natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dialogue with the supplier countries, conducted where possible by the Union with a single voice, is the key instrument for achieving energy reform in our economy.
Vi vill att EU ska genomföra alla nyckelelement i Lissabonstrategin för att den europeiska ekonomin ska kunna bli mer konkurrenskraftig.
Here, the group is promoting high-level contacts with parliamentarians from energy supplier countries such as Russia and Kazakhstan.
Vi vill att EU ska fortsätta att främja demokratin, de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen i hela världen.
We wish to see an EU that continues to promote democracy, human rights and the rule of law worldwide, and, as the world’s biggest humanitarian aid donor, to be in the forefront of the efforts to achieve the Millennium Development Goals by 2015, as well as taking a clear stand on how to tackle the severe problems now affecting Africa.
ska fortsätta att visa vägen när det gäller att uppnå millennieutvecklingsmålen före 2015, och att unionen klart ska ange hur Afrikas nuvarande problem bör tacklas.
We wish to see an EU where the benefits of the new technologies are available to all those resident in the Member States, in both country and city.
Vi vill att EU ska utnyttja alla tänkbara internationella fora för att ta ledningen i frågor som rör klimatförändringar och garantera att länder som Indien, Kina, Brasilien och Förenta staterna ansluter sig till målet att minska koldioxidutsläppen med 20 procent senast 2020.
We wish to see a Union that takes a leading role on climate change in every available international forum and that acts to ensure that such countries as India, China, Brazil and the US subscribe to the objective of a 20% cut in CO emissions by 2020.
Vi vill att EU:s medlemsstater ska samarbeta ännu närmare för att bekämpa terrorism och internationell organiserad brottslighet, medräknat handeln med människor och narkotika.
We wish to see an EU offering opportunities for growth and prosperity, which can be joined by new Member States that meet all
Vi vill att EU ska fortsätta att spela en aktiv roll på den internationella arenan, särskilt genom att arbeta för fred i Mellanöstern, bidra till att befästa demokratin på Balkan och utveckla starka ekonomiska och politiska förbindelser med Förenta staterna.
THERE IS A CHALLENGE YET TO BE FACED...
EN UTMANING KVARSTÅR …
The speaker issuing this terse instruction was Louise Weiss, her addressee Georges Marchais.
Kvinnan bakom den bryska uppmaningen är Louise Weiss och mannen hon riktar sig till är Georges Marchais.
It was 17 July 1979 in Strasbourg.
Det är den 17 juli 1979 och platsen är Strasbourg.
The oldest Member, who was presiding over the inaugural sitting of a European Parliament elected for the first time by direct universal suffrage, called to order a distinguished member of what was then the ‘Communist and Allies Group’.
I egenskap av ålderspresident leder Weiss öppningssammanträdet i Europaparlamentet – som för första gången valts i direkta och allmänna val – och tillrättavisar den hedervärde ledamoten av vad som på den tiden kallades ”gruppen för kommunister och närstående partier”.
This historic Parliament, in which each Member felt that he or she was part of a pioneering work, inspired great enthusiasm.
Entusiasmen var stor inför denna historiska valperiod, där varje ledamot hade känslan av att vara delaktig i ett pionjärprojekt.
under the name ‘Democratic Party of the Left ’.
Och ”allvaret” har bara börjat …
Initially, its Members, along with Spain’s United Left, Denmark’s Socialist People’s Party and Greece’s Synaspismos, formed a new group: the European United Left.
Till att börja med bildade partiet tillsammans med ”Enade Vänstern” från Spanien, ”Socialistiskt Folkeparti” från Danmark och ”Synaspismos” från Grekland en helt ny grupp: ”Europeiska enade vänstern”.
The French and Greek communists joined ‘Left Unity’.
De franska och grekiska kommunisterna slöt sig samman i den så kallade vänsterkoalitionen. En epok gick i graven.
The European Parliament’s international influence continues to exert itself.
Europaparlamentets internationella roll har genom åren blivit stadigt starkare.
This is borne out by the impressive number of Heads of State who have addressed it.
Om detta vittnar det imponerande antal statschefer som tagit till orda i plenisalen.
One such visit deserves a special mention, departing as it did from the usual customs of our assembly: that of Ronald Reagan, involved at the time in an offensive aimed at destabilising Sandinista Nicaragua.
Ett besök som förtjänar att särskilt nämnas, eftersom det så kraftigt avvek från den vanliga ordningen i vårt parlament, var Ronald Reagans besök vid tiden för hans offensiv för att destabilisera sandinisterna i Nicaragua.
A new one began in 1994, when all elements of the non-socialist left embarked on a process of regrouping and expansion, which would result in the emergence of the Confederal Group of the European United Left – Nordic Green Left.
En ny etapp inleddes 1994 när hela den icke-socialistiska vänstern slog in på vägen mot återförening och utvidgning, något som till sist skulle resultera i ”Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster”.
Today, this group has 17 delegations.
Där finns i dag företrädare för 17 olika partier.
The entire left agreed on how to conduct itself during the formal sitting: we would not allow a verbal attack by the American President on this people small in number, but free and brave. It was not long before the attack came.
Hela vänstern hade enats om hur den skulle uppträda under det högtidliga sammanträdet: vi skulle inte låta den amerikanske presidenten gå till verbala angrepp på detta fria och modiga lilla folk.
The creation of the Sakharov Prize many years ago has also enabled the European Parliament to achieve recognition for its services to human rights.
Det dröjde inte särskilt länge innan han försökte – varpå hälften av ledamöterna genast reste sig i protest som en enda man.
One of the most moving occasions afforded by the
Överraskad och indignerad lyfte vår illustra gäst blicken från sitt
In the almost 30 years since the first direct elections, the Assembly of the European Communities, now the European Parliament, has undergone a real metamorphosis.
Under de snart trettio år som gått sedan de första direkta valen har ”Europeiska gemenskapernas församling” genomgått en verklig metamorfos till Europaparlamentet.
The talking shop has become a lawmaking institution. Successive rounds of enlargement have seen its numbers explode.
Det som en gång var ett debattforum har förvandlats till en lagstiftande institution.
D award of this prize was on 12 December 2001, when a Palestinian, Izzat Ghazzawi, and an Israeli, Nurit Peled-Elhanan, took turns to convey to all those present the terrible pain of losing a child in the interminable Middle East conflict and their shared conviction of the urgent need for a fair and lasting peace.
D besluten fattas på platser utom räckhåll. Detta visar sig inte minst i form av det sjunkande deltagandet i valen till Europaparlamentet.
This is the main challenge for the future.
Här finns den främsta utmaningen inför framtiden.
The only institution directly determined by citizens, Parliament should show that it is able to translate constituents’ expectations into critical thinking – if need be, of the politically subversive kind – as opposed to the uniform approach of the other European institutions.
Som den enda folkvalda EU-institution måste parlamentet bevisa att det har förmågan att omsätta sina väljares förväntningar i ett kritiskt tänkande – politiskt subversivt om så behövs – som kan fungera som en motvikt till övriga EU-institutioners ”harmoniserade” tänkande.
If it can do that, it will truly have established its pedigree.
Klarar vi den utmaningen så har parlamentet verkligen gjort sig förtjänt av ett erkännande.
The European Parliament’s Achilles heel remains its distance from ordinary people.
Europaparlamentets ”akilleshäl” är fortfarande avståndet till medborgarna.
Its work, like the development of its rights, remains little known.
Såväl dess arbete som dess växande befogenheter är alltjämt relativt okända.
More importantly, the feelings of frustration, fuelled both by the dominant trends of the Union’s policies, particularly as regards social issues, and the aura of inaccessibility surrounding its main decision-making centres, apply to Parliament too.
Ännu allvarligare är att även parlamentet omfattas av frustrationen över unionens tungrodda politik, i synnerhet på det sociala området, och över känslan av att de viktigaste
INDEPENDENCE/DEMOCRACY GROUP IND/DEM
GRUPPEN SJÄLVSTÄNDIGHET/DEMOKRATI IND/DEM
FROM THE TECHNICAL COORDINATION GROUP TO THE INDEPENDENCE/DEMOCRACY GROUP: THE LONG WALK OF THE EUROPEAN PARLIAMENT’S OPPOSITION.
NING TILL GRUPPEN SJÄLVSTÄNDIGHET/DEMOKRATI DEN LÅNGA VANDRINGEN FÖR EUROPAPARLAMENTETS OPPOSITION
The first direct European elections of 1979 added a series of MEP’s coming from very different political spheres to the traditional political families who used to appoint their Members of European Parliament (MEP) via their national Parliaments.
De första direkta Europavalen 1979 innebar att ett antal nya parlamentsledamöter från vitt skilda politiska sfärer sällade sig till de traditionella politiska familjerna, som var vana att utse sina ledamöter till Europaparlamentet via sina nationella parlament.
Danish anti-mar-keteers, some regionalists from Flanders, Wallonia, Italian left-wing proletarians, and other Radicals: these guys had no links with the established political families and didn’t want any.
Det var danska EG-motståndare, en del regionalister från Flandern och Vallonien, italienska vänsterproletärer och andra radikala ledamöter. Dessa människor hade inga kopplingar till de etablerade politiska familjerna och ville inte heller ha några.
JENSPETER BONDE AND NIGEL FARAGE
JENSPETER BONDE OCH NIGEL FARAGE
The reason why they came together, and formed the Technical Coordination Group (TCDI) was simple: the alternative was to become so called non-attached members and that is no place to be in the EP.
Anledningen till att de gick samman och bildade gruppen för teknisk samordning (TCDI) var enkel: Alternativet var nämligen att bli så kallade grupplösa ledamöter, och det är ingenting att sträva efter i Europaparlamentet.
Only political groups get reasonable staff and finance, offices, meeting and translation facilities (important in a multinational parliament), voting rights in the Enlarged Bureau
Endast politiska grupper får anständiga villkor i fråga om personal, finansiering, kontor, sammanträdeslokaler,
undemocratic, but can you really ask someone who doesn’t agree, to commit suicide?
Vi anklagades för att vara odemokratiska, men kan man verkligen begära av någon som inte håller med, att han begår självmord?
The TCDI group enabled its Members to familiarise themselves with European parliamentary practices, to discover the Brussels “saloons”, where decisions were taken, the budgetary techniques, the bad financial management.
Genom TCDI-gruppen kunde dess medlemmar stifta bekantskap med Europaparlamentets arbetsmetoder, upptäcka Bryssels ”salonger”, där besluten fattades, och studera budgettekniken och den dåliga ekonomiska förvaltningen.
It also gave them the opportunity to establish good contacts with MEP colleagues of other groups, and to develop their own structures.
Dessutom fick de möjlighet att upprätta goda kontakter med parlamentskollegor från andra grupper och bygga upp sina egna strukturer.
One thing was crystal clear: they preferred to have full freedom of speech through their own small group, than to be a minor element in one of the ‘democratically centralised’ big flocks.
En sak stod alldeles klar: De föredrog att ha full yttrandefrihet via sin egen lilla grupp i stället för att vara en obetydlig beståndsdel i något av de stora ”demokratiskt centraliserade” maskinerierna.
(the organisational and political engine of the EP), and access to all kinds of parliamentary procedures (roll call votes, amending in the plenary, oral questions to Council and Commission, the possibility to make draft reports, launching urgent resolutions and so on).
översättning (viktigt i ett multinationellt parlament), rösträtt i det utvidgade presidiet (Europaparlamentets organisatoriska och politiska motor) och tillträde till en mängd olika parlamentsförfaranden (omröstning genom namnupprop, ändringsförslag i kammaren, muntliga frågor till rådet och kommissionen, möjlighet att utarbeta förslag till betänkanden och lägga fram brådskande resolutioner osv.).
In other words: a non-attached member was a political outlaw with a little speaking time in plenary and that’s it.
En grupplös ledamot var med andra ord en politisk vilde med en del talartid i kammaren, men det var också allt.
Plenty enough reasons to create a (slightly artificial) group, artificial because only the “technique” and not the politics brought us together.
Skäl nog för att bilda en grupp – om än något artificiell, med tanke på att det endast var ”tekniken” och inte politiken som förde oss samman.
11 MEP’s, the Parliament’s smallest group, but nonetheless a flea in the big group’s fur.
Elva ledamöter, parlamentets minsta grupp, men ändå en nagel i ögat på de stora grupperna.
This became quickly apparent as the other groups tried very hard to snuff us out by doubling the threshold of members needed to form a group!
Detta stod snabbt klart, då de andra grupperna försökte tysta oss genom att fördubbla antalet ledamöter som krävs för att bilda en grupp! Så nu var tonen satt, och oppositionen ett faktum.
We had to ‘filibuster’, that is using parliamentary procedures in such an extreme way to make normal work impossible.
Vi var tvungna att ”filibustra”, det vill säga använda oss av parlamentariska förfaranden på ett så extremt sätt att all normal verksamhet omöjliggjordes.
To this end we introduced about 5000 amendments to their text, asking for a roll call (that is a formally counted) vote on every single one of them.
Av den anledningen lade vi fram ungefär 5 000 ändringsförslag till deras text och krävde omröstning genom namnupprop (där rösterna räknas
1989: RAINBOW WITHOUT THE GREENS new group.
1989: REGNBÅGE UTAN DE GRÖNA
They called it the Rainbow group, a suggestion of the Danish leader Else Hammerich, who felt TCDI too technical and cold a name!
I stället bildade De gröna tillsammans med före detta TCDI-ledamöter en ny grupp, som fick namnet Regnbågsgruppen, på förslag av den danska ledaren Else Hammerich, som tyckte att TCDI var ett alltför tekniskt och kallt namn!
The Rainbow group - 20 MEP’s all together - was a firm (and sometimes loud!) opposition to the mainstream political parties: energy, environment, decentralisation, fairness and transparency, agriculture and good management were all battlefields.
Regnbågsgruppen var med sina totalt 20 ledamöter en frän (och ibland högljudd!) motståndare till de gängse politiska partierna. Energi, miljö, decentralisering, rättvisa, öppenhet, jordbruk och god förvaltningssed var områden där slagen utkämpades.
The political differences between the three components - Greens, regionalists and anti-marketeers - was no obstacle for a good atmosphere and cooperation!
De politiska skillnaderna mellan gruppens tre beståndsdelar – gröna, regionalister och EG-motståndare – var inget hinder för en god stämning och ett gott samarbete!
The Luxemburg Summit of 1986 launched the Single European Act, which gave some more legislative powers to the EP, and the enlargement with Spain and Portugal in that same year made clear that European Community was establishing and developing itself in a new and decisive way.
Vid toppmötet i Luxemburg 1986 sjösattes Europeiska enhetsakten, som gav Europaparlamentet något utökade lagstiftningsbefogenheter,
Forming a political group is not an easy thing to do.
Att bilda en politisk grupp är ingen lätt uppgift.
1989 was dramatic: we wanted to continue the cooperation with the Greens, but they had kicked the regionalists and the Eurosceptic Danish MEP’s out, for they now had sufficient numbers to form their own group.
1989 var ett dramatiskt år: Vi ville fortsätta samarbetet med De gröna, men de var nu tillräckligt många för att bilda sin egen grupp och hade sparkat ut regionalisterna och de EG-skeptiska danska ledamöterna.
We were of the opinion that a joint opposition to the European establishment, each from his own political point of view would have been better, because the group would have been numerically stron-ger, but Greens were not to be convinced, despite the efforts of their leader Graefe zu Baringdorf himself.
Vi var av den åsikten att det hade varit bättre att göra gemensamt motstånd mot det europeiska etablissemanget, var och en från sin politiska utgångspunkt, eftersom detta skulle ha gjort gruppen numerärt starkare. De gröna gick dock inte att övertyga, trots de ansträngningar som gjordes av deras egen ledare Graefe zu Baringdorf.
This is why the Danish members made an alliance with the regionalists of Jaak Vandemeulebroucke, and continued the Rainbow group on their own.
De danska ledamöterna gjorde därför gemensam sak med regionalisterna och deras Jaak Vandemeulebroucke, och fortsatte med Regnbågsgruppen på egen hand.
After all, we still had the company of the Green topcandidate, Mrs. Dorothée Piermont.
Vi hade trots allt fortfarande sällskap av De grönas toppkandidat Dorothée Piermont.
EPP and former president of the European Parliament: “we will never be stopped by 20.000 Danes”.
Vem kan glömma orden från PPE-gruppens ordförande och Europaparlamentets tidigare talman Egon Klepsch: ”Vi kommer aldrig att låta oss hindras av 20 000 danskar.”
As an example of democratic method, it appears this counts!
Nu råkar detta dock kallas demokrati, och där räknas även sådant!
In France Mitterand was only able to obtain the smallest majority ever during a public vote, in favour of the Maastricht Treaty.
I Frankrike lyckades Mitterrand nätt och jämt driva igenom Maastrichtfördraget med den minsta majoriteten någonsin i en allmän omröstning.
The attitude of the main political forces in Europe would from then on only become more and more aggressive.
Från och med nu blev attityden hos Europas ledande politiska krafter bara mer och mer aggressiv.
Who is not with me is against me!
Den som inte är med mig är emot mig!
1994: EUROPE OF NATIONS AS THE FIRST EUROCRITICAL GROUP christian parties (who are eurocritical and against a further centralisation of the European Union) had always refused to join a political group.
1994: NATIONERNAS EUROPA SOM DEN FÖRSTA EUKRITISKA GRUPPEN ifrån sig och var bara två ledamöter från att kunna bilda en grupp. Regionalisterna gick över till dem.
As a matter of principle, they wanted to maintain total independence.
Av princip ville de behålla sitt totala oberoende.
But only a few days before the constitutive meeting of the Parliament, they signed up and the Europe of Nations group was formed.
Men bara några dagar före parlamentets konstituerande sammanträde gick de med, och gruppen Nationernas Europa kunde bildas.
It was a very busy period: Europe was for once a real topic in public debate, due to the repeated referenda on the Maastricht treaty, the upcoming Treaty of Nice with all the expressed doubts such as ‘No enlargement before a reorganization of EU-structures, working procedures and institutions’.
Det var en mycket hektisk period: För en gångs skull var Europa ett verkligt samtalsämne i samhällsdebatten, tack vare de upprepade folkomröstningarna om Maastrichtfördraget och det förestående Nicefördraget med alla tvivel som omgärdade det i stil med ”ingen utvidgning förrän EU har reformerat sina strukturer, arbetsmetoder och institutioner”.
The Berlin wall was down and the new democracies were knocking at the EU-door!
Berlinmuren hade fallit och de nya demokratierna knackade på EU:s dörr.
What kind of an EU, in order to do what?
Vilket EU skulle vi ha, och till vad?
Did we have to fight this political battle outside or inside the Parliament?
Skulle vi ta den här politiska striden utanför eller inuti
The 1994 election was a big disappointment, the regionalists lost many MEP’s, and we failed by 2 MEP’s to continue the Rainbow group.
Regionalisterna förlorade många platser, och det saknades två ledamöter för att vi skulle kunna driva Regnbågsgruppen vidare.
On the other hand, the radical party in France with Bernard Tapie and Cathérine Lalumière did well, and were only two members short to form a group.
Å andra sidan gjorde det radikala partiet i Frankrike med Bernard Tapie och Cathérine Lalumière bra
SAY NO TO THE COMPROMISE EUROPARLIAMENT!
SÄG NEJ TILL KOMPROMMISSERNAS EUROPAPARLAMENT!
1999: EUROPE OF DEMOCRACIES AND DIFFERENCES
1999: GRUPPEN FÖR DEMOKRATIERNAS OCH MÅNGFALDENS EUROPA
Were we becoming victims of our own convictions? In any case 1999 delivered a very complicated political composition of the Parliament.
Parlamentets inre organisation var nu mer än någonsin inriktad på samförstånd mellan grupperna.
In France the souverainiste list of Charles Pasqua and Philippe de Villiers did well, but hesitated to join us and seemed to prefer to join Fianna Fail.
Samordningsmöten anordnades för att nå fram till gemensamma ståndpunkter för alla politiska grupper i alla resolutionsförslag.
As such a strange move, because Fianna Fail was a great defender of the Nice Treaty, and had always been a Eurofederalist party.
Nationernas Europa var den enda grupp som ställde sig utanför.
For us it was clear that joining this group would simply kill the eurocritical voice, a prediction proven accurate when, Philippe de Villiers and his troops left that group after only a year.
Egentligen är det inget fel i det, för i varje parlament finns det en majoritet och en opposition.
The French rural party CPNT (Hunting, Fishing, Nature and Tradition) of Jean Saint-Josse had also done well: it was a traditional rural party with a healthy distrust of supranational bodies and a strong belief that political power should be as close to the people as possible.
Men Europaparlamentet har alltid velat framstå som det stora kompromissparlamentet och bevisa för sig självt hur eniga Europas politiker är om framtiden med ett allt mer enat och centraliserat Europa.
The Dutch and Danish MEP’s contacted the newly elected UKIP MEP’s (United Kingdom Independence Party), a new political force in the UK.
Att se samma texter undertecknas och röstas igenom av arbetare och konservativa, Chirac-anhängare och Mitterrand-adepter var i sanning en märklig politisk upplevelse.
This party is very radical: it wants the UK to withdraw from the EU, the former attitude of the Danish
På det här viset blev både gröna och vänsterpartier tvingade att försvara den heliga kompromiss som tog död på all politisk debatt. Vi var den enda
The internal organisation of the Parliament was focusing more than ever on the understanding between groups.
Höll vi på att falla offer för våra egna övertygelser?
Coordination meetings in order to find common positions of all the political groups were organised on all draft resolutions.
Under alla omständigheter bjöd 1999 på en mycket komplicerad politisk sammansättning i parlamentet.
The Europe of Nations group was the only one not to sign up. In reality, there is nothing wrong about it, because in every Parliament there is a majority and an opposition.
I Frankrike gick det bra för Suveränisterna med Charles Pasqua och Philippe de Villiers, men de tvekade att ansluta sig till oss och verkade föredra Fianna Fáilpartiet.
But the European Parliament has always preferred to play the big compromise parliament, to prove to themselves how unified European politicians are about the future of a more and more unified and centralised Europe.
Vilket i sig var ett märkligt drag, eftersom Fianna Fáil var en stor förespråkare av Nicefördraget och alltid hade varit ett parti för europeisk federalism.
Seeing the same texts signed and voted by Labour and the Conservatives, of by Chiraciens and Mittérandistes, was a strange political experience.
För oss var det uppenbart att den som gick med i den gruppen skulle få sin EU-kritiska röst tystad, en förutsägelse som visade sig stämma när Philippe de Villiers och hans trupper lämnade gruppen efter bara ett år.