natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Seventy­three dignitaries have been invited to Rome, of whom two are women.
73 personligheter har inbjudits till Rom, därav två kvinnor.
Dear Europe, you have done nothing to deserve such manifestations of outdated patriarchaUsm!
Sådana senpatriarkala utväxter har du inte förtjänt, kära Europa!
We wish you more ­not more profit, but more democracy, more solidarity and more ecological responsibUity.
Vi önskar dig mer, men inte mer profit utan mer demokrati, mer solidaritet och mer ekologiskt ansvar.
My birthday vision, then, is one of more Europe and more democracy.
Min födelsedagsvision lyder alltså mer Europa och mer demokrati.
But it is not a vision; it is a recipe for survival.
Fast det är ingen vision utan en överlevnadsfråga.
My own wish, Mr President, is a new PA system for the European Parliament, because, as the former manager of a rock­and­róll band, I must say ­ and this is relevant to Europe too ­ that the sound output reaUy was very scratchy.
Jag själv, käre ordförande, önskar mig en ny ΡΑ­anläggning för Europaparlamentet, ty som före detta manager för ett rockband måste ja säga, och även det har något med Europa att göra, att dagens sound var mycket raspigt.
There are better systems!
Det finns något bättre!
President. ­ Thank you very much, Mrs Roth. You are entirely right: the anthem sounded terrible and finished worse.
Ordföranden. ­ Tack så mycket Roth, ni har helt rätt: hymnen lät förfärlig och blev bara värre mot slutet.
Lalumière (ARE). ­ (FR) Mr President, Mr President­in­Office, President Santer, at forty, one is no longer young but one is not yet old ­ one is simply mature.
Lalumière (ARE). ­ (FR) Herr ordförande, rådets ordförande och kommissionens ordförande, fyrtio år, det är ingen ungdom, det är ännu inte ålderdomen, det är helt enkelt en mogen ålder.
The signature of Treaty of Rome has been foUowed by years of work, effort and achievement.
Undertecknandet av Romfördraget följdes av år av arbete, ansträngningar och genomföranden.
I shall not go into detaU, because we aU know what has been achieved.
Jag skall inte räkna upp dem, alla känner till dem.
There was creative imagination in the establishment of an original institutional mechanism based on three bodies: a CouncU of Ministers, an executive Commission and an Assembly which was to become the European Parliament.
4-497/209 federalism som var av en helt ny typ, En skapande fantasi, med införandet av en originell institutionell mekanism, grundad på tre organ: ett ministerråd, ett verkställande utskott och en kammare som blir Europaparlamentet.
This list of innovations could be longer.
Listen över dessa innovationer skulle kunna bli lång.
The founding fathers had courage, political vision and institutional imagination.
Grundarna hade fräckhet, en politisk vision och institutionell fantasi.
Since that time, huge advances have been achieved: the creation of an internal market moving towards unification, a monetary system on its way to becoming an economic and monetary union, a parliament elected by universal suffrage and vested with budgetary powers, in particular, etc. Today, though, we have undoubtedly reached a turning point that the Union will find it difficult to negotiate.
Sedan dess har enorma framsteg gjorts: inrättande av en stor marknad på väg att enas, ett monetärt system på väg att blir en ekonomisk och monetär union, ett parlament valt genom allmän rösträtt och med makt inom framförallt budgetfrågor, etc. Men i dag står vi sannolikt vid ett vägskäl som unionen kommer att få svårt att förhandla om.
There is no certainty as yet that the present generation will have the same courage and vision as the authors of the Treaty of Rome.
Det är ännu inte säkert att den nuvarande generationen kommer att ha samma mod och samma vision som Romfördragets upphovsmän. .
Among the vast reforms that we need to accomplish, I will mention three.
Bland de stora reformer som måste genomföras skall jag nämna tre.
The first relates to a review of our global vision of Europe and of the issues involved.
Den förste gäller en revidering av vår totala bild av Europa och dess insatser.
In 40 years, everything has been changed.
På fyrtio år har allt ändrats.
The European Union has become a living, powerful entity, but it has to confront two major challenges: the opening-up to the East, to accommodate the states of Central and Eastern Europe, and resistance to the West in dealings with the friendly but very heavy hand of the United States of America, and in dealing with globalization.
Europeiska unionen har blivit en levande och stark enhet, men den måste möta två stora utmaningar: öppningen mot öst, genom att ta emot länderna i Centtal- och Östeuropa, och motståndet i väst inför det vänskapliga men mycket tunga inflytandet från Amerikas förenta stater och inför den världsomfattande utbredningen.
These are major strategic issues where success is extremely difficult to come by.
Stora strategiska utmaningar, som är mycket svåra att lyckas med.
The second reform is an institutional one, and is particularly topical: the extremely important task faced by the Intergovernmental Conference. I shall not dweU on that.
Den andra reformen är av institutionell art och särskilt aktuell, jag talar om den extremt viktiga uppgiften för regeringskonferensen som jag inte skall gå in närmare på.
I shaU however dwell on the third reform, which must also be a revolution, at least in the mind.
Jag skall däremot gå in på den tredje reformen som också måste vara en revolution, åtminstone i tankarna.
It involves bringing into the European domain certain matters which had initially been left to the competence of the Member States and then, very slowly, little by Uttle, brought into the sphere of action of the Community and the Union: social poUcy, which is still very inadequate, economic poUcy, foreign policy, and policies relating to human rights, democracy and matters of internal security.
Det handlar om att på det europeiska området föra in frågor som först hade lämnats till staternas befogenheter för att sedan mycket långsamt, lite i taget, introduceras i området för gemenskapens och unionens ingripande: den sociala politiken som fortfarande är helt otillräcklig, den ekonomiska politiken, utrikespolitiken, och politiken avseende de mänskliga rättigheterna, demokrati och frågor som rör inrikes säkerhet.
For a wide variety of reasons, our Member States have slowed down the extension of the Union's powers into these areas.
Av flera orsaker har våra medlemsstater bromsat ett ökat ingripande från unionens sida på dessa områden.
Parliament itself treads cautiously on this ground, which threatens to open up differences between us.
Parlamentet självt går försiktigt in på denna mark som riskerar att påvisa skiljaktigheter mellan oss.
Today, public opinion is no longer content with a single market opened up to free trade and competition.
Men i dag nöjer sig den allmänna opinionen inte med en stor marknad öppen för liberalism och konkurrens.
PubUc opinion wants to know what Europe's poUtical choices are, and it wants to assess the appropriateness of those choices and ask us for explanations.
Den vill veto vilka politiska val Europa gör och bedöma lämpligheten i dessa val och ställa oss till svars. Krisen med galna kosjukan och Renaultkrisen vittnar härom.
In 1957, public opinion was very remote from the European scene.
1957 befann sig den allmänna opinionen mycket långt från den europeiska scenen.
Now, it wants to know what use Europe is, and above all who benefits.
Numera vill den veta vad Europa tjänar till och, framförallt, vem det tjänar.
Times have changed, but, as in 1957, we need clear-sightedness, intelUgence, determination and that spark of revolutionary courage without which nothing really new is ever achieved.
Tiderna har förändrats, men liksom 1957 krävs det klarsyn, intelligens, vilja och detta frö av revolutionär fräckhet utan vilken inget verkligt nytt kan genomföras.
Bonde (I-EDN). - (DA) Mr President, 'forty, fat and finished' is what they say in Denmark on your fortieth birthday, affectionately, and mostly in fun.
Bonde (I-EDN). - (DA) Herr ordförande, forty, fat and finished, fyrtio, fet och färdig, säger man i Danmark när man fyller 40, i vänlig mening och mest på skämt.
The Treaty of Rome is now 40, and with its 21 392 regulations, directives and other EU rules it is much too fat, but unfortunately not finished.
Romtraktaten är 40 och med sina nu 21 392 förordningar, direktiv och andra EU-regler alltför fet, men tyvärr inte färdig. Hur skulle traktaten se ut, om vi skulle starta om på nytt?
In the first place, it should be a treaty for all the nations of Europe, and not just the 15 which now belong to the EU.
Det skulle för det första vara en traktat för alla Europas nationer och inte enbart för de femton, som nu är med i EU.
It should be flexible and elastic, instead of forcing everyone to choose between all or nothing.
Den skulle vara smidig och flexibel i stället för att tvinga alla till att välja mellan allt eller intet.
It should be built on a foundation of common minimum rules to regulate the common market, and apart from these should only have common rules on international problems, for example sea and air pollution.
Den skulle byggas på ett fundament med gemensamma minimiregler för att reglera den gemensamma marknaden och därutöver bara ha gemensamma regler för gränsöverskridande problem, t.ex. havs- och luftföroreningar. Den nya traktaten skulle ha en demokratisk grand, i valda parlament.
Laws should not be adopted by officials.
Lagarna skulle inte antas av tjänstemän.
The cooperation which takes place should be accessible to the public, and it should be possible to debate it openly before the laws are adopted.
Samarbetet skulle var offentligt tillgängligt och kunna öppet diskuteras, innan lagarna antas.
If laws work badly, it should be possible for them to be changed again by the electors and those they have elected, without waiting for a majority decision in the Commission and 62 out of 87 votes in the Union's Council of Ministers.
Om lagarna skulle fungera olyckligt, skulle de kunna ändras igen av väljarna utan att vänta på ett majoritetsbeslut i kommissionen och 62 av 87 röster i unionens ministerråd.
A new treaty should give precedence to democracy in the Member States, if an international provision conflicts with a national law.
En ny traktat skulle ge företräde för folkstyret i medlemsländerna, om en internationell bestämmelse skulle hamna i konflikt med en nationell lag.
A new treaty should be a legal blueprint for binding cooperation between free nations, but not an actual constitution for a new state.
En ny traktat skulle vara grundlag för ett förpliktigande samarbete mellan fria nationer, men inte en reell författning för en ny stat.
Between member countries there could be moderate and amicable borders, easy to cross for goods and people with legitimate business, but it should also be possible to protect a nation from environmentally damaging products, drugs and international crime.
Mellan medlemsnationerna skulle det kunna finnas milda och vänliga gränser, som är lätta att passera för varor och människor i lagligt ärende, men det bör också vara möjligt att skydda en nation mot miljöskadliga produkter, narkotika, internationell kriminalitet.
That does not make us worse Europeans, but brings us closer to the public feeling in our countries.
12.3.97 tillägget: acquis communautaire, dvs. gällande gemenskapsrätt skall respekteras fullt ut.
Everyone knows what most people in our countries would answer if they had the chance to state their views on the crucial question: should the authorities in Brussels adopt most of our laws, or only deal with matters which we cannot regulate effectively ourselves?
Närhetsprincipen angår inte och kan inte påverka de befogenheter, som tilldelats Den europeiska gemenskapen i traktaten så som de uttolkas av Domstolen.
As if this were not enough, there is then an obligation for the Member States to comply with the rules and principles of the treaty when they adopt their 'own laws.
Som om detta inte vore nog, följer så en förpliktelse för medlemsstaterna att också rätta sig efter traktatens regler och principer, när de antar egna lagar.
I quote: 'Member States are still required in their action to comply with the general rules laid down in Article 5 of the Treaty, by taking all appropriate measures to ensure fulfilment of their obligations under the Treaty and by abstaining from any measure which could jeopardize the attainment of the objectives of the Treaty'.
Jag citerar: "Medlemsstaterna är fortsatt förpliktigade att i sina handlingar respektera de allmänna bestämmelserna i traktatens artikel 5 genom att vidta alla sådana åtgärder, som är ägnade att garantera uppfyllandet av de förpliktelser, som följer av fördraget och genom att avstå från att vidta åtgärder, som skulle kunna bringa genomförandet av fördragets målsättning i fara".
When the EU introduced the subsidiarity principle in 1992, there were 16 027 common provisions.
Då EG införde närhetsprincipen 1992, fanns det 16 027 gemensamma bestämmelser.
The legislation was then meant to be simptified, but the figure has grown to 21 392 in only three years.
Så skulle lagstiftningen förenklas, men den växte till 21 392 på bara 3 år.
With Maastricht Π, not a single one of these provisions is being returned to the voters and their elected representatives in local authorities or national parliaments.
Med Maastricht II är det inte en endaste en av dessa bestämmelser, som återförs till väljare och valda representanter i kommuner, län och nationella parlament.
On the other hand, with the proposal for more majority decisions, it is certain that the EU will experience even more growing pains and become even fatter.
Med förslag om ytterligare majoritetsbeslut finns det däremot säkerhet för, att EU får ännu mer växtvärk, blir ännu fetare.
Let us put the EU on a reducing treatment, let us put the treaty on a diet instead of building up more Union.
Låt oss hellre sätta EU på svältkost, sätta traktaten på bantningskur i stället för att bygga mera Union.
The EU should deal with certain things less, but do them better.
EU bör syssla med mindre, men i gengäld göra det bättre.
Just think if instead of 'forty, fat and finished', we could say 'forty, free and flexible'.
Tänk, om vi i stället för fyrtio, fet och färdig kunde säga fyrtio, fri och flexibel.
During those 40 years, the political situation in Europe has changed greatly, as has the political balance of forces.
Under dessa fyrtio år har Europas politiska tillstånd ändrats i stor utsträckning, men även vissa politiska krafter har ändrats.
In March 1957, to take Italy as an example, all the poUtical parties, from the Christian Democrats to the Italian Social Movement, enthusiastically voted for ratification of the Treaty.
I mars 1957 t.ex. röstade alla politiska partier i Italien, från kristdemokraterna till Movimento Sociale Italiano med entusiasm för ratificering av fördraget.
They all did so, except the Communist Party representatives, who voted firmly against the Treaty establishing the EEC, and the Socialists who abstained and instead voted for the Euratom Treaty.
Alla utom representanterna för kommunisterna, som röstode mot, bestämt mot, och socialisterna som lade ned sina röster i omröstningen om fördraget om europeisk ekonomisk gemenskap men däremot röstade för fördraget om Euratom.
So it is clear that even 40 years ago there were pro- and a anti-Europe factions.
Därför är det uppenbart att vi redan för fyrtio år sedan hade en proeuropeisk gruppering och en antieuropeisk.
As representative of the National AUiance, a movement born of the ItaUan Social Movement and its merging with certain components of civil society and of the Uberai CathoUc movement, I proudly defend the choice we made at that time in favour of European integration, a choice that not everybody in this Chamber can say they made at the right moment.
Som representant för Alleanza Nazionale, en rörelse som föddes genom utvecklingen av Movimento Sociale Italiano och genom sammanslagning med några medborgarrörelser och den katolskliberala rörelsen, ser jag med stolthet det val som då gjordes till förmån för den europeiska integrationen, ett val som inte alla i denna sal kan säga sig ha gjort vid rätt tidpunkt.
Forty years ago, in a world in which the economic and social situation was still very critical, we believed we had opted for a democratic and liberal West, we believed, as we do today, that building a poUtical Europe was the only way to prevent conflict, promote development, guarantee the growth and protection of human rights and safeguard democracy.
För fyrtio år sedan, i en värld där den ekonomiska och sociala situationen fortfarande var mycket kritisk, trodde vi på valet av ett demokratiskt och fritt västerland. Vi trodde, så som vi fortfarande tror, att endast uppbyggnaden av ett politiskt Europa kan hindra konflikter, främja utveckling, garantera processen med tillväxt och skyddet av de mänskliga rättigheterna, bevara demokratin.
Forty years ago, Europe was divided into two super-blocs: the Western bloc and the Soviet bloc.
För fyrtio år sedan var Europas uppdelat i två stora block: det västliga och det som behärskades av Sovjetunionen.
Now that this empire has coUapse, the communists, who at the time saw the Soviet COMECON system as their main point of reference, today affirm that they have become Europeans.
Kommunisterna, som då såg som sin orienteringspunkt den sovjetiska skapelsen av Comecon, idag har det imperiet störtats, försäkrar att de har blivit förespråkare för Europatonken.
We want to believe this, but to be European does not just mean professing to be so in words but actoaUy means cooperating in bringing about political integration: a union which must take priority in relation to economics, just as fighting unemployment must take priority in relation to the forthcoming enlargement.
Vi kan inte tro det, för att vara förespråkare för Europatanken innebär inte att man med munnen bekänner sig till den europeiska tanken, utan snarare att samarbeta för att förverkliga den politiska integrationen: En union som skall stå i förgrunden för det ekonomiska samtalet, liksom den bör stå i förgrunden i kampen mot arbetslösheten beträffande den förestående utvidgningen.
On this solemn occasion, we have to admit that Altiero SpineUi, a man from the left and one of the great founders of political union, would feel very uneasy today in this Europe that only seems capable of looking on impotently at the tragedy of Yugoslavia, followed by the present one in Albania.
Vid detta högtidliga tillfälle kan vi inte låta bli att påminna om att en vänsterman, Altiero Spinelli, en stor tillskyndare av den politiska unionen, idag skulle känna sig illa till mods i detta Europa som bara verkar förmå att kraftlöst betrakta tragedin i f.d. Jugoslavien och nu den i Albanien.
I am calling this Europe impotent because it has no common foreign poUcy and is therefore not able to act as an official interlocutor for anyone.
Jag säger ett "kraftlöst" Europa, eftersom det saknar en gemensam utrikespolitik, och därför är det inte i stånd att vara en officiell talesman för någon.
So we want to know which official or unofficial, political or economic forces are now preventing the process of integration from advancing with the necessary speed.
Och nu skulle vi vilja veta vilka som är de officiella eller halvofficiella krafterna, politiska eller ekonomiska, som idag hindrar integrationsprocessen från att fortsätta med nödvändig hastighet.
Who is slowing down the process of poUtical union?
Vem håller på att fördröja resan mot den politiska unionen?
Who no longer wants political union, a common foreign policy, a common defence policy?
Låt oss minnas att den ekonomiska unionen och den gemensamma valutan kan förverkligas och ge fördelar endast om vi först har uppnått den politiska unionen.
I wonder what De Gasperi and Schuman would think today if they saw the 20 miUion European unemployed, a situation that does not seem of great concern to many heads of state compared with the Moloch of the single currency.
Jag tänker på vad De Gasperi och Schuman idag skulle känna inför tjugo miljoner arbetslösa européer, en tanke som verkar omfattas av få regeringschefer jämfört med den gemensamma valutans Molok.
And, looking at those 20 rrtiltion unemployed in Europe, I remember saying in this Chamber, some years ago, that Delors' White Paper on unemployment was a book of dreams and not of concrete and viable projects.
Och när jag tänker på de tjugo miljonerna arbetslösa, erinrar jag mig att jag för några år sedan i denna sal förklarade att Delors vitbok om arbetslösheten var drömmamas bok och inte en bok med konkreta och konkretiserbara planer.
I called it a book of dreams not because the proposals were not valid ones but because even then I had realised that the Union did not have an effective political will, i.e., that the Member States were not resolved to seek common solutions.
Jag kallade den "drömboken" inte för att förslagen inte dög, utan för att jag vid det laget hade lärt känna unionens brist på politisk vilja, dvs. medlemsstaternas icke-vilja att tillsammans uppnå gemensamma lösningar.
So that the celebration of the Treaties of Rome and of 40 years of proceeding along a laborious road are reflected not in a ceremony but in a concrete commitment, our Parliament must abandon the system of preconstituted majorities, controlled by this or that government, and must become the genuine expression of the wiU of the people, who want work for their young people, understanding for their old people, peace and social balance.
Eftersom firandet av Romfördraget och fyrtio år av mödosam vandring inte omvandlas i en ceremoni utan i en konkret förpliktelse, är det nödvändigt att vårt parlament frigör sig från de i förväg bildade majoriteterna, styrda från gång till annan av den eller den regeringen, och blir ett sant uttryck för folkviljan, som kräver arbete för de unga, förståelse för de gamla, fred och social jämställdhet.
A Parliament of that kind, a democratic interlocutor that is representative of the people, will be more able to dialectically oppose the governments of our countries, so that Europe can assure future generations of a more secure future.
Ett sådant parlament, en demokratisk samtalspartner och representant för medbor garna, kommer på ett bättre sätt att dialektiskt motsätta sig regeringarna i våra länder, eftersom Europa säkrar en framtid som är ljusare för framtida generationer.
The past 40 years must not just lead to rhetorical celebrations or to a Europe of unemployment; they must be remembered as a positive experience that offers hope and also guarantees the future.
Fyrtio år får inte ha förflutit bara för ett retoriskt firandes skull eller för att visa upp ett Europa i arbetslöshet. De bör ihågkommas som en positiv upplevelse som ger hopp och garanterar framtiden.
(The formal sitting was closed at 10.40 a.m.)
(Det högtidliga mötet avslutades kl. 10.40.)
SITTING OF THURSDAY, 13 MARCH 1997
SAMMANTRÄDET TORSDAGEN DEN 13 MARS 1997
Agreements with Georgia, Armenia, Azerbaijan and Kazakhstan
Avtal med Georgien, Armenien, Azerbajdzjan och Kazachstan
Topical and urgent debate ­ Tibet ­ resumption of negotiations d'Ancona, Bertens, Dupuis, Moorhouse, Habsburg­Lothringen, Ephremidis, Amadeo, Vanhecke, Ullmann, Marín (Commission)
Aktuell och brådskande debatt - Tibet - återupptagande avförhandlingarna d'Ancona, Bertens, Dupuis, Moorhouse, Habsburg-Lothringen, Ephremidis, Amadeo, Vanhecke, Ullmann, Marin Immissionen)
Israël and building authorizations in Jerusalem
Israel - byggnadstillstånd i Jerusalem
Preparation for UN General Assembly Special Session of June 1997
Förberedelse för FN:s generalförsamlings specialmöte i juni 1997
Withdrawal of GSPfrom Myanmar
Upphävande av allmänna tullförmåner i Myanmar
IN THE CHAIR: MR ANASTASSOPOULOS Vice­President
ORDFÖRANDESKAP: ANASTASSOPOULOS vice ordförande
President. ­ Mr von Habsburg, I confess that it surprises me to hear that you, with aU your knowledge, have not heard of the Internationale!
Ordföranden. ­ Herr von Habsburg, jag erkänner att jag blev förvånad över att höra att ni med all er kunskap inte har hört Internationalen!
But we aU learn new things now and then.
Men vissa gånger lär vi oss alla någonting.