natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, neither stops at general consideration of the significance of such a decision. They also insist on the need to place all further efforts in an institution al and administrative framework which would secure the persistent promotion of fundamental rights and their consistent integration into the ongoing activities and policies of the European Union.
I båda dokumenten talas det inte bara allmänt om betydelsen av ett sådant beslut, utan man trycker även på behovet av att ge en institutionell och administrativ ram åt vidare insatser, vilken skulle säkerställa att de grundläggande fri- och rättigheter na kontinuerligt främjas och på ett systematiskt sätt integreras i Europeiska unionens pågående verksamhet och politik.
Despite the appeal of the Comité de Sages and the wide support it was given, the Amsterdam Treaty, notwithstanding its intention to consolidate and advance the unification process, does not contain a basic set of fundamental civil and social rights in the form of a Bill of Rights.
Trots uppmaningen från De vises kommitté och det breda stöd den fick, och trots avsikten att det skulle befästa och främja ett enande, innehåller inte Amsterdamfördraget någon grundläggande uppsättning medborgerliga och sociala fri- och rättigheter i form av en stadga.
Nor does it fulfil the expectations articulated in the report of the Comité des Sages, by clearly detailing and expanding the recognition of fundamental rights.
Det uppfyller inte heller de förväntningar som uttrycks i rapporten från De vises kommitté, om att på ett tydligt sätt precisera och vidga erkännandet av grundläggande fri- och rättigheter.
The quest for explicit recognition of fundamental rights is therefore still of immediate importance.
Sökandet efter ett tydligt erkännande av grundläggande fri- och rättigheter är där för fortfarande av omedelbar vikt.
In fact, the very adoption of the Amsterdam Treaty has made the need even more apparent.
Själva godkännandet av Amsterdamförclraget har gjort att detta behov framstår ännu tydligare.
The enlargement of the European Union's tasks demonstrates that recognition of fundamental rights is not a long-term policy but a short-term necessity.
Utvidgningen av Europeiska unionens uppgifter visar att erkännandet av grundläggande fri- och rättigheter inte utgör en politik på lång sikt utan en nödvändighet på kort sikt.
raised by the structural changes of the labour market and the ensuing reflection on common activities have drawn fresh attention to the acute need for fundamental social rights.
Detta bevisas särskilt genom den ökande betydelsen av sådana frågor som rättsligt samarbete i straffrättsliga frågor, polissamarbete i syfte att förebygga och bekämpa grov internationell brottslighet eller en gemensam politik rörande invandring och medborgare från tredje land.
Finally, the globalisation of the economy, and in particular its consequences for the external relations of the European Union, has accentuated the significance of efforts to protect fundamental rights, already exemplified by the clauses inserted in numerous agreements concluded between the Community and third countries.
Vidare har frågor som rests genom de strukturella förändringarna på arbetsmarknaden och det därpå följande över vägandet av gemensam verksamhet, på nytt fäst uppmärksamheten på det akuta behovet av grundläggande sociala fri- och rättigheter. Slutligen har ekonomins globalisering och i synnerhet konsekvenserna för Europeiska unionens yttre för bindelser understrukit vikten av insatser för att skydda grundläggande fri-·* och rättigheter.
It has further underlined the need to clarify and specify within the European Union the rights upon which such actions are based.
Det finns redan exempel på detta genom de klausuler som införts i ett flertal överenskommelser som ingåtts mellan gemenskapen och tredje land.
It is against this background that the Commission decided to entrust a new Group of Experts to analyse and assess the opportunities and constraints of an explicit recognition of fundamental rights.
Det är mot denna bakgrund som kommissionen beslutade att anförtro en ny expertgrupp uppgiften att analysera och bedöma möjligheterna och begränsningarna med ett uttryckligt erkännande av grundläggande fri- och rättigheter.
The Commission pointed to a series of questions that in its view merited particular consideration: evaluation of the provisions concerning fundamental rights included in the Amsterdam Treaty; the implications of the indivisibility principle; the possible content of new rights mirroring the challenges of an information society; the justiciability of fundamental rights; the relation to the protection of fundamental rights provided by the Council of Europe; and the role of fundamental rights in the development of the European Union.
Kommissionen pekade på en rad frågor som enligt dess åsikt förtjänade särskild uppmärksamhet: utvärdering av bestämmelserna i Amsterdamfördraget om grundläggande fri- och rättigheter, konsekvenserna av odelbarhetsprincipen, eventuellt innehåll i nya fri- och rättigheter som återspeglar förändringarna i informationssamhället, möjligheterna att försvara grundläggande fri- och rättigheter inför domstol, förhållandet till det skydd för grundläggande fri- och rättigheter som Europarådet ger samt de grundläggande fri- och rättigheternas roll för Europeiska unionens utveckling.
The Group of Experts debated these questions in six meetings held since March 1 998 and presented its report in February 1 999.
Expertgruppen diskuterade dessa frågor vid sex sammanträden som hölls från och med mars 1 998 och lade fram sin rapport i februari 1 999.
In the course of these meetings, the Group discussed issues concerning the recognition of fundamental rights with representatives of the Platform of European Social NGOs and of the European social partners.
Under dessa samman träden diskuterade gruppen frågor rörande erkännandet av grundläggande frioch rättigheter med företrädare för Plattformen för europeiska sociala icke-statli-ga organisationer och för europeiska arbetsmarknadsparter.
The report deals first with the Amsterdam Treaty and its consequences.
I rapporten tar man först upp Amsterdamfördraget och dess konsekvenser.
It then addresses the factors and conditions that ought to be considered by any future attempt to promote the explicit recognition of fundamental rights.
Sedan behandlas faktorer och förutsättningar som borde beaktas vid eventuella försök att i framtiden främja ett uttryckligt erkännande av grundläggande fri- och rättigheter.
Finally, the report makes a series of recommendations for achieving an express recognition, and for the improvement of fundamental rights protection.
Slutligen läggs i rapporten fram en rad rekommendationer för att uppnå uttryckligt erkännande och för att förbättra skyddet för grundläggande fri- och rättigheter. tigheter.
The Amsterdam Treaty may not have led to an explicit recognition of particular fundamental rights. It nevertheless marked a decisive step on the way to an ever clearer recognition of the principle of fundamental rights protection by the European Union.
Även om Amsterclamfördraget inte ledde till något uttryckligt erkännande av enskilda grundläggande fri- och rättigheter, utgjorde det ett avgörande steg på vägen mot ett allt tydligare erkännande av principen om Europeiska unionens skydd för grundläggande fri- och rättigheter.
The Treaty affirms the European Union's commitment to human rights and fundamental freedoms (Art. 6 (1)) and explicitly confirms the Union's attachment to fundamental social rights (Preamble, fourth recital).
Fördraget bekräftar Europeiska unionens engagemang för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (artikel 6.1) och bekräftar uttryckligen den vikt unionen fäster vid de grund läggande sociala rättigheterna (ingressen, fjärde stycket).
It does this, however, by maintaining the previously adopted system of references.
Emellertid görs detta genom att behålla det tidigare systemet med hänvisningar.
Thus, the Treaty stresses the respect of the fundamental rights guaranteed by the 1950 European Convention on Human Rights (ECHR) and as determined by the common constitutional traditions of the Member States and hence by the general principles of Community law (Art. 6 (2)).
Sålunda framhåller fördraget respekten för de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner (artikel 6.2).
Similarly, both the Preamble and Art. 136 of the EC Treaty refer to the fundamental social rights by pointing to the 1 961 European Social Charter (Council of Europe) and the 1989 Community Charter.
På liknande sätt hänvisar man såväl i ingressen som i artikel 136 i EG-fördraget till de grundläggande sociala rättigheterna, genom att åberopa 1961 års europeiska sociala stadga (Europarådet) och 1989 års gemenskapsstaclga.
Rather than listing fundamental rights, the Amsterdam Treaty establishes procedures intended to secure their protection.
I stället för att räkna upp grundläggande fri- och rättigheter, fastställs i Amsterdamförclraget förfaranden i avsikt att säkerställa skyddet för dem.
Art. 13 of the EC Treaty, for instance, empowers the Council to take appropriate action to combat discrimination, after consultation of the European Parliament.
Exempelvis ges i artikel 13 i EG-fördraget rådet behörighet att, efter att ha hört Europaparlamentet, vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering.
The possible grounds of intervention are explicitly indicated in Art. 13 and range from discrimination concerning sex, racial or ethnic origin to discrimination regarding religion, belief, disability, age or sexual orientation.
De grunder som är möjliga för åtgärder anges uttryckligen i artikel 13 och sträcker sig från diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung till diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.
The Community is therefore given the opportunity to develop policies and proposals intended to prevent these discriminations.
Gemenskapen får därför möjlighet att utveckla politik och förslag i avsikt att förhindra sådan diskriminering.
Moreover, provisions such as Art. 3 (2) and 141 (4) of the EC Treaty lay the grounds for measures designed to achieve an effective equality of men and women including positive action.
Vidare lägges genom sådana bestämmelser som artikel 3.2 och 141.4 i EG-fördraget grunden till åtgärder i avsikt att uppnå en verklig jämställdhet mellan kvinnor och män, inklusive aktiva åtgärder.
In a far more general way but still along the same lines, Art. 1 36 of the EC Treaty qualifies the fundamental social rights, as determined by the European Social Charter and the Community Charter, as guidelines for activities of both the Community and the Member States.
I artikel 136 i EG-fördraget anges på ett mycket mer allmänt sätt men dock i samma riktning, de grundläggande sociala fri- och rättigheterna, såsom de fast ställs genom den europeiska sociala stadgan och gemenskapsstadgan, som riktlinjer för både gemenskapens och medlemsstaternas verksamhet.
These are intended to promote employment, improve living and working conditions in order to make possible their harmonisation while the improvement is being maintained, ensure proper social protection, secure a dialogue between management and labour and develop human resources in a way permitting to obtain a lasting high employment and to eliminate social exclusion.
Dessa avses främja sysselsättningen, förbättra levnads- och arbetsvillkor och därigenom möjliggöra en harmonisering samtidigt som förbättringarna bibehålls, åstadkomma ett fullgott socialt skydd, en dialog mellan arbetsmarknadens parter och en utveckling av de mänskliga resurserna för att möjliggöra en varaktigt hög sysselsättning samt bekämpa social utslagning.
Finally, Art. 7 provides that the Council may, in the event of a serious and persistent breach of the principles mentioned in Art. 6 (1), suspend a Member State from its Treaty rights.
Slutligen föreskrivs det i artikel 7 att om en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter principer som anges i artikel 6.1, får rådet tillfälligt upphäva vissa av statens rättigheter enligt fördraget.
The Amsterdam Treaty has also led to changes in the jurisdiction of the European Court of Justice (ECJ) that in turn affect the protection of fundamental rights.
Amsterdamfördraget har även lett till förändringar i behörigheten för Europeiska gemenskapernas domstol som i sin tur påverkar skyddet för grundläggande
a result, with the exceptions of Articles 35 and 40 of the EU Treaty, the Court's jurisdiction does not cover actions regarding the second and third pillars.
Till följd härav omfattar inte domstolens behörighet, med undantag för artiklarna 35 och 40 i EU-fördraget, åtgärder som rör den andra och tredje så kallade pelaren.
Another equally relevant but no less limited expansion of the Court's jurisdiction occurs in connection with 'common actions' of the Member States as specified in Title VI of the EU Treaty.
En annan lika relevant men ändå begränsad utvidgning av domstolens behörig het uppstår, i enlighet med vad som anges i avdelning VI i EU-fördraget; i anslutning till medlemsstaternas "gemensamma åtgärder".
The activities referred to concern the prevention, detection and investigation of crime as well as extradition and are intended to achieve, in the interest of the citizens, 'a high level of safety within an area of freedom, security and justice' (Art. 29).
Den verksamhet som avses rör förebyggande, upptäckt och undersökning av brott samt utvisning och avsikten är att i medborgarnas intresse uppnå "en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa" (artikel 29).
According to Art. 46 lit. b of the EU Treaty the Court has jurisdiction in these cases as long as the conditions of Art. 35 are fulfilled.
Enligt artikel 46, punkt b i EU-fördraget är domstolen behörig i dessa fall så länge förutsättningarna i artikel 35 är uppfyllda.
The Court can, therefore, at the request of national courts or tribunals, give preliminary rulings on the validity or the interpretation of Council instruments adopted in the context of Art. 29, provided the Member State concerned has declared that it accepts such jurisdiction.
Domstolen kan därför, på begäran av nationella domstolar meddela förhandsavgöranden om giltighet och tolkning av rådets instrument som godkänts inom ramen för artikel 29, förutsatt att den medlemsstat det berör har förklarat att den godtar denna behörighet.
The Court can also review the legality of Council decisions and rule on any dispute between Member States concerning the interpretation or application of acts adopted under Art. 34 (2).
Domstolen kan även granska lagenligheten av rådets beslut och avgöra alla tvister mellan medlemsstaterna om tolkning eller tillämpning av rättsakter som har antagits enligt artikel 34.2.
Deficits and inconsistencies
Brister och motstridigheter
As important as the changes brought about by the Amsterdam Treaty are, none of them offers a lasting and satisfactory answer to the issues addressed, both in the report of the Comité des Sages, and the ensuing discussion.
Hur betydelsefulla de ändringar än är som Amsterdamförclraget medför, så erbjuder ingen av dem något varaktigt och tillfredsställande svar på de frågor som tas upp såväl i rapporten från De vises kommitté som i den efterföljande debatten.
There is increasing uneasiness and confusion due to the differences and contradictions in the perception and application of the European Union's commitment to the fundamental rights across the three pillars.
Det råder en tilltagande känsla av oro och förvirring som beror på skillnaderna och motstriclighetema i hur Europeiska unionens åtagande för de grundläggande fri- och rättigheterna tvärs igenom de tre pelarna uppfattas och tillämpas.
The Amsterdam Treaty and especially the modifications of the EC Treaty undoubtedly have farreaching effects in the first pillar through the impact of Community law.
Amsterdamfördraget, och i synnerhet ändringarna av EG-fördraget, får utan tvivel långtgående konsekvenser ¡nom den första pelaren, genom gemenskapsrättens verkan.
The second (common foreign and security policy) and third (justice and home affairs) pillars are, however, based on traditional intergovernmental relations.
Den andra (gemensam utrikes- och säkerhetspolitik) och tredje (rättsliga och inrikes frågor) pelaren grundas emellertid på traditionella mellanstatliga för bindelser.
Thus, the manifest effort of the Community law to develop and implement the protection of fundamental rights corresponds to equally manifest attempts to limit their influence in the second and third pillars.
Gemenskapsrättens uppenbara ansträngningar att utveckla och genom föra skyddet för grundläggande fri- och rättigheter motsvarar sålunda lika uppenbara försök att begränsa deras inflytande ¡nom den andra och tredje pelaren.
A characteristic example is the reaction to the quest for improvement of the protection of personal data in the various pillars.
Ett karakteristiskt exempel på detta är reaktionen på strävan mot ett förbättrat skydd för personuppgifter inom de olika pelarna.
While Parliament, Council and Commission, in connection with the adoption of the 1995 data protection directive, unanimously pointed to the direct link between data protection and fundamental rights, the Member States followed a restrictive policy in the two other pillars.
Samtidigt som parlamentet, rådet och kommissionen i direkt anslutning till godkännandet av 1995 års direktiv om skydd för personuppgifter, enhälligt pekade på det direkta sambandet mellan skyddet för personuppgifter och grundläggande fri- och rättigheter, följde medlemsstaterna en mer restriktiv politik ¡nom de två andra pelarna.
The very principles and measures that had been accepted in the case of the directive in order to respect fundamental rights were thus questioned and to a large extent abandoned in agreements such as the Europol Treaty.
Samma principer och åtgärder som, för att vinna respekt för grundläggande fri- och rättigheter, hade godtagits i fallet med direktivet ifrågasattes sålunda och övergavs i stor utsträckning i sådana överenskommelser som till exempel Europolfordraget.
If the European Union's commitment to the fundamental rights, as expressed in the Amsterdam Treaty, is to be taken seriously, both the Member States and the European Union's institutions must act under the same premises in all three pillars.
Om Europeiska unionens engagemang för de grundläggande fri- och rättigheter na, såsom det uttrycks i Amsterclamfördraget, skall tas på allvar så måste såväl medlemsstaterna som Europeiska unionens institutioner agera enligt samma förutsättningar inom samtliga tre pelare.
In other words, fundamental rights should remain the primary and decisive criteria of the compatibility of the activities of all institutions and bodies with the European Union's guiding principles.
Med andra ord borde grundläggande frioch rättigheter förbli det främsta och avgörande kriteriet på att alla institutioners och organs verksamhet överensstämmer med Europeiska unionens vägledande principer.
The actual system of references is confusing and counter-productive.
Dagens system med hänvisningar är förvirrande och motarbetar sitt syfte.
While, for instance, the ECHR is cited twice in the EU Treaty, there is not a single mention in the EC Treaty.
Medan exempelvis Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter citeras två gånger i EU-fördraget, nämns den inte en enda gång i EG-fördraget.
In contrast, both the European Social Charter and the Community Charter are quoted in each of these documents.
Däremot omnämns både europeiska sociala stadgan och gemenskapsstadgan i båda dessa dokument.
But their explicit mention in the Preamble of the EU Treaty is not followed by an equally outspoken reference in Art. 6 where only the ECHR is cited.
Men det uttryckliga omnämnandet av dem i ingressen till EU-fördraget följs inte av någon lika klar hänvisning i artikel 6, där endast Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter nämns.
The opposite is the case in Art. 1 36 of the EC Treaty.
Motsatsen gäller i fallet med artikel 136 i EG-fördraget.
It cites the European Social Charter and the Community Charter but not the ECHR, despite the impact of fundamental rights, such as free dom of association, respect for private and family life, or freedom of expression, on employment relationships.
I den nämns europeiska sociala stadgan och gemenskapsstadgan, men inte Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter, trots den stora betydelsen av grundläggande fri- och rättigheter såsom föreningsfriheten,
of fundamental social rights, the European Social Charter and the Community Charter, are in fact only seen as a basis of Community policies.
Men de främsta källorna för grundläggande sociala fri- och rättigheter, nämligen europeiska sociala stadgan och gemenskapsstadgan, betraktas i realiteten bara som en grund för gemenskapens politik.
The result is, inevitably, the impression of a selective approach to fundamental rights implying an equally selective significance.
Resultatet blir oundvikligen ett intryck av ett selektivt synsätt på grundläggande fri- och rättigheter, av vilket följer en lika selektiv betydelse.
Some of the rights are guaranteed the highest possible degree of protection, in part due to their justiciable character.
Vissa av fri- och rättigheterna garanteras högsta möjliga skyddsnivå, delvis beroende på att de kan försvaras inför domstol.
Others, however, such as social rights, risk being relegated to the status of mere aspirations of both the European Union institutions and its Member States.
Andra emellertid, såsom sociala fri- och rättigheter, löper risken att förvisas till en status av förhoppningar för såväl Europeiska unionens institutioner som dess medlemsstater.
Although Art. 136 expressly and emphatically refers to the European Social Charter and to the Community Charter, one article later (Art. 137 (6)) the EC Treaty explicitly excludes the right of association, as well as the right to strike and the right to impose lock-outs, from the duty to support and complete the efforts of the Member States designed to implement the social policy aims defined in Art. 136.
Även om man i artikel 136 uttryckligen och med eftertryck hänvisar till europeiska sociala stadgan och till gemenskapsstadgan, utesluts i följande artikel i EG-fördraget (artikel 137.6) föreningsrätten, strejkrätten och rätten till lockout från skyldigheten att stödja och komplettera medlemsstaternas ansträngningar i syfte att genomföra de mål för den sociala politiken som fastställs i artikel 136.
In other words, the European Union is prevented from acting on its own to protect better those rights that traditionally belong to the core of social rights, and that over and again have been affirmed by both national laws and international treaties.
Med andra ord förhindras Europeiska unionen från att agera på egen hand för att bättre skydda fri- och rättigheter som traditionellt hör till kärnan av sociala rättigheter och som om och om igen har hävdats genom såväl nationell lagstiftning som genom internationella fördrag.
The seemingly general inclusion of social rights into the principles governing the policies and activities of the European Union is in fact only partial.
Det som förefaller vara ett generellt inbegripande av de sociala rättigheterna i de principer som styr Europeiska unionens politik och verksamhet, är i realiteten bara partiellt.
Finally, the restriction of the references to a few international documents raises questions as to the exact status of other Conventions, in particular those of the International Labour Organisation (ILO).
Slutligen ger begränsningen av hänvisningarna till ett fåtal internationella dokument upphov till frågor beträffande exakt vilken status andra konventioner har, i synnerhet ILO-konventionerna.