natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I hope the Christmas break has given everyone time to reflect, and that the vote in Brussels on 28 January will lead to a revision of these amendments.
Jag hoppas att juluppehållet har gett alla möjlighet att fundera och att omröstningen den 28 januari i Bryssel leder till att dessa ändringar omvärderas.
I am convinced, on the contrary, that a 20% reduction in the intervention price — I shall be proposing 15% — is not an irrational display of pessimism on the part of DG VI officials.
Jag är tvärtom övertygad om att en sänkning av interventionspriset med 20 procent — jag föreslår 15 — inte är ett irrationellt uttryck för pessimism hos tjänstemännen på GD VI.
The gap between the intervention price and the world price is wider than that at present; thus the reduction proposed through Agenda 2000 should be even greater, strictly speaking, as the President of the Court of Auditors reminded us in this House a few weeks ago.
I dag är glappet mellan interventionspriset och världsmarknadspriset större, och alltså borde den minskning som föreslås i "Agenda 2000" strängt taget vara ännu större, såsom ordföranden i revisionsrätten påminde oss om här för några veckor sedan.
Indeed, the spectre of surpluses, which we thought had been banished in 1992, is rearing its ugly head again in the Community: all it took was a 2% better harvest and a set-aside rate of 5%, and here we are already now with cereals surpluses of some 20 million tonnes.
Faktiskt träder överskottsfantomen, som vi verkade ha blivit av med efter 1992, tillbaka in på gemenskapens scen. Det räckte med 2 procent högre skörd och en set aside—takt på 5 procent för att vi nu redan skall stå med spannmålsöverskott i storleksordningen 20 miljoner ton.
I fear that, if we continue along this road, the forecasts for 2006 will have to be revised upwards.
Jag är rädd för att vi, om vi fortsätter på den här vägen, tyvärr blir tvingade att revidera budgeten för år 2006 uppåt.
Therefore, if we wish to be serious and responsible, a thorough, farreaching reform is urgently needed.
Alltså är det bråttom att skapa en seriös och djupgående reform, om vi vill vara seriösa och ansvarstagande.
It is useless to turn a blind eye; I believe that the phoney reforms which you have outlined, Mr Fischler, would upset no one but would leave us once again with production surpluses.
Det tjänar ingenting till att inte låtsas se — med de låtsasreformer ni pratade om herr kommissionär Fischler, de som inte gör någon missnöjd, tror jag att vi kommer att finna oss översvämmade, ännu en gång, av produktionsöverskott.
So there is no point in deferring the problem, because it would then have to be tackled as an emergency in the near future, under much more adverse conditions than now.
Jag anser därför att det inte är någon mening med att skjuta upp problemet, eftersom det skulle innebära att vi måste konfrontera det igen inom kort, i form av en nödsituation under mycket mer fientliga förhållanden än för när varande.
For cereals, we can avoid this danger if we deal with the sector in the manner suggested by the Commission.
Vad spannmålet beträffar kan vi undvika denna fara om vi tar itu med den sektorn i den marschriktning kommissionen vill.
This is in any event my own opinion. Of course certain rectifications are needed, three at least.
Detta är åtminstone min åsikt, visserligen med några ändringar, åtminstone tre: den första består i att utesluta oljeväxtfrön från enhetsbidraget.
The first consists in excluding oilseeds from the single premium.
Vi har ett proteinunderskott i gemenskapen som efter BSE-krisen har blivit ännu mer akut.
We have a protein deficit in the Community, and it has become increasingly acute since the BSE crisis; it is absurd to invoke the Blair House constraints to claim that, with this reduction in the basic premium, we shall no longer have to suffer them.
Det är absurt att åkalla gränserna från Blair House för att säga att vi, med denna sänkning av grundbidraget, inte behöver stå ut med dem längre.
That is rather like rejoicing when we hurt ourselves, because in that way we no longer feel pain inflicted on us by others.
Det är litet som att jubla när vi gör oss själva illa, för att då känner vi inte längre smärtan av att andra gör oss illa.
Let us take the bull by the horns, Commissioner, without taking make-believe, dangerous short-cuts. In other words, let us renegotiate Blair House!
Låt oss ta tjuren vid hornen herr kommissionär, utan illusoriska, farliga genvägar, det vill säga låt oss omförhandla Blair House!
The second rectification needed is a set-aside rate of 10%.
Den andra ändringen är en set oside-takt på 10 procent.
Its proposed abolition in 2000 is unrealistic.
Förslaget att komma ned till en takt på noll år 2000 håller inte, det är inte realistiskt.
Even now we could certainly do with a positive set-aside rate, because of the market difficulties already highlighted and in order to ensure that the set-aside system functions effectively.
Redan i dag skulle vi behöva en positiv set oside-takt, helt klart på grund av de marknadsproblem som redan har tagits upp och för att se till att själva set oside-systemet kan fungera i verkligheten.
I hope that these rectifications will be accepted; looking to the future, they would make aid more justifiable in social terms.
Jag hoppas att dessa ändringar bifalles. De skulle göra stöden mer försvarbara ur social synpunkt, om vi bryr oss om deras framtid.
I believe that these aspects should also be included in other reports on Agenda 2000, for example the one on the horizontal regulation.
Jag tror dock att dessa aspekter måste återfinnas i andra betänkanden om "Agenda 2000", till exempel i det om likvärdiga regler.
This is an important opportunity to bring the CAP into line with consumers' and citizens' needs.
Jag anser att det rör sig om ett viktigt tillfälle att återförena GJP med konsumenten och medborgaren.
Eco-compatibility, ceilings and differentiation are not intellectual flights of fancy, but much-needed elements to ensure that the mother of all Community policies has some sort of a future.
Ekologins villkor, taket och moduleringen är inget annat än intellektualistiska nycker, men nödvändiga steg på vägen för att garantera åtminstone någon framtid för all gemenskapspolitiks moder.
Otherwise it will not survive.
I motsatt fall kom mer den inte längre att kunna försvaras.
With EUR 40 billion earmarked for 7.5 million individuals, when twice that number are out of work, economic arguments alone are ultimately no longer enough unless they are accompanied by the environmental, social and territorial considerations for which society is pressing hard.
Med 40 miljarder euro anslagna till 7,5 miljoner mottagare, när vi har mer än dubbelt så många arbetslösa, håller det inte längre att bara försvara sig med ekonomiska skäl, om detta inte åtföljs av de resonemang i termer av miljö, socialpolitik, regionalpolitik som samhället enträget ber oss om.
I am concerned about the outcome of this discussion in the House.
Jag är orolig för utgången av denna debatt i detta forum.
I fear that, by pulling out all the stops to protect producers, we shall ultimately much dilute the Commission's already tentative new proposals and rule out innovation altogether.
Jag är rädd att vi med vår kapplöpning för att försvara pro ducenterna slutar med att kraftigt vattna ur de redan blygsamma nyheter kommissionen föreslår, att vi till slut rade rar ut all förnyelse.
It cannot be maintained that because of the crisis in Russia or eastern Asia we should reject or review the reduction in cereals, milk and meat prices.
Man kan inte hävda att den ryska krisen eller den ostasiatiska skall förmå oss att avslå eller revidera sänkningen av priserna på spannmål, mjölk och kött.
I have never believed in 'fortress Europe'.
Jag har aldrig trott på "fästning Europa".
For Europeans to shut the door to the outside world has always been a mistake: it is precisely at times of crisis that Europe must be a little more adventurous and assert its presence on the world stage.
Det har alltid varit ett misstag av européerna att stänga in sig hemma: det är just i tider av kris som Europa skall utnyttja sin tyngd på världsscenen och våga litet mer.
This is not unquestioning confidence in inter national markets but self-confidence; otherwise there is no point in launching the euro to stand up and be counted in the world.
Det är inte okritisk tilltro till världsmarknaderna, det är självtillit, annars tjänar det ingenting till att sjösätta euron för att tala till världen och räknas mer.
What is more, such a defensive stance sends a most unfortunate message to the CEECs, to the other Europe.
Denna forskansning innebär bland annat att ge ett mycket dåligt budskap till länderna i Central- och Östeuropa, till det andra Europa.
It really is paradoxical that Agenda 2000, launched in order to bring the two halves of Europe together, is now dividing them.
Det är verkligen paradoxalt att "Agenda 2000", som sjösatts för att närma de två Europa till varandra, i dag slutar med att fjärma dem.
Unfortunately, Mr Funke, the Agriculture Council has not impressed us with its far-sightedness over the past few months.
Tyvärr har inte det råd (jordbruk) som vi har haft de senaste månaderna gett oss några strålande exempel på framsynthet, herr minister Funke. Rådet (jordbruk) skulle förtjäna ett misstroendevotum i dag.
It has been treading water for weeks on the reform of the CAP, rehearsing the same old arguments time and time again: the agricultural model, the two pillars.
Det har gått på tomgång i veckor om reformen av GJP, och hela tiden diskuterat samma ämnen: jordbruksmodellen, de två pelarna.
This has not amounted to much, and has left the field clear for the ECOFIN Council, whose theories on cofinancing and expenditure freezes have complicated and even seriously jeopardised the reform's future.
Det har inte varit mycket att ha och det har givit enormt mycket utrymme åt Ekofinrådet, som med sina an taganden om medfinansiering och frysning av utgifterna först komplicerade och sedan allvarligt intecknade reformens framtid.
Let us avoid wars of words here too: to say 'no' to cofinancing in the name of Community solidarity is to sow discord; to discuss it seriously is another matter, and means assessing all the implications.
Låt oss undvika demagogiska slag även här: att säga "nej" till medfinansieringen i gemenskapssolidaritetens namn är detsamma som att så ett tvistefrö.
The tendency to compare net contributions and a reluctance to stump up for the poor countries of the south will not bring much progress in Europe, in my view.
Att diskutera den seriöst är en annan sak, det innebär att värdera allt den innebär.
What is more, to turn the CAP as it stands into a monument to the inviolable principle of solidarity is an insult to common sense.
Med resonemanget om nettobetalningar, om känslan av obehag hos den som anser sig skriva ut checken för de fattiga länderna i syd, kommer Europa inte långt enligt mig, men även att bygga ett monument över den heliga principen om solidaritet med GJP, så som den är, är en skymf mot det sunda förnuftet.
Whatever anyone may say, the CAP is certainly not the best example of Community solidarity; one need only look at the level of support granted to production in Mediterranean areas.
Man kan säga mycket, men verkligen inte att GJP är det bästa exemplet på gemenskapssolidaritet. Det räcker att göra en jämförelse med det överenskomna stödet till produktionen i Medelhavsområdet för att inse det.
In conclusion, Minister, we should like you to explain this new enthusiasm for a zero-cost reform.
Avslutningsvis väntar vi oss av er, herr minister, en förklaring till denna nya entusiasm för en reform med kostnad "noll".
If we wish to curb expenditure and tackle the structural difficulties of excessive, uneven support leading to distortion, the way to do so in my opinion is to enact more radical reforms, not to preserve the status quo.
Om vi vill hålla igen på utgifterna, attackera de strukturella knutarna i ett överdrivet, obalanserat stöd med snedvridande effekter, finns det ett sätt enligt mig, och det är att göra mer radikala reformer, inte att stoppa allt.
It would be galling to discover, after March, that what lies behind the slogan of zero-cost reform is the umpteenth postponement of any reform.
Det vore bittert att konstatera, efter mars, att bakom slagordet om en reform med kostnad "noll" döljer sig det femtio elfte uppskjutandet av alla reformer.
The last thing that farmers need is for everything to be deferred until October.
Jordbrukarna har behov av allt annat än att 'skjutas upp till oktober.
Graefe zu Baringdorf (V), rapporteur. — (DE) Madam President, I should first like to provide a formal clarification: I am speaking here as rapporteur of the Committee on Agriculture and Rural Development, as all the other previous speakers have also done so far.
Graefe zu Baringdorf (V), föredragande. — (DE) Fru ordförande! Till att börja med vill jag formellt klargöra en sak: Jag talar här som föredragande för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, liksom alla andra föregående talare.
I am not, therefore, giving my own opinion or that of my group, but that of the committee.
Jag företräder alltså inte min egen uppfattning,, och inte heller min grupps åsikt, utan utskottets åsikt.
We have the unusual situation in the Agriculture Committee that in many areas no decisions were made at all, that is, that there was no position of any kind, except that of rejecting the Commission's position.
Vi har i jordbruksutskottet den speciella situationen att det på många områden inte alls fattats några beslut, att det alltså över huvud taget inte funnits någon ståndpunkt, på sin höjd den att kommissionens ståndpunkt avslogs.
I was lucky, however, in my appointment as rapporteur because, Mr Fischler, I can congratulate you: the committee has approved in full the Commission's proposal on direct support schemes and their modulation.
Där hade jag nu tur som föredragande, ty, herr Fischler, här kan jag gratulera er. Utskottet har fullständigt accepterat kommis sionens förslag vad beträffar direktbidragen och moduleringen av dessa direktbidrag.
I am, therefore, in a position to report on your proposal here and to explain it.
Jag befinner mig alltså nu i den situationen att jag här skall referera och motivera ert förslag.
I shall, however, try to make a better job of doing so than you did in your remarks.
Jag vill ändå försöka att göra det bättre än ni gjorde i era utläggningar.
The basis for this proposal is of course the premiums, which were introduced in 1992 in the so-called MacSharry reform — as yet we have not heard much of the Fischler reform; we still need to introduce that — when prices were lowered and it was said that compensatory payments would be made in the form of premiums.
Förutsättningen för detta förslag är ju de bidragsbetalningar, som infördes 1992 i den s.k. MacSharry-reformen — hittills har man ju knappast hört något om Fischler-reformen, den måste vi införa — när priserna sänktes och man sade att det finns priskompensation i form av bidrag.
These compensatory payments were not linked to quality, which, logically speaking, was right, because the amount paid out was, of course, supposed to be the same as that by which prices had fallen.
Dessa priskompensationsbidrag var kvalitativt sett inte bundna, vilket var logiskt riktigt, eftersom de ju skulle vara så höga att de kunde jämna ut prissänkningarna.
The fact that this was not quite correct and that, overall, agriculture lost out somewhat, is something we discussed at the time.
Att det inte stämde helt, och att man totalt tog ifrån jordbruket något, diskuterade vi då.
The impact of these changes was, of course, considerable.
Effekten av denna utveckling blev naturligtvis dramatisk.
Let me quote the European Court of Auditors. The Court writes in its investigation that a point was reached where 40% of these premiums were going to 4% of holdings.
Jag citerar Europeiska revisionsrätten: "Det har hänt", skrev revisionsrätten i sina efterforskningar "att 40 procent av dessa bidragsmedel gick till 4 procent av jordbruksföretagen."
And then a point was reached where 80% of these premiums were going to 20% of holdings and where, for example — according to the Court of Auditors — one leading holding received DEM 6.61 million from Brussels in one year.
Och det gick ända dithän att 80 procent av bidragen gick till 20 procent av jordbruksföretagen, och att — en ligt revisionsrätten — till exempel ett toppföretag fick 6,61 miljoner DM om året i bidrag från Bryssel.
That meant that some holdings were in a position to pay their rent and labour costs out of the premiums and still had money left over.
Det betydde att några jordbruksföretag kunde betala sitt arrende och sitt arbete med hjälp av bidrag, och ändå ha pengar kvar.
Of course, for the holdings which were less well provided for, this is an extremely difficult situation, because the former are of course far better able to withstand price reductions than the latter.
Det var naturligtvis för de jordbruksföretag, som gynnades mindre, en utomordentligt svår situation. Ty de förra kunde givetvis klara av prissänkningar på ett helt annat sätt än de senare.
The Commission has therefore said — and in the committee we think this is right — that this has to be stopped.
Följaktligen sade kommissionen — och det anser vi i utskottet är riktigt — att det här måste man sätta stopp för.
We must make the payment of premiums more dependent on criteria such as employment and the environment, and take greater account of these factors.
Vi måste i högre utsträckning ta hänsyn till arbete och miljö som kriterier för bidragsbetalningar.
So far, the committee agrees.
Det är utskottet in förstått med.
Now, contrary to the Court of Auditors, which actually said that direct payments above ECU 100 000 should be stopped completely — that is, capped — you have rightly, like the committee, come out in favour of a sliding scale.
Nu har ni alltså uttalat er för en avtrappning — det är helt riktigt, och det.har utskottet också gjort, i
This proposal is based on a reasonable approach, because it makes employment a factor in the payment of the premium, albeit in a standardised form and not in the form of remuneration for the actual work done.
Detta förslag är till sin idé förnuftigt, eftersom det inkluderar arbetet i beräkningen av bidragen, visserligen inte i form av ersättning för den faktiska arbetsprestationen, utan i standardiserad form.
But this would still mean that highly rationalised holdings would see their premiums reduced, and holdings with a large number of employees would receive a higher payout.
Men detta skulle ändå leda till att jordbruksföretag med hög rationaliseringsnivå skulle få stå tillbaka i fråga om bidragen, och jordbruksföretag som sysselsätter många lantarbetare, skulle få ett högre belopp.
The only problem with the whole scheme is that only around 1% — or perhaps not even that — of holdings are affected and that the vast majority of agricultural holdings do not stand to gain anything from this sliding scale, because obviously the reductions made higher up do not necessarily benefit those lower down.
Problemet med hela denna historia är bara att de jord bruksföretag som berörs av det endast utgör knappt en procent och att den stora massan av jordbruksföretagen inte får någonting med av denna avtrappning, eftersom givetvis det avdrag som görs i toppen inte nödvändigtvis kom mer till nytta för dem som befinner sig i botten.
Commissioner, with your permission I will outline the proposal we tabled in the Agriculture Committee; it was not voted on, but was reported in the Commission — at least unofficially — to be a better proposal than yours.
Herr kommissionär, tillåt mig rapportera om det förslag som vi i jordbruksutskottet har lämnat in, men som det inte har röstats om, och som ni i kommissionen åtminstone inofficiellt sade var ett bättre förslag än ert eget.
I am not allowed to report on it as such, because the Agriculture Committee has of course decided otherwise, but I should nevertheless like to touch upon it.
Jag får inte föredra det, eftersom jordbruksutskottet ju har beslutat annorlunda. Men jag skulle trots detta vilja antyda det.
We could in fact say that very high administrative expenditure is required for the holdings to prove that they are not working to full capacity.
Man skulle nämligen kunna säga att det är nödvändigt med en mycket omfattande administration för att bevisa för jordbruksföretagen att de arbetar för litet.
This might lead to legal disputes and cause difficulties.
Det skulle kunna vara så att det uppstår juridiska tvister, att det leder till svårigheter.
That is why we have proposed giving the holdings an option: we deduct 45% straightaway, and then holdings with a large number of employees may voluntarily submit evidence of their labour costs, 50% of which are offset.
Därför har vi föreslagit att man skulle inrymma en möjlighet för jordbruksföretagen genom att genast dra av 45 procent, och att sedan jordbruksföretagen med många anställda frivilligt kan ta hänsyn till arbetskostnaderna, och därav används 50 procent.
Calculations showed that under these arrangements, 97% of holdings would be wholly unaffected.
Beräkningar har gett vid handen att, i enlighet med våra tankegångar, 97 procent av jordbruksföretagen inte alls skulle beröras.
We therefore create a mechanism for holdings which have a large number of employees and which use ecologically sound farming methods.
Vi skapar alltså bestämmelser för de jordbruksföretag som har många anställda och dem som arbetar ekologiskt.
The two usually go hand in hand.
Det hänger för det mesta ihop.
We give holdings of this kind more than we give holdings which have undergone a process of rationalisation.
Sådana jordbruksföretag skall vi ger mer än de jordbruksföretag som har genomfört en rationalisering.
That seems to me to be very sensible.
Det verkar mycket förnuftigt för mig.
The other holdings are competitive anyway because they have reached such an advanced stage of rationalisation.
De andra jordbruksföretagen är ju hur som helst konkurrenskraftiga, eftersom de har en så hög grad av rationalisering.
Thank you, Madam President.
Tack så mycket, fru ordförande!
I will save the rest for when I speak for my group and on my own account.
Resten skall jag säga när jag talar för min grupp och för mig.
Goepel (PPE), rapporteur. — (DE) Madam President, we have to let fairness prevail.
Goepel (PPE), föredragande. — (DE) Fru ordförande! Vi måste vara rättvisa.
I must insist!
Det ber jag er om!
I too would have very much liked to have another two minutes to talk about the milk market.
Jag skulle väldigt gärna också ha talat i två minuter om mjölkmarknadspolitiken.
I would ask you to indicate that speakers must keep to their allotted time.
Jag ber er att påpeka att den planerade tiden måste iakttas.
President. — It is very hard to interrupt a Member, Mr Goepel, especially a rapporteur, and if you had gone beyond your time you know that I would not have interrupted you either.
Ordföranden. — Herr Goepel! Det är mycket svårt att avbryta en kollega, särskilt en som är föredragande, och om ni hade överskridit er tid vet ni mycket väl att jag inte skulle ha avbrutit er heller.
Our rapporteurs do an important job.
Föredragandena gör ett mycket viktigt arbete.
As the President of the sitting, I cannot simply cut offa rapporteur.
I min egenskap av ordförande för sammanträdet kan jag inte plötsligt avbryta en föredragande.
You are well aware that I do not do that.
Ni vet mycket väl att jag inte gör det.
I may be wrong, but I do not do it!
Det är kanske fel, men jag gör det inte!
Matikainen-Kallström (PPE), draftsman of the opinion of the Committee on Research, Technological Development and Energy. — (FI) Madam President, the grain reform programme in Agenda 2000 involves undoing much of the regulation relating to letting the land remain fallow.
Matikainen-Kallström (PPE), föredragande av yttrande från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi. — (Fl) Fru ordförande! Spannmålsreformen i Agenda 2000 innehåller ett omfattande upphörande av obligatoriskt markuttag.