natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of the 20 regions with the lowest unemployment rates, 16 had par ticipation rates above the Union average, 7 of these in the upper quarter of the distribution.
Arbetslös hetens olika utveckling i unionen ritannien bara 8 procentenheter, en kraftig nedgång från 1987 eller 1990 då den var 14 procentenheter.
The majority of regions with low unemployment rates, therefore, also have a high rate of participation, and accordingly a comparatively low potential for labour force growth and a lower need than elsewhere for a high rate of employment growth.
Förklaringen till detta var att ar betslösheten gick ner i de värst drabbade regionerna och steg i re gioner med historiskt sett låg ar betslöshet.
In general, therefore, taking account of disparities in participation serves to increase the apparent scale of the problem of employment imbalances across the Union.
I Tyskland ökade olikheterna märkbart (från 7 till 15 procentenheter) genom utökningen med de nya delstaterna.
Changes in unemployment disparities in the Union
I före detta Västtyskland minskade emellertid också skillnaden mellan de högsta och de lägsta arbetslös hetstalen, om än i mindre omfattning än i Storbritannien (1,5 procentenheter mellan 1987 och 1994).
A statistical measure of the disparity in unemployment rates (the standard deviation weighted by the labour force within each NUTS2 region, excluding the new German Länder and the French Overseas Departments for which insufficient data are available) indicates that during the late 1980s, the disparity between Member States fell, though only marginally, from 4.1 in 1985 to 3.3 in 1990 (Graph 84 — there are no data for the three new Member States).
4.1 år 1985 till 3,3 år 1990 (diagram 84 — det föreligger inga uppgifter fór de tre nya medlemsstaterna).
During this period of recovery, therefore, there was some convergence in unemployment rates between Member States — those with the highest rates experienced on average a larger decline than those with the lowest rates.
Under denna återhämtningsperiod konvergerade de genomsnittliga arbetslöshetstalen bland medlemsstaterna — länder na med den högsta arbetslösheten upplevde i genomsnitt en större nedgång än de med den lägsta.
For example, unemployment in Spain fell by 6 percentage points, from 22% to 16%, in Luxembourg,
Så till exempel sjönk arbetslösheten i Spanien med sex procentenheter från 22% till 16%, i Luxemburg med 1,5 procentenheter från 3% till 1,5%.
In Germany, where the addition of the new Länder widened disparities considerably (from 7 percentage points to 15), in the for mer West Germany, the difference between the highest and lowest rates also narrowed, if by less than by l'/2 percentage points, from 3% to 1V2%.
Även om skillnaden mellan de högsta och de lägsta regionala ar betslöshetstalen (ungefär 8 procentenheter) inte ändrades i Frankrike under perioden, steg ar betslösheten i landet från 10,5% till 12,5%.
There are clear signs that disparities in regional unemployment rates across the Union as a whole tend to narrow during periods of economic growth and high rates of net job creation as occurred in the second half of the 1980s.
Det finns tydliga tecken på att de regionala skillnaderna i arbetslös heten inom hela EU tenderar att krympa under perioder då ekonomin växer och antalet arbetstillfällen ökar, såsom skedde under 80-talets senare del.
There are equally clear signs that they tend to widen during periods of recession.
Det finns lika tydliga tecken på att de tenderar att vidgas under recessionsperioder.
Between 1990 and 1994, therefore, problem regions with the highest rates of unemployment suffered the largest increases in joblessness, so reversing the improvement in their relative position experienced over the preceding five years.
Mellan 1990 och 1994 var det sålunda i problemregionerna med den högsta arbetslöshetsgraden som arbetslösheten ökade mest, varigenom den förbättring av den relativa ställning som de uppnått under den närmast föregående femårsperioden vändes i sin mot sats.
However, by 1994, after three years of recession, the disparity between Member States was larger than it had been in 1985 (4.6 compared to 4.1).
År 1994, efter tre års lågkonjunktur, var dock olikheten mellan medlemsstaterna större än vad den var 1985 (4,6 jämfört med 4,1).
The difference between the un employment rates in Spain and
Skillnaden mellan arbetslöshetsgraden i Spanien och i Luxemburg hade ökat från 14,5 procentenheter till 20.
Luxembourg had risen from 1472 percentage points to 20. The
Av de större länderna var det bara i Italien som olikheterna ökade mellan 1987 och 1994, då skillnaden mellan de högsta och de lägsta talen ökade från 16,5 procentenheter till nästan 19.
Although in France there was no change in the gap between the highest and lowest regional unemployment rates over this period, the difference remaining at around 8 percentage points, this was in the context of a rise in national unemployment from 10V2% to 1272%.
4.2 år 1983 till 5,1 år 1985 i samband med uppgången i arbetslös het gick ner endast obetydligt till 4,9 år 1990 och steg därefter under lågkonjunkturen fast med mindre än olikheten mellan medlemsstaterna. terna.
Of the larger countries, only Italy experienced a widening of disparities between 1987 and 1994, the difference between the highest and lowest rates increasing from 16V2 percentage points to rates to nearly
Olikheter i arbetslöshetsgrad inom medlemsstaterna
However, these aggregate tendencies for the Union as a whole conceal divergent trends within Member States.
Bakom dessa tendenser som är ge mensamma fór hela unionen döljer sig emellertid en olikartad utveckling inom medlemsstaterna.
In particular, over recent years, there are equally clear signs that differences in rates of unemployment between regions in the larger countries of the Union at least have tended to narrow rather than widen.
På se nare år har det förekommit lika klara tecken på att regionala skill nader i arbetslöshetsgrad — åt minstone inom de större EU-länderna — snarare tenderar att minska i stället fór att öka.
The resolution of this apparent inconsistency — widening disparities in unemployment across disparity between rates of unemployment in (NUTS 2) regions, which is, of course higher than between Member States, rose from 4.2 in 1983 to 5.1 in 1985 as unemployment increased, declined only slightly to 4.9 in 1990 and then rose during the recession, but by less than the disparity between Member States.
Denna till synes motsägelsefulla företeelse — ökande olikheter i fråga om arbetslösheten mellan EUs regioner och minskande olikheter inom länderna — förklaras av att skillnaderna mellan den genom snittliga arbetslösheten i de olika medlemsstaterna har tenderat att växa under de senaste fem åren, särskilt under den senaste lågkonjunkturen. junkturen.
Section 4 Unemployment trends in Member States
Kapitel 4 Arbetslöshetstendenser i medlemsstaterna ringar i arbetslöshetsgrad efter strukturfondsstatus granskas).
Trends in unemployment rates in the Union, 1983-94
Tendenser i unionens arbetslöshetstal 1983­94
% labour force
Arbetslöshetstal i % av arbetskraften
Unemployment rate Disparity by country Disparity by region
-Spridningen mellan regioner
This narrowing of regional dif­ferences in regional unemployment rates is confirmed by the statistical measure of disparity (though the there are some interesting dif­ferences between the Member States as noted in the Annex to this Report, which also examines changes in unemployment rates by Structural Funds status).
Dessa resultat visar att det inte finns något enkelt samband mellan regionala olikheter i ar­betslöshet och de nationella ar­betslöshetssiffrorna i flertalet större medlemsstater. Att skillna­derna skulle tendera att minska under perioder med sjunkande ar­betslöshet och att öka när arbets­lösheten stiger — något som är uppenbart på unionsnivå — tycks inte stämma längre inom med­lemsstaterna.
Variations in unemployment rates by Member State, 1987, 1990 and 1994
Variationer i arbetslöshetstalen i medlemsstaterna 1987,1990 och 1994
Regions with minimum and maximum unemployment rales for each country
Regioner med lägsta och högsta arbetslöshetssiffror lör varje land i % av arbetskraften
Left bar 1987. middle bar 1990, right bar 1994; no regional data for GR, IRL
Vänster stapel 1987, mittstapeln 1990, hoger stapel 1994; inga regionala uppgifter för GR, IRL
Section 5 Developments in key features of the labour market
Kapitel 5 Utvecklingen av några nyckelförhållanden på arbetsmarknaden
Changes in labour costs relative to productivity exceeded the rise in average real labour costs over this period.
Förändringar i arbetskraftskostnader i förhållande till produktivitet genomsnittliga reala arbetskraftskostnaderna under perioden.
The three exceptions were Luxembourg, Sweden and the UK, where in some degree the growth of average wages imposed a squeeze on profits.
De tre undantagen var Luxemburg, Sverige och Storbritannien, där ökning en av genomsnittslönerna till en viss del pressade tillbaka vinsterna.
This, moreover, was also the case in the US, where real labour costs also rose by more than labour productivity. ity.
Detta var samma sak som inträffade i USA, där de reala arbetskraftskostnaderna också steg mer än ar betsproduktiviteten.
1V2% a year — as did labour productivity, at just under 2% a year between changes in value-added per person and average labour costs (including the nonwage element) measured in relation to the average price of output rather than of consumption which is the usual measure.
sambandet mellan forändringarna i förädlingsvärde per person och de genomsnittliga arbetskraftskostnaderna (inklusive lönebikostnader) mätt i forhållande till det genom snittliga produktpriset snarare än konsumtionspriset vilket är det vanliga måttet.
What matters to a producer, in other words, is how labour costs are rising relative to the price which is obtained for the product sold, since this will determine the profit margin, and not whether the wages paid to employees give them more or less purchasing power.
Det som är viktigt för en producent är med andra ord hur arbetskraftskostnaderna stiger i forhållande till det pris som erhålles fór den sålda produkten, eftersom ju detta bestämmer vinstmarginalen, och inte huruvida de löner som utbetalas till de anställda ger dem mer eller mindre köpkraft.
This measure, normally termed the real product wage — though since it needs to be defined to include all labour costs, direct as well as indirect, it is termed average real labour costs here — can behave very differently from the real wage as usually measured.
Detta mått som normalt kallas "produktreallön" även om det här kallas de genomsnittliga reala ar betskostnaderna, eftersom det måste definieras så att det omfattar alla arbetskraftskostnader, både direkta och indirekta — kan skilja sig mycket från reallönen såsom den vanligen mäts.
This, therefore, left much the same scope for expanding the numbers in employment as in the earlier period, though this time, a rise in profit margins was not accompanied by any growth in employment.
Detta gav därför ungefär samma utrymme fór utökning av antalet anställda som under den föregående perioden, även om en höjd vinstmarginal den här gången inte åtföljdes av någon ökning av antalet anställda.
Indeed, the numbers in work fell.
I själva verket sjönk antalet sysselsatta.
The rate of growth of wages in any economy is important from a number of perspectives, not least from that of job creation.
Lönernas tillväxttakt är i alla ekonomiska system en viktig fråga ut ifrån ett antal aspekter, inte minst fór tillkomsten av arbeten.
If average wages rise faster than the growth of value-added per person employed — or labour productivity — then this will tend to squeeze profits and the finance for investment as well as putting upward pressure on the rate of inflation.
Om ge nomsnittslönen stiger snabbare än ökningen i förädlingsvärde per an ställd — eller arbetsproduktiviteten — tenderar detta att pressa ned vinsterna och därigenom egenfinansierade investeringar och des sutom att pressa upp inflationen.
This will threaten employment both directly and indirectly through the potential effect on cost competitiveness and trade performance.
Detta kommer att hota sysselsättningen både direkt och indirekt ge nom den inverkan det kan ha på konkurrenskraft och handel.
If alternatively, wages increase by less than productivity, then this will provide scope for the generation of more jobs whether in the short-term because firms can employ more people for a given sum or in the longer-term if the additional profits produced by higher productivity are invested in business expansion or are used to increase market share.
Om å andra sidan lönerna ökar mindre än produktiviteten kommer detta att skapa utrymme fór flera arbetstillfällen, antingen i ett kort perspektiv därför att foretagen kan anställa fler fór en viss summa pengar, eller i ett längre perspektiv om de extravinster som skapats genom högre produktivitet investeras i en expansion av foretaget eller används fór att öka marknadsandelarna.
Over the Union as a whole during the period of high employment growth between 1985 and 1990, labour productivity grew by just under 2% a year as already noted.
Under perioden med hög sysselsättningstillväxt 1985-1990 ökade ar betsproduktiviteten inom unionen som helhet med nästan 2% om året såsom redan konstaterats.
This was the same rate of increase as average real wages as conventionally measured but because output prices rose faster than consumer prices, it was significantly higher than the rise in average real labour costs (under 1V
Detta var samma ökningstakt som fór den genomsnittliga reallönen mätt på konventionellt sätt, men eftersom produktionspriserna steg snabbare än konsumentpriserna var den markant högre än uppgången i de genomsnittliga reala lönekostnaderna (under 1,5% om året, se di agram 86).
Secondly, the key relation ship in the context of inflation is
För det andra finns i fråga om inflationen det avgörande
In this period, however, six Member States experienced higher growth in average real labour costs wage than in labour productivity — Luxembourg once more, Belgium, Denmark, the Netherlands, Austria and Portugal (though in the latter case, data problems make it hard to be sure).
Under den här perioden steg emellertid i sex medlemsstater de genomsnittliga reella arbetskraftskostnaderna mer än arbetsproduktiviteten — Luxemburg än en gång, Belgien, Danmark, Nederländerna, Österrike och Portugal (även om da taproblem gör det svårt att vara säker i det senare fallet).
Real wages also went up by more than labour productivity in the US and Japan over this period despite the more employmentintensive pattern of growth that
Reallöner na steg också mer än arbetsproduktiviteten i USA och Japan under den här perioden trots deras mera sysselsättningsintensiva tillväxt mönster jämfört med Europa.
In 12 of the 15 Member States, labour productivity growth also
112 av de 15 medlemsstaterna öka de arbetsproduktiviteten mer än de
Growth in labour productivity and real labour costs in Member States, US and Japan, 1985-90
Tillväxt i arbetskraftsproduktiviteten och de reala arbetskraftskostnaderna i medlemsstaterna, USA och Japan 1985­90
Changes in the pattern of working time
Förändringar i arbetstidsmönstret
In many parts of the Union, the pattern of average hours worked a week has changed very little over the past ten years or so.
G Arbetskraftsproduktivitet ■ Reala arbetskraftskostnader
D excludes new Länder
E15 B DK D GR E D omfattar ej nya delstater
Growth in labour productivity and real labour costs in Member States, US and Japan, 199094
Tillväxt i arbetskraftsproduktiviteten och de reala arbetskraftskostnaderna i medlemsstaterna, USA „ och Japan 1990­94
It occurred predominantly in Denmark (from 39 hours in 1987 to
D Arbetskraftsproduktivitet ■ Reala arbetskraftskostnader
38 hours in 1990 and 37 hours in 1994), Germany (from 40 hours in 1987 to 38 hours in 1990) and Ireland (from 40 hours in 1990 to
Den berörde huvudsakli­gen Danmark (från 39 timmar 1987 till 38 timmar 1990 och 37 timmar 1994), Tyskland (från 40 timmar 1987 till 38 timmar 1990) och Irland (från 40 timmar 1990 till 39 timmar 1994).
D excludes new Lander
D omfattar ej de nya delstaterna
Distribution of male employees in industry and services by hours usually worked in the Union, 1987,1990 and 1994
Fördelning av de manliga anställda inom industrin och tjänstesektorn efter vanligen arbetade timmar i unionen 1987,1990 och 1994
(The analysis here relates to those employed in industry and services taken together and excludes agriculture where there are problems measuring hours of work on a comparable basis — see Annex for a more detailed analysis of changes over this period.)
(Denna analys avser alla dem som var anställda i industri och service och omfattar inte jordbruk, där det är besvärligt att på ett jämförbart sätt mäta arbetstiden — se bilagan för en mer detaljerad analys av förändringarna under den här perioden.)
Distribution of female employees in industry and services by hours usually worked in the Union, 1987,1990 and 1994
Fördelning av de kvinnliga anställda inom industrin och tjänstesektorn efter vanligen arbetade timmar i unionen 1987,1990 och 1994
Over the Union as a whole, the proportion of women working these hours increased from 24% in 1987 to just over 26% in 1994 (Graph 90).
I nästan alla medlemsstater notera des dessutom en ökning av andelen deltidsarbetande män under låg konjunkturen 1990-1994.
The only Member State where such a growth did not occur between 1990 and 1994 was Denmark, which stands out as the one country to experience not just a decline in the proportion of women working parttime hours, but a substantial one
Det enda land där det förekom en minskning var Nederländerna (där andelen föll från 7,5% till 5,5%), vilket inte stämmer med uppgifterna om del tidsanställning som uppvisar en ökning (från 14,5% till 15,5%).
Weekly hours
Timmar per vecka
Section 5 Developments in key features of the labour market to 5V
Kapitel 5 Utvecklingen av några nyckelförhållanden på arbetsmarknaden var ökningen utbredd med Neder­länderna som det enda land som uppvisade någon nedgång i det re­lativa antalet under denna period.
States, the only countries experien­cing a significant increase in the proportion with a normal working week of 50 hours or more being Greece, Portugal and the UK, coun­tries where this was already high.
För kvinnornas del ändrades situa­tionen relativt lite i de flesta med­lemsstaterna, och de enda länder som upplevde en markant ökning av andelen som normalt arbetade 50 timmar eller mer var Grekland, Portugal och Storbritannien, länder där detta redan tidigare förekom i stor utsträckning.
Although the changes in working time have in most cases been com­paratively small, the overall picture is one of a gradually declining uni­formity and a very slow movement towards a smoother frequency distribution curve with the propor­tion of men and women working a standard full­time number of hours a week tending to fall, the propor­tion working part­time hours tending to rise and, in the case of men, the proportion usually work­ing long hours also tending to go up.
Även om förändringarna i arbetstid har varit små i de flesta fall, är helhetsintrycket att enhetligheten gradvis minskar och att det sker en långsam rörelse mot en jämnare kurva över fördelningen av arbets­tidens längd, där andelen deltidsar­betande tenderar att stiga och i männens fall andelen med längre än normal arbetsvecka också tende­rar att stiga.
Share of women working parttime and parttime hours in Member States, 1987 and 1994
Andel kvinnor som arbetar deltid och deltidstimmar i medlemsstaterna 1987 och 1994
D excludes new Länder
D1987 ■ 1994 D omfattar ej de nya delstaterna
Parttime hours (10-29)
Dfiltiristimmar M0-P91
Section 6 Short-term prospects for growth and employment
Kapitel 6 Utsikterna för sysselsättning och tillväxt på kort sikt
Short-term prospects for growth and employment imports to rise following the appreciation of the Yen and Union export markets in South-East Asia, Eastern Europe and Latin America to continue growing rapidly; the exchange rate changes, short-term interest rates having been reduced in Germany and increased in most depreciating countries.
Utsikterna för sysselsättning och tillväxt på kort sikt och Latinamerika förväntas fortsätta att växa snabbt.
In the Union as a whole, monetary conditions remain supportive of economic growth continuing at its pres ent rate;
netära förhållanden även i fort sättningen ett stöd fór en ekonomisk tillväxt i nuvarande takt.
• business and consumer confidence in the EU weakened somewhat in early 1995, but is expected to remain consistent with healthy GDP growth;
Näringslivets och konsumenter nas förtroende för EU försvagades något i början av 1995 men förväntas bli orubbat i takt med en god BNP-tillväxt.
The recovery of the Union economy became firmly established in 1994, output recovering by just under 3%.
Den ekonomiska återhämtning en inom unionen stabiliserades 1994 då produktionen ökade med 3%.
The renewed growth was driven by a strong pick-up in the world economy, a marked easing of monetary conditions within the Union and the achievement of higher productivity, improved competitiveness and better profitability by Union enter prises.
Den förnyade tillväxten fick näring från en stark uppgång i världsekonomin, en kraftig lätt nad i monetära förhållanden inom unionen och en högre produktivitet, förbättrad konkurrenskraft och lönsamhet hos företagen i unionen.
As a result, the recovery has been led by strong export performance and increased investment.
Som en följd härav har exporten och investeringarna ökat.
longterm interest rates fell significantly in early 1995 throughout the Union, thereby reversing much of the increase in rates which took place in 1994.
Återhämtningen vilar på säker grund. EUs export förväntas fort sätta att öka i relativt snabb takt, även om ökningen blir mindre än
the exchange rates develop ments in early 1995 are likely to affect growth adversely especially in the countries where appreciation occurred, while in the depreciating countries the need to prevent higher inflation from becoming ingrained may offset any short-term boost to activity;
Utvecklingen av valutakurserna i början av 1995 kommer sannolikt att ha en ogynnsam inverkan på tillväxten, framfor allt i de länder där det förekom en appreciering, medan behovet att förhindra utbredningen av en högre inflation kan omintetgöra all tillväxt i de länder där en depreciering förekom.
Recovery remains soundly based.
1994 (diagram 92) och investering arna gå upp med ungefär 6% om året under 1995 och 1996 (diagram 93).
Union exports are expected to continue increasing at a relatively high rate, though by less than in 1994 (Graph 92), and investment to expand by some 6% a year in 1995 and 1996 (Graph 93).
Den åtföljande ökning en av produktionskapaciteten i kombination med en måttlig ökning av den privata konsumtionstillväxten till 2 och 2,5% under
The resulting expansion of productive capacity combined with only a moderate changes in monetary policy partly may offset the effects of
Förändringar i den monetära politiken kan delvis motverka effekterna av förändringarna i valutakurserna, sedan de kort fristiga räntorna sjunkit i Tyskland och stigit i flertalet länder där en depreciering förekom. I unionen som helhet utgör mo-
Annual change{%)
Ärlig förändring (%}
The main factors shaping the growth outlook are:
Tillväxtprognosen bygger på följande faktorer:
• growth in the rest of the world is expected to slow down from its high rate in 1994, but Union export markets should still expand significantly.
- Tillväxten i övriga världen för väntas minska jämfört med 1994, men unionens export marknader bör fortsätta att växa.
US growth is expected to regain momentum after weakening in the first half of 1995, Japanese
Tillväxten i USA förväntas ta fart efter försvagningen under första delen av 1995.
Section 6 Short-term prospects for growth and employment increase of private consumption growth to 2 and 272% in 1995 and policies which were known in May 1995, and additional tightening in Member States could produce a larger reduction.
Kapitel 6 Utsikterna för sysselsättning och tillväxt på kort sikt