barn som ännu är i livet genom att säga: Nu får det vara nog!”.Tack vare sin erfarenhet och sitt engagemang personifierar Izzat Ghazzawi och Nurit Peled-Elhanan ett konkret hopp om en fredlig förhandlingslösning på konflikten mellan palestinier och israeler.
Their personal tragedies have not turned them into enemies; their pain has not been transformed into hatred, but instead into the energy required to find ways of respecting the rights of individual citizens.
Deras personliga tragedi gjorde dem inte till fiender, deras smärta förvandlades inte till hat utan omformades till energi som kan användas till att finna ett sätt att respektera varandras rättigheter.
Parliament delegation to meet him in Cuba. Invited along with all the other Sakharov Laureates to the European Parliament in 2008, José Payá Sardiñas was not allowed to leave his country and as a result did not participate in the Conference celebrating the 20th Anniversary of the Sakharov Prize.
José Payá Sardiñas inbjöds, tillsammans med alla andra Sacharovpristagare, till Europaparlamentet under 2008 men nekades utresa från sitt land och kunde därför inte delta i den konferens som anordnades med anledning av Sacharovprisets 20-årsjubileum.
In 2002 the European Parliament awarded the Sakharov Prize to the founder of the Movimiento Cristiano Liberación (Christian Liberation Movement), Oswaldo José Payá Sardiñas, born in 1952, thus honouring his undeterred commitment to national dialogue and democratic change in Cuba.Despite being persecuted and condemned since his youth for his criticism of Fidel Castro’s policy, his commitment is unwavering.
2002 gav Europaparlamentet Sacharovpriset till grundaren av den kristdemokratiska kubanska befrielserörelsen, Movimiento Cristiano Liberación, Oswaldo José Payá Sardiñas, född 1952. Han fick priset för att han inte låter sig skrämmas, utan fortsätter att arbeta för en nationell dialog och demokratiska förändringar i Kuba.Trots att han allt sedan ungdomen förföljts och dömts för sin kritik mot Fidel Castros politik engagerar han sig fortfarande i dessa frågor.
In 1997 Payá Sardiñas drew up the Varela project calling for a national referendum on freedom of expression and assembly, free pluralist elections, the release of all political prisoners, and economic and social reforms.
1997 utarbetade Payá SardiñasVarelaprojektet, vars syfte var att få till stånd en nationell folkomröstning om yttrande- och föreningsfrihet, fria pluralistiska val, frigivning av alla politiska fångar och ekonomiska och sociala reformer.
In so doing Payá Sardiñas demonstrated his support for the goal of bringing about political change using existing legal means.
Payá Sardiñas arbetar för att få till stånd politiska förändringar med hjälp av gällande rättsmedel.
He and his supporters succeeded in gathering 25000 signatures and presenting the project to the National Assembly of People’s Power in May 2002.
Han och hans medkämpar lyckades samla in 25000 underskrifter och lade fram projektet för nationalförsamlingen i maj 2002.
For the first time, the opposition came together to support the manifesto“Todos Unidos” (All Together).In March 2003, 75 Cubans – two thirds of whom had been active in the campaign for a referendum – were sentenced to long-term prison sentences for offences against national independence and territorial integrity.In his address to the European Parliament, Oswaldo José Payá Sardiñas pledged a commitment that the Cuban Government’s repression would not halt the campaign, as the Cuban people wanted change without violence.In July 2003, 200 Members of the European Parliament put their signatures to the“Sakharov initiative”giving Oswaldo José Payá Sardiñas an assurance of their continuing support.
För första gången stod hela oppositionen enad bakom manifestet med titeln ”Todos Unidos”(Alla tillsammans).I mars 2003 dömdes 75 kubaner – två tredjedelar av dem hade deltagit aktivt i kampanjen för folkomröstningen – till långa fängelsestra för brott mot den nationella självständigheten och territoriella integriteten.Oswaldo José Payá Sardiñas har försäkrat Europaparlamentet om att den kubanska regeringens förtryck inte kan stoppa kampanjen, eftersom det kubanska folket vill få till stånd ett regimskifte utan våld.I juli 2003 skrev 200 av Europaparlamentets ledamöter under ”Sacharovinitiativet” och lovade pristagaren fortsatt stöd.
In 2003, Payá and other leaders launched a National Dialogue process in which over 12 000 Cubans on and o the island discussed their visions for Cuba’s future.
År 2003 inledde Payá och andra ledare en nationell dialog, där mer än 12 000 kubaner på och utanför ön diskuterade sina visioner om Kubas framtid.
Their comments and suggestions were systematically collected and included into the Program for All Cubans presented by Payá to the public in 2006 as a contribution to a peaceful and democratic transition.A resolution adopted on 21 June 2007 by the European Parliament reiterated the need to follow up on the laureate by inviting him to the European Parliament or sending a European
Deras kommentarer och förslag samlades systematiskt in och togs med i det ”Program for All Cubans” som Payá offentliggjorde 2006 som ett bidrag till en fredlig övergång till ett demokratiskt styrelseskick.I en resolution som antogs den 21 juni 2007 gav Europaparlamentet Payá återigen sitt stöd, bjöd in honom till parlamentet och krävde att en delegation från parlamentet skulle få träffa honom på Kuba.
toadopt equivalent measures.
generalförsamling, i vilken han skisserade sin idé om en djupgående och omfattande reform av FN.
Journalists are also continuously striving to improve the high, professional standard.An important part of the Association’s work involves increasing public awareness of the constitutional right to freedom of information and of how people can exercise their rights.
Detta ledde bland annat till att det i mars 2006 inrättandes ett nytt råd för mänskliga rättigheter, som ersatte den tidigare kommissionen för mänskliga rättigheter och vars uppgift är att stärka världsorganisationens instrument för att främja och skydda de grundläggande rättigheterna samt hantera de grövsta brotten mo de mänskliga rättigheterna.Efter att ha varit FN:s generalsekreterare i två femårsperioder engagerade sig Kofi Annan i en rad organisationer, både internationella och afrikanska.
To this end the BAJ is working to prevent the adoption of a new repressive media law.Through its Law Center for Media Protection, the BAJ is working to improve the current regulatory framework.On 3 May 2005, World Press Freedom Day, the Association called for support for the independent press in Belarus as the only source – given the situation in the country – of up-to-date and comprehensive information for the citizens of Belarus on what is happening in the country and the rest of the world. The Belarusian Association of Journalists continues, despite the hostility of the regime and harsh conditions it encounters, to work for the promotion of independent journalism and freedom of speech in Belarus.
Bland annat utsågs han till ordförande för Global Humanitarian Forum i Genève och blev medlem i Global Elders, en grupp bestående av ledare som med vishet, oberoende ledarskap och integritet vill bidra till att lösa några av världens svåraste problem.Som ledare för Panel of Eminent African Personalities deltog Annan i förhandlingarna för att få slut på oroligheterna i Kenya i början av 2008 och lyckades nå fram till en lösning då president Mwai Kibaki och Raila Odinga undertecknade ett avtal om en koalitionsregering i februari 2008.
where he outlined his vision for a comprehensive and extensive reform of the UN.
de statliga myndigheterna och de icke-statliga medierna, ger råd till tidningar och uppmanar myndigheterna att vidta relevanta åtgärder.