natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hence the value of Community aid administered by the Commission, because it can fulfil a role here which is its main justification and purpose.
Häri ligger nyttan med gemenskapsbistånd förvaltat av kommissionen, som här helt naturligt finner sin plats, sitt främsta verksamhetsberättigande, sin uppgift och sin målsättning.
Community development policy offers specific benefits and is an essential complement to the development policies of the individual Member Slates with which the Commission coordinates its efforts.
Sammanfattningsvis erbjuder gemenskapens biståndspolitik sina egna fördelar och framträder som ett nödvändigt komplement till biståndspolitiken i de olika medlemsstaterna, med vilka gemenskapen samordnar sitt arbete.
What can the Community's devel­ opment aid offer that the Member States' bilateral policies do not?
Vilka fördelar har Europeiska gemenskapens utvecklingssamarbete jämfört med medlemsstaternas bilaterala samarbete?
Community development aid has expanded considerably over the years: there is more money (now 15% of all aid from the Member States), the geographical coverage extends to the entire developing world and the instruments of aid are much more varied.
Gemenskapens utvecklingssamarbete har under årens lopp utvecklats avsevärt: de finansiella resurserna har ökat (de uppgår i dag till 15 % av samtliga medlemsstaters sammanlagda bistånd), det har utvidgats till att omfatta samtliga utvecklingsländer, de finansiella instrumenten har diversifierais, etc. Avdelning XVII i Maastrichtfordraget om Europeiska unionen innebär en viktig etapp i denna utveckling eftersom gemenskapens biståndssamarbete för första gången stöder sig på bestämmelser av grund lagsnatur.
Title XVII of the Maastricht Treaty on European Union is a landmark in this process; for the first time, the Community's development aid activities are covered by provisions of a consti­tutional nature.
Trots dessa förändringar uppvisar gemenskapens utvecklingssamarbete fortfarande obestridliga fördelar jämfört med bilateralt samarbete.
Despite these changes, Community development aid continues to offer undeniable advantages over bilateral aid and this is particularly true of the aid given under the Lomé Conventions that have linked the Community and its Member States with the ACP countries for more than 20 years.
Dessa fördelar är speciellt framträdande inom systemet med Lomékonventioner, som sedan mer än 20 år sammanlänkar gemenskapen och dess medlemsstater med AVS-länderna.
­ Aid provided under the Lomé Conventions runs over a num­ber of years, so providing both political insurance for the ACP recipients and a stable administrative framework for the Com­munity which acts as administrator of the aid.
- Det bistånd som ges inom ramen för Lomékonventionen består till största delen eller uteslutande av gåvobistånd och ökar alltså inte mottagarländernas skuldbörda. - Lomékonventionens institutionella system är ett invecklat och balanserat, jämbördigt system utan motsvarighet i nord-sydrelationerna. - Det bistånd som ges via Lomékonventionerna är mångårigt, vilket samtidigt innebär både politisk säkerhet för de mottagande AVS-länderna och en stabil administrativ grund för gemenskapen som förvaltare av biståndet.
­ Despite changes in the system, it is essentially a contractual relationship in which the ACP countries are free to express their opinions and to table their demands.
- Systemet förblir trots sin utveckling i grund och botten ett avtalssystem och AVS-länderna saknar inte möjligheter att uttrycka sin åsikt och göra sina krav gällande.
­ The Lomé Convention is above all particular national interest and is a permanent link between the Community's develop­ment policies and those of the EU Member States.
- Detta institutionella instrument fungerar fortfarande med en anmärkningsvärd öppenhet. - Lomékonventionen är fri från allt beaktande av nationella intressen och utgör därför en garanti för sammanhållning mellan gemenskapens och unionens medlemsstaters utvecklingspolitik. lingspolitik.
­ The Community has never financed arms and carefully avoids any involvement with aid of a political nature.
- Gemenskapen har aldrig finansierat upprustning och står utanför allt bistånd av politisk karaktär.
- Lomé allocates substantial aid for regional cooperation and this, among other things, has made the Community a de facto leader in the area of structural adjustment.
- Genom Lomé-systemet ges avsevärda resurser till regionalt samarbete, varigenom gemenskapen kan försäkra sig om ett faktiskt ledarskap särskilt vad gäller strukturanpassning. - Lomékonventionen är en drivande kraft vid tillämpningen av speciellt nyskapande samarbetsformer, t.ex. decentraliserat samarbete.
However, Community aid clearly does not and never will prevent the Member States from playing a role at bilateral level.
Det är dock uppenbart att gemenskapsbiståndet inte hindrar och aldrig kommer att hindra medlemsstaterna från att spela sin roll på det bilaterala planet.
The two forms of aid are complementary and not conflicting.
Som ovan framgår är det fråga om system som kompletterar och inte motarbetar varandra.
How much Community aid do the ACP countries get compared to other regions of the world?
Hur stort är det bistånd som gemenskapen ger AVS-länderna jämfört med det bistånd som ges andra områden i världen?
For the reference period 1996-2000, Community aid to the ACP countries has been set at ECU 14.625 billion, a significantly larger amount than that granted to other developing countries.
För referensperioden 1996-2000 har gemenskapens bistånd till AVS-länderna fastställts till 14,625 miljarder ecu.
This demonstrates the Community's particular concern for the 70 Lomé signatories, which include many of the poorest countries in the world.
Detta belopp, som avsevärt överstiger de summor som beviljats andra utvecklingsländer, vittnar om gemenskapens speciella intresse för Lomékonventionens 70 signatarstater, som tillhör de fattigaste länderna i världen.
Community aid to Mediterranean non-member countries during the period 1995-99 will total ECU 4.7 billion (excluding loans from the European Investment Bank), twice the amount allocated between 1991 and 1995.
Gemenskapens bistånd till tredje land inom Medelhavsområdet (utöver Europeiska investeringsbankens lån) uppgick å sin sida till 4,7 miljarder ecu, vilket är dubbelt mer än vad som beviljades mellan 1991 och 1995.
This big increase testifies to the European Union's growing concern about the strategic implications of the problems confronting its southern neighbours.
Denna avsevärda ökning visar Europeiska unionens tilltagande medvetande om den strategiska betydelsen av de problem som hotar dess sydliga grannar.
Europe is aware that unless it does something to resolve the crises faced by the states of the Mediterranean region, the resulting problems will sooner or later spill over its own borders. ders.
Europa har förstått att om man inte bidrar till att lösa de kriser som i dag drabbar staterna i Medelhavsområdet riskerar Europa förr eller senare att möta samma kriser eller deras för längning på sitt eget område.
Others 29%
Q c övriga 29%
During the first half of this decade, the Community awarded a total of ECU 2.9 billion (not including EIB loans) to more than 30 countries of Latin America and Asia in the form of develop ment aid.
Under detta årtiondes första hälft har gemenskapen beviljat mer än 30 länder i Latinamerika och Asien totalt 2,9 miljarder ecu i bistånd inom ramen för utvecklingssamarbetet (lån beviljade av EIB inte medräknade).
Community cooperation with Latin American and Asian countries is of a very specific nature.
Det bör påpekas att gemenskapens samarbete med länderna i Latinamerika och Asien har en mycket speciell karaktär.
Given the increasing industrialization of these countries, this aid generally takes the form of an equal partnership between trading partners and is focused on the consolidation of these countries' economic and industrial development through such measures as support for credit schemes, the setting-up of small and medium-sized enterprises and the promotion of joint ventures.
Med beaktande av den positiva utveckling av industrialiseringsgraden som karakteriserar dessa länder får samarbetet huvudsakligen formen av relationer mellan likvärdiga handelspartners. Samarbetet främjar befästandet av den ekonomiska och industriella utvecklingen i dessa länder och sker genom införande av kreditmekanismer, hjälp att starta små och medel stora företag, främjande av samriskföretag (joint ventures) och liknande åtgärder.
The Community also considers technolog)' transfers and training exchanges to be of vital importance.
Vid samarbetet fäster man stor vikt vid teknologiöverföring och utbyte inom utbildningsområdet.
What is currently the driving force behind development aid?
Vad motiverar för närvarande biståndet?
Forsorne time North-South interdependence has begun to assume new forms.
Sedan flera år tillbaka håller det ömsesidiga beroendet mellan nord och syd på att anta nya former.
With the growing mobility of people, capital, goods and information, the economic development of countries in both the North and the South must now take place in a more global context.
Genom den tilltagande rörligheten för människor, kapital, varor och information kom­mer den ekonomiska utvecklingen i både nordliga och sydliga länder i framtiden att ske i ett världsomfattande sammanhang.
And viewed in this context the South's underdevelopment has directly negative economic consequences for the North, where industries are deprived of markets because potential consumers cannot afford to purchase their goods and services.
Och i detta sammanhang har syds underutveckling direkta nega­tiva konsekvenser för nord, som ser sin industri berövad mark­nader på grund av att de potentiella konsumenterna saknar medel att utnyttja utbudet av varor och tjänster.
Development programmes are therefore directed at nurturing these currently stunted markets.
Utvecklingsar­betet går därför ut på att upparbeta dessa för tillfället ofruktbara marknader.
At the same time, such programmes, within the framework of international agreements and treaties like the Lomé Convention, also provide productive investment opportunities for European firms, which may also become more competitive by taking advantage of the various economic advantages the developing countries have to offer.
Samtidigt innebär detta arbete, som utförs inom ramen för inter­nationella avtal såsom Lomékonventionen, motsvarande möjlig­heter till produktiva investeringar för europeiska företag, som dessutom kan förbättra sin konkurrenskraft genom att dra nytta av olika ekonomiska fördelar som dessa utvecklingsländel' erbjuder.
North-South interdependence is not merely economic, however.
Men det ömsesidiga beroendet mellan nord och syd är inte en­bart ekonomiskt.
More and more issues and problems such as drug abuse, immi gration, overpopulation, the environment and AIDS cannot be addressed effectively with an isolationist approach that ignores their universal dimension.
Allt fler frågor och problem, såsom narkotika, immigration, överbefolkning, miljö, AIDS etc. kan inte lösas effektivt i isolering utan hänsyn till deras univer­sella dimension, som sträcker sig från nord till syd, från de rikaste nationerna till de minst utvecklade.
These problems affect both North and South, the rich countries as well as the least developed.
Om de industrialiserade länderna alltså vill undvika att förr eller senare drabbas av följ­derna av de kriser som i dag drabbar de minst utvecklade länderna.
It follows that if the industrialized world wants to avoid suffering, sooner or later, the consequences of the crises now af fecting the least developed countries, it must displav solid.iiin and support these countries' efforts.
måste de förstnämnda tillämpa en solidarisk politik och under­stöda de sistnämndas ansträng­ningar.
Otherwise, the price tu» pay in a lew years mav well be much higher in both human f
Annars riskerar vi au det pris som måste betalas efter några år, både pa det mänskliga och ρ;ϊ dot ekonomiska planet,
) and financial terms than it would cost todav to stave oil disaster.
^^*φ & */ blir oändligt mvcket högre än det som i dag krävs för att undvika en katastrof
Why does the Community always deal with governments when allocating development aid?
Varför är regering­arna alltid diskus­sionspartners i fråga om gemenskapens bistånd?
The Lomé Convention is an agreement between the European Community, an international institution, and the governments of the ACP countries.
Lomékonventionen är ett avtal mellan Europeiska gemenskapen, en internationell institution, och AVS­ländernas regeringar.
But in parallel to this official agreement, the Community has been working for more than ten years to develop a dialogue with the real beneficiaries of aid.
Men parallellt med detta officiella avtal strävar gemenskapen sedan mer än tio år efter att samtidigt utveckla dialogen med de verkliga mottagarna av biståndet.
Through its offices on the spot (Commission Delegations), the Community has established on going relations with local people, with the Delegations serving as an intermediary between the local population and government officials.
Genom sina delegationer på platsen håller gemenskapen fortlöpande kontakt med befolknin­gen och fungerar därigenom som förmedlare mellan folket och de ansvariga i regeringen.
A genuine dialogue has emerged which goes beyond the confines of official procedures, and the situation "on the ground" can sometimes prevail over the initial wishes of the recipient countries' ministries.
Vid sidan av de formella förfarandena har en verklig dialog vuxit fram, och verkligheten ute på fältet kan ibland ta överhanden i relation till vad mottagarländernas ministerier ursprungligen avser.
The Community maintains informal relations not only with local people but also with non-governmental organizations (NGOs) working in the field.
Dessutom existerar naturligtvis en mängd informella kontakter med befolkningen, men också med icke­statliga organisationer ute på fältet.
These NGOs may develop independent projects with Community funds earmarked for this purpose.
Dessa genomför också självständiga projekt för vilka särskilda gemenskapsmedel kan beviljas.
****/ The European Development Fund is governed by the priorities
Får partnerländerna bistånd Utan Villkor?
10 negotiated with the recipient countries, and its operations are carried out only at their request.
St"»)' Europeiska utvecklingsfonden arbetar på basis av prioriteringar som förhandlats fram med mottagarländerna och endast på deras begäran.
These countries' development policies therefore determine what type of aid the EDF provides.
Det är alltså dessa länders utvecklingspolitik som bestämmer utvecklingsfondens bistånd.
In practice, however, a number of considerations may influence the application of this principle.
I praktiken modifieras denna princip naturligtvis av ett flertal faktorer.
First, the recipient countries' priorities are negotiated with the European Commission on a country-by-country basis.
För det första är mottagarländernas prioriteringar föremål för förhandlingar med Europeiska kommissionen, land för land.
These negotiations culminate in the signing of a five-year "national indicative programme".
Dessa förhandlingar leder till att vart och ett av länderna under tecknar ett "nationellt vägledande program" för en femårsperiod.
Without this programme, aid operations cannot start up and no funds are released.
Utan detta program kan samarbetet inte påbörjas och ingen finansiering är möjlig.
In short, the partner countries do not receive any aid without first reaching agreement with the Commission on what to do with it.
Med andra ord kan partnerländerna inte få något som helst bistånd utan att på förhand ha utarbetat ett övergripande program, vilket skall godkännas av kommissionen.
Even after the national indicative programme has been signed, the Commission can still block any project submitted by a partner country.
Till och med efter undertecknandet av det nationella vägledande programmet har kommissionen möjlighet alt motsätta sig projekt som framläggs av ett partnerland.
The EDF procedure is not automatic and project approval is a specific procedure independent of the adoption of the national programme.
Europeiska utvecklingsfondens förfarande är inte automatiskt och antagandet av ett projekt innebär i varje enskilt fall ett särskilt förfarande som är oberoende av antagandet av det nationella programmet.
In practice, dining both the negotiation of the five-year programme and the appraisal of project proposals, the recipient country and the Commission engage in dialogue with the aim oí reconciling the government's priorities with the Commission's conditions and preferences, the conditions relating mainly to the feasibility and viability of projects.
I praktiken uppstår en dialog mellan mottagarländernas regeringar och kommissionen både vid förhandlingarna om femårsprogrammen och i samband med granskningen av de projekt som skall finansieras, i syfte att sammanjämka regeringarnas prioriteter med kommissionens villkor och preferenser.
In recent years, however, the Commission has with increasing frequency set conditions that go beyond considerations of mere economic feasibility.
Dessa villkor gäller framför allt projektens genomförbarhet och livsduglighet. De senaste åren har kommissionen allt oftare ställt villkor som inte bara gäller den ekonomiska genomförbarheten.
Without usurping the role of the partner country's politica! authorities, the Commission lays down general guidelines for their development policy.
Genom dessa villkor ger kommissionen allmänna riktlinjer för mottagarländernas utvecklingspolitik utan att för den skull sätta sig i partnerländernas politiska myndigheters ställe.
The European Union has stated very clearly that it will work only witli countries where human rights are respected and there is a firm commitment to move towards democracy and the rule of law.
T.ex. har Europeiska unionen mycket klart uttryckt sin vilja att samarbeta enbart med länder som respekterar de mänskliga rättigheterna och som beslutsamt verkar för demokrati och rättsstatsprincipen.
This principle is so important to the Community that non-compliance may lead to the suspension of all but humanitarian aid.
Detta krav är så viktigt för Europa att allt bistånd utom det humanitära kan dras in om det inte iakttas.
Doesn't Lomé policy have to change in response to the globalization of the economy, the emerging needs of the former Communist countries and the new organization of world trade?
Är det inte nödvändigt att göra vissa anpassningar av Lomepolitiken till följd av internationaliseringen av ekonomin, öststaternas nya behov och nyordningen av världshandeln?
In recognition of its historical, cultural and geographical links with the countries of Eastern Europe, the European Union has reacted to the upheavals in Eastern Europe by making exceptional efforts to assist these countries to rebuild their societies and economies on new foundations and is continuing to play an important role in this process even today.
Till följd av omvälvningarna i Östeuropa och eftersom Europeiska unionen motiveras av historiska och kulturella band och sin geografiska närhet till staterna där, har unionen gjort stora solidariska ansträngningar för att på nytt få igång dessa länders samhällen och ekonomier på nya grundvalar. Unionen ger ännu i dag ett avsevärdt bidrag till denna utveckling.
But this quite natural penchant towards close economic ties with Eastern Europe should not lead to indifference to events in the rest of the world.
Dessa av naturliga orsaker privilegierade ekonomiska relationer mellan unionen och öststaterna får dock på intet vis göra unionen likgiltig för det som händer i resten av världen.
The rapid globalization of the economy, as enshrined in there cent GATT agreement, does nothing to help the least-developed countries, which are cited in the Maastricht Treaty as deserving of priority for EU development aid.
I detta avseende är den snabba internationaliseringen av ekonomin, vilken särskilt har bekräftats genom det nyligen ingångna GATT-avtalet, inte särskilt fördelaktig för de minst gynnade nationer som i Maastrichtfordraget anges som de viktigaste mottagarna av unionens bistånd.
In fact, standards for economic performance as measured in terms of competitiveness on external markets may in some cases be temporarily incompatible with the development priorities of some of these countries.
Kraven på prestationsduglighet, vilka sammanhänger med kraven på yttre konkurrenskraft, kan ibland visa sig vara tillfälligt oförenliga med de berörda länders utvecklingsprioriteter.
Greater regional cooperation among developing countries in the form of projects that benefit more than one country or area, can in the long term help to liberalize trade more rapidly than participation in multilateral negotiations.
För övrigt kan en förstärkning av utvecklingsländernas regionala samarbete, konkretiserad genom projekt som överskrider ett lands eller områdes gränser, på sikt bidra till att libéralisera handeln snabbare än vad multilaterala förhandlingar kan göra.
In some cases, it can serve as a rehearsal for full entry into global trade.
En förstärkning av det regionala samarbetet kan t.o.m. i vissa fall bli ett förstadium till en internationalisering av de deltagande ländernas handel.
Clearly, however, no instrument of international aid, no matter how comprehensive its scope, can go on functioning without be ing adjusted to the changes taking place in its natural operating environment.
Det är dock uppenbart att inget instrument för internationellt samarbete, hur fullständigt det än må vara, kan fortsätta att fun­gera utan förändringar som underlättar dess anpassning till den naturliga omgivning i vilken det skall tillämpas.
A mid-term review of the fourth Lomé Convention in 1995 saw major improvements in the provisions on human rights compliance and -with an eye to its increasing globalization - on trade.
Sålunda har man vid den revidering av den gällande Lomé IV­konventionen som gjordes 1995 efter konventionens halva giltighetstid gjort vikliga förbättringar i syfte att öka respekten för demokratins principer och bereda handeln en viktigare plats med beaktande av dess internationalisering.
DEVELOPMENT AID: FACT AND FICTION
MYT OCH VERKLIGHET
What is the cost to European citizens of development aid to the ACP countries?
Vad kostar biståndssamarbetet med AVS-länderna de europeiska medborgarna?
In 1994 European development aid cost the 370 million citizens of the 15 Member States of the European Union ECU 64 each.
Är 1994 kostade den europeiska utvecklingshjälpen var och en av de 370 miljoner invånarna i Europeiska unionens femton medlemsstater 64 ecu.
However, as this sum is merely the arithmetic average of annual expenditure on development by the European Union (15% of the total) and the Member States (85%), the actual amount varies from one Member State to the next.
Detta belopp motsvarar det aritmetiska medeltalet av de årliga totalutgifterna för å ena sidan Europeiska gemenskapens (15%) och å andra sidan unionens medlemsstaters (85%) utvecklingsbistånd. Kostnaderna varierar dock betydligt från ett land till ett annat.
The burden is thus lighter for citizens of the Union's poorer countries than it is for those of the more prosperous ones.
Det är logiskt att bördan är mindre för medborgarna i unionens fattigare medlemsländer och större för dem som bor i de rikare länderna.
For example, each Dane paid ECU 222 towards development in 1994, while Britons paid only ECU 43 each and the Portuguese ECU 25.
Till exempel betalade varje dansk 222 ecu till utvecklingsarbetet 1994, medan en britt samma år betalade 43 ecu och en portugis 25 ecu.
The Community and development (1994)
Gemenskapens budget och utvecklingsbistånd (1994)
In 1994 the share of this ECU 64 managed by the European Commission, i.e. the portion representing the cost of the Lomé Convention, amounted to ECU 5 or less than the price of a cinema ticket.
Är 1994 uppgick den del av dessa 64 ecu som förvaltas av Europeiska kommissionen, alltså den del som hänför sig till Lomé konventionen, till 5 ecu, d.v.s. mindre än priset för en biobiljett.