natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Responsibility for drawing up curricula is exercised at different levels.
Ansvaret för att dra upp läroplaner innehas av myndigheter på olika nivåer.
The highest level, the Ministerial, defines guidelines, principles or criteria as the basis for curricula.
Den högsta nivån, ministeriet, drar upp riktlinjer, principer och kriterier för läroplanerna.
The second level of decision-making is that of the actual development of the curriculum.
Den andra beslutande nivån är den där själva läroplanen utarbetas.
The attribution of responsibilities for the preparation of various aspects of the curriculum varies considerably from country to country.
Ansvarsfördelningen vad gäller förberedandet av läroplanens olika områden varierar avsevärt från land till land.
In Greece, the national authorities carry the greatest part of it.
I Grekland är det de nationella myndigheterna som utför den största delen av arbetet.
Those in charge determine the subjects, the period of time each subject is to be taught and the content, and even go as far as to edit textbooks.
De ansvariga beslutar om ämnen, hur många lektionstimmar varje ämne skall ha och innehållet och går faktiskt så långt som till att ge ut läroböcker.
In England and Wales, there are no regulations on methods but guidelines are provided by the Office for Standards in Education (OFSTED).
I England och Wales finns inga metodiska regler, men riktlinjer erhålls genom OFSTED ­ Office for Standards in Education.
In the Netherlands, the law and decrees of the Minister for Education and Science only define the list of compulsory subjects and the essential aims.
I Nederländerna definierar lagar och dekret från utbildnings­ och vetenskapsministeriet endast en lista över obligatoriska ämnen och grundläggande mål.
In countries where official guidelines concentrate primarily on defining the objectives to be achieved (Netherlands, Finland, Sweden and the United Kingdom), it is the schools and teachers who are responsible for defining the means for achieving these objectives: the organization of course content, teaching materials, including the choice of textbooks, and teaching methods.
I länder där officiella riktlinjer huvudsakligen koncentreras på vilka mål som skall uppnås (Nederländerna, Finland, Sverige och Förenade kungariket), är det skolorna och lärarna som är ansvariga för vilka medel som som skall användas för att målen skall uppnås: organisationen av kursinnehållet, metodiken och läromaterial, inklusive val av läroböcker.
Some countries focus their guidelines more on how courses are taught.
Vissa länder fokuserar sina riktlinjer mer på hur undervisningen skall gå till.
They specify teaching methods and timetabling, and they suggest what teaching materials are to be used.
De specificerar metodiken och schemaläggningen och föreslår vilket undervisningsmaterial som skall användas.
This is the case in Greece and to a lesser degree in Belgium, Denmark, Germany, Luxembourg and Austria, where greater flexibility is allowed in relation to practical implementation and choice of textbooks.
Så är fallet med Grekland och till viss mån Belgien, Danmark, Tyskland, Luxemburg och Österrike, där en större flexibilitet tillåts vad beträffar det praktiska utförandet och valet av läroböcker.
Between these two extremes, there are countries like Spain, France, Italy and Portugal.
Mellan dessa två ytterligheter finns länder som Spanien, Frankrike, Italien och Portugal.
Ireland makes recommendations on both aims and means without, however, defining the minimum objectives.
I Irland ges emellertid rekommendationer för både mål och medel utan att en grundlägggande målsättning definieras.
AND CHOICE OF METHODS AND TEXTBOOKS, 1994/95
TABELL D1: BESLUTANDENIVÅER, BESKRIVNING AV GRUNDLÄGGANDE MÅL OCH VAL AV METODIK OCH LÄROBÖCKER 1994/95
Spain, France, Portugal, Sweden, United Kingdom
Spanien, Frankrike, Portugal, Sverige, Förenade kungariket
MINISTRY AND LOCAL RESPONSIBILITY
MINISTERIUM OCH LOKALT ANSVAR
Germany: Textbooks are chosen by schools from lists recommended by the Ministries.
Tyskland: Läroböcker väljs av skolorna utifrån ministeriets rekommendationslistor.
SECONDARY
ELEVERNA
GRAPH E1 : AGES AT WHICH COMPULSORY FULL­TIME EDUCATION AND THE FIRST CYCLE OF SECONDARY EDUCATION ARE COMPLETED, 1994/95
OCH AVSLUTAT LÄGRE SEKUNDÄRUTBILDNING 1994/95
SINGLE STRUCTUIRE
FORE OCH EFTER REFORMEN
FIRST STAGE SECONDARY EDUCATION
FÖRSTA DELEN AV SEKUNDÄRUTBILDNINGEN
END OF COMPULSORY FULL­TIME EDUCATION
SLUTET AV DEN OBLIGATORISKA HELTIDSUTB.
ADDITIONAL YEAR POSSIBLE
MÖJLIGT KOMPLETTERINGSAR
Germany: The duration of full­time compulsory education is nine years in 12 Länderand 10 years in four.
Tyskland: Längden på den obligatoriska heltidsundervisningen är nio år i 12 av Tysklands Länder och tio år i 4 av dem.
It therefore ends at age 15 orage 16.
Därför avslutas utbildningen vid 15 eller 16 års ålder.
The start of secondary education varies from one Member State to another.
Sekundärutbildningens början varierar från den ena medlemsstaten till den andra.
It is generally set at age 11 or 12, and begins earliest in Germany and Austria, from age 10.
Normalt börjar den vid 11 eller 12 års ålder, i Tyskland och Österrike redan vid 10 års ålder.
In most Member States, the first stage is either three or four years long, except in Germany, where it is five or six years, and in Belgium where it is only two years.
I de flesta medlemsstater är det första stadiet antingen tre eller fyra år långt, utom i Tyskland där det är fem eller sex år och i Belgien där det är endast två år.
In Denmark, Spain (pre­reform), Portugal, Finland and Sweden, there is no lower secondary education as such, 'basic education' being organized in one single structure over nine years.
I Danmark, Spanien efter reformen, Portugal, Finland och Sverige finns ingen lägre sekundärutbildning, utan "grundskolan" organiseras enligt en sammanhållen struktur över nio år.
The information included on these countries in this chapter relates to the last three years of this single structure.
Informationen om dessa länder i detta kapitel gäller de tre sista åren i den sammanhållna strukturen.
The International Standard Classification for Education (ISCED), developed by Unesco, is used by countries and international agencies as a means of compiling internationally comparable statistics on education.
Den internationella standardklassificeringen för utbildning (ISCED), som tagits fram av Unesco, används av länder och internationella byråer som ett medel för att sammanställa internationellt jämförbar statistik inom utbildningssektorn.
In accordance with this classification, the last three years of 'basic education' in Spain (pre­reform) and the Folkeskole (Denmark), of the Ensino básico in Portugal, of the Peruskoulu/Grundskola (Finland), and of the Grundskola (Sweden) are considered to be of the same level as the first stage of secondary education (ISCED 2).
I enlighet med denna klassificering anses de tre sista åren av grundutbildningen i Spanien (före reformen) och Folkeskolen / Danmark, Ensino básico / Portugal, Peruskoulo/Grundskola / Finland och Grundskolan / Sverige vara samma nivå som det första stadiet av sekundärutbildningen, d.v.s. den lägre sekundärutbildningen (ISCED 2).
Different branches or types of courses and their position in this stage of education are indicated.
Olika grenar eller kurstyper och deras position under denna fas av utbildningen anges.
A majority of Member States have 'integrated' structures in lower secondary education, with all pupils following a general curriculum at the same level.
De flesta av medlemsstaterna har integrerad struktur inom den lägre sekundärskolan, där alla elever följer den allmänna läroplanen på samma nivå.
Only a few Member States (Belgium and Luxembourg) have different types of courses at this stage.
Endast två medlemsstater (Belgien och Luxemburg) har olika typer av kurser på denna nivå.
In Germany, after the Orientierungsstufe, and in Austria, lower secondary general education leads to different certificates according to the type of school.
I Tyskland efter Orientierungsstufe och i Österrike leder denna fas i utbildningen till olika diplom beroende på skola.
GRAPH E2: ORGANIZATION OF SECONDARY EDUCATION STRUCTURES IN THE EUROPEAN UNION, 1994/95
DIAGRAM E2: ORGANISATION AV SEKUNDÄRUTBILDNINGEN INOM EU 1994/95
Germany: The duration of full­time compulsory education is nine years in 12 Länder and 10 years in four Länder.
Tyskland: Längden på den obligatoriska heltidsundervisningen är nio år i 12 Länderoch 10 år i fyra av dem.
It therefore ends at age 15 or 16.
Därför slutar den vid 15 eller 16 års ålder.
In certain Länder, the Orientierungsstufe (observation stage) is provided separately and in a specific type of school.
I vissa Länder sker Orientierungsstufe (observationsstadiet) separat och på en särskild typ av skolor. Beroende på Land sker integrierte Klassen für Haupt- und Realschüler i andra typer av skolor.
Vocational training after full­time compulsory education (9 or 10 years) is provided in the Berufsschule (part­time vocational school) and in firms (duales System).
Yrkesutbildning efter den obligatoriska heltidsundervisningen (9 eller 10 år) sker i Berufsschule (deltidsyrkesskolor) och på olika företag (duales System).
EDUCATION
SEKUNDARUTBILDNING
Different types of courses are provided in all Member States in upper secondary education.
Olika typer av kurser inom högre sekundärutbildning finns i alla medlemsstater.
Although they are all known by different names, it is possible to distinguish two major categories: general, providing education leading to entry to higher education, and vocational, providing qualifications in preparation for working life.
Trots att alla kurser har olika namn, är det möjligt att urskilja två större kategorier: en studieinriktad som ger tillträde till högskola eller universitet och en yrkesinriktad som ger kvalifikationer för yrkeslivet.
FURTHER EDUCATION COLLEGE luminili n :
SAMMANHALLEN STRUKTUR, SISTA ÅRSKURSERNA
LAST STAGE OF SINGLE STRUCTURE
LAGRE SEKUNDARSKOLA ­ YRKESINRIKTNING
LOWER SECONDARY EDUCATION — VOCATIONAL
LAGRE SEKUNDARSKOLA ­ STUDIEINRIKTNING
LOWER SECONDARY EDUCATION — GENERAL
HÖGRE SEKUNDARSKOLA ­ YRKESINRIKTNING
UPPER SECONDARY EDUCATION — VOCATIONAL
HÖGRE SEKUNDARSKOLA ­ STUDIEINRIKTNING
PART-TIME EDUCATION
DELTIDSUTBILDNING
POST­SCHOOL VOCATIONAL EDUCATION f7771
YRKESUTBILDNING MOTSVARANDE HÖGRE SEKUNDÄR UTBILDNING
A QUARTER OF ALL PUPILS IN THE EUROPEAN UNION ARE IN UPPER SECONDARY EDUCATION
EN FJÄRDEDEL AV ELEVERNA I UNIONEN STUDERAR PÅ HÖGRE SEKUNDÄR NIVÅ
During the academic year 1992/93, 18.8 million pupils were enrolled in upper secondary education in the European Union. The school population at this level represents 26% of all pupils in schools in the European Union.
Under läsåret 1992/93 var 18,8 miljoner elever inom Europeiska unionen inskrivna i utbildning på högre sekundär nivå, vilket motsvarar 26 % av alla elever och studenter.
TABLE E1 : PUPILS IN UPPER SECONDARY EDUCATION (ISCED 3),
TABELL E1 : ELEVER PÅ HÖGRE SEKUNDÄR NIVÅ (ISCED 3), I TUSENTAL OCH I PROCENT AV DET TOTALA ANTALET ELEVER OCH STUDENTER 1992/93
The relative proportion of pupils in upper secondary education varies from 21 to 33%.
Den relativa andelen elever inom den högre sekundärutbildningen varierar från 21 till 33 %.
These variations reflect different types of organization, including the age at the end of compulsory education and the duration of upper secondary education (from two years in Ireland to five years for certain branches in Spain, Italy and Austria).
Variationerna återspeglar olika organisationstyper, inklusive de åldrar då den obligatoriska utbildningen slutar och längden på den högre sekundärutbildningen (från två år i Irland till fem år för vissa grenar i Spanien, Italien och Österrike).
In the comparative section of the table, the total numbers of pupils do not include those in preschool institutions.
/ den komparativa delen av tabellen omfattas inte de elever som går inom förskolan i det totala antalet elever.
VOCATIONAL EDUCATION PREDOMINATES AT UPPER SECONDARY LEVEL
YRKESUTBILDNING OVERVAGER VID STUDIER PÅ HÖGRE SEKUNDÄR NIVÅ
Graph E3 depicts, for each Member State, the distribution of upper secondary pupils between general and vocational education.
Diagram E3 illustrerar fördelningen i medlemsstaterna av elever på högre sekundär nivå mellan studieinriktade kurser och yrkesutbildningskurser.
GRAPH E3: PERCENTAGES OF PUPILS IN GENERAL AND VOCATIONAL UPPER SECONDARY EDUCATION
GRAPH E3: ANDELAR ELEVER I STUDIEINRIKTAD OCH I YRKESINRIKTAD
(ISCED 3), 1992/93
HÖGRE SEKUNDÄR UTBILDNING (ISCED 3), 1992/93
Luxembourg: Data provided by the Ministry of Education.
Luxemburg: Uppgifterna har erhållits genom utbildningsministeriet.
United Kingdom (E/W and NI): There is no separate upper secondary vocational education.
Förenade kungariket (E/W och NI): Det finns ingen separat yrkesutbildning på högre sekundär nivå.
This represents post-compulsory vocational education.
Detta avser yrkesinriktad utbildning efter den obligatoriska undervisningen.
In the European Union as a whole, there are more pupils in vocational than in general upper secondary education.
Inom den Europeiska unionen som helhet finns fler elever i yrkesutbildning än i studieinriktad utbildning på högre sekundär nivå.
This is the case in 11 Member States.
Så är fallet i 11 medlemsstater.
This trend is particularly marked in Germany, Italy, the Netherlands, Austria and Sweden.
Denna tendens är särskilt markant i Tyskland, Italien, Nederländerna, Österrike och Sverige.
Conversely, there are more pupils in general education in Greece, Spain, Ireland and Portugal.
Motsatsen kan ses i Grekland, Spanien, Irland och Portugal.
Upper secondary education corresponds to ISCED level 3.
Utbildningen på högre sekundär nivå motsvaras av ISCED nivå 3, vilket i Sverige motsvarar gymnasieutbildning.
In Graph E3, the distribution of pupils between the two types of education is based on the total numbers of pupils in education.
I diagram E3 är fördelningen elever mellan de två typerna av utbildning baserad på det totala antalet elever under utbildning.
From the data available, it is not possible to take into account students undertaking vocational training within businesses.
Det är inte möjligt att ta hänsyn till elever som får yrkesutbildning inom företag utifrån de tillgängliga uppgifterna.
PREDOMINANCE OF GENERAL EDUCATION IN CERTAIN MEMBER STATES AND CERTAIN REGIONS
ÖVERVÄGANDE STUDIEINRIKTAD UTBILDNING I VISSA MEDLEMSSTATER OCH I VISSA REGIONER
Map E1 depicts the proportion of upper secondary pupils in general education in each of the NUTS 1 regions.
Karta E1 ger en proportionell bild av andelarna elever i studieinriktad högre sekundärutbildning i var och en av NUTS 1-regionerna.
MAP E1 : PROPORTIONS OF PUPILS IN GENERAL UPPER SECONDARY EDUCATION BY NUTS 1 REGION, 1992/93
KARTA E1 : ANDEL ELEVER I STUDIEINRIKTAD HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNING PER NUTS 1-REGION UNDER 1992/93
Belgium and Greece: Data not available.
Belgien och Grekland: Inga uppgifter tillgängliga.
This represents post-compulsory vocational education.
Detta avser yrkesutbildning efter den obligatoriska heltidsutbildningen.
Overall, there is little variation between regions within any one Member State.
Överlag är regionala variationer inom medlemsstaterna små.
Contrasts appear mainly between Member States.
Kontraster finns huvudsakligen mellan medlemsstater.
In France, only the Nord-Pas-de-Calais region has under 40% of pupils in the general branch of upper secondary education.
I Frankrike är det bara regionen Nord-Pas-de-Calais som har under 40 % elever i den studieinriktade utbildningen på högre sekundär nivå.
In Italy, Emilia-Romagna has the highest proportion of pupils in vocational education.
I Italien, har Emilia-Romagna de högsta andelarna elever ¡nom den yrkesinriktade utbildningen.
In Finland, the Aland islands differ from the mainland, having a smaller proportion of pupils in the general branch.
I Finland skiljer sig de åländska öarna från fastlandet genom att de har en mindre andel elever i den studieinriktade utbildningen på högre sekundär nivå.
In the United Kingdom, Scotland has a large proportion of pupils in general education.
Inom Förenade kungariket har Skottland en stor andel elever i den studieinriktade utbildningen på högre sekundär nivå.
The quantité method has been used in the construction of this map.
För att konstruera denna karta har en kvantit metod använts.
SECONDARY
SEKUNDARUTBILDN
CHANGES IN THE NUMBERS OF GIRLS IN UPPER SECONDARY EDUCATION
FÖRÄNDRINGAR I ANTALET FLICKOR INOM UTBILDNINGEN PÅ HÖGRE SEKUNDÄR NIVÅ
In order to measure movement in the rate of female participation in upper secondary education, a time series has been established showing the number of girls per 100 boys at five-year intervals since 1975.
Antalet flickor som deltar i utbildning på högre sekundär nivå har uppmätts i femårsintervaller sedan 1975.
In Graph E4, the superimposition of the curves for the majority of the Member States shows clearly that they all follow a common trend over the period covered.
I diagram E4 visar överlappningen av kurvorna för de flesta medlemsstater att de följer samma tendens under den tid som avses.
Only Finland differs from the other countries, with a higher participation of girls from the beginning of the series.
Endast Finland avviker från de andra länderna, med ett högre kvinnligt deltagande från början.
In the other countries, the number of girls per 100 boys is just below or approximately equal to 100.
I övriga länder är antalet flickor per 100 pojkar strax under eller lika med 100.
A slight increase, however, is noticeable over the last 15 years.
En liten ökning är dock märkbar över de senaste 15 åren.
GRAPH E4: CHANGES IN THE NUMBERS OF GIRLS PER 100 BOYS IN UPPER SECONDARY EDUCATION (ISCED 3), 1975-90
DIAGRAM E4: FÖRÄNDRINGAR I ANTALET FLICKOR PER 100 POJKAR I UTBILDNING PÄ HÖGRE SEKUNDÄRNIVÄ (ISCED 3), 1975­90
Graphs E5 and E6 illustrate the changes in the numbers of girls per 100 boys in each stream of upper secondary education.
Diagrammen E5 och E6 visar förändringar i antalet flickor räknat per 100 pojkar inom de olika delarna av den högre sekundärutbildningen.
Data are available on the breakdown between general and vocational education since 1985.
Det finns tillgängliga uppgifter av fördelningen mellan den studieinriktade respektive den yrkesinriktade utbildningen sedan 1985.
GRAPH E5: CHANGES IN THE NUMBERS OF GIRLS PER 100 BOYS IN UPPER SECONDARY GENERAL EDUCATION
DIAGRAM E5: FÖRÄNDRINGAR I ANTALET FLICKOR PER DIAGRAM E6: FÖRÄNDRINGAR I ANTALET FLICKOR PER 100 POJKAR I STUDIEINRIKTAD HÖGRE 100 POJKAR I YRKESINRIKTAD HÖGRE SEKUNDÄR­SEKUNDÄRUTBILDNING (ISCED 3) MELLAN1985­91 UTBILDNING (ISCED 3), MELLAN 1985­91
Germany: The data refer to the Federal Republic of Germany before 3 October 1990.
Tyskland: Uppgifterna avser Förbundsrepubliken Tyskland före den 3 oktober 1990.
In upper secondary general education, the number of girls per 100 boys has been fairly stable since 1985 (Graph E5).
Inom den högre sekundärutbildningen har antalet flickor per 100 pojkar varit ganska stabilt sedan 1985 (Diagram E5).
Girls outnumber boys.
Flickorna är fler än pojkarna.
Finland already had the highest girhboy ratio 10 years ago.
Finland hade redan för tio år sedan den högsta andelen flickor.
The rate of participation of girls is also very high in Denmark and in France.
Flickornas deltagande är mycket högt också i Danmark och Frankrike.
In Germany, Austria and the United Kingdom, the proportion of girls to boys is fairly equal.
I Tyskland, Österrike och Förenade kungariket är proportionen flickor i förhållande till pojkar ganska lika.
Movement in the participation rates of girls in vocational education (Graph E6) shows greater variation.
Förändringen i andelen flickor i den yrkesinriktade utbildningen (Diagram E6) visar på en större variation.
In certain countries (Finland and the United Kingdom), girls outnumber boys and their numbers have been increasing steadily since 1985.
I vissa länder (Finland och Förenade kungariket), överträffar flickorna pojkarna i antal och antalet flickor har ökat ständigt sedan 1985.
In the other countries, this proportion is reversed.
I övriga länder är förhållandet omvänt.
Greece is distinguished by an exceptionally low participation rate of girls, even though it is showing a slight increase.
Grekland utmärker sig genom en mycket låg andel flickor, även om man kan se en lätt ökning.
MORE GIRLS THAN BOYS IN SECONDARY GENERAL EDUCATION
FLER FLICKOR AN POJKAR I DEN STUDIEINRIKTADE HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNINGEN
At the present time, in all Member States except Austria and the United Kingdom, there are more girls than boys in general education.
För närvarande finns fler flickor än pojkar i den studieinriktade utbildningen i alla medlemsstater utom Österrike och Förenade kungariket.
On the other hand, boys tend to outnumber girls in vocational education.
Å andra sidan överstiger andelen pojkar inom den yrkesinriktade utbildningen flickornas andel.
GRAPH E7: NUMBER OF GIRLS PER 100 BOYS
DIAGRAM E7: ANTAL FLICKOR PER 100 POJKAR I STUDIEINRIKTAD HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNING1992/93
GRAPH E8: NUMBER OF GIRLS PER 100 BOYS IN UPPER SECONDARY VOCATIONAL EDUCATION,
DIAGRAM E8: ANTAL FLICKOR PER 100 POJKAR I YRKESINRIKTAD HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNING 1992/93
Luxembourg: Data provided by the Ministry of Education.
Luxemburg: Uppgifterna erhålls genom utbildningsministeriet.
Netherlands: Data not available.
Nederländerna: Inga uppgifter tillgängliga.
This represents post-compulsory vocational education.
Detta avser yrkesutbildning efter den obligatoriska heltidsundervisningen.
The greatest proportion of girls in upper secondary general education — almost double that of boys — is found in Sweden.
Den största andelen flickor i den studieinriktade högre sekundärutbildningen ­ nästan det dubbla jämfört med pojkarna ­ finns i Sverige.
In Austria and the United Kingdom, there are almost equal proportions of boys and girls at upper secondary level in general education.
I Österrike och i Förenade kungariket finns lika andelar pojkar och flickor i den högre sekundärskolan.
There are more girls than boys in vocational courses in the United Kingdom while in Austria they are in the minority in this branch.
Det finns fler flickor än pojkar i yrkesinriktad utbildning i Förenade kungariket medan flickorna är i minoritet i Österrike.
In Spain and in Finland, fewer boys than girls remain at school after the end of compulsory education, the proportions of girls being higher in both general and vocational education.
I Spanien och Finland är det färre pojkar än flickor som fortsätter skolan efter den obligatoriska utbildningen och andelen flickor är högre både i den studieinriktade utbildningen och i den yrkesinriktade.
The number of girls per 100 boys is arrived at by dividing the total number of girls by the total number of boys and multiplying the result by 100.
Antalet flickor per 100 pojkar tas fram genom att man delar det totala antalet flickor med det totala antalet pojkar och multiplicerar resultatet med 100.
DIFFERENT TIMETABLES IN DIFFERENT MEMBER STATES, DIFFERENT COURSES AND DIFFERENT YEARS
SKILLNADER I UNDERVISNINGSTID MELLAN MEDLEMSSTATERNA I OLIKA INRIKTNINGAR OCH OLIKA ÅRSKURSER
There are wide variations between the Member States of the European Union in the organization of school time, as illustrated in Graph E9 in relation to lower secondary education.
Det finns stora skillnader mellan EU:s medlemsstater när det gäller skoltidens organisation, vilket illustreras i diagram E9 avseende den lägre sekundärutbildningen.
GRAPH E9: ANNUAL NUMBER OF CLASS HOURS IN LOWER SECONDARY EDUCATION, 1994/95
INOM DEN LÄGRE SEKUNDÄRUTBILDNINGEN, 1994/95
MINIMUM NUMBER OF HOURS
LÄGSTA ANTAL TIMMAR
MAXIMUM NUMBER OF HOURS
HÖGSTA ANTAL TIMMAR
Germany: The situation varies according to the Land.
Tyskland: Situationen varierar mellan Tysklands Länder.
In most Member States, the annual number of class hours varies between a maximum and a minimum.
I de flesta medlemsstater varierar antalet undervisningstimmar per år mellan högsta och lägsta antal timmar.