natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the one hand they argued that there is no social Europe and that workers and people of the Union were growing more disUlusioned as the result of closures, relocations and redundancies.
Å ena sidan hävdade de att det inte finns något socialt Europa, och att unionens medborgare blev alltmer desillusionerade till följd av nedläggningar, omflyttningar och friställningar.
On the other hand they described how the Works Council Directive had enhanced the concept of European integration in a very real way by bringing together the Renault workers in a single body since 1993.
Å andra sidan beskrev de hur medbestämmandedirektivet hade tillfört något till det europeiska integreringskonceptet på ett mycket konkret sätt, genom att sammanföra Renaultarbetarna till en enda grupp sedan 1993.
It had actually provided the forum in which workers from different countries had learnt to know, trust and like one another.
Den hade i själva verket utgjort det forum genom vilket arbetare från olika länder lärt känna varandra och lärt sig att lita på och tycka om varandra.
This was the experience which had led them in the past two weeks to develop an international plan of action in which workers from many countries had taken part in solidarity with the workers of VUvoorde.
Det var den erfarenheten som fick dem att under de senaste två veckorna utarbeta en internationell handlingsplan, där arbetare från många länder deltagit i solidaritet med arbetarna i Vilvoorde.
Mr President, today the European governments face a daunting task.
Idag står de europeiska regeringarna inför en skrämmande uppgift.
They have to decide whether to take the difficult or the easy option.
De måste bestämma om de skall välja det svåra eller det lätta alternativet.
The difficult option is to recommit ourselves to the concept of the founding fathers, to European integration based on the fundamental principles of solidarity, cooperation, unity and cohesion, to a European Union where Member States are equal partners, respected and heeded whether they are big or small, prosperous or not so prosperous, founder members or the newest Member States.
Det svåra alternativet är att åter förbinda sig till grundamas koncept, till en europeisk integration som bygger på de grundläggande principerna solidaritet, samarbete, enighet och sammanhållning, till en Europeisk union där medlemsstaterna utgör likvärdiga parter, som respekteras och tas hänsyn till vare sig de är stora eller små, välmående eller inte så välmående, medlemmar som varit med från början eller de nyaste medlemmarna.
And that is difficult, because it requires immense patience
Och det är svårt, eftersom det kräver oändligt mycket tålamod och god vilja för att säkerställa beslut och för att gå framåt.
The easy option is to find an escape route, to secure a position which will allow a handful of States to forge ahead on their own whilst the rest remain in a generaUzed, static and secondary free-trade area.
12.3.97 säkerställa ett läge som ger en handfull stater möjlighet att kämpa sig fram på egen hand, under det att de övriga blir kvar i ett generaliserat statiskt och sekundärt frihandelsområde.
This would deny the fundamental principles on which the last forty years of European success have been built.
Det skulle innebära ett definitivt avsteg från de grundläggande principer på vilka de senaste fyrtio årens europeiska framgång bygger. Det skulle utgöra ett avgörande brott mot grundamas koncept.
More than anything, it would recreate a hierarchy within Europe, with all the consequent tensions and strains which that would generate.
Och framför allt så skulle det återinföra en hierarki i Europa, med alla de därav följande spänningarna och påfrestningarna.
Given the potential which now exists for suspicion and mistrust in an era of rapid economic change, social dysfunction and growing political disillusionment, it would reopen the question of peace and stability in Europe.
Med tanke på den potential som nu föreligger för misstro och misstänksamhet, i en tid med snabba ekonomiska förändringar, sociala brister och ökande politiska desillusioner, så skulle det åter väcka frågan om fred och stabilitet i Europa.
In celebration of forty years of Europe we should raise our glasses to the positives.
När vi firar fyrtio år av Europa bör vi höja våra glas för de positiva.
We should acknowledge that integration may not come as quickly as some want, but we should be clear that we want a Europe which holds together because its people want it to do so; a Europe which holds together because Europe adds something to the lives of our people'and subtracts nothing; a Europe of which we can aU be proud.
Vi bör medge att integreringen kanske inte kommer att gå så fort som en del vill, men vi skall vara på det klara med att vi vill ha ett Europa som håller samman, eftersom dess medborgare vill att det skall göra det; ett Europa som håller samman därför att Europa tillför något till våra medborgares liv och inte tar något ifrån dem; ett Europa som vi alla kan vara stolta över.
Martens (PPE). - (NL) Mr President, ladies and gentlemen, the authors of the Treaty of Rome were driven by a poUtical vision.
, Martens (PPE). - (NL),Hen ordförande, ärade kollegor, Romfördragets grandläggare var besjälade av en politisk vision.
The spectacular development of the common market created real' sotidarity amongst the peoples of Europe.
Den gemensamma marknadens spektakulära utveckling skapade en faktisk solidaritet'mellan Europas folk.
This was only possible because it was buUt right from the start on reconciliation and peace.
Detta kunde dock bara ske eftersom dess fundament ända från början fanns i form av försoning och fred.
Why was it so successful?
Hur kan man förklara denna framgång?
The Treaty of Rome created institutions which were strong and balanced.
Romfördraget skapade starka och stabila institutioner.
Under the institutional system of the Community national and Community interests complemented each other.
I gemenskapens institutionssystem kompletterade nationernas 'och gemenskapens intressen varandra.
A real transfer of sovereignty enabled the Community to resist aU impulses of national egoism and shortterm self-interest.
Genom ett faktiskt överlåtande av suveräniteten kunde gemenskapen bjuda effektivt motstånd mot alla reflexer av nationell egoism och kortsiktiga intressen.
Th governments were also able to defuse a major threat to the Community."Under the OECD there were plans to absorb the European Economic Community into a big free trade area, purely commercial in nature, with no institutions of its own, no common poUcy, no harmonization of laws or rules of competition, no structural funds which could correct regional imbalances and make the machinery of solidarity work.
Dessutom har regeringarna sedan dess kunnat avvärja ett allvarligt hot mot gemenskapen. Inom ramen för OECD fanns planer på att absorbera den europeiska ekonomiska gemenskapen i en stor frihandelszon med enbart kommersiell karaktär, utan egna institutioner, utan gemensam politik, utan harmonisering av lagstiftning eller konkurrensregler, utan strukturella verktyg för att korrigera regionala obalanser och få solidaritetsmekanismerna att fungera.
The battle was hard but it was won thanks to the resolute conviction of the Six.
Kampen var hård, men den vanns tack vare de sex ländemas beslutsamhet.
They were accused at the time of wanting to be a small and exclusive club.
De blev därefter tvungna att begränsa sig till det lilla Europa.
But they stood firm and consistently implemented the Treaty of Rome.
Men de höll stånd och genomförde Romfördraget konsekvent.
But looking to the past only makes sense if we learn useful lessons from it for the future.
Att blicka tillbaka på det förgångna är dock meningsfullt bara om vi kan dra nyttiga lärdomar för framtiden.
The message of the Treaty of Rome remains as powerful as ever.
Romfördragets budskap har inte förlorat i kraft.
The chaUenges have changed and new imperatives have arisen.
Utmaningarna har blivit annorlunda och nya behov har tillkommit.
They are largely political, because they have to meet the expectations of the peoples of Central and Eastern Europe, who were for a long time divorced from the momentum of Western Europe and who now seek to join their destiny to ours.
De är i hög grad politiska eftersom de måste ge svar på ropen från folken i Mellan- och Östeuropa soin länge har hållits utanför dynamiken i Västeuropa och som nu vill förena sina öden med våra.
But if we wish to present ourselves as founders of the new Europe we also have a common duty to meet the needs of European society and its citizens; we must reduce the enormous level of unemployment and, I address myself to the Commission President here, we must ensure that those hit by the decisions, of Renault, which we discussed yesterday, are given the chance of a meaningful solution.
Men om vi nu vill framställa oss som det nya Europas stiftare är det också vår plikt att tillsammans fånga upp behoven hos det europeiska samfundet och dess medborgare, att få ned den enorma arbetslösheten och att äntligen, och här riktar jag mig också till kommissionens ordförande, ge offren för Renaults beslut, som vi träffade på igår, en möjlighet till en riktig lösning.
Moreover, ladies and gentlemen, enlargement of the European Union from 15 to 25 Member States may jeopardize the very survival of the Union unless we strengthen its abitity to decide and act.
Dessutom, ärade kollegor, kan EU:s övergång från 15 till 25 medlemsstater utgöra ett hot mot dess bestånd om vi inte stärker unionens besluts- och handlingskompetens.
The threat will be mortal if we do not base European integration on a moral view of humanity and on the desire for a meaningful future for European society.
Hotet kan bli till en livsfara om vi inte låter den europeiska integrationen vila på en moralisk människosyn och på ambitionen att skapa en riktig framtid för det europeiska samfundet.
It may lead to more nationalistic reactions and the dangerous result that nations turn in upon themselves.
Den kan leda till nationalistiska reflexer och till en ödesdiger självtillvändhet.
If we confine ourselves to being just a big economic area, governed only by the laws of the free market, we shall not be able to satisfy the demands of Europe's peoples for security, safety and solidarity.
Om vi begränsar oss till ett stort ekonomiskt utrymme där enbart den fria marknadens lagar gäller kommer vi inte att kunna svara upp mot de europeiska folkens krav på säkerhet, trygghet och solidaritet.
If we faU to operate a true foreign and security poUcy, Europe wUl be condemned to play a marginal role on the world stage.
Om vi inte får en verklig utrikes- och inrikespolitik att fungera är Europa dömt att spela en marginell roll på världsscenen.
Ladies and gentlemen, what will the verdict of future generations be if we cannot now decide on a structured, federal, strong and democratic Europe, if we cannot bring peace and stabUity to our continent?
Ärade kollegor, vilken dom skall de kommande generationerna fälla över oss om vi nu inte klarar av att besluta om ett strukturerat, ett federalt, ett starkt, ett demokratiskt Europa, klarar av att bringa fred och stabilitet till vår världsdel?
If we cannot make our feUow-citizens free members of a prosperous whole?
Klarar vi av att frigöra våra medborgare till en blomstrande helhet?
The current Intergovernmental Conference is certainly not the end of it.
Dagens regeringskonferens är helt visst inte den sista etappen.
But let us not forget what this Conference is meant to do.
Men låt oss inte missta oss på regeringskonferensens ansträngningar.
In the spirit of the founding fathers, the authors of the Treaty of Rome, we must find the necessary inspiration and resolution to continue the work entrusted to us, and this House, the European Parliament, must act like a true parUament, not like a free assembly, but using the real powers we already have and which we must extend to all decisions which toe Council reaches in future by majority vote.
Låt oss i stiftamas, i Romfördragets grandläggares anda finna den rätta inspirationen och beslutsamheten för att fortsätta det oss anförtrodda arbetet och låt oss här i detta Europaparlament handla som ett äkta parlament, inte som ett öppet möte utan med de reella befogenheter som vi redan har och som vi bör utvidga till alla de beslut som rådet i framtiden skall fatta med majoritet.
We must be worthy of the task entrusted to us.
Låt oss vara värdiga de uppgift som anförttotts oss.
This is the great lesson which the Treaty of Rome teaches us.
Detta är den stora lärdomen av Romfördraget.
Azzolini (UPE). ­ (FT) Mr President, on 25 March 1957 in Italy, in Rome, in the Campidoglio, in the Sala degU Orazi e Curiazi, the founding fathers guided by Alcide De Gasperi signed the Treaties that became the main pillar of the entire process of unification, Treaties that were revised and adapted by the European Single Act and the Maastricht Treaty.
4­497/205 fördrag som har utgjort den bärande pelaren för hela enandeprocessen, ett fördrag som har reviderats och anpassats genom den europeiska enhetsakten och genom Maastrichtfordraget.
The ambition of the founding fathers in Rome was rightly a lofty one, because at that time it was indeed very necessary finaUy to embark on the road towards building Europe and achieving a European integration that was not confined merely to the removal of customs barriers or to a purely economic vision.
I Rom var grandamas ambition med rätta stor, för behovet var stort att slutligen välja den europeiska uppbyggnadens och integrationens väg som inte begränsade sig till tullhinder och inte heller till en rent ekonomisk vision.
It was an ambitious political project and the determination to pursue it, however slowly, with a view to creating a large European common market, while at the same time creating democratic Community institutions by harmonizing and renewing the various policies, gradually led to the estabUshment of socio­political­institutional whole that is today's European Union.
Det fanns ett ambitiöst politiskt projekt och beslutsamheten att fullfölja det, om än långsamt, för att förverkliga en stor gemensam europeisk marknad, men samtidigt för att få gemensamma demokratiska institutioner som så småningom, med en harmonisering och förnyelse av de olika politiska systemen, skulle kunna leda till den helhet av socialpolitiska institutioner som representeras av den nu gällande Europeiska unionen.
On 25 March, 40 years ago, the founding fathers in Rome pointed the way, with courageous foresight, to a political project that has guaranteed peace, freedom and prosperity to those who participated in it.
Den 25 mars för fyrtio år sedan påbörjade man vandringen med utgångspunkt från Rom med modig framsynthet till ett politiskt projekt som garanterade fred, frihet och välstånd för de folk som deltog där.
I beUeve that when we celebrate this 40th anniversary we must reflect and ask ourselves whether we can complete the project began by the founding fathers with the same political foresight and in particular whether we are doing all we can to enable the citizens of Europe to know, participate in, and 'live' the European Union.
Jag tror att vi vid firandet av denna 40­årsdag bör tänka efter och fråga oss om vi är i stånd att fullfölja det verk som påbörjades av grundarna med samma förmåga till politisk konstruktivitet och ännu mer om vi är i färd med att göra det som är möjligt för att Europas medborgare skall bli i stånd att lära känna, delte i och "uppleva" Europeiska unionen.
History teaches us that economic factors, monetary events or individual interests cannot, in themselves, give rise to or provide the impetus for entire cycles of civilization.
Historien lär oss att det inte finns ekonomiska fakta, monetära händelser och enskilda intressen som på egen hand är i stånd att ge liv och stimulans till hela civilisationscykler.
It is poUtical projects ­ poUtical spelled with a large Ρ ­ that can change history or seize good opportunities as they arise.
Det är Politiken ­med stort Ρ ­ som med sin konstruktionsförmåga kan ändra historien genom att även välja de gynnsamma tillfällen som dyker upp.
However, in a democracy, we cannot achieve major political and institutional changes unless the people are adequately informed and prepared for these changes.
Hur som helst är det i en demokrati inte möjligt att uppnå stora politiska, institutionella förändringar utan den förutsättningen att människor är tillräckligt informerade om och förberedda för dessa ändringar.
As Alcide De Gasperi and Jean Monnet emphasized on several occasions, the building of Europe must be founded not just on economics but also and above all on culture.
Som De Gasperi och Monnet flera gånger underströk behövde man påbörja inte bara Europas ekonomiska uppbyggnad utan framför allt den kulturella.
Forty years of peace and prosperity seem to have dimmed the memory of aU those fratricide wars that afflicted our countries, while also promoting a kind of socio­cultural laxity that has certainly weakened those responsible so that, for example, civic education is almost totally disregarded by educational institutions and the media.
Fyrtio år av fred och välstånd verkar ha försvagat minnet av de många krig mellan bröder som har sargat våra länder och som samtidigt gynnade en viss sociokulturell slapphet som med visshet försvagar den som utövar den så till den grad att t.ex. samhällskunskap nästen totalt nonchaleras av skolorna och media.
It is essential to help the citizens of Europe to discover the common cultural identity that lies hidden in every aspect of social life beneath the diversity òf languages, tastes and artistic styles, that common inheritance that is the very root of the civilization of our continent.
Det är absolut nödvändigt att de europeiska medborgarna får hjälp att upptäcka denna gemensamma kulturella identitet, som genomsyrar alla uttryck för det sociala livet med skillnader i språk, smak och artistisk stil, detta gemensamma arv som är själva roten till vår kontinents civilisation.
To become aware of the cultural identity that is expressed within the diversity of the social patterns of the various European regions also means rediscovering the fundamental reference points that form the basis of this identity, which are universally vatid principles such as poUtical freedom and freedom of thought, the secular state, religious tolerance, the autonomy of scientific research, the importance of the famUy and of individual initiative, the right to social equality, which are the basis and foundation of the fundamental right to peace.
Att bli medveten om den kulturella identiteten som kommer till uttryck, även i olikheten i de olika europeiska regionemas sociala manifestationer, innebär även att återupptäcka de grundläggande relationer på vilka denna identitet grundar sig, som är principer av universellt värde som t.ex. politisk frihet och tankens frihet, åtskillnad mellan stat och religion, religiös tolerans, vetenskapens oberoende, värderingen av familjen och det individuella initiativet, rätten till social jämlikhet på vilken den grundläggande rätten till fred grundar sig och utvecklar sig.
The citizens must come to realise that unity in diversity, based on common roots, is certainly a rich source of the stimuli and creativity that make the European Union such a splendid cultural, economic and socio­poUtical venture.
Medborgarna bör kunna förstå att enheten i mångfalden, förekomsten av gemensamma kulturella rötter, med visshet är en rikedom som är källan till stimulans och skaparkraft som gör Europeiska unionen till ett fantastiskt kulturellt, ekonomiskt och socialpolitiskt äventyr.
Now that the status of 'foreigner', a symbol of division, has been modified within the framework of the European Community to become the status of European citizen, a symbol of unification, we must finally become aware as Europeans of these common roots, of this European cultural identity, so that we can complete the great project that began 40 years ago and finaUy perform our role, in a world context, of promoting civil coexistence, respect for the fundamental rights of man and of peoples and therefore the right to peace.
Nu när synen på andra som främmande, en symbol för splittring inom den europeiska gemenskapen, har övergått till synen på andra som europeiska medborgare och en symbol för enhet, bör vi som européer slutgiltigt bli medvetna om dessa gemensamma rötter, denna europeiska kulturella identitet för att kunna främja fullföljandet av det stora projektet som påbörjades för fyrtio år sedan och för att slutligen i världsomspännande konkurrens spela vår roll för samhällslivet, respekten för folkens grundläggande mänskliga rättigheter och därmed för freden.
Mr President, ladies and gentlemen, let us therefore return with renewed vigour to the European spirit of our founding fathers and work together to build Europe and, within Europe, the future of our chüdren.
Herr ordförande, kära kollegor! Låt oss med förnyade krafter tillägna oss våra faders europeiska anda för att tillsammans arbete på uppbyggnaden av Europa och av våra barns framtid inom Europa.
De Vries (ELDR). ­ (NL) Mr President, I shall use this debate not to look back but to look forward.
De Vries (ELDR). ­ (NL) Herr ordförande, jag vill gripa tillfället i denna debatt ätt inte blicka tillbaka utan framåt.
The Community has a glorious past.
Gemenskapen har ett ärorikt förflutet.
But will its future be equally glorious?
Men har den också en ärorik framtid?
The fall of the Berlin Wall marked the end of an era in Europe.
Med Berlinmurens fall avslutades en tidsålder i Europa.
Does that mean that the European Union, founded during the cold war, has outtived its time?
Inne bär detta att EU, som upprättades under det kalla kriget, har överlevt sig själv?
Is the pendulum of history swinging back to a Europe of nation states?
Slår historiens pendel tillbaka mot nationalstatemas Europa?
Are we moving bæk from Monnet's Europe to the Europe of Mettermeli?
Kommer vi från Monnets Europa tillbaka till Mettemichs Europa?
Such a development is not impossible.
En sådan utveckling är ingen omöjlighet.
But it carries a twofold danger.
Den innebär dock två faror.
Without the stabilizing role of the European institutions the balance of power between the countries of Europe may beak down again into uncontrollable tensions.
Utan EU­institutionernas stabiliserande roll kommer maktskillnaderna mellan Europas länder att på nytt omsättas i okontrollerbara spänningar.
The erosion of European integration might also mean a denial of our identity as Europeans, an identity which encompasses our national identity but transcends it.
Dessutom skulle en erosion av den europeiska integrationen bli till et förnekande av vår identitet som européer, en identitet som innefattar den nationella identiteten men som går längre än denna.
Since the Middle Ages, Eastern and Western Europe have developed along separate lines.
Sedan medeltiden har Öst- och Västeuropa genomgått olikartade utvecklingsprocesser.
Different traditions of feudaUsm, the spüt between orthodox and catholic Christendom and the centuries-old dominance of the Ottoman Empire over the countries of the Balkans and the Danube basin have left deep marks.
Olika feodala traditioner, splittringen mellan ortodox och katolsk kristendom och det ottomanska väldets sekellånga behärskande av Balkan- och Donauländerna har plöjt djupa fåror.
The two revolutions experienced by Western Europe in the last 200 years did not affect the East till much later.
De två revolutioner som Västeuropa genomgått under de senaste 200 åren nådde först sent fram till Östeuropa.
I refer to the French Revolution and the industrial revolution.
Jag tänker här på den franska revolutionen och den industriella revolutionen.
Today, however, after the fall of communism we have for the first time in centuries a real chance to make Europe whole and undivided.
Idag, efter kommunismens fall, finns dock för förste gången på århundraden en reell möjlighet att åstadkomma ett helt och odelat Europa.