natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This formula is based on a combination of the economic benefits of free movement and the political objective of peace and stability.
Formeln grundar sig på en kombination av det ekonomiska intresset av en fri handel med det politiska siktet inställt på fred och stabilitet.
Looking back to Rome we see clearly the milestones along the road to European integration which Unk the present with the past.
När vi ser tillbaka på Rom ser vi klart de milstolpar i den europeiska integrationen som förbinder nutiden med det förgångna.
Just as Rome was not built in a day, the process of European unification is a lengthy one.
Precis som Rom inte byggdes på en dag behöver det europeiska enandet få god tid på sig.
So far our journey has brought us via the Single European Act of 1986 and the Maastricht Treaty to today's IGC.
Färden gick för oss via 1986 års Europaakt och Maastrichtfordraget till dagens regeringskonferens.
Along the way another nine Member States have joined the original six.
Under resans lopp anslöt sig nio nya medlemsstater till de ursprungliga sex.
European unification has from the start been characterized not only by a clear deepening but also by an unprecedented geographical widening.
Det europeiska enandet kännetecknades alltifrån begynnelsen inte enbart av en klar fördjupning utan också av en oanad geografisk spridning.
Completion of the Intergovernmental Conference, the start of phase three of Monetary Union and the further enlargement of the Union will be the next qualitative and quantitative stages in the integration process.
Avrandningen av regeringskonferensen, starten för den monetära unionens tredje fas och EU:s utvidgning bildar de kommande kvalitativa och kvantitativa etapperna i integrationsprocessen.
The first stage, our current Intergovernmental Conference, will take us towards a Union which is more effective and ready for enlargement towards the East and the Mediterranean.
Den försto etappen, den pågående regeringskonferensen, kommer att föra oss fram till ett EU som är mer handlingskraftigt och redo för utvidgningen mot öster och mot Medelhavet.
The second stage, the start of Economic and Monetary Union, wiU give the finishing touch to the single market.
Den andra etappen, starten för den ekonomiska och monetära unionen, utgör fullbordandet av den inre marknaden.
The third and final stage will lead to the inclusion of countries for which World War Two did not effectively end in 1945.
Den tredje* etappen skall till sist leda fram till ett inträde för de länder hos vilka det andra världskriget faktiskt inte upphörde 1945.
They will consolidate their democratic and economic development within a European Home which meets the challenges of the future.
De kommer att konsolidera sin demokratiska och ekonomiska utveckling i ett europeiskt hus som motsvarar framtidens krav.
In all these great undertakings, but also in the day-to-day business of the European Union those who have made Europe their life's work - and that means aU of us here today - must reaüze that the aim of all our endeavours is to create and sustain a Europe in which the citizen can live in peace and prosperity.
I alla dessa stora projekt, men också i EU:s dagliga handel och vandel, måste de som gjort EU till sitt yrke - och det har alla vi som är här idag - göra klart för sig att målet för alla ansträngningarna är att skapa och vidmakthålla ett Europa där invånarna kan leva i fred och välstånd.
Human beings are our yardstick.
Människan är måttet för våra handlingar.
The citizen himself knows best what is good for him, so he must have a say in how Europe develops.
Medborgaren vet själv bäst vad som är bra för honom och man måste få inflytande på Europas vägval.
He must be able to make his voice heard through Parliament, the European Parliament and his own national one.
Detta inflytande måste medborgaren kunna utöva via parlamentet, både det europeiska och det egna nationella.
Members of parUament can only do a good job if the democratic content of the European decisionmaking process is enlarged.
Parlamenten kan lösa sina uppgifter bra enbart om det demokratiska innehållet i den europeiska beslutsfattandeprocessen förstärks.
The issues then are those of parliamentary access to information and parUamentary powers.
Det gäller då frågor som till exempel den parlamentariska tillgången till information och parlamentets befogenheter.
At the start of my brief speech I said that the course of European history is capricious and that sometimes things stagnate.
I inledningen till mitt korta tal sade jag att den europeiska historiens förlopp är ombytligt och att det ibland uppstår stagnation.
But I believe we have made more progress than was imaginable forty years ago.
Jag anser dock att vi har nått större framgångar än vad man kunde föreställa sig för fyrtio år sedan.
A Union which has economic and increasingly political weight on the world stage is more than many people had expected and some had hoped.
Ett EU som ekonomiskt och så småningom också politiskt har blivit en faktor att räkna med på världsscenen är mer än vad vissa väntade sig och andra hoppades på.
Of course there is still much to be done, but this formal celebration offers us a chance to count our blessings so that tomorrow we can return to the task of building Europe.
Givetvis finns det mycket som återstår att göra, men vid detta högtidliga firande kan det vara bra att vi räknar våra välsignelser så att vi i morgon kan bygga vidare på dem.
My hope is that in the year 2007 we shall be celebrating the 50thanniversary of the treaty of Rome and that by then we shall be able to say that we have completed the next stage of the road pointed out to us by visionaries Uke Schuman and Monnet and that in both Western and Eastern Europe we can say that life in the European Home is both good and safe.
Jag talar nu om hoppet att vi år 2007 skall kunna fira Romfördragets femtioårsdag och att vi då skall kunna konstatera att vi tillryggalagt ännu en etapp på den väg som visionärerna Schuman och Monnet visade oss och att vi både i Västeuropa och Östeuropa kan säga att man bor bra och tryggt i det europeiska huset.
Santer, President of the Commission. - (FR) Mr President, Mr President-in-Office, ladies and gentlemen, forty years have passed since the ceremony in Rome at which the treaties establishing toe European Economic Community and the European Atomic Energy Community were signed.
Santer, kommissionens ordförande. - (FR) Herr ordförande, rådets ordförande, ledamöter, fyrtio år har gått sedan ceremonien i Rom, för undertecknandet av de fördrag som inrättade Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen.
Debates of the European Parliament
Det gällde att ordentligt leda in Västeuropa på en nya väg.
12.3.97 for centuries - the chaUenge of reconciling the variety of our populations and their States with the aspiration to or need for unity.
Vi uppmanas att anpassa våra folks och staters mångfald till strävan efter eller nödvändigheten av enhet.
On this occasion a decision was taken to abandon any imperialistic desires and the ever dubious balance of power.
Denna gång beslutades att överge all imperialistisk vilja och maktemas instobila jämvikt.
The six founding nations committed themselves to resolving their differences peacefully in the future.
De sex grundande staterna uppdrog åt sig att hädanefter lösa sina skiljaktigheter fredligt.
They furnished themselves with common institutions, with real powers.
De skaffade sig gemensamma institutioner med verkliga befogenheter.
Cooperation in matters covered by national sovereignty seemed impossible to contemplate at that time, so their intentions were based on a foundation of economic integration.
Samarbete på suveränitetsområdena föreföll inte möjligt på den tiden. Den ekonomiska integrationen tjänade alltså som stöd till denna vilja.
Mr President, ten years ago, when we were celebrating the 30th anniversary of the Treaties of Rome, the Single-European Act had just been signed.
Herr ordförande, när vi för tio år sedan firade trettioårsdagen av Romfördragen hade enhetsakten just undertecknats.
The European Community of that time was preparing for a period of institutional development and exceptional expansion.
Dåtidens Europeiska ekonomiska gemenskap förberedde sig för en period av institutionell utveckling och exceptionell expansion.
Western Europe had regained confidence in its capacity to shape the future, and that confidence reached its peak with the reunification of Germany and the collapse of the Soviet bloc.
Och detta återvunna förtroende från Västeuropa för dess förmåga att utforma framtiden nådde sin höjdpunkt med Tysklands återförening och det sovjetiska blockets fall.
The liberation of our feUow men in the east from the communist yoke vindicated those who, in 1957, had staked their faith in European Unity.
Våra östliga bröders frigörelse från det kommunistiska förmyndarskapet gav dem som 1957 satsat på Europeiska unionen rätt.
The Community system stood on the brink of its most dazzling period.
Gemenskapsmetoden stod inför sina mest lysande dagar. ,
As we celebrate this fortieth anniversary, the omens are more modest.
Vi firar denna fyrtioårsdag under mer ogynnsamma omständigheter.
Persistent high unemployment is burdening our democratic societies, and at the same time weakening confidence in the European project.
Den fortsatt höga arbetslösheten tynger våra demokratiska samhällen. Den försvagar samtidigt förtroendet för det europeiska projektet.
Public mistrust of the politicians in the Member States has, moreover, been extended by the ratification of the Maastricht Treaty to those who are working to bring about the Union, and to the chosen method.
Ratificeringen av Maastrichtfordraget utvidgade misstroendet för den politiska personalen i medlemsländerna till att omfatta de som utgör unionen och den valda metoden.
At the same time, too, we are having to prepare for enlargement, the institutional and financial implications of which we are only just beginning to grasp.
Och samtidigt måste vi förbereda utvidgningen där vi bara börjat mäta de institutionella och finansiella effekterna.
As we look forward to these events, the time is right to ask ourselves two questions about our method.
Inför sådana utmaningar är det lämpligt att ställa sig två metodfrågor. Har vi tagit alla konsekvenser av den funktionsmetod som valdes i Rom den 25 mars 1957?
And wUl that method be sufficient to ensure that the European Union develops in accordance with the legitimate aspirations of its peoples?
Räcker denna metod för att garantera Europeiska unionen en utveckling som överensstämmer med folkens legitima strävanden?
Descartes wrote his 'Discourse on Method', and now the time has come to rewrite it.
Det är detta tal om metoden som vi i dag måste omarbeta.
In forty years, our Member States have learned to work together on a day-to-day basis.
På fyrtio år har våra stater lärt rig att arbeta tillsammans dagligen.
And, as the consequences of the functional logic have become apparent, so the scope of this cooperation has broadened.
Och vartefter den funktionella logiken utvecklade sina konsekvenser utvidgades fältet för detta samarbete.
Policies have proliferated, procedures have been revised - and they have become more complex, too.
Politikområdena blev flera, förfarandena förbättrades, och de blev också mer komplexa.
Admittedly, these forty years have been punctuated by crises, and those crises form part of our peoples' common history.
Naturligtvis har dessa fyrtio år även inneburit kriser, och dessa kriser hör till våra folks gemensamma historia.
Yet none of them has been so severe as to cast doubt on the initial intention.
Emellertid har ingen av dem urartat till att ifrågasätta det ursprungliga projektet.
The days when a contentious diplomatic telegram was sufficient to unleash a war between two European States are over.
Den tid är förbi när en kontroversiell diplomatisk depesch var tillräckligt för att starta ett krig mellan två europeiska länder.
Even though enthusiasm sometimes ebbs, the grand design remains, and we are indeed committed to the peaceful settlement of our differences and, also, to the quest for a common response to the aspirations of our peoples, which must be satisfied jointly.
Även om det ibland händer att entusiasmen minskar återstår själva projektet, och vårt intresse ligger i att fredligt kunna lösa våra skiljaktigheter och ännu mer att söka gemensamma svar på våra folks strävanden, som gemensamt måste tillfredsställas.
That is what makes the European Union so attractive.
Detta är vad som gör den Europeiska unionen så attraktiv.
Ten years ago, the Six had already become the Twelve.
De sex staternas Europa blev för tio år sedan de tolv statemas Europa.
Today, the Fifteen are once again preparing to add to their number.
I dag förbereder sig de femton staternas Europa ännu en gång för att utvidgas.
Hitherto, the economy has been the area of choice for the appUcation of this close cooperation.
Hittills har ekonomin varit det privilegierade område där detta intima samarbete tillämpas.
The level of integration we have achieved is such that we are preparing to perfect it with a functional method.
Vi har uppnått en sådan grad av integration att vi nu förbereder den funktionella metodens fulländning.
In a single century, States which had twice been at war have reached the point of adopting a single currency.
Under samma århundrade är samma stater som två gånger drabbat samman på väg att skaffa sig en enda valuta.
But are we really sure that we have completely covered the field of the functional method?
Men är vi helt säkra på att ha täckt hela området av den funktionella metoden?
May we not have reached the end of the road only to find that we have failed to note certain important landmarks?
Har vi inte kommit till vägs ände genom att under resans gång ha glömt att göra viktiga markeringar?
The speed with which the single market has come into existence has led to various omissions, sometimes with serious consequences.
Den hastighet med vilken den gemensamma marknaden genomfördes medförde underlåtenheter, med ibland dramatiska konsekvenser.
An economic Europe demands a social Europe.
Det ekonomiska Europa påkallar det sociala Europa.
Today, that social Europe is still work in progress.
I dag är det sociala Europa ett oavslutat bygge.
And that is certainly another area, alongside health, where European citizens expect Europe to do more.
Och det här är ett område, utöver hälsovården, där Europas medborgare begär mer av Europa.
We have to draw aU the logical political conclusions from an economic Europe.
Vi måste ta alla de politiska konsekvenserna av det ekonomiska Europa.
But we also have to move forward along the road opened up by Maastricht.
Men vi måste också gå vidare på den väg som inleddes genom Maastricht.
Cooperation on legal matters, the establishment of a common foreign and security poUcy - these are the key issues of the Intergovernmental Conference.
Samarbetet på rättsområdet, bekräftelsen av en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik är nyckelfrågor för regeringskonferensen.
And we are also going to have to ask ourselves about the limitations of the method, because we need a joint plan.
Och vi kommer också att behöva fundera på metodens begränsningar, eftersom vi behöver ett översiktsprojekt.
Mr President, I said in my inaugural address that the Monnet method undoubtedly deserved adaptation.
Herr ordförande, jag sade i mitt installationsanförande att Monnets metod sannolikt behövde anpassas.
Jean Monnet himself must have been aware of that, because he wrote in 1956, 'I pressed the creation of common institutions in the belief that the institutions would bring men closer together.'
Jean Monnet själv var säkerligen medveten om det eftersom han 1956 skrev: "Jag fortsatte inrättandet av gemensamma institutioner eftersom jag trodde att institutionerna fick människor att närma sig varandra".
That is true.
Det är sant.
'That must be the ultimate objective, ' he acknowledged.
"Det måste vara slutmålet", erkände han.
'But this is not the method, ' he added immediately, 'because institutions for coal and steel become institutions for coal and steel and not institutions for men.'
"Men det är inte metoden", tillade han genast, "eftersom institutionerna för kol och stål blir institutioner för kol och stål och inte för människor".
The Europe of citizens will be created by institutions for citizens.
Människomas Europa kommer att byggas av institutioner för människor.
The democratic nature of our institutions must be strengthened.
Våra institutioners demokratiska karaktär måste förstärkas.
The Community institutions suffer more from a lack of
Gemenskapens institutioner lider mer av en brist Då identifikation än en brist på demokrati.
That ballot wUl be the best possible guarantee of electoral representativity.
Detta val skall på bästa sätt garantera de valdas representativitet.
Finally, we must rise above considerations of method.
Slutligen måste man höja sig över beaktanden om metoden.
The overall design must be more clearly apparent to Europeans.
Helhetsprojektet måste framgå tydligt för européerna.
It is no longer enough just to say 'Europe' to be sure of gaining the support of Europeans.
Det räcker inte längre med att säga "Europa" för att få européemas bifall. Europa har definitivt hamnat under den offentliga debattens strålkastare.
So let us clear away the wild imaginings on the one side and the ideological constructions on toe other.
Låt oss därför skingra den enas önskedrömmar och den andras ideologiska konstruktioner.
It wiU be, and will remain, an entirely original form of cooperation and integration between nations and peoples.
Den kommer att bli och förbli en fullständigt originell form för samarbete och integration av nationer och folk.
This grand design wUl achieve its full impetus with the support of the peoples of Europe, and we shaU have that support once our pubUc discussions cease to focus on the instruments.
Detta fantastiska projekt kommer att kunna genomföras fullt ut genom folkens stöd. Och vi får folkens stöd om vi slutar att i den offentliga debatten koncentrera oss på instrumenten.
Foreign policy and the single currency are only instruments.
Utrikespolitiken eller den gemensamma valutan är endast instrument.
The answers that Europeans want are answers about the actual purpose of European unification.
Det är om själva ändamålet med den europeiska föreningen som européerna ber om svar.
Today, it really is the duty of the nations and peoples of historic Europe, all of Europe, at peace with itself, once again to adopt a common design for the years ahead.
I dag åligger det verkligen nationerna och folken i det historiska Europa, hela det Europa som försonats med sig själv, att på nytt skaffa sig ett gemensamt projekt för de kommande åren.
Green (PSE). - Mr President, above aU else the signatories of the Treaty of Rome wanted sustained unbroken peace on the continent of Europe.
Green (PSE). - (EN) Herr ordförande! Framför allt annat så önskade de som undertecknade Romfördraget varaktig fred på den europeiska kontinenten.
The Common Market was not in its inception an economic club.
Gemensamma marknaden utgjorde inte en ekonomisk klubb från första början.
It was based on political decisions, buUt on the ashes of fascism, on the ashes of the Holocaust, a political decision that Europe should never again live through the trauma of wholesale war.
Den grundades på politiska beslut, som byggde på fascismens aska, på förintelsens aska, ett politiskt beslut att Europa aldrig mer skulle genomleva det trauma ett allomfattande krig innebär.
On the strength of that peace the founding fathers believed they could develop a self-sufficient, confident, dynamic, successful, prosperous and forwardlooking Europe.
På basis av den styrka denna fred skulle innebära trodde grundarna att de skulle kunna utveckla ett självförsörjande, förtröstansfullt, dynamiskt, framgångsrikt, blomstrande och framåtskådande Europa.
The countries within the European Union have been at peace with each other for the last forty years, and every famUy in the European Union benefits from that peace.
Länderna i Europeiska unionen har hållit fred med varandra de senaste fyrtio åren, och varje familj i Europeiska unionen har nytta av den freden.
We forget at our peril that abiding gift of peace which the European process has brought to us all; and those who promulgate the politics of hate, who encourage nationalism and xenophobia, would do weU to remember the model of conflict resolution on which the European Union is predicated and which sttil provides an inspiration to us and to others.
Vi glömmer på eget ansvar den varaktiga gåvan fred, som den europeiska processen givit oss alla; och de som förkunnar hatets politik, som uppmuntrar nationalism och främlingsfientlighet, bör dra sig till minnes den modell för konfliktlösning som Europeiska unionen grundades på och som fortfarande utgör en inspiration för oss och andra.
Now, as we approach the end of the century, we have forty years of successful European integration behind us; we face a greater challenge than at any time in Europe's coUective history.
När vi nu närmar oss slutet på århundradet så har vi fyrtio års framgångsrik europeisk integrering bakom oss; vi står inför en större utmaning än vid någon annan tidpunkt i Europas gemensamma historia.
The challenge is not whether we can adapt the institutional structure of the Union through some grotesque agreement based on last-minute horsetrading by our prime ministers in Amsterdam in June.
Utmaningen ligger inte i huruvida vi skall kunna anpassa unionens institutionella struktur genom någon sällsam överenskommelse, på basis av kohandel i sista minuten mellan våra statsministrar i Amsterdam i juni.
The real issue is whether we can give the workers of Vilvoorde and their fantilies a real future; whether we can put the 18 rrtillion unemployed Europeans into jobs; whether we can manage the environment; whether our food is clean and safe; whether our young people can be inspired through education and the prospect of a longterm future rather than sink into the everpresent drug culture with all its implications; whether we can afford pensions for the elderly, benefits for the sick and disabled; whether Ufe is going to be fair and just, or degenerate into an unseemly scramble for our daUy existence.
Den verkliga frågan ligger i huruvida vi kan erbjuda arbetarna i Vilvoorde och deras familjer en verklig framtid; huruvida vi kan ge de 18 miljoner arbetslösa i Europa jobb; huruvida vi kan vårda miljön; huruvida vår mat är ren och säker; huruvida våra ungdomar kan inspireras genom utbildning och en långsiktig framtid i stället för att sjunka ner i den ständigt närvarande drogkulturen med alla dess följder; huruvida vi har råd att betala ut pensioner till de äldre, och ersättningar till de sjuka och handikappade; huruvida livet kommer att vara rättvist och rättrådigt, eller bara urarta till en otillständig kamp för vår dagliga försörjning.
In essence, can we meet the aspirations, the needs and the hopes of our people?
Kan vi, i grand och botten, uppfylla människomas behov och förhoppningar?
That Europe now has this challenge firmly in its sights was brought home to me last night by a presentation made to my group by the workers of Vilvoorde coming directly from their demonstration in Paris.
Att Europa nu verkligen har denna utmaning i sikte fick jag klart för mig i går kväll, vid en presentation som gjordes för min grupp av arbetarna från Vilvoorde, som kom direkt från sin demonstration i Paris.
Their description of the Europe they see contained the seeds of destruction of the Union; and yet paradoxicaUy it demonstrated to me as weU the potential for continuing the inspirational work of the founding fathers.
Deras beskrivning av det Europa de ser innehåller fröet till unionens sammanfall; samtidigt som den paradoxalt nog för mig också klargjorde möjligheterna att fortsätta grundamas inspirationsarbete. bete.