natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The important thing for us now is to find out why the growth process is stagnating again, even though our inflation is at historically low rates and we are practically starting to pen its obituary.
Det gäller nu för oss att finna en förklaring på varför vi åter har ett avbrott i tillväxten, trots att inflationen är historiskt låg och vi praktiskt taget redan kan tala om inflationsdöden.
We must ask ourselves why further economic development within a favourable supply-side framework has done little to stimulate the private sector and why investments are not being made.
Vi bör fråga oss vad anledningen är till att den ekonomiska utvecklingen med förmånliga utbudsorienterade ramvillkor inte har fått en stimulerande verkan på den privata ekonomin, och varför det inte investeras mer.
That is really the central problem for us.
Det är det centrala problemet för oss.
That is where we undoubtedly need coordination between the various players.
Vi behöver här en av stämning mellan de olika aktörerna.
Above all, I believe that, alongside our very responsible trade unions, we need a monetary policy which can begin at long last to serve the purpose assigned to it in Article 105, as amended by the Maastricht Treaty.
Jag tror att framför allt penningpolitiken måste, vid sidan av de verkligt ansvarstagande fackföreningarna, tillåtas spela sin roll, den roll som anges i artikel 105 i Maastrichtfordraget.
Only then will it be possible to pursue additional new paths and to implement successfully new infrastructure projects in the European Union.
Först då kommer det att bli möjligt i praktiken att slå in på nya vägar och genomföra infrastrukturprojekt med framgång.
We need to engage the help of everyone who operates in this field, not just the finance ministers.
Vi behöver alla handlingskraftiga personer vi kan få. Vi behöver inte bara finansministrarna.
We need those who formulate monetary policies, we need management and labour, and we also need a bold approach at long last from the Commission and the Council if we are to achieve the modernisation of our infrastructure policy and the creation of a public-private partnership to provide investments that will effectively generate employment.
Vi behöver penningpolitiken likaväl som arbetsmarknadens parter, och därutöver behöver vi en riskberedskap hos kommissionen och rådet, om vi skall lyckas modernisera in frastrukturpolitiken och med offentlig och privat hjälp åstadkomma större investeringar med stimulerande effekt på sysselsättningen.
Christodoulou (PPE). — (EL) Madam President, the Commission's annual economic report is a valuable document which covers the European Union's economic activity in an international context.
Christodoulou (PPE). — (EL) Fru ordförande!
What the Fourçans report does, very well and effectively, is to look at the economy dynamically and to adopt some political positions, which is useful and also beneficial.
Kommissionens ekonomiska årsrapport är ett aktningsvärt dokument som täcker unionens ekonomiska verksamhet på det internationella planet, och i sitt betänkande tar vår kollega Fourçans fasta på dynamiken och gör vissa politiska ställningstaganden, vilket är nyttigt och välbehövligt.
I wish to make a remark about the comments on the introduction of the euro at the beginning of this year.
Först vill jag kommentera resonemanget om införandet av euron i början av året.
I was expecting a rather more in-depth analysis, but of course as the report was published on 20 January, it was not then possible for it to adopt a position.
Jag hade väntat mig en något utförligare analys, men eftersom det här betänkandet kom den 20 januari, var det omöjligt att ta ställning just då.
Nevertheless, Madam President, I believe we need to give this subject a good deal more thought. I think that we cannot treat monetary stability as an end in itself, although no one should ignore its importance.
Jag anser emellertid, fru ordförande, att vi bör ägna oss mycket mera åt denna fråga och att vi inte kan betrakta valutastabiliteten som ett självändamål, även om man inte får bortse från dess betydelse.
Monetary stability is part of a more general policy, and experience has shown that whenever we adopt an economic policy — and, even more so, a monetary policy — which has a single objective, ignoring consequences elsewhere in the economy, the results are not very good.
Valutastabiliteten ingår i en övergripande politik, och erfarenheten har visat på ganska negativa resultat av en ekonomisk politik, och i synnerhet en monetär politik, som har ett enda syfte och bortser från effekterna på andra sektorer av ekonomin.
The dynamic element is essential, therefore, and we must abandon the very sterile fixation with mechanistic approaches to economic phenomena and explore how a policy mix can reflect dynamic factors.
Det dynamiska inslaget är nödvändigt, och vi bör inte vara så fixerade vid det mekaniska sättet att hantera ekonomiska fenomen. I stället bör vi eftersträva att utforma en "policy mix" som tar hänsyn till de dynamiska fenomenen.
If we do not do this, I very much fear that we shall be vulnerable to the political sirens who advocate solutions which, flying in the face of experience, persist in tackling classic structural economic problems by anticyclical methods.
Om vi inte gör det, fru ordförande, fruktar jag att vi faller offer för de högljudda politiska lockropen från dem som vill att man, i strid mot all erfarenhet, skall bekämpa klassiska strukturproblem med konjunkturpolitiska åtgärder.
I do not believe that a reduction of a quarter of one per cent in the interest rate will be enough to alter the course of the economy in Europe.
Jag tror inte att en sänkning av räntorna med 1/4 procent på något avgörande sätt kommer att förändra den ekonomiska situationen i Europa.
I do not think that attempting to solve economic issues which are purely internal to one particular economy by trying to establish a corresponding scenario at European level is particularly constructive.
Jag anser att det inte är särskilt konstruktivt att försöka lösa enskilda länders inre ekonomiska pro blem genom att föra upp motsvarande problem på europeisk nivå.
That is why I think we need to see how the euro can be used as a proper instrument for economic growth. We must not let it lose its value and, above all, we must not try to use it to solve other problems on a temporary basis, without reflecting on the long-term objective which, in the final analysis, is what we must all aim for.
Därför, fru ordförande, skulle jag vilja säga att vi bör söka finna på vilket sätt euron skall kunna fungera som ett reellt instrument för ekonomisk utveckling, vi får inte låta den förlora sin styrka, och framför allt får vi inte försöka lösa andra problem genom euron, på ett tillfälligt sätt utan att tänka på det långsiktiga målet, vilket vi dock alla bör eftersträva i första hand.
We all know that the problem of unemployment, which is the main problem in the European economy, cannot be solved by using ad hoc and purely short-term anticyclical measures: what we need is a very far-reaching structural approach.
Vi vet nämligen alla att arbetslöshetsproblemet, som är den europeiska ekonomins främsta problem, inte kan lösas genom tillfälliga och situationsbetingade konjunkturpolitiska åtgärder, utan att det krävs ge nomgripande strukturella åtgärder.
Goedbloed (ELDR). — (NL) Madam President, Commissioner, 1 should like to thank the Commission for its very lucid report and Mr Fourçans for his comments on it.
Goedbloed (ELDR). — (NL) Fru ordförande, herr kommissionär, utskott! Hjärtligt tack för det tydliga betänkandet, och även tack till Fourçans för de kommentarer som han har lagt till.
I think that now that we are operating in the euro framework for the very first time, it is natural that we should discuss this issue at length, albeit under rather unusual circumstances.
Jag tror att det, nu när vi för första gången agerar inom ramen för eurosamarbetet, är klokt att vi diskuterar detta utförligt under en trots allt något exceptionell omständighet.
Mr Hendrick pointed out that in the last few years the biggest problem facing us in the European Union, unemployment, has not improved.
Hendrick har framhållit att vårt största problem, arbetslösheten, egentligen inte har minskat inom Europeiska unionen.
This is hardly surprising, particularly when you realise that we have spent the last 18 months under Socialist presidencies.
Detta är egentligen inte heller förvånande, särskilt om vi blickar tillbaka på det senaste ett och halvt åren under vilka de tre ordförandeskapen, socialistiska premiärministrars ordförandeskap, har varit förbundskanslerer. skanslerer.
The ideas put forward by the current presidency, among others — Mr Lafontaine's calls for more government investment, a more Keynesian approach, and less focus on what we have agreed about the stability pact and other issues — leave us Liberals completely cold.
Liberalerna tilltalas absolut inte av de recept som har lagts fram, bland annat av det nuvarande ordförandeskapet i form av Lafontaines ord: mer statliga investeringar, mer keynesiansk politik och mindre hänsyn till de avtal vi har in gått beträffande exempelvis stabilitetspakten.
It is a fact, as we can see from the Commission's analysis and Mr Fourçans's comments on it, that those countries which in the last few years have made the best of their economic growth, taken structural measures and reduced their budget deficits have been successful both on the employment front and in reducing national debt, and have put themselves in a position to be successful in the future.
Vi tvingas konstatera, med beaktande även av kommissionens analys och Fourçans påpekande i anledning av denna, att i synnerhet de länder som under de gångna åren har utnyttjat den ekonomiska tillväxten på ett så bra sätt som möjligt, som har genomfört strukturella åtgärder och minskat budgetunderskott, har varit framgångsrika både vad gäller sysselsättningen och minskningen av statsskulden, och där-
So we feel — and this is a question I would like to put to the Commissioner — that the measures under the convergence programmes of the three largest countries at the moment are not enough.
Således är det nuvarande innehållet i de tre stora ländernas konvergensprogram enligt vår mening otillräckligt, och detta är en fråga som jag har till kommis­sionären.
They are too optimistic.
De är för optimistiska.
If we are to discuss global economic guidelines shortly, the national governments — and perhaps the Commission could tell us how it intends to encourage them to do so — need to ensure that they come up with structural plans to make employers, workers and governments face up to their responsibilities and decide on a plan together, rather than having it imposed on them by the government.
När vi strax skall tala om de globala ekonomiska riktlinjerna är det nödvändigt — kanske kan kommissionen än en gång tala om hur den kan verka stimulerande — att de nationella myndigheterna ser till att de kommer med strukturella planer för att få arbetsgivare, arbetstagare och stat att ta sitt ansvar, och ge­mensamt komma fram till en plan, där inte bara den ena sidan kommer till tals, nämligen staten själv.
Svensson (GUE/NGL). — (SV) Madam President, there is a naive belief that the euro will deliver us from all our economic problems.
Svensson (GUE/NGL). — Fru ordförande!
It is time to awaken from these illusions.
Det finns en naiv tro på att euron skall frälsa oss ifrån alla ekonomiska problem.
We know that the euro is falling, the rate is too high.
Det är dags att vakna upp ur dessa illusioner.
The euro is falling against the dollar; it is even down against the lowly Swedish krona, which is quite remarkable.
Vi vet att euron sjunker, kursen är för hög — euron sjunker mot dollarn, och den sjunker dessutom mot den lilla svenska kronan, vilket är ganska anmärkningsvärt.
Financial investors are giving up the euro in favour of the dollar.
De finansi­ella placerarna överger euron för dollarn.
It is therefore necessary to stabilise the euro at a lower level.
Det är därför nödvändigt att stabilisera euron på en lägre nivå.
Why is all this happening?
Varför sker då allt detta?
To begin with, because the restrictions imposed on the Member States are preventing governments from pursuing an active economic policy and an assertive policy tor growth and employment.
För det första för att de restriktioner som läggs på staterna förhindrar en aktiv konjunktur­politik och en offensiv politik för tillväxt och arbete från staternas sida.
Secondly, because there is a power split where economic policy is concerned between a central bank which is entirely unaccountable and not subject to any democratic scrutiny on the one hand and the governments on the other.
För det andra för att det finns en klyvning av makten över den ekonomiska politiken mellan en helt oansvarig och demokratiskt icke kontrollerbar centralbank å ena sidan och regeringarna å den andra.
This split is making it difficult to pursue a systematic and cohesive policy.
Denna klyvning försvårar en konsekvent och sammanhållen politik.
Thirdly, because the demands for harmonisation of the economic policies of different countries are mistaken.
För det tredje därför att kraven på harmonisering av den ekonomiska politiken mellan länderna är felaktiga.
As the economies and structures of the countries are different, they must be able to vary their policy if they are to achieve the same common objectives.
Eftersom län­dernas ekonomier och strukturer är olika, så måste de kunna variera sin politik om de skall kunna uppnå samma, gemensamma mål.
If on the other hand they are forced to pursue the same policy despite their differences, divergence will increase and in practice the result will be instability.
Om man däremot tvingar dem till samma politik när de är olika, leder det till ökade skillnader och i praktiken till instabilitet. Konvergens i politiken leder till inkonsekvens i ekonomin.
Variation in economic policy, on the other hand, can lead eventually to real convergence between economies.
Variation i den ekono­miska politiken kan däremot leda till reell konvergens i ekonomierna efter hand.
Experience has shown that all systems with fixed exchange rates, or large systems with the same currency, sooner or later get into a crisis.
Erfarenheten visar att alla system med fasta valutakurser, eller stora system med samma valuta, förr eller senare råkar i kris.
That was what happened in 1931, and that was how it was in 1992.
Så var det 1931, och så var det 1992.
What we need is monetary cooperation with flexible exchange rates which can fend off the adverse effects of economic change in an orderly, agreed manner.
Vad vi behöver är ett valutasamarbete med rörliga kurser som på ett ord­nat, överenskommet sätt kan parera olika ekonomiska förändringar.
We need that in combination with an active economic policy in the hands of the governments and effective control over movements of finance capital.
Vi behöver det förenat med en aktiv konjunk­turpolitik från staternas sida och en effektiv kontroll över finanskapitalets rörelse.
Blokland (I-EDN). — (NL) Madam President, there is nothing new under the sun.
Blokland (I­EDN). — (NL) Fru ordförande! Inget nytt under solen.
Even now that we have the euro, growth, employment and stability are still being quoted as the main aims of economic policy.
Också nu när euron är på plats, är tillväxt, syssel­sättning och stabilitet målsättningar som står högt på dagordningen för den ekonomiska politiken.
I entirely agree with this, but I was surprised to hear a very significant comment that is decidedly incompatible with it: that the structure and operation of the European economy have been fundamentally changed by the convergence process.
Jag ställer mig helt bakom detta. Men samtidigt förvånas jag av ett betydelsefullt påpekande som strider mot det nyss sagda, nämli­gen att den europeiska ekonomins struktur och funktionssätt har förändrats grundligt i och med konvergensproces­sen.
If that were true, then all this talk about the problem of high unemployment would not be necessary.
Om så vore fallet skulle alla dessa ord om problemet med den höga arbetslösheten inte behövas.
Promoting employment was already the aim when the single market was created in 1992.
Att främja sysselsättningen var redan år 1992 också målet med upprättandet av den inre marknaden.
Nothing new there, then.
Det är alltså inget nytt.
Nor can we expect EMU to solve the problem.
Vi får inte heller vänta oss att EMU kommer att lösa problemen.
The generic approach of coordinating policies, which the Commission seems to regard as a magic economic cure-all, will not work.
Det allmänna medlet politisk samord­ning, en samordning som kommissionen prisar som en ekonomisk mirakelolja, kommer inte att fungera.
The causes of unemployment are structural, and solutions must be found specifically at regional level.
Orsakerna till arbetslösheten ligger på det strukturella planet, och vi måste komma med lösningar på en specifikt regional nivå.
The current international financial crisis is showing up EMU's weak points, and it is striking that it is the three main EMU countries that are in trouble and are fighting for breath in the EMU strait-jacket.
Den nuvarande internationella finansiella krisen blottlägger EMU: s svaga punkter. Det är anmärkningsvärt att just de tre stora EMU­länderna har det svårt och iförda tvångströjan EMU kippar efter andan.
Anyone who finds this surprising should read the Minutes from the May 1998 partsession, when it was already clear that France and Italy did not meet the EMU criteria in structural terms.
Den som förvånas av detta behöver bara läsa igenom protokollen från maj 1998. Redan då stod det klart att Frankrike och Italien inte levde upp till villkoren för EMU ur strukturell synpunkt.
The Commission is right to call for structural reforms and wage restraint to continue, but it is rather too late in the day for that.
Det är befogat att kommissionen insisterar på att fortsätta med de strukturella reformerna och med lönesänkningarna, men det blir ändock som att kasta in jästen i ugnen när brö­det är bakat.
This too is nothing new.
Inte heller detta är dock något nytt.
I broadly agree with the resolution as it stands, but we cannot accept any of the 22 amendments that have been tabled.
För övrigt kan jag i stort sett stödja resolutionen i den form den har för närvarande. Men de 22 framlagda ändrings­förslagen är oacceptabla för oss.
I hope that Parliament rejects them all.
Jag hoppas att parlamentet förkastar samtliga av dem.
Formentini (NI). — (LT) Madam President, the report we are discussing today is a very important one, because the actual issue here is to establish in advance what will subsequently be the approach of the Community, the union of our peoples, to future development.
Formentini (NI). — (TT) Fru ordförande!
There is no doubt that, after an initial period of euphoria, the introduction of the euro has caused us to think long and hard.
Det betänkande vi diskuterar i dag är av oerhört stor betydelse, eftersom det i realiteten handlar om att bestämma gemenskapens beteende, hur unionen mellan våra olika folk skall vara ut­formad, hur den framtida utvecklingen skall se ut.
And that process of reflection has also been prompted by the fact that the development we would have predicted has not materialised — the kind of development that would be part of the natural order of things among our peoples because of their distinctive traditions of activity.
Det råder inget som helst tvivel om att införandet av euron, efter en period av eufori, nu har gått in i en fas som präglas av eftertanke, vilket även beror på att den utveckling vi hade hoppats på har uteblivit: en utveckling som borde ha varit naturlig, tack vare de olika traditioner som präglar våra folk.
But in order to reach this stage, we have had to adopt policies of restraint and they have had a negative impact on employment.
Men för att komma dit där vi är i dag har vi i själva verket varit tvungna att bedriva en restriktiv politik, vilket har haft en negativ effekt på sysselsättningen.
And so, from now on, the efforts of governments, economies and, consequently, the business community and the workforce must focus on relaunching the kind of process that will give us economic development and, as a result, boost employment.
Men från och med nu borde de stora ansträngningar som görs av rege­ringarna, av den ekonomiska sektorn och därmed också av entreprenörer och anställda, göra det möjligt att åter starta en process som tillåter en ekonomisk utveckling och därmed också en ökning av sysselsättningen.
We Europeans take great pride in our traditions; we believe in the free market, but we feel that we must safeguard the special features of our economic system, which is not the kind of absolutely ruthless system that exercises freedom in a way that may sometimes have the effect of carelessly marginalising the more vulnerable within our society.
Vi européer är extremt stolta över våra traditioner, vi tror på den fria marknaden, men vi anser det vara vår skyldig­het att bevara särarten hos vårt ekonomiska system, ett system som inte är hänsynslöst och oreglerat, men som ändå ibland kan tyckas medföra en extrem likgiltighet i förhållande till de mindre lyckligt lottade i samhället.
Ours is a tradition of development that respects the conditions within society and, therefore, the needs of all: it is a balanced form of development.which may perhaps seem slower in the initial stages but produces the right outcome in the end.
Vi har en tradition av utveckling som tar hänsyn till förhållandena i samhället, och som därmed också tar hänsyn till allas behov. En balanserad utveckling som kanske i början kan verka långsammare, men som i slutändan ger de önskade resultaten.
Berès (PSE). — (FR) Madam President, Commissioner, ladies and gentlemen, the Annual Economic Report has evidently taken on greater significance since the creation of the euro zone.
Beres (PSE). — (FR) Fru ordförande, herr kommissionär, kära kolleger! Den ekonomiska årsrapporten har uppen­barligen fått ännu större betydelse sedan vi fick euroområdet.
It provides the means for defining action plans at European level as everyone is aware that significant growth is needed to solve the problem of unemployment.
Den ger oss möjlighet att fastställa handlingsplaner på europeisk nivå för vi vet alla att vi inte kan lösa arbetslöshetsfrågan utan en stark tillväxt.
However, exactly how a European growth policy should be implemented remains to be seen.
Men hur genomför man en tillväxtpolitik på europeisk nivå?
In this regard, I think that Mr Fourçans' report, which is a good report, should be completed with a number of amendments we wisely tabled.
Från den synpunkten sett tror jag att betänkandet av Fourçans är ett bra betän­kande som förtjänar att kompletteras av några av de ändringsförslag som vi så passande har ingett.
First, we need to develop both public and private investment.
Först och främst behöver vi en investeringsutveckling, både offentliga och privata investeringar i partnerskap.
In short, we need to finally set in motion the grand plans we have spent so long talking about.
Vi be­höver äntligen ta itu med de stora arbeten som vi har talat om sedan länge.
Perhaps we will have to review our original list and shift the emphasis on to new sectors such as communication technologies, low-cost housing and urban transport, which are factors that promote both growth and job creation.
Berès teckning, som vi hade tänkt oss från början, och kanske borde vi mer framhäva nya sektorer, såsom de nya kom munikationsteknikerna, sociala bostäder och stadstransporter, som är faktorer för både tillväxt och sysselsättningsskapande.
Perhaps we will also have to consider structural reforms.
Kanske behövs det strukturreformer.
These are only possible if our economies are growing, so it is not enough to simply talk in terms of structural reforms to solve employment issues without also considering growth.
De är bara möjliga med tillväxt. Att således enbart tala om struktur reformer för att lösa sysselsättningsfrågorna utan att tala om tillväxt räcker inte.