natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Across the Union as a whole, the employment rate peaked at 62% in 1992 and fell to under 60% in 1994, after 8 years of continuous increase.
Inom Europeiska unionen i dess helhet sjönk sysselsättningstalet från 62% år 1992 till knappt 60% år 1994, efter åtta års oavbruten ökning.
This com­pares with rates of 70% in the US and 78% in Japan (Graph 1).
Det skall jämföras med 70% i USA och 78 i Japan (diagram 1).
Part III contains a more detailed analysis of two specific issues singled out by the Council to be of particular importance, the first being the rela­tionship between employment, systems of social protection and labour costs, the second the scope for job creation in activities relating to the protection of the environment.
Ca 800 000 av dessa arbetstillfällen försvann i två av de nya medlemsstaterna Finland och Sverige, där lågkonjunkturen började tidigare än på andra håll och där sysselsättningen redan hade sjunkit med 350 000 åren 1990-1991; ytterligare en miljon arbetstillfällen gick för lorade i förutvarande Östtyskland.
Recent changes in employment in the Union
De senaste förändringarna i EU-ländernas sysselsättningsläge
Older Member States also suffered similarly large job losses: Italy, a fall in employment of over 1.7 mil­lion in the three years 1991 to 1994, the UK, one of almost 900 thousand — following a decline of almost the same size in the previous year — Spain, a fall of over 800 thousand and the former West Germany, one of almost 600 thousand.
Även de äldre medlemsstaterna drabbades av likartade förluster av arbetstillfällen: Italien förlorade drygt 1,7 miljoner arbeten under treårsperioden 1991-1994, Storbritannien inemot 900 000 — efter en nästan lika stor nedgång året dess förinnan —, Spanien drygt 800 000 och förutvarande Västtyskland nästan 600 000.
Three of the countries, Germany, Spain and the UK, which accounted for over
Tre av dessa länder, Tyskland, Spanien och Storbritannien, som stod för drygt 60% av sysselsättningsökningen inom hela EU mellan 1985 och 1990 (vart och
The recent recession had a severe impact on employment in most
De senaste förändringarna i arbetslösheten
Employment rates, 1972­94
Sysselsättningstal 1972-94
Recent changes in unemployment
Arbetslöshetstal 1972-94 o» i % av befolkningen
10% in 1985, the average rate rose to a new peak of just over 11% in 1994.
Efter att ha sjunkit till 7,5% år 1990 från en topp på inemot 10% år 1985 steg arbetslösheten genomsnittligt till en ny toppnotering på drygt 11% 1994.
By contrast in the US, unem­ployment fell to under 6'A% in 1994 and in Japan, it remained below 3% (Graph 2).
I USA däremot sjönk den till en nivå under 6,5% år 1994, och i Japan låg den kvar under 3% (diagram 2).
The increase in unemployment was particularly pronounced in Finland
Arbetslöshetsökningen var mest uttalad i Finland och Sverige.
Summary and conclusions : trends and strategies
Sammanfattning och slutsatser: trender och strategier
Employment of men and women more than women and in consequence the number of men in work declined by 5%.
Förvärvsarbete bland män och kvinnor
During the same period, the number of women em ployed fell only marginally.
3,5% till 18,5% och i Sverige från mindre än 2% till nästan 10%.
Though servicejobs for women continued to expand over this period (by 172% a and Sweden, the rate rising from 37,% to 187,% in the former, from under 2% to almost 10% in the latter, in both cases after many years of unemployment below the Union average.
I båda länderna hade den i många år legat under Europeiska unionens genomsnittsnivå.
In the former East Germany, unemployment rose from under 11% in 1991 to almost 16% in 1994.
I förutvarande Östtyskland steg den från en nivå under 11% år 1991 till inemot 16% 1994.
At the same time, in Spain, which had enjoyed a particularly large fall in unemployment in the late 1980s, the rate rose from just over 16% to over 24%.
I Spanien, som under slutet av 1980talet hade kunnat glädja sig åt en särdeles kraftig minskning i arbetslösheten, steg samtidigt arbetslösheten från drygt 16% till drygt 24%.
A longterm trend in the Union has been for the number of men in em ployment to decline and for the number of women to increase.
hade ökat under närmast föregående treårsperiod.
In the ten years before 1985, the number of men employed fell by 4%, while the number of women expanded by 10%.
Liksom tidigare drabbade detta männen mycket hårdare än kvinnorna, och följaktligen sjönk antalet män i förvärvsarbete med 5%.
In the years of high job growth at the end of the 1980s, the trend decline in male employ ment was halted and the number in work went up by 472%.
Under samma period sjönk antalet förvärvsarbetande kvinnor endast marginellt.
Since 1990, year, around four times the rate of growth of jobs for men in this sector), this was not sufficient, unlike in the past, to compensate for the reduction in jobs in industry and agriculture.
Fastän arbetstillfällena i tjänstesektorn fortsatte att öka (med 1,5% om året, dvs. ca fyra gånger tillväxttakten för manliga arbetstillfällen i denna sektor), var detta — till skillnad mot tidigare — otillräckligt som kompensation för det minskade an talet arbetstillfällen inom industri och jordbruk.
Nevertheless, the proportion of jobs in both industry and services filled by women as opposed to men increased at a faster pace during this period than in earlier years.
Jämfört med männen ökade ändå andelen arbetstillfällen för kvinnor i både industri- och tjänstesektorn snabbare under den na period än under tidigare år.
however, the longterm trend has resumed and the number of men in employment has fallen markedly.
Under tio årsperioden närmast före 1985 sjönk antalet förvärvsarbetande män med 4%, medan antalet för värvsarbetande kvinnor steg med 10%.
While the employment of women has also fallen, the decline has been very much less.
Även om anta let förvärvsarbetande kvinnor också har sjunkit, har nedgången varit mycket mindre.
Since the peak rate reached in the Spring of 1994, unemployment in the Union has come down, but only very slowly.
Sedan arbetslösheten våren 1994 nådde sin toppnivå har den i EU gått ner, men bara mycket lång samt.
At the latest monthly count (May 1995), the average rate was still almost 11%, only margi nally below the level a year earlier.
Vid den senaste månatliga sammanställningen (maj 1995) låg genomsnittstalet fortfarande på nästan 11%, endast obetydligt lägre än nivån ett år tidigare.
Although growth of GDP in the Union seems to have resumed in mid-1993, this as yet has had a minimal impact on the numbers out of work.
Även om bruttonationalprodukten (BNP) i EU förefaller ha börjat stiga igen under mitten av 1993, har detta hittills haft en minimal effekt på anta let arbetslösa.
Only in five Member States, Denmark, Spain, the Netherlands, Finland and Sweden, did unemployment (on a seasonallyadjusted basis) fall by more than 0.1% of the labour force, in the first five months of 1995.
Endast i fem medlemsstater — Danmark, Spanien, Nederländerna, Finland och Sverige — sjönk arbetslösheten (efter säsongsrelaterade justeringar) med mer än 0,1% av den aktiva befolkningen under första fem månaderna 1995.
In the others, it either remained unchanged or increased, in Portugal, by as much as 0.6%.
I de övriga medlemsstaterna låg ar betslösheten antingen kvar på samma nivå eller steg den — i Portugal med inte mindre än 0,6%.
This tendency was common to most Member States and in every case, women have increased their share of employment in services in recent years.
Denna tendens kunde iakttas i de flesta medlemsstater, och i varje enskilt fall har kvinnorna ökat sin andel av sysselsättningen inom tjänstesektorn på senare år.
As described below, an in creasing proportion of these jobs have been parttime rather than full-time.
Som redovisas längre fram har en växande del av dessa arbetstillfällen snarare varit deltidsarbeten än hel tidsanställningar.
How far the growth in employment of women in services is a consequence of their much greater readiness to work parttime and how far, on the contrary, the increased importance of parttime working is itself a result of women wanting to work parttime — in other words, whether the main underlying factor is an increased demand for women or an increased demand for parttime workers — are questions which remain unanswered.
Ännu så länge obesvarade frågor är i hur hög grad ökningen av kvinnornas arbete inom tjänstesektorn är en följd av deras mycket större beredvillighet att arbeta deltid och i hur hög grad deltidsarbetets ökade betydelse själv är ett resultat av att kvinnor na vill arbeta deltid, med andra ord: är den underliggande huvudfaktorn en ökad efterfrågan på kvinnlig arbetskraft eller en ökad efterfrå gan på deltidsanställd arbetskraft?
However, it is significant that the share of women in employment has increased every where, even in countries where parttime working is relatively unimportant.
Det är dock påfallande att andelen kvinnor i arbetslivet har ökat överallt, till och med i länder där deltidsarbete är av förhållandevis liten vikt.
The main proximate cause of the increased employment of men in the late 1980s was the growth of jobs in industry where men account for 75% of the work force.
Den främsta förklaringen till att antalet förvärvsarbetande män ökade i slutet av 1980talet var ökningen av arbetstillfällen inom in dustrin, där männen utgör 75% av arbetsstyrkan.
In the ten years before then, employment in industry fell significantly resulting in large scale job losses for men.
Under den närmast föregående tioårsperioden sjönk an talet industriarbeten avsevärt, vilket ledde till massiva förluster av arbetstillfällen för män.
Though the number of men em ployed in services increased, this was not enough to offset this fall coupled with the substantial de cline in agriculture.
Även om antalet män i tjänstesektorn har ökat avsevärt, har detta inte räckt till för att kompensera denna av mattning, som inträffade samtidigt som många arbeten började försvinna inom jordbrukssektorn.
Between 1987 and 1990, in the years of high net job creation, employment in industry increased by 6% and the number of jobs in the sector filled by men by 5%.
Under åren 19871990, dvs. en period med kraftigt expanderande arbetsmarknad, ökade antalet industriarbeten med 6% och antalet arbetstillfällen för män ökade med 5%.
As a result, the overall employ ment of men expanded, though still by only half as much as that of women, whose share of new jobs was more than their existing share of employment in both industry and services.
Till följd av detta ökade anställningen generellt för den manliga arbetskraften, låt vara endast hälften så mycket som för kvinnorna, vilkas andel av nya arbeten var större än den andel de redan hade i såväl industri som tjänstesektor.
So far this slow and far from universal fall is very much in line with the experience in the previous period of recovery from the mid1980s on.
Hittills har denna långsamma och långt ifrån generella nedgång i arbetslöshet uppvisat mycket stora likheter med den tidigare återhämtningsperioden från mitten av 1980talet och framåt.
Then it took three years after unemployment had reached its peak for the rate to begin to fall significantly.
Då tog det tre år efter det att arbetslösheten kulminerat innan denna började sjunka or dentligt.
On that experience, it may not be until the middle of 1997 that major reductions in unemployment occur.
Av den erfarenheten att döma kanske det dröjer ända till mitten av 1997 innan någon större ar betslöshetsminskning inträffar.
It is not inevitable that history should repeat itself, but present forecasts of employment growth in 1995 and 1996 are no higher than that experienced last time round.
Historien upprepar sig inte nödvändigtvis, men de nuvarande prognoserna för sysselsättningstillväxten åren 1995 och 1996 är inte mer lo vande än förra gången.
In the period of recession between 1990 and 1994, jobs in industry fell by substantially more than the rise over the preceding three years. As in the past, this hit men much
Under lågkonjunkturen 19901994 minskade antalet arbetstillfällen i industrin avsevärt mer än vad de
For men, given the longterm reduction of jobs in industry, which there is little reason to expect to be reversed, the answer is of some im portance and is a major issue underlying their job prospects in future years.
Med tanke på att industriarbetena på sikt minskar — en trend som av allt att döma kommer att fortsätta — är svaret på ovannämnda fråga av viss betydelse för männen och en väsentlig underliggande faktor som påverkar deras möjligheter till an ställning i framtiden.
During this period, employment fell by 6 million and unemployment rose by 5 million; the labour force, therefore, declined by 1 million.
Arbetslösheten bland män och kvinnor en sjönk med sex miljoner och ar betslösheten steg med fem miljoner; arbetskraften minskade därför med en miljon.
Given the growth of working-age population and trends in rates of participation, the Union's labour force would have been expected to expand by some 4 million.
Om man tar hänsyn till ökningen av antalet personer i arbetsför ålder och tendenserna i fråga om antalet arbetssökande, skulle EUs arbetskraft ha förväntats öka med ungefär fyra miljoner.
In other words, without the increased with drawal of young people and men aged 25 and over, there would have been 5 million more people in the work force in 1994 than there actually were.
Med andra ord — om inte ungdomar och män över 25 år stannat utanför arbetsmarknaden skulle arbetskraften 1994 ha varit fem miljoner större än den faktiskt var.
The fall in labour force participation which underlies this reversal of trend was especially marked among young people under 25.
orsaken till trendbrottet — var särskilt tydligt bland ungdomar under 25 år.
The reduction in the proportion of this age group joining the labour market, which occurred in all Member States apart from Greece and Luxembourg, was by itself responsible for a reduction in the Union's work force of 3 million over this period, considerably more than in preceding years.
Minskningen av andelen ar betssökande i denna åldersgrupp, något som inträffade i samtliga medlemsstater med undantag för Grekland och Luxemburg, svarade i sig själv för en minskning av EUs arbetsstyrka med nästan 3 miljoner under den perioden, alltså avsevärt mer än under tidigare år.
Almost all of this decline in participation was mirrored in an increase in the proportion remaining in education and training, which in most parts of the Union, rose at a higher rate than previously (as described further below).
Nästan hela denna minskning av andelen förvärvsarbetande återspeglades i ökningen av andelen personer som stannade kvar i skola och utbildning, vilken i flertalet EU-länder steg mer än tidigare (enligt närmare redogörelse längre fram).
as described below. The only Member States where the reverse is the case are Finland, Sweden and the UK.
De enda medlemsstater där situationen är den motsatta är Finland, Sverige och Storbritannien.
Since the peak unemployment rate in 1994, however, the rate for men has fallen slightly more than that for women.
Sedan arbetslösheten nådde en topp 1994 har den emellertid sjunkit något mer bland män än bland kvinnor.
On past experience, this would be expected to continue to be the case for the next year or two as manufac turing output and jobs begin to recover and as increasing numbers of women are attracted back into the labour force by the prospect of employment opportunities. tunities.
Erfarenhetsmässigt skulle man kunna vänta sig att detta fortsätter under de allra närmaste åren, allteftersom industriproduktion och -sysselsättning börjar återhämta sig och ett ökande antal kvinnor lockas ut på arbetsmarknaden igen genom utsikterna till arbete.
Employment and labour force growth
Tillväxt i sysselsättning och arbetskraft
Participation also declined among older men of 55 and over, again at a higher rate than in earlier years, so reflecting an accelerating trend towards early retirement as men in this age group losing their jobs had increasing difficulties finding new ones.
Arbetskraftsdeltagandet sjönk även bland män i åldern 55 år och uppåt, och även bland dem i större utsträckning än under tidigare år, vilket återspeglar en ökande ten dens till förtidspensionering efter som de män i denna åldersgrupp som förlorar sin anställning får allt svårare att hitta nytt arbete.
Between 1990 and 1994, the number of men in the labour force aged 55 and over fell in all Member States except Germany, Greece and Ireland, and only in the former was there any significant rise in numbers. bers.
Mellan åren 1990 och 1994 sjönk anta let män i åldern 55 år och däröver på arbetsmarknaden i samtliga medlemsstater utom Tyskland, Grekland och Irland, och endast i det förstnämnda landet förekom någon betydande numerär ökning.
More disturbingly perhaps, significant numbers of men of prime working age, between 25 and 54 also withdrew from the formal labour market.
Den utvecklingen kan även få betydande konsekvenser för arbetskraftens tillväxt på medellång och lång sikt i takt med att Europeiska unionens ekonomi återhämtar sig och arbetstillfällena ökar i snabbare takt.
In all countries in the Union, participation of men in this age group declined, the fall being especially marked in Italy, Ireland and the UK.
Erfarenheterna från 1980talet visar att ett avsevärt antal personer som lämnat arbetsmarknaden eller inte börjat arbeta, till synes på grund av bristen på arbets tillfällen, skulle kunna lockas att söka arbete när fler arbeten blir le diga.
In total, this was responsible for reducing the Union's work force by almost 1.2 million over this period.
Om detta inträffar, skulle det — precis som under 1980-talets senare del — märkbart bromsa arbetslöshetens nedgång samtidigt som arbetsmarknaden expanderar.
These developments also have potentially important implications for labour force growth over the short and medium-term as the Union economy recovers and as the rate of net job creation in creases.
Om detta dessutom sker i samma omfattning som åren 1985-1990, kommer den sysselsättningsökning som nu förutspås för 1995 och 1996 endast att få en mindre effekt på arbetslösheten.
On the experience of the 1980s, sizeable numbers of those who have been seemingly encouraged by the lack of employ ment opportunities to withdraw from, or not to enter, the labour market could be attracted into the work force as more jobs become available.
Sålunda ökade arbetskraften mellan 1985 och 1990 med nästan 1% om året eller strax under den tillväxt i sysselsättningen som nu förväntas, vilket en ligt beräkningarna innebär en endast liten minskning av arbets lösheten.
If this occurs, then just as in the latter part of the 1980s, it could appreciably reduce the extent to which unemployment comes down as employment expands.
Mer oroande är måhända det faktum att ett avsevärt antal män i sin aktivaste ålder — 25 till 54 år — också lämnade den reguljära ar betsmarknaden.
If it occurs at a similar rate as between 1985 and 1990, the employment growth which is now forecast for 1995 and 1996 will have only a minor effect on the rate of unemployment.
I alla EU-länder minskade förvärvsarbetsfrekvensen för männen i denna ålders grupp, en minskning som var särskilt uttalad i Italien, Storbritannien och Irland.
Thus between 1985 and 1990, the labour force expanded by almost 1% a year or only just below the employment growth now expected, implying the possibility of only a very small reduction in unemployment as measured.
Totalt låg minskningen i denna kategori bakom drygt 1,2 miljoner färre arbeten under perioden.
The numbers in the labour force, which expanded by almost 1% a year in the second half of the 1980s as employment increased, contracted during the recession years between 1990 and 1994.
Antalet personer i arbetskraften, som ökade med nästan 1% om året under 1980-talets senare del då sysselsättningen ökade, minskade under lågkonjunkturen 1991-1994.
The lack of job opportunities seems to have persuaded a significant proportion of men in particular either to with draw from the labour force or to delay entry.
Det verkar som om det var bristen på arbetstillfällen som föranledde en betydande andel arbetstagare — särskilt män — att antingen lämna arbetsmarknaden eller att skjuta upp sitt beslut att börja arbeta.
At the same time, the upward trend in the proportion of working-age women looking to work, which had persisted at a relatively high rate throughout the 1980s slowed appreciably during these four years.
Ten densen bland kvinnor i arbetsför ålder att i allt större utsträckning söka sig ut på arbetsmarknaden, vilket kunde iakttas under hela 1980-talet, mattades samtidigt av sevärt av under ovannämnda tre årsperiod.
These develop ments had a marked effect in preventing unemployment from rising even more than it did during this period.
Den tendensen bidrog märkbart till att arbetslösheten inte steg ännu mer än den gjorde under den här perioden.
These developments had an important effect on unemployment during the recent recession.
Dessa utvecklingstendenser hade en kraftig inverkan på arbetslös hetssiffrorna under den senaste lågkonjunkturen.
This is not to imply, of course, that such employment growth is not beneficial, still less that labour force
Detta innebär naturligtvis inte att en sådan tillväxt i sysselsättningen inte är till gagn, ännu mindre att ökningen i arbetskraften borde hållas tillbaka på något sätt.
Summary and conclusions: trends and strategies local level, that create jobs which take account of new requirements, e.g. in the environmental and socialservice spheres;
Sammanfattning och slutsatser: trender och strategier
Re-employment: a strategy for the Union reducing nonwage labour costs extensively enough to ensure that there is a noticeable effect on decisions concerning the taking on of employees and in particular of unqualified em ployees;
Återinträde i arbetslivet: en strategi för Europeiska unionen medlemsstater att erbjuda ungdomar utvidgad skolunderbyggnad för att förbättra deras möjligheter att både hitta och behålla ett arbete (se del 2 kapitel 1 där det ges en mer detaljerad redogörelse fór den politik som förts i olika delar av EU och fór de åtgärdspaket som lanserats på senare år).
Five key areas of policy were em phasised at the Essen Summit as being of major importance for tackling the Union's employment problems:
Fem politiska nyckelområden betonades vid toppmötet i Essen som särdeles viktiga när Unionens sysselsättningsproblem skall angripas: pas:
The significant reduction in participation in the labour force of young people under 25, as noted above, was associated with an equally large in crease in the proportion of those remaining in education and training rather than seeking employment.
Öka sysselsättningspolitikens effektivitet genom att undvika sådana förfaranden som under gräver arbetsviljan och genom att gå från en passiv till en aktiv arbetsmarknadspolitik.
increasing the effectiveness of employment policy by avoiding practices which are detrimental to the readiness to work, and by moving from a passive to an active labour market policy.
Individen måste känna sig sporrad att fortsätta att söka arbete på den öppna arbetsmarknaden.
The individual incentive to continue seeking employment on the general labour market must remain.
Särskild hänsyn måste tas till detta när man utformar bidragssystem.
Particular account must be taken of this when working out incomesupport measures.
De arbetsmarknadspolitiska instrumentens nödvändighet och effektivitet måste ses över med jämna mellanrum.
The need for, and efficiency of, the instruments of labour market policy must be assessed at regular in tervals; improving employment opportunities for the labour force, by promoting investment in vocational training.
— Förbättra sysselsättningsmöjligheterna för arbetskraften genom att satsa på yrkesutbildning.
To that end a key role falls to the acquisition of vocational qualifications, particularly by young people.
Att skaffa en yrkeskompetens spelar en viktig roll, särskilt för ungdomar.