natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At present the Belgian law is the only one in EU countries that refers directly to quotas for electoral offices.
För närvarande är den belgiska lagen den enda i EU-länderna som direkt hänvisar till kvotering vid förtroendeuppdrag.
In other countries we find laws on the number of men and women in public committees, such as external advisory boards, where
• Danmark introducerade 1985 en jämställdhetslag om jämställdhet mellan kvinnor och män i offentliga kommittéer.
This law provides that all bodies whose activities have a political bearing on society must show a balanced membership, and organizations which propose members for appointment must propose for each position at least one male and one female candidate.
medlemskap och organisationer som föreslår medlemmar för utnämning måste föreslå minst en manlig och en kvinnlig kandidat för varje uppdrag.
• In Finland the 1987 law on equality states that men and women must sit on committees, consultative councils etc. in as equal a way as possible.
• I Finland fastställs i 1987 års lag om jämställdhet att kvinnor och män måste sitta i kommittéer, konsultativa råd etc. på ett så jämställt sätt som möjligt.
In 1995, a quota was included, stating that at least 40% of one or the other sex must sit on committees and consultative bodies.
År 1995 inkluderades en kvotering som fastställde att det i kommittéer och konsultativa organ måste finnas 40 procent av vardera könet.
The participation of women in these bodies increased from 25% in the 1980s to 48% in 1996.
Antalet kvinnor i dessa organ ökade från 25 procent på 1980-talet till 48 procent 1996.
• In Sweden the government adopted in 1987 a programme entitled 'The sharing of power, influence and responsibilities between men and women in all spheres of society'.
• I Sverige antog regeringen 1987 ett program med titeln "Delad makt, inflytande och ansvar mellan kvinnor och män på alla samhällets områden".
It stated that in 1992 the proportion of women in public councils and bodies on public committees should be 30% while in 1995 it should be 40%.
Det fastslog att 1992 skulle andelen kvinnor i offentliga råd och kommittéer vara 30 procent, medan den 1995 skulle vara 40 procent.
The ultimate aim was a 50-50 representation by 1998.
Det yttersta målet var en 50-50 representation 1998.
• The Netherlands government announced in 1992 that from then on it was going to appoint only women to existing advisory committees, until a 50-50 balance was reached, while new committees were not going to be installed if there was not an equal representation of men and women.
• Den nederländska regeringen tillkännagav 1992 att den från och med då var i färd med att utse enbart kvinnor i befintliga rådgivande kommittéer till dess att en 50-50 balans var uppnådd, medan nya kommittéer inte skulle tillsättas om det inte fanns samma representation av kvinnor och män.
• The German federal law on equal opportunities of 1994 includes regulations concerning women's representation in consultative bodies at the federal level and stipulates that each federal authority with the right to propose candidates for consultative bodies must nominate two qualified candidates, a woman and a man for each seat.
• Den tyska lagen om lika möjligheter från 1994 inkluderar regler beträffande kvinnors representation i konsultativa organ på federal nivå och stipulerar att varje federal myndighet med rätt att föreslå kandidater för konsultativa organ måste nominera två kvalificerade kandidater, en kvinna och en man, för varje post.
The authority responsible for the distribution of seats must ascertain that there is a balanced participation of men and women throughout the selection process.
Den myndighet som är ansvarig för fördelningen av poster måste förvissa sig om att det finns en balans mellan kvinnor och män i urvalsprocessen.
Statistics from those countries where these legal measures were taken in the 1980s show that it is a successful strategy.
Statistik från de länder där dessa rättsliga åtgärder vidtogs på 1980-talet visar att det är en framgångsrik strategi.
The participation rate of women in consultative bodies in Denmark for example raised from 11% in 1982 to 24% in 1989; in Norway from 24% in 1980 to 35% in 1989.
Andelen kvinnor i konsultativa organ i Danmark till exempel steg från 11 procent 1982 till 24 procent 1989; i Norge från 24 procent 1980 till 35 procent 1989.
In the 1980s, both countries introduced an Equal Status Act for advisory bodies.
På 1980-talet införde båda länderna ett jämställdhetsprogram för rådgivande organ.
Legislation designed to achieve a gender balance in political representation is the most direct strategy, but also the most controversial.
Lagstiftning ägnad att uppnå en balans mellan könen vid politisk representation är den mest direkta strategin men också den mest kontroversiella.
So far, most EU governments have been reluctant to introduce this kind of legislation, referring to it as unconstitutional and against existing non-discriminatory laws.
Hittills har de flesta EU-regeringar varit motsträviga till att införa denna typ av lagstiftning med hänsyn till att den är icke-konstitutionell och går emot befintliga icke-diskrimi-nationslagar.
However, when there is no progress at all and parties refuse to take any measures to increase the participation of women in politics, legislation may be the last resort.
När det inte blir någon framgång alls och partier vägrar att vidtaga åtgärder för att öka kvinnors deltagande i politiken kan emellertid lagstiftning bli den sista utvägen.
It can certainly be used as a threat in the negotiations between governments and political parties.
Den kan i själva verket användas som ett hot vid förhandlingarna mellan regeringarna och de politiska partierna.
Chapter 4 An integrated gender balance approach: comprehensive policy programmes
Kapitel 4: Ett övergripande försök till balans mellan könen: omfattande politiska program
The previous chapters have shown many examples of activities undertaken by national govemmentsto increase the participation of women in politics.
De föregående kapitlen har visat många exempel på åtgärder som vidtagits av regeringarna för att öka antalet kvinnor i politiken.
However, most of these are ad hoc activities, dependent on the political will of the present government.
Emellertid är de flesta av dessa "tills vidare"-aktiviteter beroende av den politiska viljan hos den sittande regeringen.
According to European Experts Network 'Women in decision making' an important objective of all Member States should be to elaborate a national policy plan (NPP) for a gender balance in political decisionmaking in the next five years.
Enligt det europeiska nätverket "Kvinnor i beslutsprocessen" borde ett viktigt mål för alla medlemsstater vara att utarbeta en nationell handlingsplan för en balans mellan könen i beslutsprocessen under de närmaste fem åren.
NPPs should outline how and when a gender balance in politics will be reached.
Planen bör skissera hur och när en balans mellan könen i politiken skall vara uppnådd.
In this chapter we provide a blueprint of an NPP which could be helpful for governments wishing to formulate their own country-specific NPP.
I detta kapitel tillhandahålls ett utkast till en nationell handlingsplan som bör vara till hjälp för regeringar som önskar formulera en handlingsplan specifik för sitt eget land.
First, it refers to an initiative of the government.
Först och främst hänför den sig till ett initiativ från regeringen.
The government in question has to commit itself to the cause of achieving a gender balance in political decisionmaking.
Regeringen i fråga måste engagera sig själv i processen att uppnå en balans mellan könen i beslutsprocessen.
The NPP should begin with a clear statement from the government that the persistent underrepresentation of women in politics is unacceptable.
Planen bör börja med en klar deklaration från regeringen: att en bestående underrepresentationen av kvinnor i politiken är oacceptabel.
Second, the NPP should provide an institutional and structural framework for activities aiming to increase women's political participation.
För det andra bör handlingsplanen ta fram ett institutionellt och strukturellt ramverk för aktiviteter med målsättning att öka kvinnors deltagande i politiken.
The existence of an NPP in a country should guarantee implementation of this overall policy.
Förekomsten av en nationell handlingsplan i ett land bör garantera fullföljande av denna allmänna inställning.
In the long run, implementation should not be dependent on the political will of one specific government.
I det långa loppet bör fullföljandet inte vara beroende av den politiska viljan hos en speciell regering.
Third, the objective of the NPP should be explicitly stated: 'the government wants to make efforts to increase the number of women in politics'.
För det tredje bör målsättningen för en nationell handlingsplan vara klart fastställd: "Regeringen har för avsikt att anstränga sig att öka antalet kvinnor i politiken".
This objective can be integrated as part of a more general equal opportunities policy guaranteed in the Constitution or in other laws.
Detta mål kan integreras som en del av en mer allmän inställning till lika möjligheter, som garanteras i konstitutionen eller i andra lagar.
Fourth, the NPP should include concrete policies that form a coherent overall framework.
För det fjärde bör handlingsplanen inkludera konkreta förhållningssätt som bildar ett sammanhängande övergripande ramverk.
For example, when a government decides to set up a database with names of capable women, it should also start a campaign to make selectors aware of the availability of this databank, as well as a campaign to convince selectors that more women in decisionmaking positions will be an asset to their companies and organizations.
Till exempel, när en regering beslutar att sätta upp en databas med namn på dugliga kvinnor, borde den också inleda såväl en kampanj för att göra ledamöterna i valberedningar medvetna om nyttan av denna databank som en kampanj för att övertyga ledamöterna om att fler kvinnor i beslutsfattande ställning kommer att bli en tillgång för deras företag och organisationer.
The NPP should include:
Den bör innehålla följande:
— Background and objective
— Bakgrund och syfte.
— Statistics on number of women currently holding positions
— Politiska poster där den bör tillämpas.
— Process of selection for each political position
— Statistik över antalet kvinnor som i nuläget innehar uppdrag.
— Analysis of barriers for women
— Urvalsprocess för varje politisk post.
— Measures
— Målsättningar.
Background and objective
4.7.7 Bakgrund och syfte
The first item refers to the need mentioned above to state the governmental objective and the need to provide arguments why the increase of women in political decisionmaking is the government's responsibility.
Den första punkten visar på det ovan nämnda behovet att fastställa regerings målet och behovet att tillhandahålla argument varför kvinnor i beslutsfattande ställning är ett regeringsansvar.
The NPP legitimizes policy making and the actual use of the instruments discussed.
Planen legitimerar politisk verksamhet och den aktuella användningen av de diskuterade instrumenten.
This legitimacy can also be grounded in references to other related pieces of legislation or regulations.
Denna legitimitet kan också grundas på hänvisningar till andra hithörande delar av lagstiftning eller regelverk.
Austria, Belgium, Germany, Spain, France, Finland, Greece, Ireland, Italy, Luxembourg, Netherlands and Portugal have a Constitution which refers specifically to the general principle of equality of citizens before the law, adding to this the absence of discrimination based on gender, race, religion etc.
Australien, Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Finland, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Portugal haren konstitution som hänvisar specifikt till den allmänna principen om medborgarnas likhet inför lagen med tillägget att diskriminering baserad på kön, ras, religion etc. inte förekommer.
Then there are the international agreements such as the Convention against the discrimination of women, which includes a paragraph on the political participation of women.
Sedan finns det internationella överenskommelser såsom Konventionen mot diskriminering av kvinnor, som innehåller en artikel om kvinnors deltagande i politiken.
All Member States have ratified this agreement thereby committing themselves to improving the participation of women in politics.
Alla medlemsstater har ratificerat denna konvention och därvid förbundit sig att förbättra kvinnors deltagande i politiken.
There are many different political positions to be filled in a country and each position involves different selection procedures and criteria.
Det finns många olika politiska poster att besätta i ett land och varje post involverar olika valprocedurer och kriterier.
There are the appointed positions for which the government is very often responsible and therefore able to set targets and use quota to reach these.
Det finns utnämningar för vilka regeringen mycket ofta är ansvarig och därför i stånd att uppsätta mål och använda kvotering för att uppnå dessa.
The same is true in most countries for appointments to consultative bodies.
Det samma är möjligt i de flesta länder för utnämning till rådgivande organ.
Governments can often influence these appointments directly.
Regeringar kan ofta utöva inflytande direkt på dessa utnämningar.
• In 1992 the Dutch government published its intention to increase the number of women mayors and women members of external advisory boards. The percentage of women mayors increased from 8% in 1991 to 15% in 1995; the
• År 1992 publicerade den nederländska regeringen sin avsikt att öka antalet kvinnliga borgmästare och kvinnliga ledamöter i externa rådgivande nämnder.
percentage of women in consultative bodies from 11% in 1991 to 16% in 1995.
Procenttalet kvinnliga borgmästare ökade från 8 procent 1991 till 15 procent 1995; procentandelen kvinnor i rådgivande organ från 11 procent 1991 till 16 procent 1995.
Elective offices require different efforts by governments.
Förtroendeuppdrag kräver olika insatser av regeringar.
Given the autonomous position of political parties in most countries, governments can do no more than outline a strategy for convincing parties.
Med den självstyrande ställning som partierna har i de flesta länder kan regeringarna inte göra mer än dra upp riktlinjerna för en strategi att övertyga partierna.
The responsible officers in government can have meetings with party officials on a regular basis in which the parties are asked to outline their positive action plans.
De ansvariga regeringstjänstemännen kan ha möten med partiombudsmän om en fastlagd grund efter vilken partierna är ombedda att utforma sina positiva handlingsplaner.
The government can provide the parties with lists of possible activities to increase the participation of women in their midst.
Regeringen kan förse partierna med listor på möjliga verksamheter för att öka kvinnors deltagande.
Governments can go further by providing parties with funds for training or, they can threaten to withhold funds when a certain threshold of women representatives is not met.
Regeringarna kan gå vidare genom att förse partierna med anslag till utbildning eller de kan hota att dra in anslag när en viss tröskel för kvinnlig representation inte har uppnåtts.
The choice of policies, however, depends strongly on the type of office and the selection procedures.
Valet av förhållningssätt beror emellertid starkt på typen av uppdrag och valprocedurer.
The best approach in the NPP is to distinguish between different political posts and to outline the best operating procedure for each post.
Den bästa början på handlingsplanen är att skilja mellan olika politiska uppdrag och att dra upp riktlinjerna för det bäst fungerande tillvägagångssättet för varje uppdrag.
The NPP should include percentages of women and men participating in decisionmaking.
Den nationella planen bör redovisa andelen kvinnor och män som deltar i beslutsprocessen.
This too should be done for each political office separately.
Detta bör också göras separat för varje politisk post.
Preferably the figures should point out the trends: the increase or decrease in the participation of women.
Framförallt bör siffrorna visa trenden: ökning eller minskning av kvinnors deltagande.
As mentioned above, people get selected in a different way for each political post.
Som ovan nämnts väljs folk in på olika sätt vid varje politiskt uppdrag.
Insight into the formal and informal procedures of selection is essential to define the right strategy to get women selected.
Insikt i de formella och informella valprocedurerna är väsentlig för att definiera den rätta strategin för att få kvinnor valda.
Selection procedures and criteria are biased in such a way that they favour incumbents (men) or the politically experienced (men).
Valprocedurer och kriterier är skeva på så sätt att de gynnar tjänstemän (män) eller politiskt erfarna (män).
Governments can assist parties and women's organizations in uncovering these gender biases.
Regeringar kan bistå partier och kvinnoorganisationer genom att påvisa dessa könsmässiga skevheter.
But other barriers can also discourage women from putting themselves forward as candidates.
Men andra hinder kan också avskräcka kvinnor från att föra fram sig själva som kandidater.
The NPP should include a detailed outline of the selection procedures and the barriers for women for each political post.
Planen bör innehålla en detaljerad beskrivning av valprocedurerna och hindren för kvinnor för varje politiskt uppdrag.
On the basis of this information, the appropriate policies can be chosen.
På grund av denna information kan lämplig taktik väljas.
Setting targets is a very useful policy instrument.
Att sätta upp mål är en mycket användbar taktik.
These should be time-specific.
Målen bör vara tidsbestämda.
For example: with every election the target could be at least an increase of 5% of women MPs, councillors etc., or it could be that by the year 2000 50% of all mayors should be women.
Till exempel: vid varje val skulle målet kunna vara åtminstone en ökning av fem procent kvinnliga partimedlemmar, rådgivare etc, eller att 50 procent av alla borgmästare skall vara kvinnor år 2000.
Targets also have the advantage that they can be
Mål har också den fördelen att de kan
When targets are realistic and yet have not been reached, more activities or other more stringent measures may have to be taken.
När målen är realistiska och ändå inte har uppnåtts, bör fler insatser eller skarpare åtgärder vidtas.
• Part of the 1988 programme of the Swedish government to increase female participation in decisionmaking bodies was the establishment of concrete time-specific targets.
• En del av den svenska regeringens program 1988 för att öka kvinnors deltagande i o beslutsfattande organ var upprättandet av konkreta tidsbe stämda mål.
By 1992, women's representation on public boards and public committees of inquiry was intended to increase to 30%.
Ar 1992 planerades kvinnors representation i offentliga nämnder och utredningskommittéer att öka till 30 %.
By 1995 the aim was to increase this to 40%.
Ar 1995 var målet att den skulle ha ökat till 40 %.
The final target is that the government authorities, boards as well as official committees of inquiry, should have an equal representation, which should be achieved in 1998.
Det slutliga målet är att såväl regeringsorgan, styrelser som offentliga utredningskommittéer skall ha en jämställd representation, vilket skall uppnås 1998.
Targets, together with the obligation to publish the facts and figures on women's political participation, provide parliaments and women's organizations with a concrete basis for criticism when the targets are not met.
Målsättningar tillsammans med skyldigheten att publicera fakta och siffror på kvinnors deltagande i politiken ger parlament och kvinnoorganisationer en konkret grund för kritik när målen inte har uppnåtts.
The main part of the NPP, however, should be a long list of coherent and concrete activities that the government is going to undertake in the next, say, five years.
Den huvudsakliga delen av planen bör emellertid vara en lång lista av sammanhängande och konkreta verksamheter som regeringen ämnar genomföra, låt oss säga under de närmaste fem åren.
The distinction can be made in the NPP between more general and more specific measures.
Distinktionen kan göras i planen mellan mer allmänna och mer specifika åtgärder.
The general measures refer to other fields than politics, such as education and the labour market.
De allmänna åtgärderna hänför sig till andra områden än politik, t.ex. utbildning och arbetsmarknad.
In Chapter 2 we pointed out the interdependency of increasing the participation of women in political positions with increasing access for women to education and to the labour market.
I kapitel 3 påpekade vi det ömsesidiga beroendet mellan ett ökat deltagande av kvinnorna på politiska positioner och ökade möjligheter för kvinnor inom utbildning och på arbetsmarknaden.
In those Member States where separate policy plans exist for reaching equality in education and in the labour market, it will not be necessary to include such measures in the NPP.
I de medlemsstater där det finns separata politiska planer för att nå jämställdhet i utbildning och på arbetsmarknaden, är det inte nödvändigt att inkludera sådana åtgärder i handlingsplanen.
With regard to the more specific measures, the NPP in each country will carry a different list of intentions and plans.
Med hänsyn till de mera specifika åtgärderna kommer planen i varje land att innehålla olika listor på intentioner och planer.
In some Member States governments should focus in the beginning on raising the awareness of women and men that politics is not a man's job and that women can perform the job as well as men.
I vissa medlemsstater bör regeringarna redan från början inrikta sig på att öka medvetenheten hos kvinnor och män om att politik inte enbart är ett arbete för män och att kvinnor kan utföra arbetet lika bra som män.
'Can you imagine a world with 81% men and 19% women?'.
"Kan Du föreställa Dig en värld med 81 procent män och 19 procent kvinnor?".
In countries where there are enough women in the recruitment pool, but where these women lack confidence and political experience, governments should provide training programmes.
I länder där det finns tillräckligt med kvinnor i rekryteringsunderlaget, men där dessa kvinnor saknar förtroende och politisk erfarenhet, bör regeringarna ombesörja utbildningsprogram.
Especially in those countries where the representation of women in electoral bodies is still less than 25%, governments should convince parties of the necessity of quotas as a temporary measure with a guarantee of success.
Särskilt i de länder där representationen av kvinnor i väljarkåren fortfarande är mindre än 25 % bör regeringarna övertyga partierna om nödvändigheten av kvotering som en temporär åtgärd med garanterad framgång.
The choice of policies is not only country-specific, but is also dependent on the political office in question and the numerical representation of women at that moment.
Valet av politisk inriktning är inte bara specifik för varje land, utan är också beroende av det politiska uppdraget i fråga och den numeriska representationen av kvinnor vid det aktuella tillfället.
A whole range of concrete policies were presented in Chapter 4.
En hel rad av konkreta förhållningssätt presenterades i kapitel 4.
Using this list it is now possible for each government to develop its own, country specific, national policy plan for a gender balance in political decisionmaking.
Genom att använda denna lista är det nu möjligt för varje regering att utveckla sitt eget lands specifika nationella politiska plan för en balans mellan kvinnor och män i beslutsprocessen. sen.
the sharing of political power between women and men.
Förutom regeringar och partier är också kvinnoorganisationerna viktiga när det gäller att skapa en positiv attityd till att dela den politiska makten mellan kvinnor och män.