natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Education expenditure has been divided into three categories: salaries (for both teaching and non­teaching staff), other revenue expenditure and capital expenditure.
Utbildningskostnaderna har delats in i tre kategorier: löner (både för lärare och övrig personal), övriga omkostnader och anläggningskostnader.
GRAPH G4: THE NATURE OF EDUCATION EXPENDITURE RELATIVE PERCENTAGES OF STAFF SALARIES, OTHER REVENUE EXPENDITURE AND CAPITAL EXPENDITURE ON ALL LEVELS OF EDUCATION, PUBLIC AND PRIVATE GRANT­AIDED, 1992
DIAGRAM G4: KOSTNADSSLAG RELATIVA PROCENTSATSER FÖR LÖNER, ÖVRIGA OMKOSTNADER OCH ANLÄGGNINGSKOSTNADER PÅ ALLA UTBILDNINGSNIVÅER, OFFENTLIGA, BIDRAGSBERÄTTIGADE OCH ICKE BIDRAGSBERÄTTIGADE SKOLOR 1992
Denmark, Germany, Ireland, Italy and Portugal: Percentages relate to public education only.
Danmark, Tyskland, Irland, Italien och Portugal: Andelarna avser endast offentlig utbildning.
Germany: Data relate exclusively to the old Länder.
Tyskland: Uppgifter avser endast Tysklands gamla Länder.
Greece, Luxembourg and Sweden: Data not available.
Grekland, Luxemburg och Sverige: Inga uppgifter tillgängliga.
Capital expenditure relates to spending on assets that last longer than one year, e.g. outlays for construction, renovation and, major repair of buildings and expenditure on new or replacement equipment.
Anläggningskostnaderna avser utgifter för tillgångar som varar mer än ett år, t.ex. utlägg för byggnation, renovering och större reparationer av byggnader och utgifter för ny utrustning eller annan ersatt utrustning.
Other revenue expenditure is spending on goods and services consumed within the current year and which need to be continually renewed to sustain the production of education services.
Övriga omkostnader är utlägg för varor och tjänster som konsumeras inom det innevarande året och som kontinuerligt måste förnyas för att underhålla produktionen av skolans tjänster.
In all countries, salaries (for teaching and non­teaching staff combined) account for the bulk of education expenditure.
I alla länder står lönerna (för lärare och övrig personal) för den största delen av utbildnings­kostnaderna.
The proportions range from 61.2% in Austria to 86.0% in Portugal.
Andelarna varierar från 61,2 % i Österrike till 86,0 % i Portugal.
Capital expenditure is the smallest category in all Member States, ranging from 1.1% in Belgium to 12.0% in Austria.
Anläggningskostnaderna står för den minst omfattande kostnadskategorin i alla medlemsstater och varierar från 1,1 % i Belgien till 12,0 % i Österrike.
These variations should be viewed with some caution, however, for they may be due partly to differences in definition between countries.
Dessa skillnader skall emellertid ses med viss försiktighet, eftersom de delvis kan bero på olika definitionssätt mellan länderna.
No breakdown by levels of education is shown in Graph G4, but the data available show that in most countries the share of salaries is smallest at higher education level and the share of capital expenditure largest.
I diagram G4 visas ingen fördelning mellan olika utbildningsnivåer, men de tillgängliga uppgifterna visar att i de flesta länder är lönekostnaderna lägst för högskolenivån medan andelen anläggningskostnader istället överväger.
PUBLIC INSTITUTIONS ACCOUNT FOR MOST OF THE EXPENDITURE ON EDUCATION
OFFENTLIGA INSTITUTIONER STÅR FÖR DE HÖGSTA — KOSTNADERNA INOM UTBILDNINGSSEKTORN
In eight out of the nine countries for which data on all levels of education are available, the bulk of the expenditure on education is allocated to public institutions.
I åtta av de nio länder för vilka uppgifter finns tillgängliga för alla utbildningsnivåer hänför sig den största delen av utbildningskostnaderna till de offentliga institutionerna.
Only in the Netherlands is most of the spending on education allocated to private, government­dependent institutions, reflecting the fact that most of the schools in that country are private grant­aided institutions.
Endast i Nederländerna går det mesta av utgifterna för utbildningen till privata, bidragsberoende institutioner, vilket återspeglar det faktum att de flesta skolor i det landet är sådana institutioner.
In five countries, less than 10% of the total expenditure on education is accounted for by private institutions.
I fem länder svarar privata institutioner för mindre än 10% av de totala utbildningskostnaderna.
In Germany, Spain, and France, private education accounts for a more substantial percentage of the total expenditure.
I Tyskland, Spanien och Frankrike står den privata utbildningen för en mer betydande del av den totala utbildningskostnaden.
GRAPH G5: EXPENDITURE DISTRIBUTION (%) ON PUBLIC AND PRIVATE INSTITUTIONS ALL LEVELS OF EDUCATION COMBINED, 1992
DIAGRAM G5: KOSTNADSFÖRDELNING (I PROCENT) PA OFFENTLIGA OCH PRIVATA INSTITUTIONER ALLA UTBILDNINGSNIVÅER 1992
PRIVATE GRANT­AIDED
PRIVATA BIDRAGSBERÄTTIGADE
PRIVATE NON­GRANT AIDED
BIDRAGSBERÄTTIGADE
Belgium, Greece, Italy, Luxembourg, Portugal and United kingdom: Data not available.
Belgien, Grekland, Italien, Luxemburg, Portugal och Förenade kungariket: Inga uppgifter tillgängliga.
Germany: The data relate exclusively to the old Länder.
Tyskland: Uppgifterna avser Tysklands gamla Länder.
It should however be recognized that the share of expenditure on private institutions may be underestimated to some extent because an estimate of private expenditure on the training of apprentices is available for only one country, namely Germany, in which initial vocational training is highly developed under the duales System.
Det bör emellertid uppmärksammas att kostnadsandelen för privata institutioner kan vara något underskattad eftersom en uppskattning av privat kostnad för lärlingsverksamhet finns tillgänglig endast för ett land, nämligen Tyskland, där grundläggande yrkespraktik är högt utvecklad inom det s.k. duales System.
An important aspect of education policy is the attribution of both responsibility for, and control over, financial resources to central, regional and local authorities.
En viktig aspekt av utbildningspolitiken är att både ansvaret för och kontrollen över de finansiella anslagen innehas av centrala, regionala och lokala myndigheter.
Considerable differences exist between Member States with respect to the way they divide public sector responsibility for financing education.
Avsevärda skillnader existerar mellan medlemsstaterna vad gäller fördelningen av det finansiella ansvaret för utbildningen inom den offentliga sektorn.
Graph G6 shows the distribution of public funds among central, regional and local levels of government both before and after transfers between these levels of government.
Diagram G6 visar fördelningen av offentliga medel mellan centrala, regionala och lokala myndighetsnivåer, både före och efter överföringar mellan dessa myndighetsnivåer.
It should be noted that the graph relates exclusively to funds specifically designated for education.
Det bör noteras att diagrammet endast avser medel som uteslutande är avsedda för utbildning.
In some countries, however, much education expenditure is financed from block grants which regional and local authorities receive from central government.
I vissa länder finansieras emellertid många utbildningskostnader genom statliga anslag i form av klumpsummor som regionala och lokala myndigheter får från den centrala regeringen.
This is, in particular, the case in the United Kingdom (except Northern Ireland) as regards primary and secondary education.
Detta är särskilt fallet med Förenade kungariket (utom Nordirland) vad beträffar primär- och sekundärutbildningen.
The local authorities are the main managers and users of final education expenditure in Denmark, Finland and the United Kingdom.
De lokala myndigheterna styr över och är även de som huvudsakligen står för utbildningskostnaderna i Danmark, Finland och Förenade kungariket.
In Belgium, Germany (the old Länder) and Spain, it is the regional governments that determine and allocate the final expenditure, whereas in France, Italy, Ireland and the Netherlands it is the central government that takes the decision on most of the final expenditure on education.
I Belgien, Tyskland (de gamla Länderna) och Spanien är det de regionala myndigheterna som beslutar om och utlokaliserar kostnadsanslag, medan det är den centrala myndigheten i Frankrike, Italien, Irland och Nederländerna som beslutar om de flesta kostnader avseende utbildning.
In Austria, both the central and regional levels of government provide a considerable share of the final expenditure, while the local authorities manage nearly one quarter of it.
I Österrike är det både de centrala och regionala myndighetsnivåerna som utlokaliserar en avsevärd del av dessa kostnader, medan de lokala myndigheterna hanterar nästan en fjärdedel av dem.
Only in Ireland do funds from international sources make a substantial contribution to education expenditure.
Endast i Irland bidrar medel från internationella fonder betydligt till att täcka utbildningskostnaden.
There are notable differences in the situation before and after transfers between levels of government in Ireland, the Netherlands, Austria, Finland and the United Kingdom.
Det finns märkbara skillnader i situationen före och efter överföringar mellan beslutsnivåer i Finland, Irland, Nederländerna, Österrike och Förenade kungariket.
In the first three countries, the role of the local authorities is considerably more important after transfers than before.
I de tre första länderna är de lokala myndigheternas roll mycket större efter överföringarna än före.
In Austria, it is the regional level whose share increases after transfers.
I Österrike ökar ansvaret på den regionala nivån efter överföringen.
In the United Kingdom, the education authorities at local level are largely financed from funds provided by the central government in the form of block grants.
I Förenade kungariket finansieras utbildningsmyndigheter på lokal nivå till största delen genom medel från den centrala regeringen genom statliga anslag i form av klumpsummor.
If these block grants were included in Graph 6, the share of the central government, before transfers, would be much larger in the United Kingdom.
Om dessa anslag skulle omfattats av diagram G6, skulle den centrala regeringens del före överföringen vara mycket större i Förenade kungariket.
In all Member States except Ireland, the central government share is greater for higher education than for primary and secondary education, both before and after transfers between levels of government.
I alla medlemsstater utom Irland är de lokala myndigheternas ansvar beträffande högskoleutbildning större än för primär- och sekundärutbildning, både före och efter överföringar mellan myndighetsnivåerna.
In Denmark and the United Kingdom, although by far the greatest part of expenditure on higher education is borne by central government and the balance by local government, the reverse is true for primary and secondary education.
Även om den absolut största delen av kostnaderna för högskoleutbildningen i Danmark och Förenade kungariket uppbärs av den centrala myndigheten, och den resterande delen uppbärs av de lokala myndigheterna, råder motsatsen på primär- och sekundärskolenivån.
In Austria and Finland, the central level provides less than 50% of expenditure on primary and secondary education after transfers between levels but it provides most of the final expenditure on higher education.
I Österrike och Finland står den centrala nivån för mindre än 50 % av kostnaderna för primär- och sekundärutbildningen efter överföringar mellan nivåer, men står sedan nästan för hela kostnaden avseende högskoleutbildningen.
GRAPH GG: SOURCES OF PUBLIC FUNDS PERCENTAGES OF EDUCATION FUNDS BY LEVEL OF GOVERNMENT BEFORE AND AFTER TRANSFERS ALL LEVELS OF EDUCATION COMBINED, 1992
DIAGRAM G6: FINANSIERING GENOM OFFENTLIGA MEDEL ANDELAR AV UTBILDNINGSFINANSIERING PER REGERINGSNIVÅ FÖRE OCH EFTER ÖVERFÖRINGAR PA ALLA UTBILDNINGSNIVÅER SAMMANTAGET 1992
Initial Final
Före Efter
Initial Final
Före Efter cz
Initial Final
Före Efter rz
Greece, Luxembourg, Portugal and Sweden: Data not available.
Grekland, Luxemburg, Portugal och Sverige: Inga uppgifter tillgängliga.
The data relate exclusively to expenditure specifically designated for education.
Uppgifterna avser endast de kostnader som är speciellt avsedda för utbildning.
General-purpose transfers between levels of government have not been included.
Överföringar för allmänna ändamål mellan myndighetsnivåer har inte inbegripits.
Final expenditure relates to the amount of resources spent directly on education services and does not include transfers to families or other private entities.
De slutliga kostnaderna avser det anslagsbelopp som avsatts direkt för utbildningstjänster och inkluderar inte överföringar till familjer eller andra privata enheter.
FINANCIAL SUPPORT FOR STUDENTS IN HIGHER EDUCATION IN THE EUROPEAN UNION
FINANSIELLT STOD TILL HÖGSKOLESTUDENTER INOM EUROPEISKA UNIONEN
The democratization of higher education implies that all pupils with the necessary aptitude should be able to go on to higher education.
Demokratiseringen av högskoleutbildningen innebär att alla elever med nödvändiga förkunskaper skall ha möjlighet att gå vidare till högskoleutbildning.
There are several ways in which this can be made possible including free courses, indirect assistance and a variety of social benefits, including financial support.
Detta kan möjliggöras på många sätt, t.ex. genom kostnadsfria kurser, indirekt bistånd och ett varierande antal sociala rättigheter, inklusive finansiellt stöd.
Every Member State of the European Union has some form of grants and/or loans scheme, with grants being the commonest form of assistance.
Varje medlemsstat i Europeiska unionen har någon form av bidrag och/eller lånemöjligheter, där bidragsformen är den vanligaste.
In most Member States, the award of a grant is related to the student's financial circumstances, except in Denmark and the Netherlands, where all students may receive government funding.
I de flesta medlemsstater är utbetalning av bidrag kopplat till den studerandes finansiella situation, utom i Danmark och Nederländerna, där alla studenter har möjlighet att få studiebidrag.
GRAPH G7: STUDENT GRANTS IN THE EUROPEAN UNION PERCENTAGES OF STUDENTS RECEIVING DIRECT ASSISTANCE , 1992/93
DIAGRAM G7: STUDIESTÖD INOM DEN EUROPEISKA UNIONEN ANDELAR STUDENTER SOM ERHÅLLER DIREKT BIDRAG 1992/93
Denmark: The figure is an estimate, provided by the Ministry of Education.
Danmark: Siffrorna är en uppskattning som erhållits genom utbildningsministeriet.
Germany: (a) Old Länder, (b) new Länder.
Tyskland: (a) Gamla Länder; (b) nya Länder.
Netherlands: The figure is an estimate but must be close to 100%.
Nederländerna: Siffran är en uppskattning men bör vara nära 100 %.
Finland and Sweden: Data relate to 1993/94.
Finland och Sverige: Uppgifterna avser 1993/94.
The income levels up to which financial assistance is granted vary in the different Member States and influence the numbers of students supported in each of them.
Studiebidrag utbetalas upp till vissa inkomstnivåer.
Luxembourg, the Netherlands, Sweden and the United Kingdom, more than half of the students receive financial support.
I Tyskland (i de nya Länderna), Luxemburg, Nederländerna, Sverige och Förenade kungariket, erhåller mer än hälften av alla studenter ekonomiskt stöd.
The smallest proportions — less than 10% — are found in Greece and Italy.
De minsta andelarna ­ mindre än 10 % ­ finns i Grekland och Italien.
This dossier has been compiled from information and statistics provided by the national units in the Eurydice network.
Detta dokument har sammanställts genom information och statistik som erhållits från Eurydicenätverkets nationella enheter.
Responsibility for the analysis and the graphic design rests entirely with the Eurydice European Unit and the national units in the network carry no responsibility for these aspects.
Ansvar för analyser och den grafiska utformningen faller helt och hållet på Eurydices europeiska enhet. De nationella enheterna som medverkat i nätverket har inget ansvar för dessa områden.
The four million teachers in the European Union are the focal point of the discussions on education in all the Member States.
Europeiska unionens fyra miljoner lärare står i blickpunkten för diskussionerna om utbildning i samtliga medlemsstater.
Similarly, they are omnipresent in all the Community initiatives undertaken since the launch of the first actions in the field of education in 1976 and currently under the Treaty of
De är också allestädes närvarande i de gemenskapsinitiativ som genomförts sedan starten av de första åtgärderna på utbildningsområdet 1976 och nu senast i Maastricht.
They have been given a special place in the various Community actions and programmes.
De har en särskild plats i de olika gemenskapsprogrammen och åtgärderna.
Thus, throughout these years of cooperation, the mobility of teachers has been increased and the importance of their training and their contribution to the development of quality in education has been stressed on several occasions.
Därför har lärarnas rörlighet under dessa år av samarbete ökat. Betydelsen av deras utbildning och deras bidrag till kvalitetsutvecklingen inom utbildningssektorn har ofta understrukits.
Teachers are not only transmitters but also interpreters of the education policies which they translate into action, and the success of the measures taken in various fields depends on them, whether in relation to the advancement of equality of opportunity, intercultural education, language teaching or health education, or of the promotion of the
Lärare är inte bara medel för, utan också uttolkare av utbildningspolitiken som de omsätter i handling. Det beror på dem hur väl åtgärder på olika områden skall lyckas, vare sig det gäller lika rättigheter, interkulturell utbildning, språkundervisning, hälsoutbildning eller främjandet av den europeiska dimensionen inom utbildningen.
Amongst the specific actions mounted for teachers, mention should be made of:
Bland särskilda åtgärder för lärare bör nämnas
• the organisation of some 500 exchanges of secondary school teachers annually since 1989, following an initiative of the European Parliament;
— genomförandet av ca 500 utbyten per år sedan 1989 mellan lärare i sekundärskolan, efter ett initiativ från Europaparlamentet,
1989 and 1994;
— upprättandet av ett europeiskt nätverk för lärarutbildningsinstitutioner genom ett pilotprojekt mellan 1989 och 1994,
• mobility for almost 14 000 university teaching staff to go to another Member State in 1994, thanks to support from the Erasmus programme;
— ökad rörlighet för nästan 14 000 lärare vid universitet och högskolor som tack vare Erasmusprogrammet kunnat besöka andra medlemsstater under 1994,
18 000 teachers took part between 1991 and 1994.
— fortbildning för språklärare under Linguaprogrammet, i vilket 18 000 lärare deltog mellan 1991 och 1994.
The Community's new education programme, Socrates, approved in March 1995, is further increasing the scope for Community action in relation to teachers since primary and secondary education
Gemenskapens nya utbildningsprogram Sokrates, som antogs i mars 1995, utökar ytterligare räckvidden i gemenskapens initiativ för lärare, eftersom primär- och sekundärskolan (Comenius) nu är en del av programmet.
Placement Scheme, enabling teachers to undertake placements in firms for periods of one to three weeks.
Ungefär 100 utbyten ordnades också 1995 under Teacher Placement Scheme, som gjorde det möjligt för lärare att praktisera på företag under en till tre veckor.
In that year too, there were about 14 000 exchanges of university teaching staff, as in 1994.
Under detta år skedde också omkring 14 000 utbyten bland universitetslärare, liksom år 1994.
In addition, about 7 500 teachers took part in inservice training schemes under Lingua in 1994/95.
7 500 lärare i fortbildning under Lingua-programmet 1994/95.
From these events and from the studies undertaken, a selection of which appears at the end of this dossier, a picture emerges revealing great diversity in the training and working conditions of the teaching profession in the European Union.
Den här rapporten om lärare på olika utbildningsnivåer - förskolan, primärskolan och sekundärskolan
This dossier on teachers at the nursery, primary and secondary levels of education is based in part on this work.
- unionen grundas delvis på dessa studier och evenemang. Ett stort tack skall också riktas till
Responsibility for the overall format and the comparative analysis, however, rests entirely with the Eurydice European Unit.
Eurydices europeiska enhet ansvarar helt för utformningen och de jämförande analyserna.
The first chapter is devoted to the initial training of primary and secondary school teachers.
Det första kapitlet ägnas åt grundutbildningen av lärare inom primär- och sekundärskolorna.
A historical review has been carried out of the main reforms that have punctuated this century in relation to the duration and level of training in each Member State.
De största reformerna som har genomförts på detta område avseende lärarutbildningens längd och den nivå på vilken den genomförs i varje medlemsstat belyses i ett historiskt perspektiv.
The second chapter sketches in the main features of the teaching body.
Det andra kapitlet skisserar lärarkåren i stora drag.
The development of the feminization and ageing of the profession and of pupihteacher ratios is presented here in time series tracing the development of the situation over more than a quarter of a century.
Förändringar i den åldersmässiga fördelningen bland lärarna, andelen kvinnor i yrket och antalet elever per lärare presenteras här i tidsserier som illustrerar utvecklingen över mer än ett kvarts sekel.
This chapter also includes an analysis of the status of the profession, recruitment conditions and forward planning of the staffing requirements of the education systems.
Detta kapitel omfattar också en analys av yrkesstatus, rekryteringsvillkor och planering av personalbehovet inom de olika utbildningssystemen.
The third chapter deals with three important aspects of teachers' working conditions: working time, years of service and the movement of salaries over the past 30 years.
Det tredje kapitlet behandlar tre viktiga aspekter av lärarnas arbetsvillkor: arbetstid, tjänsteår och löneförändringar under de senaste trettio åren.
AN INCREASING TREND TOWARDS TRAINING AT UNIVERSITY
TRENDEN GÅR MOT ÖKAD HÖGSKOLEUTBILDNING
In the European Union today, the training of teachers working in primary and secondary schools is provided at higher education level, either in universities or in nonuniversity institutions of higher education.
Utbildningen av lärare för primär­ och sekundärskolan sker i dag i hela Europeiska unionen som högre utbildning, antingen vid universitet eller högskola eller vid högre utbildning utanför högskolan.
In Italy, however, the reform measure passed in 1990, intended to ensure university training for primary teachers, has not yet been implemented and those teachers are still being trained in the istituti magistrali at upper secondary level.
I Italien har emellertid de reformåtgärder som infördes 1990 för att säkra högskoleutbildning för primärskolelärare ännu inte genomförts fullt ut och dessa lärare utbildas fortfarande på högre sekundär nivå vid Instituti Magistrali.
The same applies to the nursery education level, with the exception of Germany, where the training of the adults responsible for children in the Kindergärten is still provided at upper secondary level, Italy and Austria, where it is at either upper secondary education or higher education level.
Samma sak gäller för utbildningen till förskolelärare, med undantag för Tyskland där utbildningen av de vuxna som skall arbeta i Kindergärten fortfarande sker på högre sekundär nivå, och Italien och Österrike där den sker antingen på högre sekundär nivå eller på högskolenivå.
In half of the Member States (Germany, Greece, Spain, France, Ireland, Finland, Sweden and the United Kingdom), initial teacher training for all levels of education is provided in universities.
I hälften av medlemsstaterna (Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Irland, Finland, Sverige och Förenade kungariket), sker grundutbildning för lärare på alla nivåer vid universitet eller högskolor.