natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The temporar)' clean­up Commission should examine these committees, rules and projects to see what can be handed back to the Member States.
Den tillfälliga städningskommittén bör gå igenom kommittéer, be­stämmelser och projekt och se vad som kan skickas tillbaka till medlemsstaterna.
A new Commission will be no more able to manage what the old one could not manage.
En ny kommission kommer inte heller att kunna styra det som den gamla inte kunde styra.
We are all indicted in the Wise Men's report, especially those who have voted in favour of the many new areas of responsibility.
Vi blir alla anklagade i rapporten från expertkommittén, särskilt de som har röstat för de många nya uppgifterna.
The solution is not new faces, but an extensive clean­up.
Att bara utnämna nya kommissionsledamöter innebär inte någon lösning.
Those who have engaged in fraud and covered up fraud will be held to account, and Mr Van Buitenen should return to his job and have his salary paid.
De som har gjort sig skyldiga till bedrägerier och försökt dölja bedrägerierna, skall ställas till svars, och van Buitenen skall få tillbaka sitt jobb och få sin lön utbetald.
The solution is a leaner form of cooperation with complete openness: a lean and open Europe.
Lösningen är ett effektivare samarbete med full­ständig öppenhet, ett effektivt och öppet Europa.
Muscardini (NI). — (ΓΓ) Madam President, if the Commissioners who so badly abused the confidence placed in them had resigned, we would not now be witnessing its members jockeying for position; but probably those Commissioners refrained from resigning at the suggestion of their own coteries.
Muscardini (NI). — (ΓΤ) Fru ordförande! Om de kommissionärer som så kraftigt har missbrukat det förtroende som de fått hade avgått skulle vi inte ha behövt uppleva det skumma maktspel som nu pågår: men förmodligen är det på sina partiers inrådan som dessa kommissionärer inte har avgått.
Indeed, it now seems clear that the Council of Ministers is seeking to discredit the entire Commission rather than to highlight the shortcomings of indi­viduals.
Det verkar nu faktiskt uppenbart att minis­terrådet arbetade för att avsätta hela kommissionen och inte för att skapa klarhet i personliga felsteg.
The internal feuding has died down and given way to a common aim: to nominate a new Commission which will remain in office for some six years and to appoint the President of the Commission, thereby depriving the future European Parliament of its new power — conferred on it by the Amsterdam Treaty — of appointing the new Commission President.
De interna tvis­terna har bilagts, så att man kan uppnå ett gemensamt mål: att utse en ny kommission som kan sitta cirka sex år, att utse kommissionens ordförande så att det kommande Europaparlamentet berövas den makt det förlänas genom Amsterdamfördraget, och alltså just den nya makt som skulle ge parlamentet befogenhet att utse den nye ordföran­den.
An institutional confrontation is taking place.
En institutionell sammandrabbning pågår.
The Council of Ministers wishes to tie the hands of the Commission: it wishes to strip Parliament of the role so painstakingly acquired over so many years.
Ministerrådet vill ha en bakbunden kommission, vill ta ifrån Europaparla­mentet den roll det så mödosamt efter många år har erövrat.
The result could be to recreate that democratic deficit which once again seems to suit the governments, in that they are working for their own partisan interests and against political union. We reiterate our protest about this.
Faktiskt kan det där demokratiska underskottet återska­pas som på nytt verkar bli användbart för regeringarna, de regeringar som — vi tillkännager det ännu en gång — de facto arbetar mot den politiska unionen, för sina partipolitiska intressen.
We all know that, without political union, economic union will remain wishful thinking, useful only to powerful lobbies but remote from — if not detrimental to — the needs of the European people.
Och vi vet att utan den politiska unionen förblir den ekonomiska unionen en abstraktion, som bara tjänar de stora intressena och är långt ifrån, om den inte rent av motverkar, de europeiska medborgarnas behov.
An institutional war is therefore under way, to prevent the Commission and Parliament from cooperating constructively with one another and to place Europe's future in a strait­jacket designed by the Council of Ministers.
Ett institutionellt krig pågår alltså för att förhindra att kom­mission och parlament kan arbeta tillsammans på ett fruktbart sätt och för att tillse att Europas framtid alltid och enbart skall vara beroende av ministerrådets gottfinnande.
But a political war is being waged too: the majority in the next Parliament, which ought to appoint the Commission President, might in fact be different from that in the Council, which represents 1 3 left­wing governments out of 15.
Men det pågår också ett politiskt krig: det framtida parla­mentet, som borde utse kommissionens ordförande, skulle faktiskt kunna få en annan majoritet än den ministerrå­det har, vilket representerar tretton vänsterregeringar av femton möjliga.
Alleanza Nazionale resents the fact that this crisis could have been foreseen and avoided: we would draw attention to the potentially negative impact on the turnout at the elections if the appointment of the new Commissioners is not marked by transparency and propriety; and we urge that, if the decision is to nominate a new Commission rather than to extend the mandate of the existing one — replacing the disgraced Commissioners — then its term of office should be limited, expiring on 31 December, since Parliament has political responsibility for appointing the new President.
Nationella alliansen påtalar hur krisen kunde ha förekommits och sedan undvikits, påminner var och en om att det kan bli negativ återverkan på valdeltagandet om det inte finns öppenhet och korrekthet när de nya kommissionä­rerna utses. Den begär bestämt att, om beslutet blir att utse en ny kommission och inte låta den nuvarande sitta kvar, att när man ersätter de kommissionärer som har svikit sitt mandat skall denna nya kommission ha ett tids­begränsat mandat: det vill säga sitta till den 31 december, eftersom den politiska rollen att utse den nye ordföranden tillkommer parlamentet.
Any other procedure would deal a blow to democracy and an insult to the European people.
Vilket annat handlingssätt som helst vore ett slag mot demokratin och ett hån mot de europeiska medborgarna.
But let us also remember that there was already talk a few months ago of the Council of Ministers wishing to proclaim the new
Låt oss dock även minnas att när man för några månader sedan talade om ministerrådets vilja att utse den nya kommis­sionen före mandatperiodens slut innabar redan det, att det från denna tidpunkt har funnits en politisk vilja att be­röva parlamentet dess befogenheter och ge valen en precis politisk inriktning. Detta är skandalöst och det är mot de­mokratin!
Perhaps we should go ahead and adopt that now as one of our future reforms.
Verheugen i frågan nu inför de kommande åren.
We have to know now where the good ship, Europe is headed and whose hand will be on the wheel.
Vi behöver redan nu få veta vart det skall bära hän och vem som skall styra vår europeiska skuta.
I agree with all of you who have said we need a Commission that will set about the task of internal reform of our work and our institution with great energy and vigour.
Jag håller med alla som säger att det vi nu behöver är en kommission som med kraft och energi tar sig an uppgiften med de inre reformerna, vårt arbete och våra institutioner.
The new Commission will have to meet very high standards.
En sådan kommission måste uppfylla mycket höga krav.
For that reason, we must take great care to ensure that the proposals which we in the Member States and the Council make are consistent with those standards.
Därför måste vi också vara måna om att medlemsstaterna och rådet lägger fram förslag som överensstämmer med dessa krav.
We want to take the first decisions in Berlin.
Vi kommer att fatta de första besluten i Berlin.
What I believe we can certainly achieve is a procedural agreement, in other words on what we actually want to decide and when we intend to make those decisions.
Det jag anser att vi under alla omständigheter kan uppnå är en enighet kring själva förfarandet. Vad är det vi egentligen vill besluta, och när har vi för avsikt att göra det?
The presidency is thinking along the lines of following up the Berlin summit with an informal special summit at which the principal player would be selected.
Ord förandeskapets tanke är att det strax efter toppmötet i Berlin skall äga rum ett informellt särskilt toppmöte, där man fattar de avgörande personalbesluten.
If more can be achieved in Berlin, so much the better.
Om man lyckas uppnå mer än så i Berlin, så är det bara bra.
But that cannot be guaranteed, because we have to unite 15 Member States behind a common stance.
Men det finns ingen garanti för det, eftersom vi måste få 15 medlemsstater att enas om en gemensam ståndpunkt.
You know how difficult that is.
Och ni vet hur svårt det är.
Let me emphasise how important it is that the rights of Parliament are properly respected throughout this decision making process.
Jag vill verkligen poängtera hur viktigt det är att parlamentets rättigheter tillvaratas i samband med de beslut som kommer att fattas.
This means that, whenever the new Commission President and the new Commission are nominated, the rights of Parliament under the Amsterdam Treaty must be upheld.
Det innebär att parlamentets rättigheter enligt Amsterdamfördraget skall beaktas, oberoende av när man presenterar en ny kommission och en ny kommissionsordförande.
Any other solution is unfair to Parliament and, for that matter, to the new President of the Commission, if we are thinking of making a decision now that will last until 2005.
Någon annan lösning kan varken krävas av parlamentet eller av kommissionens nya ordförande, om avsikten är att finna en lösning som skall vara ända fram till år 2005.
I see a very important message and a valuable token of your support in paragraph 9 of your joint resolution, which categorically states that our present problems must not serve as a excuse for deferring or avoiding important substantive decisions.
Det tydliga påpekandet under punkt 9 i er gemensamma resolution, om att de nuvarande problemen inte får tas som förevändning för att skjuta upp eller avstå från att fatta viktiga beslut i frågan betraktar jag som en viktig och värdefull hjälp.
The priorities are quite clear: in three days' time, in Berlin on Thursday, we must bring Agenda 2000 to a conclusion, and we must ensure that the Commission crisis is quickly overcome.
Det råder ingen tvekan om vad det är som skall prioriteras: Vi måste i övermorgon, på torsdag, av sluta Agenda 2000 i Berlin, och vi måste snabbt övervinna den här personalkrisen.
We also agree that the reform process in the European Union must include all the institutions.
Vi är också överens om att reformprocessen i Europeiska unionen bör omfatta samtliga institutioner.
I have no wish to dismiss the possibility of the Council examining how it can organise its work more effectively and reflecting on the mistakes it might have made.
Jag vill inte heller utesluta att rådet kommer att ta upp frågan om hur det bättre kan organisera sitt arbete och vilka eventuella fel som begås.
Indeed, I believe it is necessary for us to do that.
Jag betraktar det som en nödvändighet.
I should like to refer to another point that was discussed here.
Slutligen, vill jag ta upp en annan fråga som har diskuterats här.
One of the reforms we shall have to tackle is the Members' Statute.
De reformer som vi måste inleda omfattar också le damotstadgan.
This has no direct bearing on the Commission, but it is another very important point under the general heading of institutional reforms.
Det har inget direkt samband med kommissionen, men under rubriken "reform av institutionerna" är även detta mycket viktigt.
Let me assure you that the presidency vigorously supports Parliament's aim of adopting the Statute before the end of the present legislative term.
Jag kan försäkra er om att ordförandeskapet fullt ut stöder parlamentets målsättning att avsluta ledamotstadgan under mandatperioden för det parlament som har församlats här i dag.
That is the only sensible way forward.
Det är den enda vägen som är meningsfull!
I should like to appeal to you, ladies and gentlemen, to exert influence on the political decision-makers in your own countries so that we can obtain the broad support we require in the Council; unfortunately, we do not yet enjoy that support, but there are signs of progress.
Jag vill uppmana er, mina damer och herrar, att påverka de politiskt an svariga i era respektive länder, så att det också kommer att finnas en bred uppslutning för det i rådet, något som vi tyvärr inte har i dag, men processen går framåt!
Görlach (PSE). — (DE) Madam President, ladies and gentlemen, it is pleasing to hear what we have just heard from the President-in-Office.
Görlach (PSE). — (DE) Fru ordförande, kära kolleger! Man blir glad av att höra det som rådets ordförande just har sagt.
However, I have to say, Mr Verheugen, that well-intentioned statements from the Council are part of the tradition of this House.
Men, minister Verheugen, vi får ändå lov att konstatera att välvilliga uttalanden från rådets sida numera är en tradition här i parlamentet!
You will understand the importance we attach to checking whether such pledges are actually honoured at some time in the future.
Ni förstår säkert att vi i framtiden kommer att fästa extra stort avseende vid att kontrollera om dessa löften också uppfylls.
But I believe that what you said between the lines, as it were, is correct, and I agree with you there: we should not really be talking in terms of a crisis in the European Union.
Men jag tycker att det stämmer, och jag håller med om det som framgår mellan raderna av det ni sade: Man kan egentligen inte tala om en kris i Europeiska unionen.
In our own countries, when a government loses its majority and the confidence of the national parliament, that is a crisis for the government, but it is not a crisis of state.
Om regeringen i våra hemländer förlorar majoriteten och förtroendet i parlamentet, så leder det till en regeringskris, men inte till en statskris.
It is possible, of course, for government crises to develop into state crises, and the crisis between the institutions here — particularly within the Commission — could develop into a crisis of the European Union, but that is what we all intend to prevent.
Naturligtvis kan en regeringskris växa och bli en statskris, och likaså kan krisen mellan institutionerna — och då i syn nerhet i kommissionen —- växa och bli en kris i hela EU. Men det kommer vi med gemensamma krafter att för hindra!
What we have heard today from the Council presidency sounds hopeful, in so far as it indicates that nothing in the institutional relationships between Parliament and the Commission and between Parliament and the Council will ever be the same again.
Det som vi i dag har fått höra från rådets ordförandeskap verkar hoppingivande, eftersom det framgår att förhållandet mellan institutionerna, mellan parlamentet och kommissionen, mellan parlamentet och rådet i fram tiden inte kommer att vara så som de hittills har varit.
Our relationships will be realigned.
Förhållandena kommer att bli annorlunda.
The two other institutions will appreciate our desire to shift the balance in favour of Parliament — not because we are out to sap the strength and usurp the powers of the other institutions, but because Parliament has grown in strength through its own activity.
Vi vill gärna — det förstår säkert de båda andra institutionerna — utforma dessa till parlamentets fördel, men inte genom att vi egenmäktigt tar oss rätten till makt över alla andra, utan för att parlamentets nya styrka har vuxit fram ur den egna verksamheten.
It has certainly not been easy.
Det har på intet sätt varit lätt.
If I think back a few weeks and months — to January, for example — I remember that all the political groups, especially the main ones, were riven from top to bottom over one issue or another.
När jag tänker tillbaka på hur det var för några veckor eller månader sedan, i januari t.ex., då det i den ena eller andra frågan uppstod en spricka tvärs igenom alla — i synnerhet de stora — grupperna.
The fact that this is no longer the case is due to the minimum consensus we reached in January, to the fact that Parliament itself appointed an impartial committee.
Att det inte längre är så beror på den minimala enighet som uppnåddes i januari, att parlamentet tillsatte en egen neutral kommitté.
I very much hope that, when the committee of five experts has presented its second report and we sit down to deal with it, such an intermediate step will no longer be necessary.
Jag hoppas verkligen att vi i vårt framtida arbete, när denna kommitté med fem experter har lagt fram sin andra rapport, inte längre kommer att behöva ett sådant mellanled.
Parliament must be able to do that under its own steam if it takes itself seriously.
Det hela hade nämligen sett annorlunda ut, om kommissionen hade utnyttjat den respit vi gav dem i och med att vi sköt upp ansvarsfriheten.
Secondly, it emerges clearly from the Wise Men's report that the European Parliament and its Committee on Budgetary Control acted correctly.
För det andra framgår det tydligt av expertkommitténs rapport: Europaparlamentet och dess budgetkontrollutskott har gått riktigt tillväga.
They exercised their powers of scrutiny.
De har utövat kontroll.
They brought the problems to light.
De har skapat klarhet i saker och ting.
And now the consequence of this is that we must initiate the action set out in the Elles report. We must look to the future, introducing and implementing appropriate reforms.
Följden av det är att vi nu måste påbörja det som Elles betänkande lade grunden till: Se framåt och inleda och genomföra de lämpliga reformerna. merna.
A third point I take from the report is that the information Parliament was receiving from the Commission was inadequate; it was misleading and even fraudulent.
För det tredje anser jag att det framgår av rapporten: Den information som parlamentet har fått av kommissionen har varit bristfällig, rentav vilseledande och bedräglig.
This will have to be investigated.
Det måste man ta igen.
We have a right to information.
Vi har rätt att erhålla information.
We are a controlling body, and it is up to us to determine what we need to inspect and which oral and written information we require for that purpose.
Vi är ett kontrollorgan, och det är vi som avgör vilka kontroller som skall utföras och vilken muntlig och skriftlig information vi behöver för att kunna göra det.
What do we do now?
Vad är det nu som måste göras?
We must look forward, because for us in the European Parliament, elections are looming.
Vi måste se framåt, för vi i Europaparlamentet står nu inför nya val.
But the public image of Europe is also on the line.
Men det hand lar dessutom om Europas anseende bland medborgarna.
So although we must get to the roots of the present problem, it clearly makes no sense to indulge in a surfeit of retrospection and soul-searching.
Därför är det ingen idé att ägna för mycket tid åt navelskådning och tillbakablickar, trots att vi har en hel del att ta igen.
The first thing we need is the rapid appointment of a new Commission.
Vi behöver till att börja med ett snabbt tillsättande av en ny kommission.
I believe it has to be an interim Commission, one which will take the action that needs to be taken, so that the year 2000 will see the installation of a competent, efficient and trusted Commission.
Jag anser att det bör vara en interimskommission, som tar igen det som behövs, så att vi sedan har en funktionsduglig, effektiv och pålitlig kommission som kan tillträda år 2000.
Fourthly, the institutional gap between the administration and the Commissioners in terms of accountability must be closed as quickly as possible.
För det fjärde: Det institutionella glappet mellan förvaltningen och kommissionärernas ansvar bör snarast åtgärdas.
This was one of the most damning criticisms of the Commission.
Det var en av de hårdaste anklagelserna mot kommissionen.
I am not in favour of any further reports by the Wise Men: the real priority now is to implement with all possible haste the programme of work we have drafted, so that by the year 2000 we shall truly have eliminated all the abuses which have come to light here.
Jag förespråkar inte ytterligare en rapport från expert kommittén, utan det arbetsprogram som vi har tagit fram bör genomdrivas snarast, så att vi fram till år 2000 undviker sådana missförstånd som har uppstått här.
It is important to look ahead and to create more democracy.
Det är viktigt att se framåt och att föra demokratin vidare!
I believe the citizens of Europe understand that we in the European Parliament have begun to grow into our role as the taxpayers' watchdog and the people's advocate.
Jag tror att medborgarna har begripit att vi har uppträtt som försvarare av deras skattepengar, som medborgarnas försvarare i Europaparlamentet.
That is the path we should continue to follow.
Vi bör fortsätta på den vägen!
Brinkhorst (ELDR). — Madam President, it is remarkable how much progress the European Community has made in a couple of months.
Brinkhorst (ELDR). — (EN) Fru ordförande! Det är anmärkningsvärt vilka framsteg Europeiska gemenskapen har gjort på ett par månader.
What was unthinkable even a few months ago has now been achieved.
Det som var otänkbart bara för ett par månader sedan, har nu skett.
Individual responsibility on the part of Commissioners will be a fact in the future and the President-in-Office should be complimented on having recognised this fact.
Enskilt ansvar för kommissionärerna kommer att bli en realitet i framtiden, och beröm måste ges till rådets ordförande för att man har insett behovet av detta.
Of course, we need to continue collective responsibility to the extent that the Commission, as a legislature, should not be under the pressure of individual governments.
Vi behöver naturligtvis ett kollektivt ansvar i en sådan utsträckning att kommissionen, i egenskap av lagstiftare, inte skall känna något tryck från enskilda nationella regeringar.
But we need individual accountability as many speakers have said.
Men vi behöver individuell ansvarighet, som många talare har sagt.
We are not only at the end of a road, we are at a new beginning.
Vi har inte bara slutfört en sak, vi skall också påbörja en annan.
This requires real vision on the part of the Council, Parliament and the Commission.
Detta kräver ett verkligt visionärt tänkande från rådets, parlamentets och kommissionens sida.
We need a new balance.
Vi behöver en ny balans.
I should like to ask the President-in-Office a question on this point.
Jag vill ställa en fråga till rådets ordförande i detta sammanhang.
I listened carefully to him when he said that we did not need an interim Commission.
Jag lyssnade noga när han sade att vi inte behöver en interimistisk kommission.
I would draw his attention to the fact that paragraph 7 of our resolution speaks both of a Commission until the year 2000 and a new Commission.
Jag vill göra honom uppmärksam på det faktum att det i punkt 7 i vår resolution talas både om en kommission fram till år 2000 och en ny kommission.
There is a certain ambiguity in the language of the Council.
Det finns en viss tvetydighet i rådets ordval.
The President-in-Office savs that we need to work with the Treaty of Amsterdam — I hope he speaks on behalf of all 15 Member States — which means that this Parliament will co-decide who is going to be the new President.
Rådets ordförande säger att vi behöver arbeta med Amsterdamfördraget — jag hoppas att han talar på alla 15 medlemsstaters vägnar — vilket innebär att detta parlament kommer att vara med om att besluta vem som blir nästa ordförande.
1 hope it is realised that there cannot simply be one candidate.
Jag hoppas att man har förstått att det helt enkelt inte bara kan röra sig om en kandidat.
Secondly, we want action quickly.
För det andra, vi vill se snabba åtgärder.
All speakers have emphasised this point.
Alla talare har betonat detta.