natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A key question arising from the above is how far the changes which have occurred are the result of demographic trends — ie of a changing rate of growth of working­age population — as opposed to changes in the rate of participation in the labour force of those of working age (see Box).
En nyckelfråga som aktualiseras av det föregående är i vad mån de förändringar som inträffat är ett resultat av demo­grafiska trender — dvs. en förändrad tillväxttakt för befolk­ningen i arbetsför ålder — eller av förändringar av den andel av befolkningen i arbetsför ålder som ingår i arbets­kraften (se faktarutan).
144 Change in the labour force by age and sex in Member States, 199094
144 Arbetskraftens förändring efter ålder och kön i medlemsstaterna 1990­94
% labour force in 1990
% av arbetskraften 1990
To overcome this problem, population is divided into age groups as well as between men and women and is then effectively weighted by the rate of participation for each group.
För att komma till rätta med detta problem har befolkningen fördelats på åldersgrupper och dessutom på män och kvinnor, och därefter har den vägts med relativa arbetskraftstal inom varje grupp.
On this basis, the change in population weighted by participation rates at the begin­ning of the period indicates what would have happened to the labour force had these rates remained unchanged.
Med detta som grund anger befolk­ningsförändringen, vägd med relativa arbetskraftstalen vid periodens början, hur arbetskraften skulle ha utvecklats om siffrorna för relativa arbetskraftstal varit oförändrade.
The difference between this and the actual change indicates the ag­gregate effect of changes in rates of participation.
Skillnaden mellan detta och den faktiska föränd­ringen anger den aggregerade effekten av ändrade relativa arbetskraftstal.
More formally, the change in the labour force over any period is sub­divided between the population effect, measured by a­i(P­P­i), and the participation effect, (a­a­i)P for all age groups, where a is the rate of participation in a given age group, Ρ is the population of that age and the subscripts refer to the base period.
Mer formellt har arbetskraftens förändring un­der en viss period ytterligare delats upp på befolkningseffekt, uträknad som a.i(P­P.·), och re­lativa arbetskraftstalseffekt, (a­a.,)P för alla åldersgrupper, där a är relativa arbetskraftstal för en given åldersgrupp, Ρ är befolkningen i denna åldersgrupp och fotindex hänför sig till basperioden.
SF: 25-49 and 50*; A, S: 1990-93
SF: 25-49 och 50*; A. S: 1990-93
Sub-dividing the change in the labour force between these two sources shows that changes in rates of participation are the primary factor.
Underindelningen av arbetskraftens förändring på dessa två orsaker visar att förändringar i förvärvsfrekvens är den primära faktorn.
Member States in the three preceding years, in seven it increased, including in Denmark, Germany, Luxembourg, Finland and the UK, in all of which the decline in subsequent years was significant (Graphs 149 and 150).
föregående åren, men i sju länder ökade den, bland annat i Danmark, Tyskland, Luxemburg, Finland och Storbritannien, där nedgången överlag var betydande under de påföljande åren (diagram 149 och 150).
As indicated in Part I, Section 2, there was an overall rise in participation over the period 1987 to 1990 which added 1.9 million to the Union labour force.
Som framhölls i del 1, kapitel 2, ökade förvärvsfrekvensen allmänt under perioden 19871990, vilket gav ett tillskott till unionens arbetskraft på 1,9 miljoner personer.
In the period 1990 to 1994, participation fell, reducing the labour force by 3 million.
Under perioden 19901994 sjönk intensiteten, vilket minskade arbetskraften med 3 miljoner.
Examining the changes within the 55 and over age group in more details reveals that in most cases a substantial part of the reduction in participation in the years after 1990 (80%) was attributable to those under 65 and, in particular, to those under the official age of retirement in Member States.
En närmare granskning av förändringarna i åldersgruppen 55 och äldre visar i flertalet fall att minskningen i förvärvsfrekvens under åren efter 1990 till stor del (80%) kan hänföras till personer under 65 år, särskilt personer som inte uppnått den officiella pensionsåldern i medlemsstaterna.
In other words, much of the fall was due to significantly more people retiring early during the period than over the preceding one, despite the change in policy in a number of Member States away from active encouragement of early retirement to free up jobs for younger people — a change motivated by cost considerations in a context of growing numbers of older people.
Med andra ord berodde minskningen till stor del på att väsentligt fler människor gick i förtidspension under denna period än under föregående period, trots att flera medlemsstater ändrat policy och inte längre, för att frigöra arbetstillfällen för yngre människor, aktivt uppmuntrade till förtidspension — en kostnadsmotiverad omorientering mot bakgrund av det ökande antalet äldre.
It would seem that declining job availability during this period outweighed the effect of declining financial inducements.
Minskad tillgång till arbetstillfällen under denna period tycks ha uppvägt effekten av minskade ekonomiska incitament.
Examining changes in participation by age group, the sharp decline in participation which occurred in the 1990 to 1994 period arose principally among young people, both men and women, and among men in the 25 to 54 age bracket.
En närmare granskning av förändringarna i förvärvsfrekvens efter åldersgrupp visar att den kraftiga nedgången under perioden 19901994 i huvudsak skedde bland de unga, både män och kvinnor, samt bland män i åldersgruppen 25-54.
The former was responsible by itself for a fall in the total labour force in the Union of some 3.3 million over this period, a considerably higher figure than over the previous three years (600 thousand).
De förstnämnda svarade ensamma för att den totala arbetskraften i unionen minskade med ca 3,3 miljoner personer under perioden, en väsentligt högre siffra än under de föregående tre åren (600 000).
Though some of this rise might be due to a genuine increase in the desire of young people to raise their qualification and basic skill levels, it also almost certainly reflects a reduction in the availability of suitable employment opportunities.
Även om den högre siffran delvis kan bero på en genuin önskan hos de unga att höja sin kompetens och grundläggande utbildningsnivå, re flekterar den också nästan säkert en minskad tillgång till lämpliga arbetstillfällen.
— Spain, Germany, Italy, Finland, Sweden and the UK, in particular.
Det är i detta avseende särskilt anmärkningsvärt att nedgången i förvärvsfrekvens till stor del skedde i de medlemsstater som hade den största sysselsättningsminskningen — särskilt Spanien, Tyskland, Italien, Finland, Sverige och Storbritannien.
The reduction in the numbers of young people was reinforced by a decline in participation of men, both in the 25 to 54 age group, which served to reduce the labour force by over 1.2 million, and in the 55 and over age group, which served to reduce it by over 900 thousand, some 700 thousand more than in the three years before.
Minskningen av antalet unga förstärktes av en nedgång i männens förvärvsfrekvens, särskilt i åldersgruppen 2554 år, vilket gjorde att arbetskraften minskade med över 1,2 miljoner, och i åldersgruppen 55 och äldre, vilket ledde till en minskning med över 900 000, ca 700 000 fler än under den föregående treårsperioden.
The above analysis indicates that the slowdown in the rate of employment growth after 1990 significantly reduced the growth of the labour force across the Union and in a number of Member States resulted in an absolute reduction in the numbers involved.
Analysen i det föregående visar att avmattningen i sysselsättningstillväxt efter 1990 väsentligt minskat arbetskraftens tillväxt i hela unionen och att den i ett antal medlemsstater lett till att arbetskraften minskat i absoluta tal.
The evidence of the last period of economic recovery in the latter part of the 1980s strongly suggests that increased labour force growth is likely as the rate of net job creation rises.
Erfarenheterna under den senaste konjunkturuppgången under senare hälften av 1980talet tyder starkt på att arbetskraftstillväxten sannolikt ökar när ökningstakten för nya arbetstillfällen blir större.
An important question is how rapid this increase is likely to be.
En viktig fråga är hur stor ökningen kan antas komma att bli.
The answer depends on a number of issues, in particular, on:
Svaret beror på ett antal faktorer, särskilt på:
• how far the marked contraction in participation among young people will slow down or even be reversed as the availability of jobs improves, which depends in turn on how far the increased participation in education and training signals a rise in longterm trend as opposed to a short-term reaction to job shortages;
- i vad mån den markanta nedgången i förvärvsfrekvens bland unga människor kommer att mattas av eller kanske till och med vändas i sin motsats när utbudet av arbetstillfällen ökar, vilket i sin tur beror på i vad mån det ökande deltagandet i utbildning och yrkesutbildning är ett tecken på en långsiktig ökningstrend eller en kort siktig reaktion på ett otillräckligt utbud av arbetstillfällen, len,
These changes were common to most Member States.
Dessa förändringar inträffade i flertalet medlemsstater.
In most countries, rates of participation among young people under 25 declined markedly in the period 1990 to 1994, in some cases — Greece, Spain and Portugal — offsetting a rise in the labour force which would have resulted from demographic trends.
I de flesta länderna sjönk förvärvsfrekvensen bland unga människor under 25 markant under perioden 19901994, vilket i vissa fall — Grekland, Spanien och Portugal — uppvägde den ökning av arbetskraften som annars skulle ha följt av de demografiska förändringarna.
Only in Luxembourg, the Netherlands and Austria did the participation of young people rise over this period and only in Belgium and Ireland was the fall in participation less than over the previous three years.
Bara i Luxemburg, Nederländerna och Österrike ökade förvärvsfrekvensen hos de unga under denna period, och endast i Belgien och Irland var nedgången i förvärvsfrekvens mindre än under de föregående tre åren.
In most cases, it was substantially more (Graphs 145 and 146).
I flertalet fall var den väsentligt högre (diagram 145 och 146).
• whether the rise in participation of women in the 25 to 54 age group will continue at the same rate as over the past 10 to 15 years;
- om förvärvsfrekvensen bland kvinnor i åldersgruppen 2554 kommer att fortsätta att öka i samma takt som under de senaste 10-15 åren,
• how far men of prime working age who have left the (official) labour force will be attracted back as employ ment prospects improve;
- i vad mån män i bästa arbetsför ålder som lämnat den (officiella) arbetskraften kommer att vilja gå tillbaka när anställningsmöjligheterna förbättras,
Similarly, for men aged 25 to 54, the rate of participation fell in all Member States, except for Greece and Austria, between 1990 and 1994.
På motsvarande sätt sjönk förvärvsfrekvensen bland män i åldern 2554 år under perioden 19901994 i alla medlemsstaterna utom i Grekland och Österrike.
The fall was particularly pronounced in Denmark, Ireland, Italy, Luxembourg and Sweden, in each case amounting to an effective reduction in the labour force of over 1% in these four years.
Nedgången var särskilt uttalad i Danmark, Irland, Italien, Luxemburg och Sverige och ledde i samtliga dessa fall till en effektiv minskning av arbetskraften på mer än 1% under de fyra åren.
By contrast in the 1987 to 1990 period, there was an increase in participation among men in this age group in seven Member States (Graphs 147 and 148).
Däremot ökade förvärvsfrekvensen bland män i denna åldersgrupp i sju medlemsstater under perioden 1987-1990 (diagram 147 och 148).
• whether the increase in early retirement among men in many Member States will continue at the same rate.
om den tidiga pensionsavgången i många medlemsstater bland männen kommer att fortsätta att öka i samma takt.
In all Member States, except Belgium and Greece, the participation rate of men of 55 and over declined over the 1990 to 1994 period (for Austria, there are no consistent data), in Denmark, the Netherlands, Sweden and the UK more than offsetting a positive demographic effect.
I alla medlemsstaterna utom Belgien och Grekland minska de förvärvsfrekvensen bland män i åldern 55 och äldre under perioden 19901994 (för Österrike saknas konsekventa uppgifter), vilket i Danmark, Nederländerna, Storbritannien och Sverige mer än väl uppvägde en positiv demografisk effekt.
Although there was also a fall in participation among older men in the majority of
Visserligen minskade förvärvsfrekvensen bland äldre män i flertalet medlemsländer under de tre
On the first issue, the likely trend in the participation of young people, there remain significant differences in prevailing levels of participation across the Union, with rates for the 15 to 24 age group varying from only around a third in Belgium and under 40% in Greece, France and Italy to around
När det gäller den första frågan, den sannolika utvecklingen av förvärvsfrekvensen bland de unga, finns fortfarande stora skillnader i unionen när det gäller aktuella siffror på förvärvsfrekvensen; så till exempel varierar den för ålders gruppen 15-24 mellan endast ca en tredjedel i Belgien och mindre än 40% i Grekland, Frankrike och Italien till ca 65%
Effect of changes in population and participation on the labour force
Effekter av folkmängdsförändringar och arbetskraftsdeltagande
145 Men and women aged 15­24, 1987­90
145 Män och kvinnor 15­24 år 1987­90
146 Men and women aged 15­24, 1990­94
146 Män och kvinnor 15­24 år 1990­94
% labour force in 1987
% av arbetskraften 1987
% labour lorce in 1990
% av arbetskraften 1990 η 2
147 Men and women aged 25­54,1987­90
147 Män och kvinnor 25­54 år 1987­90
148 Men and women aged 25­54,1990­94
148 Män och kvinnor 25­54 år 1990­94
SF: 25-49; D excludes new Lander
SF: 25-49; D: exkl. nya delstater
149 Men and women aged 55+, 1987­90
149 Män och kvinnor 55 år och äldre 1987­90
150 Men and women aged 55+, 1990­94
150 Män och kvinnor 55 och äldre 1990­94
3 Γ % labour force in 1987
_ % av arbetskraften 1987
3 _ % labour force in 1990 τ 3
% av arbetskraften 1990 η 3 i 3
65% in Austria and the UK and over 70% in Denmark (which partly reflect variations in the labour force participation of those in education and training) (Graph 151).
i Österrike och Storbritannien och mer än 70% i Danmark (vilket delvis återspeglar variationer i förvärvsfrekvens hos dem som håller på att utbilda eller yrkesutbilda sig, di agram 151).
In general, however, rates of participation tend to be relatively low in the less developed parts of the Union where unemployment is high.
I regel tenderar emellertid förvärvsfrekvenserna att vara relativt låga i de mindre utvecklade delarna av unionen som har hög arbetslöshet.
On the second issue, similarly large differences across the Union remain in the rate of participation among women in the 25 to 54 age group.
Vad gäller den andra frågan, råder det också fortfarande stora skillnader i unionen avseende förvärvsfrekvensen bland kvinnor i åldersgruppen 25-54.
Despite the substantial growth which has occurred over the past decade in particular, these are still much lower than in most other parts of the Union in the less developed regions, Portugal apart (Graph 152).
Trots en väsentlig ökning, framför allt under det senaste decenniet, är för värvsfrekvensen fortfarande mycket lägre i de mindre ut vecklade regionerna, med undantag av Portugal, än i de flesta andra delarna av unionen (diagram 152).
The likelihood of continuing increases in participation among women in these countries will add to the pressure for job creation.
Sannolikt kommer förvärvsfrekvensen bland kvinnor i dessa länder att fortsätta att öka, vilket kommer att ställa ytterligare krav på att det skapas nya arbetstillfällen.
On the fourth issue, the rate of participation of men in the older age groups tends to be relatively high in the less developed parts — in Greece, Spain, Ireland and Portugal, for men in their late­50s it is around 75% as against 60% or less in Belgium, France and Luxembourg — which might suggest that this is one area where pressure for jobs may be less acute than elsewhere (Graph 153).
Vad så gäller den fjärde frågan, tenderar förvärvsfrekvensen bland män i den äldre åldersgruppen att vara relativt hög i de mindre utvecklade regionerna — i Grekland, Spa nien, Irland och Portugal ligger nivån för män närmare sextio på ca 75% jämfört med 60% eller mindre i Belgien, Frankrike och Luxemburg — vilket möjligen kan tolkas så att detta är ett område där trycket på nya arbetstillfällen är mindre akut än på annat håll (diagram 153).
Output and employment growth in manufacturing and non­manufacturing
Produktion och sysselsättningstillväxt inom tillverkningsindustrin och
153 Rates of participation of men aged 55+ in Member States, 1987 and 1994
153 Det relativa arbetskraftstalet för män 55 år och äldre i medlemsstaterna 1987 och 1994
D Value-added (lagged two quarters) ■ Employment
6 Γ Ärlig förändring (%)
□ Value-added (lagged two quarters) ι ■ Employment
Ärlig förändring (%)
E13 excludes GR. IRL
E13exkl. GR. IRL
E13 excludes GR.
E 13 exkl.
IRL; D excludes new Länder the same reduction in employment as Germany which showed the second biggest fall in output — almost 1% a year.
GR, IRL: D exkl. nya delstater nedgång i sysselsättningen — Finland och Storbritannien, där sysselsättningen minskade med 2% respektive 1% per genomsnittet i unionen.
In non­manufacturing sectors, there was a somewhat closer relationship between the rate of change of output and employ­ment.
I tre av de sex länder där produk­tionen minskade under perioden minskade antalet anställ­da mindre än genomsnittligt i unionen — i två fall dock bara precis — och i tre av dem blev nedgången större än genomsnittet.
In the period 1985 to 1990, five countries experienced a higher growth of employment in non­manufacturing sectors than the average across the Union as a whole of just over 1'4% a year.
I Österrike, som hade den högsta produk­tionstillväxten — något under 1% per år — var sysselsätt­ningsminskningen ungefär densamma som i Tyskland, som uppvisade den näst största produktionsnedgången — näs­tan 1% per år.
Four of these countries — Luxembourg, Spain, the UK and Portugal — also achieved a higher than average increase in value­added in these sectors, over 3% a year (Graph 156). The one exception, the Netherlands, where growth of value­added was only just below 3% a year, experienced an usually large increase in the importance of part­time working.
I stort detsamma gällde för tillverkningsindustrin med avseende på den nedgångsperiod som därefter följde; det var alltså inte någon större skillnad i fråga om förändringar i uppnådd produktion mellan de medlemsstater som hade en relativt stor nedgång i sysselsättning och de stater där sysselsättningsminskningen var relativt liten.
No country managed to prevent employment in manufactur­ing falling over this period, though the fall varied from under 1% a year in Portugal to over 5% a year in Finland and Sweden (Graph 155).
Inget land lyckades förhindra att sysselsättningen inom tillverkningsindustrin sjönk under perioden, även om nedgången varierade från mindre än 1% i Portugal till mer än 5% i Finland och Sverige (diagram 155).
Output, however, declined by more in Portugal, by 2% a year, than anywhere else in the Union.
Produktio­nen sjönk emellertid mer i Portugal, med mer än 2% per år, än någon annanstans i unionen.
By contrast, output increased in Finland, one of only six countries in the Union where this was true, and fell only slightly more than the Union average in Sweden.
Däremot ökade produk­tionen i Finland, ett av endast sex länder i unionen där så var fallet, och sjönk i Sverige endast obetydligt mer än
Of the six countries in which output fell over this period, three experienced a fall in the numbers employed of less than the Union average — though in two cases only just — and three experienced a larger decline.
Inom övriga näringsgrenar var sambandet mellan produk­tions — och sysselsättningsförändring något starkare.
Moreover Austria which achieved the highest rate of output growth — just under 1% a year — experienced much
Under perioden 1985­1990 var sysselsättningstillväxten inom övriga näringsgrenar större i fem länder än den ge­nomsnittliga siffran för hela unionen på något mer än 1,5% per år.
In the subsequent period of recession, 1990 to 1994, all four countries experiencing any significant increase in
I fyra av länderna — Luxemburg, Spanien, Storbri­tannien och Portugal — ökade också förädlingsvärdet inom dessa sektorer snabbare än genomsnittet, med mer än 3% (diagram 156). Det enda undantaget, Nederländerna,
6 Annual change (%)
Årlig förändring (%)
6 Annual change (%)
Ärlig förändring (%)
D Value-added (lagged two quarters) ■ Employment
□ Förädlingsvärde (med tvä kvartals eftersläpning) ■ Sysselsättning
D Value-added (lagged two quarters) ■ Employment
D Förädlingsvärde (med tvä kvartals eftersläpning) ■ Sysselsättning
E13 excludes GR.
E 13 exkl. GR.
IRL; D excludes new Lander
IRL; D exkl. nya delstater
Working time employment at all in nonmanufacturing — Luxembourg, the Netherlands, Austria and West Germany — achieved much greater than average rates of growth of valueadded, over 2% a year (Graph 157).
Arbetstid där förädlingsvärdet ökade med något mindre än 3% per år, noterade en ovanligt stor ökning av antalet deltidsanställda. ställda.
The data available on working time in the European Union are largely confined to average hours worked per week.
Tillgängliga data om arbetstiden i EU är i stor ut sträckning begränsade till genomsnittligt antal arbetstimmar per vecka.
These leave out of account changes in the number of weeks worked per year, which could well have been important in recent years as more attention in a number of Member States has been focused on the issue of time off.
De beaktar inte ändringar i antalet arbetsveckor per år, något som mycket väl skulle kunna ha varit viktigt under de senaste åren, då man i en del medlemsstater har skärpt uppmärksamheten på frånvaro.
Although data on average time worked per year are collected as part of the Community Labour Cost Survey, this takes place only periodically — every four years at present — and the results are published only with a lengthy lag (the full 1992 results are unlikely to be available until the end of 1995).
Även om data om genomsnittlig arbetstid per år samlas in i anslutning till EU:s personalkostnadsöversikt, sker detta sällan — för närvarande vart fjärde år — och resultaten offentliggörs först med avsevärd fördröjning (de full ständiga resultaten för 1992 blir troligen tillgängliga först i slutet av 1995).
Moreover, the results do not cover the whole economy but are limited to industry and a few selected services, excluding, in particular, the public sector.
Dessutom omfattar resultaten inte hela ekonomin utan är begränsade till industrin och ett fåtal utvalda tjänstesektorer, exempelvis ing år inte den offentliga sektorn.
Changes in working-time
Arbetstidsförändringar
The data on average hours worked per week are collected as part of the annual Community Labour Force Survey.
Data om genomsnittlig arbetstid per vecka samlas in som en del av EU:s arbetskraftsundersökning.
These relate both to actual hours worked during a particular week (the reference week) and the usual hours worked by respondents.
De avser både faktisk arbetstid under en viss vecka (den s.k. referensveckan) och det antal timmar som de intervjuade normalt arbetar.