natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I must also draw your attention to three other risk factors that have to be borne in mind: the first is Macedonia, because of the political problem there.
Vi riktar även in oss på tre ytterligare riskfaktorer som måste tas med i beräkningen. Den första är Makedonien, på grund av det politiska problem som Makedonien utgör.
However, although I appreciate the political problem which the Macedonian Government has, I do not think its attitude to the deportees at the frontier is acceptable — and nor would it be acceptable in any circumstances.
Även om vi är medvetna om den makedonska regeringens politiska problem så anser jag inte att den makedonska regeringens agerande vid gränsen i mötet med flyktingarna är godtagbart — och det skulle det inte vara under några omständigheter.
While I understand its difficulties, it is not acceptable that anyone should violate the humanitarian conventions.
Även om vi kan förstå svårigheterna, så är en kränkning av de humanitära konventionerna inte godtagbar för någon.
The second issue is that of Montenegro.
Den andra faktorn är Montenegro.
The House should not forget that there are in Montenegro 70 000 deportees who are human time bombs.
Vi får inte glömma att det i Montenegro finns över 70.000 deporterade som ut­gör en veritabel mänsklig bomb.
These are not the kind of refugees we are used to, they are actually deportees, human time bombs to be used if, when and where Milosevic so decides.
De är inte flyktingar på det sätt som vi är vana vid, utan snarare deporterade, de är mänskliga bomber som används när och var Milosevic finner för gott.
And if he decides to dispatch a human time bomb made up of a hundred thousand people against Montenegro, we will really see a problem of political déstabilisation.
Och om han bestämmer sig för att skicka en mänsklig bomb bestående av hundratusen människor mot Montenegro, så kommer detta även att skapa ett politiskt destabiliseringsproblem.
Another point that we should keep in mind concerns Bosnia, which was already in a difficult situation and has taken in 50 000 refugees, in this case Serbs.
En annan fråga som inte får glömmas bort i sammanhanget och som gäller Bosnien, är att man där, i en situation som redan är svår, har tagit emot femtiotusen flyktingar, denna gång serber.
The third issue on which we are working relates to the Serb evacuees on Serbian territory, for whom we have made provision by taking specific measures.
Den tredje faktor som vi arbetar med är de fördrivna serber på serbiskt territorium som vi har gjort särskilda insat­ser för.
I shall be returning to the region in the next few days, but I would ask for your help in conveying this message: the crucial element now in humanitarian aid is to set priorities and to be disciplined and coordinated; failing that, I am afraid that, despite the great generosity coming from all sides, the result will be total disarray.
Jag kommer under de kommande dagarna att på nytt bege mig till området, men jag ber er att hjälpa oss att föra fram följande budskap: i dag är de viktigaste komponenterna i den humanitära hjälpen prioriteringarna, disci­plinen och samordningen, i annat fall är jag rädd att även den stora generositeten kommer att sluta i stor förvirring.
There are two further, perhaps rather more political points that I would make.
Två synpunkter till, kanske av mer politisk art.
Ladies and gentlemen, I believe that when our forebears opted for the European Community, they did so for two reasons: that there should never again be war between us, and that there should never be another Auschwitz.
Kära kolleger, jag tror att när våra föräldrar valde till förmån för Europeiska gemenskapen så gjorde de detta av två skäl: aldrig mera krig mellan Europas länder och aldrig mera Au­schwitz.
Today we have to choose between those two eventualities, because it has not been possible to rale out both.
I dag måste vi välja mellan dessa båda alternativ, eftersom det inte är möjligt att utesluta båda.
We hear the call for a political solution.
Man har krävt en politisk lösning.
But what have we been doing with Milosevic over the past ten years if not seeking a political solution?
Men vad har vi gjort under de gångna tio åren om inte att försöka hitta en politisk lösning tillsammans med Milosevic?
In my humble opinion, we have gone too far: from one conference to the next, from one diplomatic meeting to the next, from one meeting in Geneva to the next.
Vi har gått från den ena konferensen till den andra, från det ena diplomatiska mötet till det andra, från det ena sammanträdet i Geneve till det andra.
But I would venture to say better late than never.
Men låt mig också säga att det är bättre sent än aldrig.
It probably is late — too late, I agree — but just think of the case-file from Osiek to Vukovar, Srebrenica to Sarajevo, Bihac to Tuzla and so many other shameful crimes, to which we failed to respond.
Förmodligen är det sent — jag håller med om att det är för sent — men det kan räcka att göra upp en lista med namn från Osiek till Vukovar, från Srebre­nica till Sarajevo, från Bihac till Tuzla och många andra skamfläckar, där ingen reagerade.
We simply cannot say that since we do not intervene everywhere, we should not intervene in our own backyard either.
Man kan inte hävda, att eftersom vi inte ingriper på andra håll, så kan vi inte heller ingripa utanför vår egen dörr.
I think it is quite clear where the responsibilities lie here, at least as regards the European Union, for resolving not so much problems far afield as those in our own backyard.
Här står det ganska klart vilket ansvar som finns, åtminstone när det gäller Europeiska unionen, för att finna en lös­ning, inte så mycket på problemen i Tasmanien som när det gäller problemen på vår egen tröskel.
If we do not even have the courage for that, if we believe that Europe means having a single currency, a bit of agriculture and — why not? — a spot of fishing, but do not share these principles, and by that I mean the rejection of ethnic cleansing in Europe at least, then it becomes meaningless to call ourselves Europeans.
Om vi inte ens vi­sar detta mod, om vi påstår att detta att vara européer betyder att man delar en gemensam valuta, litet jordbruk och, varför inte, litet fiske, men inte att man delar dessa värderingar, dvs. att sätta stopp för den etniska rensningen åt­minstone på vår egen kontinent, då ligger det inte längre något värde i att kalla sig europé.
Fischer, Counal. — (DE) Mr President, ladies and gentlemen, I would like to pick up where Commissioner Bonino left off.
Fischer, rådet — (DE) Herr ordförande, mina damer och herrar! Låt mig ta vid där kommissionär Bonino slutade.
If we look at the debate — and in this respect it resembles all the other debates we have heard in recent weeks — we can see that there are a lot of good individual arguments that we have all thought of from time to time.
När man följer den här debatten — och den liknar alla andra debatter som man har kunnat höra de senaste veckorna — så kan man konstatera att det finns många enskilda bra argument, som man själv ofta har övervägt, som har korsat ens tankar.
But if we try to find an alternative way of looking at things we find that we have not heard an alternative, a political solution has been called for.
Men när man försöker sammanfatta frågorna till ett alternativ, då får man lov att konstatera att man inte har hört något alternativ.
Yes, but a political solution is not an end in itself.
Det krävs en politisk lösning. Javisst!
The question should be: what must a political solution achieve? a political solution must achieve an end to violence.
Men en politisk lösning är inget själv ändamål, utan vad är det man måste uppnå med en politisk lösning?
(Applause) a political solution must bring about the return of those who have been displaced and it must in particular ensure that we do not have another ten years of nationalist madness in the Balkans with hundreds of thousands of more deaths.
Syftet med en politisk lösning måste vara att de fördrivna skall kunna återvända, och i synnerhet att förhindra tio år till med ett nationalistiskt vansinne på Balkan med ytterligare hundratusentals döda.
(Applause) a political solution is not an end in itself, so we must talk about the substance of our policy.
Det innebär att en politisk lösning inte är något självändamål, utan det är innehållet i politiken vi måste tala om.
The only thing I can add there is to offer Mr Milosevic a peace corps.
Jag kan bara tillägga, att Milosevic kan erbjudas en peace corps.
He would like that.
Det skulle han tycka om.
He would immediately support that, particularly now.
Det skulle han genast ställa upp på, redan nu.
And why?
Varför då?
Because then he would have what he wanted.
För att han då skulle få det han vill ha.
Mr Milosevic is not the man to be influenced by a peace corps.
Milosevic låter sig inte imponeras av en peace corps.
I am very strongly in favour of a peace corps, I am very much in favour of a Europe in which violence has no place.
Jag förespråkar uttryckligen peace corps, jag förespråkar uttryckligen ett Europa, där våldet inte längre har någon roll.
But how are we to respond to someone who has used the most merciless violence not just once, not twice, not three times, but for ten years?
Men hur skall vi förhålla oss till någon som tillgriper det mest hänsynslösa våld, inte bara en gång, inte två gånger, inte tre gånger, utan sedan tio år tillbaka?
In my view this is not just a moral issue.
Jag anser att det inte bara är en fråga om moral.
It is a question of European security and of the future of Europe.
Det är en fråga om europeisk säkerhet, en fråga om den europeiska framtiden.
I would accept the criticism if we had acted rashly in resorting to force, but there are at least 200 000 people lying in mass graves because we acted too late.
Om vi helt lättsinnigt hade tillgripit våld, då skulle jag godta den kritiken, men det ligger minst 200 000 personer i massgravarna, på grund av att vi tillgrep våld för sent.
Think of Bosnia!
Se bara på Bosnien!
Are our memories so short?
Har vi verkligen så dåligt minne?
Mr Karadzic was in Geneva and signed treaties that just an hour later were no longer valid in Bosnia.
Karadiz var i Genève och undertecknade ett avtal, som en timme senare i Bosnien hade förlorat sin giltighet.
This did not happen once, or ten times, it happened umpteen times.
Det skedde inte en gång, inte tio gånger, jag vet inte hur många gånger, men det var hur många gånger som helst!
What must it take?
Vad bör hända nu?
This is a question we must ask ourselves.
Det är en fråga man bör ställa sig.
Of course we all ask ourselves this question constantly — I can at least say this for the German Government, but surely all the governments involved feel the same — when it is our responsibility.
Givetvis ställer sig alla den frågan — det kan jag åtminstone lova att den tyska regeringen gör, och säkert alla andra berörda regeringar också — när man har ansvaret, då ställer man sig den frågan dag och natt, ständigt.
But some statements I have heard have confused cause and effect.
Men i många av de bidrag jag har hört förväxlar man orsak och verkan.
We must not confuse cause and effect here!
Vi får inte förväxla orsak och verkan!
The cause is Milosevic's policy.
Orsaken är Milosevics politik.
He is not a nationalist but a cynic.
Han är ingen nationalist utan en cyniker.
His aim is to obtain power.
För honom handlar det om att vinna makt.
This is why he is using the aggressive tactics of Serb nationalism.
Därför tillämpar han taktiken med en aggressiv serbisk nationalism.
He has unleashed the tiger and is trying to ride it, and if we allow him to continue he will not only bring disaster to an entire region of Europe, but he will also cost more innocent lives.'The brutal expulsion and exodus we are now witnessing are on a scale that we would not have thought" possible.
Han har släppt tigern lös, han försöker rida på hans rygg, och om man låter honom hållas, då kommer han inte bara störta en hel region i Europa i fördärvet, utan det kommer att kosta fler oskyldiga människor livet. Det vi nu upplever med denna brutala fördrivning, med detta exodus — är det som ingen av oss trodde var möjligt, inte på detta bru tala vis, i denna omfattning.
Emma Bonino rightly said that these are human bombs, in other words the expulsion is being used doubly cynically as brutal tactics against neighbouring countries.
Emma Bonino har rätt i att det handlar om mänskliga bomber, i och med fördrivningen bedriver man i dubbel be märkelse en cynisk brutal politik gentemot grannstaterna. Det kan inte Europa godta!
Europe cannot accept this, a political solution that involved accepting this would be completely wrong.
Om en politisk lösning skulle innebära att man godtar detta, då vore det en falsk politisk lösning.
It would be the opposite of what we want.
Det är raka motsatsen till det vi vill ha.
We are trying to implement a political solution that uses force on the basis of respect for human rights, common security and the return of all refugees, on the basis of the international community.
En politisk lösning där man tillgriper våld utifrån respekten för de mänskliga rättigheterna, den gemensamma säker heten, alla flyktingars återvändande, utifrån den internationella statsgemenskapen, en sådan politisk lösning för söker vi driva igenom.
This is the type of political solution we are trying to achieve.
Det är en sådan politisk lösning vi försöker uppnå.
But this presupposes firstly that Belgrade is left in no doubt about the resolve of
Jag anser att det är nödvändigt att vi utifrån det uppnår en politisk lösning och får vapnen att tystna.
The debate is closed. The vote will take place on Thursday at 11 a.m.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag kl. 11.00.
— the report (A4-0242/99) by Mr Spencer, on behalf of the Committee on Foreign Affairs, Security and Defence Policy, on the role of the Union in the world: implementation of the common foreign and security policy for 1998;
— A4-0242/99 av Spencer för utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor om unionens roll i världen: genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 1998;
— the report (A4-0219/99) by Mr Spencer, on behalf of the Committee on Foreign Affairs, Security and Defence Policy, containing a proposal for a European Parliament recommendation to the Council on the common strategy towards the Russian Federation;
— A4-0219/99 av Spencer för utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor om Europaparlamentets förslag till rekommendation till rådet om den gemensamma strategin gentemot Ryska federationen;
— the statement by the Council on the appointment of the High Representative for the common foreign and security policy.
— uttalande av rådet om nominering av den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. tiken.
Spencer (PPE), rapporteur. - Mr President, I hope that the President-in-Office is going to announce the decision to appoint the High Representative at the Council meeting in Cologne.
Spencer (PPE), föredragande. — (EN) Herr ordförande! Jag hoppas att rådets ordförande kommer att meddela beslutet om att nominera den högste ansvarige vid rådets möte i Köln.
Under our Rules of Procedure we will invite the successful candidate to speak to the Committee on Foreign Affairs, Security and Defence Policy on 21 June so that we may put a recommendation of approval to the July plenary.
I enlighet med vår arbetsordning vill vi inbjuda den framgångsrike kandidaten att tala inför utskottet för utrikes-, säkerhets och försvarsfrågor den 21 juni så att vi kan avge en rekommendation om godkännande vid juli månads plenarsförsamling.
We take the view that the High Representative must be a figure of substance, not a creature of Council in-fighting.
Vi anser att den högste ansvarige måste vara en person av betydelse, inte en någon som sysslat med interna frågor inom rådet.
The relationship which the successful candidate forms with Parliament and the Commission is, in our view, central to the coherence of foreign policy.
Den länk som den framgångsrike kandidaten bildar med parlamentet och kommissionen är, enligt vår mening, central för utrikespolitikens sammanhållning.
The year 1998 was the year when our hopes of coherence in foreign policy were tested by reality.
1998 var det år då våra förhoppningar om en sammanhållen utrikespolitik prövades i verkligheten.
The last twelve months have seen the establishment of the euro and we deserve a foreign policy that matches the expectations in the rest of the world raised by our new monetary union.
De senaste tolv månaderna har införandet av euron skett och vi förtjänar en utrikespolitik som motsvarar de förväntningar i resten av världen som skapats av vår nya monetära union.
1998 was the year of the pregnancy of our new foreign policy structures under the Treaty of Amsterdam.
1998 var det år då våra nya utrikespolitiska strukturer föddes genom Amsterdamfördraget.
We deserve a foreign policy structure that provides the telephone number that Henry Kissinger asked for a generation ago.
Vi förtjänar en utrikespolitisk struktur som tillhandahåller det telefonnummer som Henry Kissinger bad om för en generation sedan.
1998 was the year in which we first engaged with the reality of Europe's defence.
1998 var det år då vi för första gången ställdes inför verkligheten vad gäller Europas försvar.
We deserve a foreign policy that is backed by clarity and coherence in our defence structure, most particularly as regards the Western European Union.
Vi förtjänar en utrikespolitik som backas upp av tydlighet och sammanhållning i vår för svarsstruktur, i synnerhet vad gäller den västeuropeiska unionen.
My report details the use of the Union's instruments around the world.
Mitt betänkande beskriver i detalj användandet av unionens instrument runt om i världen.
It is a story familiar from recent years; a story of imperfect institutions straggling to grapple with an unstable world.
Det är historia som är be kant från senare år; en historia som handlar om ofullständiga system genom vilka man kämpar för att ta itu med en instabil värld.
We want to see a strong High Representative, a strong policy planning and early warning unit, a strong Commission structure with a coherent team of Commissioners dealing with external relations.
Vi vill se en stark högste representant, en stark politisk planering och en förvarningsenhet, en stark kommissionsstruktur med en väl sammanhållen grupp kommissionärer som tar hand om utrikesförbindelserna.
We want a CFSP that is adequately financed, that is academically and intellectually credible, using to the full the successful crisis prevention network.
Vi vill ha en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som finansieras på ett riktigt sätt, som är akademiskt och intellektuellt trovärdigt, och fullt ut utnyttjar det framgångsrika nätverket för krisförebyggande.
Europe is a power in the world.
Europa är en maktfaktor i världen.
It must find a common voice; a common voice for use not just in our near abroad.
Det måste hitta en gemensam röst; en gemensam röst som skall användas inte bara i vår omedelbara närhet.
Our embarrassed silences on Iran, Iraq or the Indian sub-continent are products of black spots in our vision, reflecting fifty years of building Europe brick by domestic brick rather than according to a global vision of our place in the world of diplomacy.
Vår generade tystnad i fråga om Iran, Irak och den indiska halvkontinenten är produkter av blinda fläckar i vårt synfält, som återspeglar femtio år av att bygga Europa sten för sten snarare än enligt en global vision om vår plats i världsdiplomatin.
Our foreign policy has human rights and dignity at its core.
Vår utrikespolitik har mänskliga rättigheter och värdighet som sin kärna.
How could it be otherwise with our own shared heritage of horror and civil war?
Hur skulle det annars kunna vara med vårt delade arv av fasor och inbördeskrig?
Painful though it may be to contemplate, there is no other explanation for a Union that is prepared to wage war, not for oil, not for power, but to oppose the evil of ethnic cleansing in the heart of Europe.
Hur smärtsamt det än må vara att begrunda, finns ingen annan förklaring för en union som är beredd att föra krig, inte för olja, inte för makt, utan för att bekämpa den ondska som utgörs av etnisk rensning i hjärtat av Europa.
Of all the instruments at our disposal the common strategies should be the most powerful.
Av alla de instrument som är tillgängliga för oss bör de gemensamma strategierna vara den mest kraftfulla.
From the highest level they are supposed to guide Europe's footsteps in the world.
Från den högsta nivån finns de till för att styra de steg som Europa tar i världen.
Rightly we set out to define our relationship with Russia, our neighbour in the common European house, as a first step.
Helt riktigt förutsatte vi oss att definiera vår relation med Ryssland, vår granne i det gemensamma europeiska huset, som ett första steg.
To forge a new instrument in the heat of a crisis with our most important neighbour is perhaps excessively courageous.
För att utforma ett nytt instrument mitt under en kris med vår viktigaste granne är kanske överdrivet djärvt.
I am not convinced that the text that the Council is currently considering is yet good enough.
Jag är inte övertygad om att den text som rådet för närvarande överväger ännu är tillräckligt bra.
To prepare it in a hurry without the help of the High Representative and without either the reality or the structure of consultation with Parliament is, in my view, hubris.
Att under brådska utan hjälp från den högste ansvarige och utan varken ett reellt samråd eller en struktur för ett samråd med parlamentet är, enligt min mening, hybris.
It is the folly of the magic circle of national diplomats in Brussels who continue to believe that yesterday's working methods are adequate for tomorrow's challenges.
Det är galenskapen hos den inre cirkeln av nationella diplomater i Bryssel som fortsätter att tro att gårdagens arbetsmetoder är adekvata för morgondagens utmaningar.
Far from seeking to send a negative message to Moscow by proposing in paragraph 4 that the Council delay the adoption of the common strategy until the Helsinki Summit, we were seeking to ensure that the urgent did not drive out the important.
Utan att vilja sända ett negativt budskap till Moskva ge nom att föreslå i punkt 4 att rådet fördröjer antagandet av den gemensamma strategin tills toppmötet i Helsingfors, försökte vi garantera att brådskan inte förtog det viktiga.
It is exactly because we want a strong document that we offered the suggestion of delay.
Det är just för att vi vill ha ett starkt dokument som vi er bjöd förslaget om en fördröjning.
I accept however that there are those in Russia, outside the government, who are not committed to a positive relationship and who might deliberately misinterpret our motives.
Jag accepterar emellertid att det finns de i Ryssland, utanför regeringen, som inte önskar en positiv relation och som avsiktligen kan misstolka våra motiv.
I am therefore happy to recommend to the House the adoption of Amendment No 2 from the Socialist Group.
Jag är därför glad över att kunna rekommendera parlamentet att godkänna ändringsförslag 2 från den socialdemokratiska gruppen.
War shines a harsh light on all our evasions, on all our half-truths, on all our institutional improvisations.
Kriget kastar ett kallt sken över alla våra undvikanden, alla våra halvsanningar, och alla våra institutionella improvisationer. visationer.
Europe and our relations with Russia and with America will not be the same after the war.
Europa och våra relationer med Ryssland och USA kommer inte att vara desamma efter kriget.
If that harsh light challenges us to define our views of the world, it does the same for America.
Om detta kalla sken uppmanar oss att definiera våra ståndpunkter gällande världen, gäller detsamma för USA.
My report has severe things to say about the conduct of American foreign policy, not least its co-option by commercial interests.
Mitt betänkande har all varliga saker att säga om hur USA: s utrikespolitik har agerat, inte minst dess hänsyn till kommersiella intressen.