natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Only five countries are below the European average of 86.4%: Luxembourg with 83.7%, Austria with 83.8% and former West Germany with 84.1%, the figure is somewhat lower in Belgium, with 81%, and the Netherlands, with 77.7%.
Västtyskland (84,1 %) samt, mer påtagligt, Belgien (81 %) och Nederländerna (77,7%).
In the Netherlands in particular, 20.5% of the Dutch do not consider the fight against drugs a key priority compared with a very homogeneous average of 9.8% for all Member States.
Särskilt i Nederländerna anser 20,5% av medborgarna att kampen mot narkotikan inte är en prioriterad fråga, jämfört med ett mycket enhetligt genomsnitt på 9,8% för de femton medlemsstaterna totalt.
The response rate is very high in all countries with few 'Don't knows' — only 1.1% in Denmark, 1.7% in the Netherlands, Finland and Sweden.
Engagemanget är mycket stort i alla medlemsstater. "Vet inte"-svaren motsvarade endast 1,1 % i Danmark och 1,7% i Nederländerna, Finland och Sverige. Det europeiska genomsnittet låg under 3,8%.
■ember State public opinion feels that Η controls at the external borders of the I key priority.
1 samtli Europeiska unionens länder vill allmänh en prioritera en förstärkning av kontrol na vid EU:s yttre gränser.
On average nearly 6 out of I hold this view.
I genomsnitt 6 person i v 10 har denna uppfattning.
But the average (57%) does Β homogeneous views throughout the 15 Bates. Opinions are relatively divided on Bon.
Detta medeltä > 7 %) speglar emellertid inte en enhetlig uppfatti g för de femton medlemsstaterna, Medbor; nas uppfattning skiljer sig egentligen ganska eket åt i denna fråga. 1117
Fight against international organized crime
Ka m Ρ m ot organiserad internationell brottslighet
> Fighting against international organized crime Here again, the opinion across all Member States is broadly unanimous, with a gap of 12% separating the two countries that are most and least convinced of the importance of combating international organized crime.
Även i denna fråga har medborgarna i de femton medlemsstaterna i mycket stor utsträckning samma uppfattning. Skillnaden mellan de två länder som är mest, respektive minst övertygade om vikten av att bekämpa organiserad internationell brottslighet uppgår bara till 12%.
In the remaining Member States the preference is for political action on immigration by the Fifteen.
Alla övriga medlemsstater föredrar att de femton medlemsstaterna agerar gemensamt vad gäller invandringen.
Italy with 78.8%, the Netherlands 68.4%, Greece 67.1% and Spain 63.6% are the most strongly in favour.
Mest positiva är Italien (78,8%), Nederländerna (68,4%), Grekland (67,1 %) och Spanien (63,6%).
Like the above countries, Belgium prefers joint action and is less convinced of national government action, since with 30.4% it falls near, but actually slightly below, the European average of 34.5%.
Belgien är något mer positivt till denna fråga än det europeiska genomsnittet samtidigt som man i mindre utsträckning (30,4%) än det europeiska genomsnittet (34,3 %) förespråkar åtgärder av den egna regeringen.
In this case the overall response rate is fairly uniform, with only a small gap of 6.3% between the countries with the highest response rate and the European average.
I detta sammanhang avgörs ett lands position på skalan även av en mycket svag skillnad gentemot det genomsnittliga antalet svar för denna fråga (87,2%).
In the more reticent countries — Spain and Portugal — the gap is much wider (11.7% in both cases).
Belgien och Spanien är exempelvis minst övertygade om denna prioritet (82 % respektive 83 % positiva svar) samtidigt som de är de länder där svaren "inte någon väsentlig prioritering" eller "vet inte" är flest bland de femton medlemsstaterna.
Even a very slight difference in one country's response compared with the average (87.2%) makes a difference in relation to its position against the average of responses.
Uppfattningen är sammantaget ganska enhetlig i denna fråga och skillnaden (6,3 %) mellan de mest positiva länderna och det europeiska genomsnittet är liten.
For example, Belgium and Spain are the least convinced of this priority (82% and 83% in favour) because their numbers of 'Not a key priority' and 'Don't know' replies are the highest of all Member States.
Däremot avviker de två mest tveksamma länderna, Spanien och Portugal, betydligt mer (11,7% i båda fallen).
-» Rules for political asylum
• Bestämmelserna om rätt till politisk asyl
A group of five countries is well ahead of the European average: former East Germany with 94.7%, Denmark with 93.4%, the Netherlands and Finland with 92.3%, and Ireland with 92%.
Dessa är f.d. Östtyskland (94,7%), Danmark (93,4%), Nederländerna och Finland (92,3%) samt Irland (92%).
The European Union's areas of activity
Områden för insatser från Europeiska unionens sida
Here too, Europeans would prefer the political initiative to be with the European Union.
Även i denna fråga bekräftar de europeiska medborgarna att de helst ser att politiska initiativ går via EU.
Nearly 56% of the respondents are of this opinion, compared with 35% against.
Nästan 56% av de intervjuade personerna delar denna uppfattning. 35 % är av motsatt uppfattning.
Luxembourg with 52.5%, Ireland 53.2%, Belgium 55.2%, France 58%, Spain 58.1% and Germany 58.9% are close to the European average.
Luxemburg (52,5%), Irland (53,2%), Belgien (55,2%), Frankrike (58%), Spanien (58,1 %) och Tyskland (58,9%) ligger nära det europeiska genomsnittet.
Three other countries are even more strongly in favour of concerted European action: Italy with 70.5%, the Netherlands 66.6% and Greece 62.5%.
I ett av länderna, nämligen Tyskland, motsvarar siffran nästan exakt den europeiska genomsnittsuppfattningen, som till 59,4 % ställer sig positiv till att detta område behandlas inom ramen för EU snarare än av respektive lands regering.
This time Portugal occupies the middle ground of those in favour of European Union action, leading by a slight 6%, but still below 50%.
Preferenserna för europeiska insatser vinner även här, men bara med ett litet försprång (6%) och utan att komma över 50%.
Respondents in nine Member States wish to see decisions on immigration taken jointly by the European Union.
Övriga medlemsstater fördelar sig på två grupper.
In one country, Germany, the response is within a fraction of the average European response of 59.4% in favour of this matter being handled by the Union rather than by national governments.
Mellan dessa ligger ett land som skiljer ut sig från alla de andra, nämligen Luxemburg, där svaren fördelar sig praktiskt taget lika mellan de båda riktningarna.
Opposing this opinion are the same five countries which had preferred immigration policy to be left to their respective national governments: Sweden with 64.4%, Austria 59.3%, Denmark 58.7%, Finland 57.8% and the United Kingdom 50%.
Luxemburg fogar sig med svag övervikt (47% mot 45 %) till de länder som föredrar att frågan behandlas av deras nationella myndigheter. Denna grupp utgörs av Finland (69,6 %), Sverige
The other Member States fall into two contrasting groups, with Luxembourg occupying the middle ground with an opinion that is almost equally divided between the two options. By slightly favouring national over Union action (47% against 45%), Luxembourg leads the group of countries favouring national action, consisting of Finland with 69.6%, Sweden 59.9%, Austria 58.9%, Denmark 56%, and the United Kingdom with 55.1%.
Mot dessa länder kan ställas samma grupp på fem medlemsstater som i fråga om asylpolitik föredrar att deras respektive regeringar står för insatserna, dvs. Sverige (64,4%), Österrike (59,3%), Danmark (58,7%), Finland (57,8%) och Förenade kungariket (50%).
> The fight against drugs: towards common European action is slightly higher than the average for the Fifteen. In addition, the response rate in these two countries is higher than in the others. All 15 Member States share the same opinion on this question by a large majority: they call for joint action against drugs by the European Union.
De femton medlemsstaterna intar med mycket stor majoritet samma ståndpunkt i denna fråga. De vill ha en gemensam insats på unionsnivå när det gäller kampen mot narkotika.
Here, the share of 'Don't knows' has a significant impact on the result.
Här är andelen "vet inte"svar avgörande.
Nearly one quarter of the Portuguese sample (23.6%) has no opinion on this question.
Nästan en fjärdedel av portugiserna har ingen åsikt i denna fråga.
Two groups of countries stand out from this background of unanimity: Italy — with 84.1% — and the Netherlands — with 83.3% — are more strongly in favour of European action than the rest.
Två grupper av länder framträder särskilt tydligt i denna enighet. Den första, dvs. Italien (84,1 %) och Nederländerna (83,3%), förespråkar mer än övriga en europeisk insats.
More than 8 out of 10 Italian and Dutch respondents are in favour.
Mer än 8 av 10 italienska och nederländska medborgare är för en sådan.
The second group still supports joint action, but less strongly, as the level of support drops from 72.7% in Sweden and the United Kingdom, to Luxembourg with 72%, Austria with 70%, Spain with 68.4% and Portugal with a sharply contrasting 61%.
Efter Sverige och Förenade kungariket (båda 72,7%) faller denna positiva tendens via Luxemburg (72 %), Österrike (70%) och Spanien (68,4%), ända ner till 61 % i Portugals fall, som därmed avviker mycket från de femton medlemsstaterna totalt.
Other countries voice more concern.
Andra länder visar en större oro.
Some 37% of respondents are worried in Greece, 38.6% in the United Kingdom and 45.3% in Denmark, even though the number of those unconcerned is still close to the European average.
37% känner oro i Grekland, 38,6% i Förenade kungariket och 45,3 % i Danmark, även om antalet personer som tar saken med ro i dessa länder motsvarar det europeiska genomsnittet.
In Luxembourg, there is a balanced response to both questions of over 40%.
I Luxemburg sammanfaller de båda värdena på en nivå över 40%.
These trends are reversed in France and Sweden, where more people have voiced concern.
I Frankrike och i Sverige är situationen den omvända.
Sweden is the only European country where the figure actually exceeds 50%.
Oron är större och för Sverige ensamt ligger siffrorna på över 50%.
> The concerns of the people of Europe -» Removal of controls at internal borders of the European Union
• Avskaffandet av kontrollerna vid Europeiska unionens inre gränser
Although the response of the Fifteen to the above question varies considerably, there is greater unanimity regarding the probable disappearance of internal border controls in the Union.
Även om de femton medlemsländerna visar ganska splittrade resultat, är de mer enhetliga i sina svar när de tillfrågas om sannolikheten för att kontrollerna vid EU:s inre gränser skall försvinna.
Respondents in Germany, Luxembourg, Belgium and Austria are within the European average of 60% who think this likely.
Tyskland, Luxemburg, Belgien och Österrike förenas alla vid det europeiska genomsnittet på 60% för uppfattningen "sannolikt".
The countries which are the most convinced — France with 66.2%, Sweden 73.5% and Denmark 78.2% — are also the most concerned, with the exception of the Netherlands with 78.6%.
De länder som är mest övertygade är också, med ett undantag - Nederländerna (78,6 %) - de mest oroade: Frankrike (66,2%), Sverige (73,5%) och Danmark (78,2%).
European citizens are moderately worried about the elimination of controls at the internal borders of the European Union.
De europeiska medborgarna reagerar med relativt lugn mot att kontrollerna vid Europeiska unionens inre gränser avskaffas.
On average, a slight majority (55.4%) of citizens say they are not worried, whereas exactly one third (33.3%) of the sample hold the opposite view.
En knapp majoritet på 55,4% av medborgarna uttrycker ingen som helst oro, medan precis en tredjedel av urvalet intar motsatt ståndpunkt (33,3%).
The underlying feeling is not truly unanimous.
Intrycket grundas dock inte på någon verklig enhetlighet.
This is directly confirmed by Belgium, which is the only country where the level of concern corresponds to the European average.
Detta bekräftas genom det faktum att Belgien är det enda land där farhågor respektive lugn överensstämmer med det europeiska genomsnittet.
A comparison of the figure for each Member State with the European average reveals differences of opinion among the Fifteen.
Genom att jämföra varje medlemsstat med detta genomsnitt kan man visa på de femton medlemsstaterna.
On the other hand, there is also a group of least convinced countries — Portugal 47.8%, Spain 49% and Ireland 50.5% — where the response rate is the lowest in the European Union.
På den andra sidan finns en grupp bestående av de minst övertygade länderna.
In Spain, Austria, and former West Germany only 25% of the sample is worried, whereas in Finland and the Netherlands the level of concern (34.4% and 35.9%)
Portugal (47,8%), Spanien (49 %) och Irland (50,5 %) är de länder bland de femton medlemsstaterna vars medborgare visar minst engagemang i denna fråga.
Removal of controls at Internal borders of the EU
Avskaffandet av kontrollerna vid EU:s inre gränser
% don't know
% vet inte ninni
► The increase of drug trafficking and international organized crime: a fundamental concern for Europeans
ökad narkotikahandel och organiserad internationell brottslighet: ett stort bekymmer i de europeiska medborgarnas ögon.
Europeans are convinced of the probable increase in drug trafficking and international organized crime — two factors of insecurity.
Eftersom de europeiska medborgarna är övertygade om att narkotikahandeln och den organiserade internationella brottsligheten kommer att öka, väcker osäkerheten kring dessa båda områden oro.
Opinion in the Member States is unanimous on this question.
Opinionen är därför enig i alla medlemsstaterna.
A majority of respondents in each Member State express concern.
I var och en av unionens medlemsstater bekräftar en majoritet sin oro.
Calculation of the European average (Yes: 69%, No: 25%, Don't know: 6.6%) is affected by the weight of five countries, France, Austria, Belgium, Germany and Luxembourg, where the figures come closest to the average for the Fifteen.
Det europeiska genomsnittet (ja: 69%, nej: 25%, vet ej: 6,6%) påverkas av siffrorna för de fem länder som ligger närmast dessa värden bland de femton medlemsstaterna, dvs. Frankrike, Österrike, Belgien, Tyskland och Luxemburg.
Two other groups of countries have different reactions to the question.
En grupp av länder uttrycker sin oro med större eftertryck än genomsnittet, nämligen Förenade kungariket (73,1 %), Irland (75%), Grekland (76,7%), Portugal (77,1 %), men i synnerhet f.d.
In one group the level of fear is above the European average: the United Kingdom 73.1%, Ireland 75%, Greece 76.7%, Portugal 77.1%, and especially former East Germany 79.2%, Denmark 80.5%, Finland 82.1% and Sweden 87%.
Östtyskland (79,2%), Danmark (80,5 %), Finland (83,1 %) och Sverige (87%).
The last four countries or regions, in almost the same order, are also the most confident regarding the probable increase in drug trafficking and international organized crime.
De fyra senare länderna är även, och praktiskt taget i samma ordning, de mest övertygade i fråga om sannolikheten av att narkotikahandel och organiserad internationell brottslighet kommer att öka.
The two countries in the other group are less worried about these two eventualities: Spain 64% and Italy 60.4%.
Den andra gruppen består av de två europeiska länder vars invånare är minst rädda för utvecklingen på dessa två områden, nämligen Spanien (64%) och Italien (60,4%).
They also think they are less probable.
Dessa är även minst övertygade om sannolikheten av någon förändring på området.
European Commission Directorate-General X Task Force on Priority Information Projects Office 6/47 Rue de la Loi 57 B-1040 Brussels
Arbetsgruppen för prioriterade åtgärder Rue de la Loi 57, kontor 6/47
, democrac] and fundamental freedoms
Mänskliga rättigheter, demokrati och grundläggande friheter
> The international framework November 1991 codified the guiding principles governing the 'human dimension'.
> Internationellt ramverk upprätthållandet av säkerheten. Parisstadgan för ett nytt Europa, som antogs i november 1991, stadfäste de ledande principerna för denna "mänskliga dimension". Den är även undertecknad av ordföranden för Europeiska kommissionen och utgör grunden för OSSE:s insatser. Huvuddelarna är förebyggande, förhandling samt kontroll av efterlevnaden av de åtaganden som ingåtts av de femtiofyra medlemmarna. Stater har alltid ansett att de mänskliga rättigheterna är ett område som är förbehållet dem, och har alltid visat sig särskilt uppmärksamma och vaksamma i dessa frågor, som innefattar alla ekonomiska, sociala och kulturella aspekter i ett lands vardagsliv.
It was countersigned by the President of the European Commission and is the pedestal on which the OSCE orients its activities. The main lines of the charter are prevention, negotiation and monitoring of the implementation of undertakings subscribed to by its 54 members.
Allteftersom förbindelserna mellan stater har utvecklats, har erkännandet av de mänskliga rättigheterna kunnat föras vidare från den nationella till den internationella arenan via ett antal konventioner som alla vilar på tanken att människan åtnjuter vissa rättigheter i egenskap av människa, oberoende av sin sociala och kulturella omgivning.
Human rights have always been regarded by States as their own preserve over which they tend to be extremely sensitive and vigilant, since they involve every aspect — economic, social and cultural — of the life of a country.
På internationell nivå har erkännandet av de mänskliga rättigheterna gått framåt avsevärt under de senaste åren.
As relations between States have developed, it has been possible to move recognition for fundamental rights out of the national arena and bring it onto the international stage through the adoption of various conventions, all of which are based on the notion that 'something is due to human beings because they are human beings', irrespective of the social or cultural environment in which they live.
Det tar sig uttryck i en förstärkning av de mänskliga rättigheternas allmängiltighet, vilket banar väg för förstärkt dialog och samarbete mellan de enskilda medlemmarna i det internationella samfundet.
The work under way in international and regional forums nowadays gives priority to:
Verksamheten i de internationella och regionala organen inriktas i dag främst på att
• • • broadening the commitments given by States; identifying the priorities; strengthening the implementation machinery.
• • • fördjupa staternas åtaganden, avgränsa prioriteringar, och förstärka tillämpningsmekanismerna.
The Universal Declaration of Human Rights (December 1948) is one of the mainstays of the international order which emerged from the Second World War, and in 1966 was supplemented by the two international covenants on civil and political rights and economic, social and cultural rights respectively.
Den universella förklaringen om mänskliga rättigheter (från december 1948) utgör en internationell grundpelare som kom till efter det andra världskriget.
The declaration gives the whole international community a shared responsibility for ensuring that the inalienable rights of the human person are respected, safeguarded and promoted.
Tillsammans med de två internationella överenskommelserna från 1966 om medborgerliga och politiska rättigheter samt om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ger den hela det internationella samfundet ansvaret för att de rättigheter som är oupplösligt förbundna med varje människa respekteras, upprätthålls och främjas.
With the growing awareness of the impact of human rights on international and regional security, the international community is becoming increasingly interested in the preventive dimension of the measures it adopts to ensure respect for human rights.
Det ökande medvetandet om de mänskliga rättigheternas betydelse för fred och säkerhet internationellt och regionalt har lett till att det internationella samfundet i sina insatser för att främja de mänskliga rättigheterna alltmer intresserar sig för förebyggande åtgärder.
Added to this is a concern to act at the earliest possible stage to strengthen steps to support and develop processes of transition to democracy.
Härtill kommer önskan att ingripa i ett så tidigt skede som möjligt för att stärka och fördjupa demokratiseringsprocesserna.
There has been a series of international conferences under United Nations auspices to mark this emerging trend, such as the Vienna Conference on Human Rights in June 1993, the Copenhagen World Summit for Social Development in March 1995 and the Beijing Conference on Women in September 1995.
Utvecklingen har åtföljts av en rad internationella konferenser i FN:s regi (exempelvis Wien i juni 1993 om de mänskliga rättigheterna, Köpenhamn i mars 1996 om social utveckling och Beijing i september 1995 om kvinnor).
In parallel with the international system of protection for human rights which has been set up within the United Nations framework, there are regional instruments which have served to provide firmer guarantees of respect for universally recognized rights in various parts of the world.
Parallellt med det internationella systemet för skydd av de mänskliga rättigheterna som utvecklades inom FN, kunde de rättigheter som ts på ett världsomfattande plan förstärkas ned hjälp av regionala instrument.
In Europe the key moment was the drafting of the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms within the Council of Europe (set up in May 1949).
I Europa togs ett ■steg genom den europeiska Sonen om skydd för de mänskliga terna och de grundläggande friheterna, betades inom Europarådet (maj 1949).
This is an extremely advanced instrument of protection which individuals can use to bring a complaint against a Member State of the Council of Europe, a very rare ι of procedure in international law.
Det tt ytterst utvecklat skyddsinstrument, som gör ■ för enskilda att anföra klagomål mot en ■it i Europarådet. Ett sådant förfarande är ovanligt i internationell rätt.
> Human rights and democracy in the Union: a Community committed to democracy and based on the rule off law Organization for Security and Cooperation in Europe (OSCE) takes a different approach. The OSCE was set up in 1975 as a forum for diplomatic consultation, and in 1995 became a fully fledged onal organization, remodelled to take account of the upheavals which followed the fall of the Berlin Wall.
> De mänskliga rättigheterna och demokratin inom unionen: en demokratisk gemenskap grundad på rattsprincipen Den europeiska uppbyggnaden är ett demokratiprojekt som har sitt ursprung i demokratiska staters vilja att sluta sig samman i en "organisation av stater" med gemensamma institutioner och med insatser som grundas på respekten för rättsstatsprincipen.
Based as it is on a series of political Hts, it is now a regional collective security instrument which yokes respect for human referred to as the 'human dimension' — losely to the maintenance of security. The
Grundarstaterna inrättade därför en gemenskap med obegränsad varaktighet och egna institutioner, som är en juridisk person med förmåga att företräda
The building of a united Europe is a democratic project which has arisen out of the political desire of democratic States to associate with one another in an Organization of States' featuring common institutions and acting on the basis of respect for human rights.
Ken inom Organisationen för säkerhet ■bete i Europa (OSSE) bedrivs pä ett Itt. Organisationen startade 1975 som ett r diplomatiska överläggningar, och blev en ■egional organisation 1995 då den ides för att anpassas till omvälvningarna i Bed Berlinmurens fall.
To bring this about, the founding States set up a Community of unlimited duration, with its own institutions, legal personality and the capacity of international of Paris for a New Europe adopted in
Den grundades på ■tiska åtaganden och utgör i dag ett ■edel för kollektiv säkerhet med nära ■n respekten för de mänskliga erna ­ som sammanfattas under ■en "den mänskliga dimensionen" ­ och