natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In some Member States, variations result from pupils having subject options, as in Belgium, Spain, France and Sweden.
I vissa medlemsstater orsakas variationerna av elevernas ämnesval, t.ex. i Belgien, Spanien och Frankrike.
In other Member States, such as Germany, the number of lesson periods increases with the years.
I andra medlemsstater, t.ex. i Tyskland ökar antalet undervisningstimmar med åren.
In Germany, Ireland, Italy and Finland, there are two different timetables side by side.
I Tyskland och Italien finns två parallella timplaner med skilda ämnen.
The annual course load is heaviest irHtaly, where the minimum timetable exceeds the maximum in five other Member States.
Det totala antalet kurstimmar är högst i Italien, där det lägsta antalet timmar överstiger det högsta antalet timmar i sex andra medlemsstater.
Some pupils spend more than 1 300 hours a year in school.
Vissa elever tillbringar mer än 1 300 timmar om året i skolan.
On the other hand, Danish, German, French and Finnish pupils go to school for a minimum of about 700 hours a year.
Danska, tyska och franska elever har, å sin sida, en minimitid i skolan på ca 700 timmar om året.
The difference between their timetables is thus of the order of almost 100%.
Skillnaden mellan dessa scheman är alltså nästan 100 %.
To obtain information enabling a precise comparison to be made of the time pupils spend in school, the annual number of class hours must be calculated for each Member State.
För att erhålla information som möjliggör en exakt jämförelse av den tid som eleverna tillbringar i skolan, måste antalet timmar per år räknas ut för varje medlemsstat.
This annual course load, illustrated in Graphs E9, E10 and E11, is calculated by multiplying the number of periods per week by the length of a period, to obtain the weekly load.
Det totala antalet timmar per år, som illustreras i diagram E9, E10 och E11, räknas fram genom att antalet undervisningstimmar per vecka multipliceras med längden på en undervisningstimme för att få fram det totala antalet timmar per vecka.
This number is divided by the number of days per week then multiplied by the number of teaching days in the year.
Detta antal delas sedan med antal dagar per vecka vilket multipliceras med antalet undervisningsdagar per år.
The number of class hours a year in upper secondary general education varies in all Member States except the Flemish Community of Belgium, Finland, Sweden, and England and Wales.
Antalet undervisningstimmar per år i den studieinriktade högre sekundärskolan varierar i alla medlemsstater utom i Nederländerna, Finland, Sverige och Förenade kungariket.
At this level of education, differences may be explained by the numerous options available to pupils (languages, mathematics, sciences, literature, etc.), which result in varying weekly and annual loads.
På denna utbildningsnivå kan skillnader förklaras genom elevernas valmöjligheter (språk, matematik, vetenskap, litteratur, etc), vilket medför en variation i det totala antalet timmar per vecka eller år.
IN UPPER SECONDARY GENERAL EDUCATION, 1994/95
DIAGRAM E10: ANTAL UNDERVISNINGSTIMMAR PER AR I DEN STUDIEINRIKTADE HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNINGEN 1994/95
Germany: The situation varies according to the Land.
Tyskland: Situationen varierar mellan Tysklands olika Länder.
The minimum timetable is found in Sweden (727 hours) and the maximum in Portugal (1 295 hours).
Det lägsta antalet undervisningstimmar per år har Sverige (727 timmar) och det högsta antalet undervisningstimmar per år har Österrike (1 140 timmar).
The maximum difference is thus more than 500 class hours a year.
Den största skillnaden är alltså mer än 400 undervisningstimmar per år.
GRAPH E11 : ANNUAL NUMBER OF CLASS HOURS IN UPPER SECONDARY VOCATIONAL EDUCATION, 1994/95
DIAGRAM E11 : ANTAL UNDERVISNINGSTIMMAR PER AR I DEN YRKESINRIKTADE HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNINGEN 1994/95
Germany: The situation varies according to the Land.
Tyskland: Antalet undervisningstimmar per år gäller yrkesutbildning i heltidsskolor.
United Kingdom (E/W): There are no recommended hours for post-compulsory vocational education.
Förenade kungariket (E/W): Det finns inga rekommenderade antal timmar för yrkesutbildning efter den obligatoriska utbildningen.
Equally great differences appear between Member States in vocational education as in general education at upper secondary level.
Lika stora skillnader som inom den studieinriktade högre sekundärutbildningen visar sig mellan medlemsstaterna inom den yrkesinriktade grenen.
Variations between Member States can be almost 100%.
Variationerna mellan medlemsstaterna kan vara upp emot 100%.
In Greece, the minimum number of class hours is 765 a year, while in Italy the maximum can go up to 1 333 hours.
I Grekland är det lägsta antalet undervisningstimmar 788 per år, medan det högsta antalet undervisningstimmar per år i Italien kan uppgå till 1 333 timmar.
An explanation may be found in the greater specialization and the resulting larger numbers of options available in this type of education.
En förklaring till skillnaderna inom den yrkesinriktade högre sekundärutbildningen kan finnas i den större specialisering och det större antal valmöjligheter som därigenom kommer till när det gäller denna typ av utbildning.
Secondary vocational education includes periods of practical training, which may take various forms (including placement in a company or a workbench job within the school).
Yrkesutbildning på högre sekundär nivå omfattar olika former av praktikperioder (inklusive placering på ett företag eller ett praktiskt arbete vid skolan).
The timetables set by the Member States do not always specify whether this practical training is included or how it is organized.
Den timplan som medlemsstaten utarbetat anger inte alltid om denna praktik ingår i kursen eller hur den är organiserad.
THE SAME COMPULSORY SUBJECTS, BUT DIFFERENT TIMETABLE LOADS FROM 13 YEARS OF AGE
SAMMA OBLIGATORISKA ÄMNEN VID 13 ARS ALDER MEN OLIKA INBÖRDES FÖRDELNING
Insofar as curricula indicate the number of hours allocated to each subject, the amount of time devoted to various subjects can be compared.
I den mån läroplanen visar det antal timmar som avsätts för varje ämne, kan den tid som ägnas åt de olika ämnena jämföras.
Graphs E12 and E13 show the minimum annual number of hours per subject at ages 13 and 16.
Diagrammen E12 och E13 visar det lägsta antalet timmar per ämne vid 13 respektive 16 års ålder.
GRAPH E12: MINIMUM ANNUAL NUMBER OF CLASS HOURS BY SUBJECT AT AGE 13 IN GENERAL EDUCATION, 1994/95
DIAGRAM E12: LÄGSTA ANTAL UNDERVISNINGSTIMMAR PER ÄMNE VID 13 ARS ÅLDER I DEN STUDIEINRIKTADE LÄGRE SEKUNDÄRUTBILDNINGEN 1994/95
FOREIGN LANGUAGES
FRÄMMANDE SPRÅK
Ireland and United Kingdom: Curricula and guidelines allow individual schools to determine the time allocated to the various subjects.
Irland och Förenade kungariket: Läroplan och riktlinjer ger enskilda skolor möjlighet att bestämma den tid som skall avsättas till de olika ämnena.
Timetables in these Member States are therefore indicated as flexible.
Timplanen i medlemsstaterna anges därför som flexibel.
Finland: Figures are approximations as there are differences between schools.
Finland: Siffrorna är ungefärliga eftersom det finns skillnader mellan skolor.
The numbers of hours have been calculated on the basis of a 30-hour week. v. Sweden: Most of the pupils (60%) choose a second foreign language as their optional subject.
Antalet timmar har tagits fram pä basis av en 30timmarsvecka. Sverige: De flesta elever (60 %) väljer ett andra främmande språk som eget val.
At age 13, all pupils in the European Union are taught the same compulsory subjects.
Vid 13 års ålder undervisas alla elever i Europeiska unionen i samma obligatoriska ämnen.
However, the amount of time allocated to these subjects varies from one Member State to another.
Tiden som avsätts för dessa ämnen varierar däremot mellan medlemsstaterna.
The time devoted to mother tongue teaching is set at 30 hours a year in Luxembourg and 200 hours a year in Italy.
Den tid som ägnas åt modersmålsundervisning är 30 timmar per år i Luxemburg och 200 timmar per år i Italien.
The minimum amount of time allocated to, mathematics is found in Finland (about 86 hours a year) and the maximum is found in Austria (165 hours a year).
Det lägsta antalet timmar som avsätts för matematik kan observeras i Finland (ungefär 86 timmar per år), det högsta antalet timmar i Österrike (165 timmar per år).
While Finland devotes 257 hours a year to artistic activities, Germany allocates only 26 hours.
Medan man i Spanien ägnar 140 timmar per år åt konstnärliga ämnen i skolorna, så ägnas de bara 26 timmar i Tyskland.
As for the sciences, Luxembourg pupils receive 30 hours of teaching a year, while Danish and Austrian pupils have 180.
I Luxemburg får eleverna 30 timmars undervisning i naturvetenskapliga ämnen per år, medan eleverna i Danmark och Österrike får 180 timmar.
Teaching of the human sciences also varies widely, from a minimum of 57 hours a year in Finland to a maximum of 210 hours in Portugal.
Undervisningen i samhällsvetenskap varierar också mycket, från ett lägsta antal på 60 timmar per år i Danmark till ett högsta antal på 210 timmar i Portugal.
Pupils in Luxembourg spend the most time on foreign languages (270 hours a year).
Elever i Luxemburg läser främmande språk flest antal timmar (270 timmar per år).
At age 13, Belgian, Spanish, French, Irish, Portuguese, Swedish and English pupils are able to choose a variable number of optional subjects.
Vid 13 års ålder har belgiska, spanska, franska, irländska, holländska, portugisiska, finska, svenska och engelska elever möjlighet att välja ett antal frivilliga ämnen.
DIFFERENT COMPULSORY SUBJECTS FOR 16-YEAR-OLDS
OLIKA OBLIGATORISKA ÄMNEN FÖR 16-ARINGAR
In the case of 16-year-old pupils, it is in the sciences section of general education that the greatest disparities in timetables emerge. At this point in their school careers, pupils do not all have the same compulsory subjects.
Störst skillnad vad gäller timplanen mellan de olika länderna ser man hos elever vid 16 års ålder i den naturvetenskapliga grenen av den högre studieinriktade sekundärutbildningen, då alla elever inte längre har samma obligatoriska ämnen.
In the eight Member States where art and sports are still included in the curriculum, they are allocated less time than in lower secondary, except in Denmark.
I de åtta medlemsstater där konstnärliga ämnen och idrott fortfarande finns med i läroplanen har mindre tid avsatts för dessa ämnen jämfört med vad som avsatts på lägre sekundär nivå, vilket dock inte gäller i Danmark.
In general, somewhat more time is devoted to foreign languages at this age, except in Spain, Italy and Portugal.
I allmänhet ägnas något mer tid åt främmande språk på detta stadium, utom i Spanien, Italien och Portugal.
Optional courses appear in Austria.
I Österrike tillkommer frivilliga kurser när eleverna är 16 år.
In those Member States where such courses have been available since age 13, they take on greater importance, except in Portugal and Sweden.
I de medlemsstater där sådana kurser funnits sedan eleverna var 13 år får de nu en större betydelse, utom vad beträffar Portugal och Sverige.
GRAPH E13: MINIMUM ANNUAL NUMBER OF CLASS HOURS BY SUBJECT AT AGE 16
DIAGRAM E13: LÄGSTA ANTAL UNDERVISNINGSTIMMAR PER ÄMNE VID 16 ARS ALDER PA DEN NATURVETENSKAPLIGA GRENEN INOM HÖGRE SEKUNDÄRUTBILDNING 1994/95
MOTHER TONGUE
IDROTT
NATURAL SCIENCES
FRIVILLIGA ÄMNEN
OPTIONAL SUBJECTS
KONSTNÄRLIGA ÄMNEN
Ireland and United Kingdom: Curricula and guidelines allow each school to determine the time allocated to the various subjects; timetables in these Member States are therefore indicated as flexible.
Irland och Förenade kungariket: Läroplan och riktlinjer tillåter varje skola att bestämma den tid som avsätts för de olika ämnena, timplanen i dessa medlemsstater anges därför som flexibla.
Netherlands: Curricula provide for options without specifying the number of hours to be allocated to them.
Nederländerna: Läroplanen ger möjlighet till fria val utan att specificera antalet timmar som avsätts för dem.
Finland: The annual number of class hours is calculated by dividing the minimum number of compulsory courses by the duration of upper secondary school (500 days) and then multiplying by 190 (number of school days in the year).
Finland: Det årliga antalet undervisningstimmar räknas fram genom att man delar det lägsta antalet timmar i obligatoriska ämnen med den högre sekundärskolans längd (500 dagar) och sedan multiplicerar med 190 (antalet skoldagar på ett läsår).
This gives an approximate minimum.
Detta ger ett ungefärligt minimum.
There are variations between schools.
Det förekommer variationer mellan skolor.
These graphs are constructed by multiplying the proportion of time to be allocated to the various subjects, as indicated in the curricula, by the annual number of class hours.
Dessa diagram konstrueras genom att man multiplicerar andelen tid som skall avsättas för de olika ämnena enligt läroplanen med det årliga antalet undervisningstimmar.
In the interests of simplicity, some subjects have been grouped together, such as the first, second and third foreign languages.
För enkelhetens skull har några ämnen slagits samman, som t.ex. det första, andra och tredje främmande språket.
Human sciences include history, geography, economics, philosophy and social sciences.
Samhällsvetenskap inkluderar historia, geografi, ekonomi, filosofi och samhällskunskap.
Biology, physics and chemistry are included under natural sciences.
Biologi, fysik och kemi omfattas av ämnet naturvetenskap.
Manual, technical training and technology courses, Latin and Greek, and religion and ethics courses are included in the 'other' category.
Slöjd, teknik, latin, grekiska, religion och etiska omfattas av kategorin "övrigt".
In secondary education, it is general to learn one or more foreign languages.
Inom sekundärutbildningen är det normalt att lära sig ett eller flera främmande språk.
This has not yet been made compulsory in Ireland.
Detta har ännu inte blivit obligatoriskt i Irland.
In almost half of the Member States (Belgium, Germany, France, Luxembourg, the Netherlands, Austria and Finland), it is possible or even compulsory to learn a third foreign language.
I nästan hälften av medlemsstaterna (Belgien, Tyskland, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Österrike och Finland), är det möjligt eller rent av obligatoriskt att lära sig ett tredje främmande språk.
GRAPH E14: TEACHING OF FOREIGN LANGUAGES DURING THE COMPULSORY PERIOD OF SECONDARY EDUCATION, 1994/95
I DEN OBLIGATORISKA UNDERVISNINGEN INOM LÄGRE SEKUNDÄRUTBILDNING 1994/95
FOREIGN LANGUAGE COMPULSORY
UNDERVISNING I FRÄMMANDE SPRAK OBLIGATORISKT
FOREIGN LANGUAGE OPTIONAL
FRÄMMANDE SPRAK VALFRITT
COMPULSORY FOREIGN LANGUAGE RECENTLY INTRODUCED AND IN TRANSITIONAL STAGE (NOT YET FULLY IMPLEMENTED)
OBLIGATORISK INLÄRNING AV FRÄMMANDE SPRAK NYLIGEN INFÖRT OCH UNDER INLEDNINGSSKEDE (ÄNNU INTE FULLT INFÖRT) rm rm
FOREIGN LANGUAGE OPTIONAL, NOT YET WIDESPREAD
FRÄMMANDE SPRAK VALFRITT, ÄNNU EJ UTBRETT
SECOND AND THIRD FOREIGN LANGUAGE OBLIGATORY OR OPTIONAL DEPENDING ON THE PUPIL'S GROUP OF SUBJECTS
BÖRJAN OCH SLUTET PA DEN OBLIGATORISKA UNDERVISNINGEN
This graph presents only languages regarded as modern and foreign.
Detta diagram presenterar endast moderna, främmande språk.
Consequently, Irish, Letzebuergesch and regional languages are excluded, although they may be provided for in certain Member States.
Följaktligen är irländska, luxemburgska och regionala språk undantagna, även om sådan undervisning förekommer i vissa medlemsstater.
The numbers 1, 2 and 3 refer to the first, second and third foreign languages.
Siffrorna 1, 2 och 3 avser det första, andra respektive tredje främmande språket.
English remains the most taught first foreign language at secondary level.
Engelska är fortfarande det vanligaste främmande språket inom sekundärutbildningen.
The other official languages of the European Union appear much less frequently in the curricula.
De andra officiella språken i Europeiska unionen finns mycket mera sällan med i läroplanen.
In 1992/93, 88% of pupils in general secondary education in the European Union were learning English.
1992/93 läste 88 % av eleverna i den studieinriktade högre sekundärutbildningen inom unionen engelska.
Other foreign languages were less frequently chosen: French 32%, German 19% and Spanish only 9%.
Andra främmande språk valdes mindre ofta: franska 32 %, tyska 19 % och spanska bara 9 %.
The graph illustrates the extent of teaching of English in all Member States.
Diagrammet illustrerar i vilken utsträckning engelska undervisas i samtliga medlemsstater.
In some (Denmark, Germany, Spain, France, Finland and Sweden), more than 90% of pupils learn English.
I vissa medlemsstater (Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrike, Finland och Sverige), studerar mer än 90 % av eleverna engelska.
French ranks first, however, in the Flemish Community of Belgium (98%), Ireland (70%), and Luxembourg (100%).
Franska är dock på första plats i den flamländska delen av Belgien (98 %), Irland (70 %), och Luxemburg (100 %).
SECONDARY
SEKUNDÄRUTBILDNING
French is the second most commonly learned language, but is still far behind English.
Franska är det näst vanligaste främmande språket, men det ligger fortfarande långt efter engelskan.
Half of the pupils in the Netherlands were learning French in 1992/93.
Hälften av eleverna i Nederländerna studerade franska 1992/93.
Percentages were between 22 and 45% in Germany, Greece, Italy and Portugal.
Andelarna var mellan 22 och 45 % i Tyskland, Grekland, Italien och Portugal.
The lowest figures for French were in Denmark, Spain, Austria, Finland and Sweden where they varied between 8 and 17%.
De lägsta siffrorna för franska fanns i Danmark, Spanien, Österrike, Finland och Sverige där de varierade mellan 8 och 17 %.
GRAPH E17: PERCENTAGE OF PUPILS IN SECONDARY
DIAGRAM E17: ANDEL ELEVER INOM DEN STUDIEINRIKTADE SEKUNDÄRSKOLAN MED
The average number of foreign languages learned in the course of secondary general education in 1992/93 was 1.2 languages.
Det genomsnittliga antalet främmande språk som undervisas i den studieinriktade sekundärskolan 1992/93 var 1,2 språk.
This average varies widely from one Member State to another.
Genomsnittet varierar stort från en medlemsstat till en annan.
It is one language in Spain, Ireland, Austria and Portugal and more than one in the other Member States.
I Spanien, Irland, Österrike och Portugal lästes i genomsnitt ett språk, medan genomsnittet var högre i övriga medlemsstater.
The highest figures are for Luxembourg (2.6 languages per pupil), Finland (2.2), the Flemish Community of Belgium, Denmark and the Netherlands (1.9) and Sweden (1.6).
De högsta siffrorna har Luxemburg (2,6 språk per elev), Finland (2,2), den flamländska delen av Belgien, Danmark och Nederländerna (1,9) och Sverige (1,6).
The high figure in Luxembourg is a consequence of the compulsory teaching of the official languages of the country.
Den höga siffran i Luxemburg är en följd av att man där har obligatorisk undervisning i alla av landets officiella språk.
PER GENERAL SECONDARY PUPIL, 1992/93
DIAGRAM E19: GENOMSNITTLIGT ANTAL FRÄMMANDE SPRÅK PER ELEV INOM SEKUNDÄRUTBILDNINGEN 1992/93
Belgium (B fr) and United Kingdom: Data for 1992/93 not available.
Belgien (B fr) och Förenade kungariket: Uppgifter för 1992/93 finns inte tillgängliga.
Netherlands: Part­time secondary education included.
Nederländerna: Deltidsundervisning på sekundärskolan ingår.
This graph presents the average number of foreign languages studied by each pupil at a given time, as opposed to languages studied or available throughout secondary education.
Detta diagram visar det genomsnittliga antalet främmande språk som studeras av varje elev vid en viss tid, i motsats till språk som studeras eller finns att välja under hela sekundärutbildningen.
CERTIFICATION AT THE END OF GENERAL UPPER SECONDARY EDUCATION
BETYG I SLUTET AV DEN HÖGRE SEKUNDARSKOLAN
Given the individual traditions of each education system in relation to assessment, the conditions for the award of diplomas or certificates at this level of education vary from one Member State to another.
Villkoren för betyg och diplom inom den högre sekundärutbildningen varierar mellan medlemsstaterna beroende på de olika utbildningssystemens traditioner när det gäller betygssättning.
There are also differences between Member States as regards the role and importance of these qualifications for purposes of entry to higher education.
Det finns också skillnader mellan medlemsstaterna vad beträffar den roll som dessa betyg spelar när det gäller inträde till högre utbildning.
Assessment procedures and certification at the end of upper secondary education divide along two main lines — whether examinations are set, and whether the teachers in the school have sole responsibility for these.
Formerna för betygsättning och examen vid slutet av den högre sekundärutbildningen varierar vad gäller förekomsten av examinationer samt lärarnas eventuella ansvar för dessa.
The following table illustrates the variety of situations.
Följande tabeller visar de olika situationerna.
TABLE E2: CERTIFICATION AT THE END OF UPPER SECONDARY GENERAL EDUCATION, 1994/95
TABELL E2: BETYGSÄTTNING VID SLUTET AV DEN STUDIEINRIKTADE HÖGRE SEKUNDÄRSKOLAN 1994/95
Certification based en external, standardized examinations or externally supervised examinations
Betyg med utgångspunkt i externa standardiserade Danmark, Tyskland, Frankrike, Irland, Italien, Luxemburg, (offentliga) examinationer eller externt övervakade prov Nederländerna.
(public) Denmark, Germany, France, Ireland, Italy, Luxembourg, Netherlands, Austria, Finland, United Kingdom
Österrike, Finland, Förenade kungariket
Certification based on internal final examinations
Betyg med utgångspunkt i interna slutprov
Certification with no final examinations Source: Eurydice
Betyg utan slutprov Källa: Eurydice
Most Member States have established systems of external assessment at the end of upper secondary general education, but there are five exceptions — Belgium, Greece, Spain, Portugal and Sweden.
Portugal: 1993 års betygsättningssystem för elever i sekundärutbildning föreskriver extern betygssättning vid slutet av den högre sekundärutbildningen från och med 1995/96.
TABLE E3: CERTIFICATES AND EXAMINATIONS AT THE END OF UPPER SECONDARY GENERAL EDUCATION,
De flesta medlemsstater har fastställda system för extern betygsättning vid slutet av den studieinriktade högre sekundärutbildningen, men det finns fem undantag - Belgien, Grekland, Spanien, Portugal och Sverige.
(public)
Benämning på standardiserade (offentliga) examensprov.
UNITED KINGDOM ENGLAND, WALES AND NORTHERN IRELAND
FÖRENADE KUNGARIKET ENGLAND, WALES OCH NORDIRLAND
NOT EVERYONE OBTAINS AN UPPER SECONDARY SCHOOL LEAVING CERTIFICATE
ALLA UPPNÅR INTE HÖGRE SEKUNDÄRSKOLEKOMPETENS
In all branches of upper secondary education, certificates are awarded every year to those pupils who successfully complete this level of education.
Varje år delas betyg ut till de elever inom alla grenar av den högre sekundärutbildningen som slutfört sin utbildning.
The number of such certificates awarded in the 13 Member States of the European Union for which data are available, is estimated at about 3.6 million.
Antalet betyg som skrivs ut varje år i Europeiska unionens 13 medlemsstater för vilka uppgifter finns uppskattas till cirka 3,6 miljoner.
Graph E20 shows the percentages of 20-year-olds who, in 1993, hold a certificate of upper secondary education.
Diagram E20 visar andelen 20­åringar som 1993 hade högre sekundärskolekompetens.
The data currently available do not include information on the ages of those qualifying in a given year, nor on whether it is their first or second qualification.
De uppgifter som för närvarande finns tillgängliga omfattar inte information om ålder på dem som kvalificerar sig under ett visst år, inte heller om det rör sig om deras första eller andra betyg.
Source: Eurostat labour force survey, 1993.
Källa: Eurostats arbetskraftsundersökning, 1993.
Denmark: Completed introductory year of vocational education and training included.
Danmark: Fullständigt introduktionsår inom yrkesutbildning inklusive praktik är inräknat.