natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We have pursued the "feminist fight" by shifting it to cinema and by saying "don't forget the women filmmakers, don't erase them from history."
Vi har fortsatt kvinnokampen genom att inrikta den på filmen och genom att säga "glöm inte bort de kvinnliga regissörerna, sopa inte igen de spår de satt i filmens historia". toria".
- Let's take a step back.
- Låt oss gä tillbaka i tiden.
What have been the great moments of the Festival?
Vilka har varit festivalens största händelser?
We came to organise the complete retrospective of the work of a film-maker or actress in our programmes.
I våra program har vi kommit att organisera ett fullständigt retrospektiv av en regissörs eller skådespelerskas verk.
Thanks to the long friendship which tied us to Delphine Seyrig, we retraced her exemplary career over some fifteen films.
Tack vare den långa vänskap som band oss till Delphine Seyrig har vi skildrat hennes exemplariska karriär genom ett femtontal filmer.
She was a feminist and an engaged one since she created the "Centre Simone de Beauvoir" which was an archives and video production centre -in some decline today.
Hon var feminist och lade ned mycket arbete på att bilda Centre Simone de Beauvoir, ett centrum för arkivering och produktion av videofilmer, som befinner sig lite på tillbakagång idag.
It is an extraordinary potential.
Det är en enastående potential.
She was chairman of the association which lasted about fifteen years.
Hon var ordförande för denna organisation som överlevde i ett fem tontal år.
At the start of the Festival, it was the discovery of the Germans, their extreme generosity and their observation.
Alldeles i början av festivalen var det upp täckten av tyskorna, deras extrema generositet och förmåga att lyssna.
They wanted to get to know one another, to meet and not become competitive among themselves.
De hade viljan att lära känna varandra, träffas och inte konkurrera sinsemellan.
There wasn't any competition, but real quality gatherings.
Det fanns ingen tävlan utan en samvaro av hög kvalitet.
Later, we took certain laws of the market into account and introduced a different system, namely creating a professional jury, while keeping, nonetheless, the original conviviality.
Därefter rättade vi oss efter vissa av marknadens lagar och anpassade vårt sätt att fungera, till exempel genom att skapa en professionell jury, men utan att för den skull förstöra något av den urprungliga gemenskapen.
The Canadians had this same mindset.
Samma mentalitet återfanns hos kanadensiskorna. korna.
The first few years, the Festival was mostly supported by women.
Under de första åren stöddes festivalen av en majoritet av kvinnor.
We discovered many figures.
Vi upptäckte per sonligheter.
It was extraordinary.
Det var någonting oerhört.
The discovery of Vera Chytilova, a wonderful Czech actress a little like Agnès Varda in France, then Mai Zetterling, an active Swedish film-maker who made feminist films and very demanding films technicallyspeaking.
Mötet med Vera Chytilova, en utmärkt tjeckisk regissör, lite grann som Agnès Varda hos oss, och sedan Mai Zetterling, engagerad svensk regissör som gjort feministiska och ur filmsynpunkt krävande filmer.
As for black women filmmakers, the arrival of Angela Davis with her backing of the development of an active cinema for black women filmmakers was wonderful.
Angela Davis ankomst var också något fantastiskt med hennes bidrag till utvecklingen av en engagerad film för svarta kvinnliga regissörer.
We had the visit of Bibi Anderson, Bergman's preferred actress who had come to preside the Jury and who, at the time, had been investing her efforts in the problems of the environment and ecology.
Vi har även haft besök av Bibi Anderson, Bergmans favoritskådespelerska, som kom hit för att vara ordförande i juryn och som på den tiden var väldigt engagerad i miljöfrågor och ekologi.
We have of course benefited from the support of Agnès Varda - who is our favourite, Annie Girardot, Jane Birkin, Charlotte Rampling, Catherine Deneuve...
Vi har naturligtvis fått stöd av Agnès Varda, som är vår favorit, Annie Girardot, Jane Birkin, Charlotte Rampling, Catherine Deneuve...
They are figures for whom we have considerable esteem.
Det är personligheter som vi håller mycket av.
They move us and bring a unique jubilation, and their prestige is reflected on us.
De ger oss en speciell känsla och glädje och deras prestige smittar av sig på oss.
We are very proud to have stars that support us.
Vi är väldigt stolta över att ha sådana stjärnor som stödjer oss.
She is a choreographer and thus oriented us towards the dance-image rapport in the films of Pina Bausch, Karine Saporta her self, Maya Deren, Germaine Dulac...
Hon är korreograf och således visade hon oss på förhållandet mellan dansen/bilden i filmer av Pina Bausch, av Karine Saporta själv, Maya Deren, Germaine Dulac...
We explored a more experimental cinema and it was two days of heavy discussion and real debates on the writing for film, frame work, light, sound... with guests such as Chantal Åkerman, Sonia Atherton, journalists from the "Cahiers du Cinéma" for the screenplay.
Vi upptäckte en mer experimentell film. Det var också en period med en stark betoning på två mötes dagar och en riktig debatt om filmskapande, inramning, ljus, ljud... med gäster som Chantal Åkerman, Sonia Atherton och journalister från Cahiers du Cinéma för att höja stämningen.
Over the years and the miles, the Festival has discovered these great figures: the Russian film-director Kira Mouratova who presented the very beautiful film Breves Rencontres with Vladimir Vissotski, the Russian Bob Dylan and ex-husband of Marina Vlady or Liliana Cavani and her film II Portiere di notte, which incited extremely controversial and passionate reactions in the theatre.
Med tiden och med festivalens geografiska breddning har vi fått tillfälle att stifta bekantskap med stora personligheter som Kira Mouratova, en rysk regissör som presenterade en mycket vacker film, Breves Rencontres med Vladimir Vissotski, "Rysslands Bob Dylan" och Marina Vladys f.d. make. En annan upplevelse var Liliana Cavani och
That year we had also organised debates on feminist review (which does not exist in France), based on our publication in the review "Cinémaction" from the special issue "20 years of feminist theories on cinema" and the participation of our editor-correspondents Ginette Vincendeau and Bérénice Raynaud.
Det året organiserade vi likaså en debatt om kvinnlig filmkritik (som inte existerar i april, maj, juni 1996 · nr. 43
the centenary of cinema are the high point of a festival and in Créteil they have focused on cinema and production methods in Europe, Asia, the United States..., as well as on societal top­ics such as AIDS.
Filmen 100 år är att vårt val grundas på könet.
All of the material is recorded, so we have ten years of audio archives that are absolutely fascinating.
Detta val har fortfarande sitt värde och utesluter inte männen. Det är ett val som försvarar skillna­den.
Moreover, the principal underlying ques­tion in all our debates is if a cinema unique to women truly exists.
Den stora frågan som är underförstådd i alla våra debatter är huruvida det existerar en specifik kvinnofilm.
That ques­tion is still unresolved.
Denna fråga har fort­farande inte fått något svar.
Today, I am entirely comfortable with saying that we're not a closed ghetto.
Idag kan jag ärligt säga att vi inte utgör ett slutet ghetto, utan vi är tvärtom öppna för att lyssna på andra och anser att den problematik som kvinnofilmerna väcker är universell.
On the contrary, we are open to others and the issues dealt with in women's films are universal.
Alla dessa debatter spelas in och vi har alltså helt fantastiska ljudarkiv sedan 10 år tillbaka.
­ What type of public follows the Festival?
­ Hur ser festivalens publik ut?
We have the will to preserve and keep the memory of our work.
Vi vill bevara vårt arbete och minnet av det.
Our catalogues contain thought, dialogue and observations as we don't have any other regular publica­tions.
Våra kataloger innehåller tankar, dialo­ger, referat och intervjuer för vi ger inte ut någon annan regelbunden publikation.
Our goal is to synthesise these thoughts, to continue to register the infor­mation we glean each year.
Vår strävan är att på så sätt sammanställa våra funderingar och att fortsätta inventeringen av den information som vi samlar in varje är.
There is no one public, but very different cores of public which are very different from one another.
Det finns inte en publik utan flera publi­ker och de är mycket olika sinsemellan.
We have worked very hard over the past few years to open the section "Graine de Cinéphage" for young people.
Vi har sedan ett par år tillbaka lagt ned mycket arbete på att öppna avdelningen "Graine de Cinéphage" (frön till filmälskare) för de yngre.
It is very interesting.
Det är mycket intressant.
They are fol­lowed after the duration of the Festival.
Vi följer dem efter festivalen.
Some of those who are at university come to see us for a student job.
Vissa kommer under sina vidare studier tillbaka till oss för att praktisera.
There is a process, an education in film that is pursued there.
Det är här fråga om en sorts fort­löpande filmuppfostran.
Being in a cultural centre allows us to meet a public which is familiar with the arts in general.
Genom att vi håller till i kulturhuset får vi tillfälle att möta en publik som har en käns­la för konst i allmänhet.
In addition, we have a very devoted female public to whom we owe our early successes.
Vi har för övrigt en kvinnlig publik som är mycket trogen och som vi kan tacka för vår första framgång.
­ What are the criteria that today determine the selection oj your programme?
­ Utifrån vilka kriterier väljer ni idag de filmer som ingår i ert program?
I don't understand very well what image people assimilate with the festival.
Jag förstår inte riktigt hur folk kan ha en sådan bild av festivalen.
In gen­eral, it's the people who don't come to Créteil to see what is happening there, who speak of a ghetto and continue to spread that notion without really knowing what we do.
I allmänhet är det folk som inte kommer och ser vad som för­siggår i Créteil som talar om ett ghetto och fortsätter sprida detta rykte utan att veta vad vi egentligen gör.
It is the idea of "women's films" that people react to.
Folk reagerar på det här med "kvinnofilm".
But the number of women's films seen at other festivals, com­pared to those of men, is not proportionate.
Men på andra festivaler råder ingen jämvikt mellan andelen filmer som är gjorda av kvinnor och de som är gjorda av män.
I'm told: "there are fewer women than men making films".
Man säger till mig: "det är färre kvinnor än män som gör film".
Yes and no.
Ja och nej.
Our role is to promote them, "shed light" on them in a particular way, highlight them...
Vi försöker lyfta fram dem och "belysa" dem på ett särskilt sätt, lägga tonvikten på dem...
Men from the public and the profession who are interested in the work are welcome.
Även män från allmänheten eller i filmbranschen som är intresserade av det här arbetet är välkomna.
It is they, moreover, who have best reacted to the sections on history.
Det är förresten män­nen som reagerat mest positivt på de histo­riska avsnitten.
The criteria are different and correspond to the different sections of the Festival.
Det finns olika kriterier för olika avdel­ningar av festivalen.
There is a contest with three programmes: sections that are more retrospective, the self­portrait which honours an actress each year, territorial exploration and this year it will be a section on Indian film­makers as well as on the presence of the Indian dias­pora in Europe.
Vi har en tävling med tre program, mer retrospektiva avdelningar, "Självporträttet" som varje år hyllar en skå­despelerska och avdelningar som syftar till att upptäcka andra länder. I år skall vi till exempel ha en avdelning om indiska kvinn­liga regissörer och om den indiska diaspo­rans närvaro i Europa.
For three years it was Europe that we focused on in a very partic­ular manner.
Under tre år var det Europa som vi behandlade på ett väldigt speciellt sätt.
For the contest, it is the sub­jectivity of the Festival's collaborators who view the films throughout the world and consult one another collectively, which pre­sides over the final choice.
Beträffande tävlingen gäller våra medarbetares subjektiva omdöme som kriterium. De ser filmer från hela världen och fattar sedan ett gemensamt beslut.
They do not necessarily meet physically, as they come from all over the world.
De träffas inte nödvändigtvis rent fysiskt, för de bor utspridda över hela världen.
It is a debate group of approximately ten people, with correspondents in several foreign countries and in France who work on a particular type of cinema.
Det är ett "sprängt" kollektiv bestående av ett tiotal personer med korrespondenter i flera främ­mande länder och i Frankrike, som arbetar med en viss filmstil.
They are journalists or pro­fessors of film who carry out the first task of collecting films.
Det är journalister eller universitetsfolk som undervisar om film och de gör detta första urvalsarbete direkt på plats.
We have a very elabo­rate work and investigation system, we view the films chosen one after the other and establish a critique sheet, after which time arguments are heard whether to reject or admit a film.
Vi har mycket genomtänkta arbets­och undersökningsmetoder. Vi tittar på de utvalda filmerna en efter en och fyller i ett formulär med kritik, varefter åsikterna venti­leras tills filmen förkastas eller accepteras.
As far as politicisation is concerned, it all depends on the choice of films.
Vad gäller politiseringen beror allt på valet av filmer.
We have years that are more or less politicised in Créteil, focusing on the discovery of a con­tinent, a country or a particular type of cinema, with varied and open topics.
Vi har vissa år som är mer eller mindre politiserade i Créteil, som är inrikta­de på upptäckten av en kontinent, ett land eller en speciell filmstil, med mycket varie­rande och öppna teman.
There are women who make beautiful portraits of men, documentaries on painting, photogra­phy, political investigations into power, racial discrimination...
Det finns kvinnor som gör mycket vackra mansporträtt, doku­mentärfilmer om målning eller fotografi, politiska utredningar om makten eller rasdis­kriminering...
What shocks me a little is the idea of hard­line feminism, because I don't understand how that is pejorative.
Det som chockar mig lite är idén om renodlad feminism, för jag förstår inte varför det skulle vara något negativt.
The idea of a ghetto I can understand, we have created a privileged environment for women and it's even the name of our project.
Ghettoidén kan jag förstå, för vi har faktiskt skapat ett område där kvinnorna är privili­gerade.
In the beginning we said we wanted to create "positive discrimi­nation" for women.
I början sade vi att vi ville skapa en "positiv diskriminering" till kvinnornas för­del.
We cannot go without demanding what we are after, and what is delicate with us is that our choice is based on gender.
Man skall inte tiga med vad det är man eftersträvar och det som är känsligt med oss
The criteria are quality and innovation, but also issues which we feel are the hot topics of the day.
Till kriterierna hör kvalitet och nytänkan­de men det är också viktigt att vi tycker att
Women's path through European film history
En hyllning till kvinnorna inom den europeiska filmen arbete och skapa projekt tillsammans med olika europeiska initiativ inom området kvinnan och bilden. Det skulle vara en bra framtid.
-Hoiv do you favour Europe in the framework of the Festival?
- Hur favoriserar ni Europa inom ramen for denna festival?
When five films out of ten have the same topic, we try to re-balance the issues.
När fem filmer av tio handlar om samma sak brukar vi sträva efter lite mer balans.
We also pay attention to the representation of countries.
Vi tar även hänsyn till representationen av olika länder.
Furthermore, there are objective criteria.
Det finns dessutom objektiva kriterier.
The films must be recent, for the contest we only consider the two preceding years.
När det gäller tävlingen arbetar vi bara med filmer från de två senaste åren.
They must have been made by a woman (or a couple - we accept duos!).
De måste vara regisserade av en kvinna (eller ett par, vi accepterar duos!).
Thus, the selection of the programme is carefully considered, we take popular films (as long as they are good), but also films that are more marginal, artistic, experimental...
Valet av filmer na på programmet är alltså resultatet av ett moget övervägande. Vi tar med stora publik filmer (på villkor att de är lyckade) men också mer marginella, konstnärliga och experimentella filmer...
We also make an effort through our programme to illustrate several genres, several trends of film style - not only the topics, but also the style of writing.
Vi strävar också efter att i vårt program visa på olika riktningar och tendenser inom filmen. Inte bara olika teman, utan olika stilar.
- In what direction would you like to see the Festival evolve in the future?
- Hur hoppas du att festivalen skall utvecklas i framtiden?
In the beginning we were in an experimental phase.
I början befann vi oss i en undersökande fas.
Then our concerns related to preservation, we wanted to keep the information in a process of memorisation and conservation of this heritage.
Sedan har vi ägnat oss mycket åt våra arkiv. Vi ville spara denna information för att minnas och bevara vårt kulturarv.
To that end, we started archives and we are beginning to put it all on computers in order to make it available to outside researchers and professionals by creating documentation and a data bank.
Vi har därför upprättat arkiv som vi nu börjar lägga över på data för att göra dem tillgängliga för utomstående forskare och experter i form av en databas och dokumentation.
We began the Festival with the participation of the Swedes and Germans, so Europe was already present at the start of the Festival.
Vi startade festivalen med bidrag från Sverige och Tyskland, så Europa har alltså varit närvarande från allra första början.
Then came the truly fascinating Russian women.
Så kom de ryska kvinnorna, som verkligen är intressanta.
Unfortunately for them, it is not very easy right now.
Tyvärr har de det inte så lätt just nu.
Then Czechoslovakia became a centre of attraction.
Sedan blev Tjeckoslovakien ett dragplåster.
They are not necessarily EU countries, I am talking about geographic Europe.
Det är inte bara länderna inom EU, utan när jag talar om Europa menar jag hela Europa.
Three years in a row, we organised a special section called "The Europeans" and we systematically invited five or six women filmdirectors from different countries and asked each of them to invite the person of their choice.
Under tre år i följd har vi organiserat en speciell avdelning som heter "Européerna" och vi har systematiskt bjudit in fem eller sex kvinnliga regissörer från olika länder och bett var och en av dem bjuda in en person som de själva valt.
The result was rather extraordinary as they all generally invited a woman technician from their team.
Resultatet har varit fantastiskt för regissörer na har i allmänhet bjudit in en kvinnlig tekniker från sitt team.
We have had costume designers, screenplay writers, editors...
Vi har haft besök av kvinnliga kostymmakare, manusförfattare och montörer... Vissa har bjudit in en annan kvinnlig regissör.
Hence, the chain was reproduced: the director and her team.
Kretsen kunde på så sätt slutas: regissören och hennes team.
In the future, we want to continue the exploration and research on women in the cinema, then capitalise on that information - not in the business sense, but in terms of utilising and re-activating the archives.
I framtiden vill vi fortsätta upptäcka och utforska kvinnornas roll inom filmen, för att sedan sammanställa vår information och uppdatera arkiven.
It is also a question of rehabilitating the films, and not only the information surrounding the films.
Det rör sig också om att återupprätta själva filmerna och inte bara informationen runt filmerna.
We want to incite film libraries to start restoration, to open the boxes and not to put women filmmakers at the end of the list.
Att stimulera cinematek att restaurera filmer, plocka fram filmer som ligger och samlar damm och inte sätta de kvinnliga regissörerna längst ned på prioritetslistan.
For the coming years, we want to integrate the new technology (we started to do this with the planning for "Nouvelles Images" in 1994 and 1995), with the idea that the cinema's second century started in the same way.
Under de kommande åren vill vi också ta till oss de nya teknikerna (vi har redan börjat med programmet "Nouvelles Images" - Nya bilder - 1994 och 1995), med tanken att de utgör början på filmens andra århundrade.
For the moment, the two worlds are flirting with each other (cinema and computer), but we are following the domain of "virtual" very closely.
Just nu möts dessa två världar (film och dator) och vi följer det virtuella området på mycket nära håll.
We also hope to produce some publications and even some CD-ROMs on the work that we're doing.
Vi vill också ge ut publikationer och till och med CD-ROM-skrivor om vårt arbete.
We need to communicate our information to others and we have had many requests, but for the time being we're unable fulfil them.
Det gäller att förmedla vår information till omvärlden och vi har fått många förfrågningar, men för närvarande kan vi inte besvara dem.
We wish to pursue our activity year round which is why we organise tours, "ready-made" programmes like the Alice Guy-Blaché tour for example, which might soon be accompanied by a conference.
Vi vill vara aktiva året om och det är därför vi organiserar turnéer, "paketprogram" som Alice Guy-Blaché-turnén till exempel, som snart kommer att följas av en konferens.
So, to ofrer programmes and conferences, produce books and CD-
Vi vill komma med idéer till program och konferenser, publicera böcker, CD-ROM, öppna ett forum för utbyte och kommunikation på Internet, samordna vårt
So Europe is indeed at the heart of the Festival and we have always sought to show unedited, undistributed films.
Europa ligger alltså festivalen varmt om hjärtat och vi har alltid försökt visa filmer som tidigare inte visats eller distribuerats.
The Festival tries to favour their screening in theatres and on television.
Festivalen försöker medverka till att de visas på bio och i TV.
When the Festival is over, about six or seven films are bought for transmission.
I slutet av festivalen köps ungefar sex till sju filmer för senare sändningar.
European filmmakers, in these difficult times, are still leading the way.
De kvinnliga europeiska regissörerna håller fortfarande, i dessa svåra tider, lågan brinnande.
In the Indian section that we're organising this year, Europe is indirectly present as we're also interested in the dias pora of Indians in Europe.
I den indiska avdelningen som vi organiserar i år är Europa indirekt representerat då vi intresserar oss också för indiernas diaspora i Europa.
We are going to systematically work in that direction, for the Turkish immigrants in Germany, for example, the North African women in France, the Pakistanis and Indians in England and the Netherlands...
Vi kommer systematiskt att arbeta på detta sätt, vad gäller den tur kiska invandringen i Tyskland till exempel, de nordafrikanska kvinnorna i Frankrike, pakistanska och indiska kvinnor i England och Nederländerna...
The mix of populations and the influence of one group on the other in film production interests us very much.
Folkens blandning och deras påverkan på varandra när det gäller filmproduktionen intresserar oss mycket.
The Festival is also an effective instrument for professionals who want to compare production structures in England, in Germany...
Festivalen är också ett forum för professionella som vill jämföra produktionsstrukturer i till exempel England och Tyskland.
For example, in England, women filmmakers don't have much
I England har de kvinnliga regissörerna inte mycket pengar, men de har strukturer, kooperativ och en kollektiv arbetsform som är väldigt effektiv, i motsats till Frankrike där april, maj, juni 1996 · nr. 43