natgillin/translations-raw huggingface dataset:
21 Immune system disorders: hypersensitivity reactions including anaphylaxis, hepatic eosinophilic infiltration.
Immunsystemet: överkänslighetsreaktioner inkluderande anafylaxi och hepatisk eosinofilinfiltration.
Nervous system disorders: dizziness drowsiness, paraesthesia/ hypoesthesia, seizure.
Centrala och perifera nervsystemet: yrsel, dåsighet, parestesi/ hypestesi, krampanfall.
General disorders and administration site conditions: asthenia/ fatigue, malaise, oedema.
21 Allmänna symtom och/ eller symtom vid administreringsstället: asteni/ trötthet, allmän sjukdomskänsla, ödem.
Very rare cases of Churg-Strauss Syndrome (CSS) have been reported during montelukast treatment in asthmatic patients (see section 4.4).
Mycket sällsynta fall av Churg- Strauss syndrom (CSS) har rapporterats under montelukastbehandling hos astmapatienter (se avsnitt 4. 4).
In chronic asthma studies, montelukast has been administered at doses up to 200 mg/ day to adult patients for 22 weeks and in short term studies, up to 900 mg/ day to patients for approximately one week without clinically important adverse experiences.
I kroniska astmastudier har montelukast getts till vuxna patienter i doser upp till 200 mg/ dag i 22 veckor och i korttidsstudier upp till 900 mg/ dag i cirka en vecka utan kliniskt betydelsefulla biverkningar.
These include reports in adults and children with a dose as high as 1000 mg (approximately 61 mg/ kg in a 42 month old child).
Däribland finns rapporter om vuxna och barn med doser upp till 1000 mg (ca 61 mg/ kg hos ett 42 månader gammalt barn).
It is not known whether montelukast is dialyzable by peritoneal- or hemo-dialysis.
Det är okänt om montelukast är dialyserbart med peritoneal - eller hemodialys.
Leukotriene receptor antagonist ATC-code:
ATC- kod:
These important pro-asthmatic mediators bind to cysteinyl leukotriene receptors (CysLT) found in the human airway and cause airway actions, including bronchoconstriction, mucous secretion, vascular permeability, and eosinophil recruitment.
Dessa viktiga pro- astmatiska mediatorer binds till cysteinylleukotrien- receptorer (CysLT) som återfinns i luftvägarna hos människa och orsakar reaktioner i luftvägarna inklusive bronkkonstriktion, sekretbildning, vaskulär permeabilitet och rekrytering av eosinofiler.
Montelukast is an orally active compound which binds with high affinity and selectivity to the CysLT1 receptor.
Montelukast är ett peroralt verkande medel, som binds med hög affinitet och selektivitet till CysLT1 receptorn.
In clinical studies, montelukast inhibits bronchoconstriction due to inhaled LTD4 at doses as low as 5 mg.
I kliniska studier hämmar montelukast bronkkonstriktion vid inhalation av LTD4 vid doser så låga som 5 mg.
Bronchodilation was observed within 2 hours of oral administration.
Bronkdilatation observerades inom 2 timmar efter peroral tillförsel.
The bronchodilation effect caused by a β -agonist was additive to that caused by montelukast.
Den bronkdilaterande effekten av en beta- agonist var additiv till den som erhålles av montelukast.
In adult and paediatric patients 2 to 14 years of age, montelukast, compared with placebo, decreased peripheral blood eosinophils while improving clinical asthma control.
Hos vuxna och barn i åldern 2- 14 år minskade montelukast, jämfört med placebo, eosinofiler i perifert blod samtidigt som den kliniska kontrollen av astma förbättrades.
22 In studies in adults, montelukast, 10 mg once daily, compared with placebo, demonstrated significant improvements in morning FEV1 (10.4% vs 2.7% change from baseline), AM peak expiratory flow rate (PEFR) (24.5 L/ min vs 3.3 L/ min change from baseline), and significant decrease in total β -agonist use (-26.1% vs -4.6% change from baseline).
I studier på vuxna visade montelukast 10 mg dagligen i jämförelse med placebo signifikant förbättring av FEV1 på morgonen (10, 4% vs 2, 7% jämfört med utgångsvärdet), högsta utandningshastighet (PEFR) under förmiddagen (24, 5 l/ min vs 3, 3 l/ min jämfört med utgångsvärdet) och signifikant minskat behov av total beta- agonist användning (- 26, 1% vs - 4, 6% jämfört med utgångsvärdet).
Studies in adults demonstrated the ability of montelukast to add to the clinical effect of inhaled corticosteroid (% change from baseline for inhaled beclomethasone plus montelukast vs beclomethasone, respectively for FEV1:
Studier på vuxna visade att montelukast har förmågan att förstärka den kliniska effekten av inhalationssteroid (% förändring från utgångsvärdet för inhalerad beklometason plus montelukast vs
5.43% vs 1.04%; β -agonist use: -8.70% vs 2.64%).
5, 43% vs 1, 04%; beta- agonist användning: - 8, 70% vs +2, 64%).
Compared with inhaled beclomethasone (200 µg twice daily with a spacer device), montelukast demonstrated a more rapid initial response, although over the 12-week study, beclomethasone provided a greater average treatment effect (% change from baseline for montelukast vs beclomethasone, respectively for FEV1:
I jämförelse med inhalerad beklometason (200 mikrog två gånger dagligen med andningsbehållare “ spacer ”) visade montelukast ett snabbare initialt svar medan beklometason under 12- veckors studien gav en större genomsnittlig behandlingseffekt (% förändring från utgångsvärdet för montelukast vs beklometason, för FEV1:
7.49% vs 13.3%; β -agonist use: -28.28% vs -43.89%).
7, 49% vs 13, 3%; beta- agonist användning: - 28, 28% vs - 43, 89%).
However, compared with beclomethasone, a high percentage of patients treated with montelukast achieved similar clinical responses (e. g., 50% of patients treated with beclomethasone achieved an improvement in FEV1 of approximately 11% or more over baseline while approximately 42% of patients treated with montelukast achieved the same response).
I jämförelse med beklometason erhöll emellertid en stor procentandel av patienterna behandlade med montelukast liknande kliniskt svar (t ex 50% av patienterna behandlade med beklometason erhöll en förbättring av FEV1 på ca 11% eller mer från utgångsvärdet medan cirka 42% av patienterna behandlade med montelukast erhöll samma svar).
In an 8-week study in paediatric patients 6 to 14 years of age, montelukast 5 mg once daily, compared with placebo, significantly improved respiratory function (FEV1 8.71% vs 4.16% change from baseline; AM PEFR 27.9 L/ min vs 17.8 L/ min change from baseline) and decreased "as-needed" β -agonist use (-11.7% vs +8.2% change from baseline).
I en 8- veckors studie med barn, 6 till 14 års ålder, förbättrade montelukast 5 mg dagligen i jämförelse med placebo signifikant lungfunktionen (FEV1 8, 71% vs 4, 16% jämfört med utgångsvärdet; PEFR på förmiddagen 27, 9 l/ min vs 17, 8 l/ min jämfört med utgångsvärdet) och minskade vid behovsmedicinering med beta- agonist (- 11, 7% vs +8, 2% jämfört med utgångsvärdet).
In a 12-month study comparing the efficacy of montelukast to inhaled fluticasone on asthma control in paediatric patients 6 to 14 years of age with mild persistent asthma, montelukast was non-inferior to fluticasone in increasing the percentage of asthma rescue-free days (RFDs), the primary endpoint.
Montelukast var inte sämre än flutikason avseende ökning av procentandelen dagar då ytterligare behandling för att kupera astmaattacker inte behövdes (rescue- free days, RFD), dvs det primära effektmåttet.
Averaged over the 12-month treatment period, the percentage of asthma RFDs increased from 61.6 to 84.0 in the montelukast group and from 60.9 to 86.7 in the fluticasone group.
I genomsnitt ökade andelen RFD från 61, 6 till 84, 0 i montelukastgruppen och från 60, 9 till 86, 7 i flutikasongruppen under den 12 - månadersperiod som behandlingen pågick.
The between group difference in LS mean increase in the percentage of asthma RFDs was statistically significant (- 2.8 with a 95% CI of -4.7, -0.9), but within the limit pre-defined to be clinically not inferior.
Skillnaden mellan grupperna avseende medelvärde (LS) för ökning i procentandelen RFD var statistiskt signifikant; - 2, 8 (95% KI: - 4, 7; - 0, 9), men inom den predefinierade gränsen att inte vara kliniskt underlägsen.
Both montelukast and fluticasone also improved asthma control on secondary variables assessed over the 12 month treatment period:
Både montelukast och flutikason förbättrade astmakontrollen avseende de sekundära parametrar som utvärderades under 12 - månadersperioden:
FEV1 increased from 1.83 L to 2.09 L in the montelukast group and from 1.85 L to 2.14 L in the fluticasone group.
FEV1 ökade från 1, 83 l till 2, 09 l i montelukastgruppen och från 1, 85 l till 2, 14 l i flutikasongruppen.
The between-group difference in LS mean increase in FEV1 was -0.02 L with a 95% CI of -0.06, 0.02.
Skillnaden mellan grupperna avseende medelvärde (LS) för ökning i FEV1 var - 0, 02 l (95% KI: - 0, 06; 0, 02).
The mean increase from baseline in% predicted FEV1 was 0.6% in the montelukast treatment group, and 2.7% in the fluticasone treatment group.
Den genomsnittliga ökningen av utgångsvärdet angivet som procent av patientens förväntade FEV1 var 0, 6% i montelukastgruppen och 2, 7% i flutikasongruppen.
The difference in LS means for the change from baseline in the% predicted FEV1 was significant: -2.2% with a 95% CI of -3.6, -0.7.
Skillnaden mellan grupperna avseende medelvärde (LS) för förändring från utgångsvärdet angivet som procent av patientens förväntade FEV1 var signifikant; - 2, 2% (95% KI: - 3, 6; - 0, 7).
The percentage of days with β -agonist use decreased from 38.0 to 15.4 in the montelukast group, and from 38.5 to 12.8 in the fluticasone group.
Procentandelen dagar med β- agonistanvändning minskade från 38, 0 till 15, 4 i montelukastgruppen och från 38, 5 till 12, 8 i flutikasongruppen.
The between group difference in LS means for the percentage of days with β -agonist use was significant:
Skillnaden mellan grupperna avseende medelvärde (LS) för procentandelen dagar med β- agonistanvändning var signifikant; 2, 7 (95% KI:
2.7 with a 95% CI of 0.9, 4.5.
0, 9; 4, 5).
The percentage of patients with an asthma attack (an asthma attack being defined as a period of worsening asthma that required treatment with oral steroids, an unscheduled visit to the doctor’ s office, an emergency room visit, or hospitalization) was 32.2 in the montelukast group and 25.6 in the fluticasone group; the odds ratio (95% CI) being significant: equal to 1.38 (1.04, 1.84).
1, 04; 1, 84).
The percentage of patients with systemic (mainly oral) corticosteroid use during the study period was 17.8% in the montelukast group and 10.5% in the fluticasone group.
Procentandelen patienter som fick systemisk kortikosteroidbehandling (huvudsakligen peroralt) under studieperioden var 17, 8% i montelukastgruppen och 10, 5% i flutikasongruppen.
The between group difference in LS means was significant:
Skillnaden mellan grupperna avseende medelvärde (LS) var signifikant; 7, 3% (95% KI:
7.3% with a 95%CI of 2.9; 11.7.
2, 9; 11, 7).
In a 12-week, placebo-controlled study in paediatric patients 2 to 5 years of age, montelukast 4 mg once daily improved parameters of asthma control compared with placebo irrespective of concomitant controller therapy (inhaled/ nebulized corticosteroids or inhaled/ nebulized sodium cromoglycate).
I en 12- veckors placebokontrollerad studie på barn mellan 2 och 5 år, förbättrade montelukast 4 mg en gång dagligen kontrollparametrarna för astma jämfört med placebo, oberoende av samtidig kontrollbehandling (inhalerade/ nebuliserade kortikosteroider eller inhalerad/ nebuliserad natriumkromoglikat).
Sixty percent of patients were not on any other controller therapy.
60% av patienterna använde inte någon annan kontrollterapi.
Montelukast improved daytime symptoms (including coughing, wheezing, trouble breathing and activity limitation) and nighttime symptoms compared with placebo.
Montelukast förbättrade dagsymtom (inkluderande hosta, heshet/ rosslingar, andningssvårighet och aktivitetshämning) samt nattsymtom jämfört med placebo.
Montelukast also decreased "as-needed" β -agonist use and 23 corticosteroid rescue for worsening asthma compared with placebo.
Montelukast minskade även vid behovsmedicinering med beta- agonister och akut steroidbehandling för försämrad astma jämfört med placebo.
In a 12-month, placebo-controlled study in paediatric patients 2 to 5 years of age with mild asthma and episodic exacerbations, montelukast 4 mg once daily significantly (p≤ 0.001) reduced the yearly rate of asthma exacerbation episodes (EE) compared with placebo (1.60 EE vs.
I en 12- månaders placebokontrollerad studie på 2- 5 år gamla barn med lindrig astma med episoder av försämring (exacerbationsepisoder) minskade 4 mg montelukast en gång dagligen signifikant (p≤0, 001) antalet exacerbationsepisoder per år jämfört med placebo (1, 60 respektive 2, 34 episoder).
2.34 EE, respectively), [EE defined as ≥ 3 consecutive days with daytime symptoms requiring β -agonist use, or corticosteroids (oral or inhaled), or hospitalization for asthma].
[Exacerbationsepisod definierad som ≥ 3 på varandra följande dagar med symtom under dagen som
The percentage reduction in yearly EE rate was 31.9%, with a 95% CI of 16.9, 44.1.
16, 9, 44, 1).
Efficacy of montelukast is supported in paediatric patients 6 months to 2 years of age by extrapolation from the demonstrated efficacy in patients 2 years of age and older with asthma, and is based on similar pharmacokinetic data, as well as the assumption that the disease course, pathophysiology and the medicinal products’ s effect are substantially similar among these populations.
Effekt av montelukast hos barn i åldern 6 månader till 2 år baseras på extrapolering av den påvisade effekten hos barn från 2 år och äldre med astma samt liknande farmakokinetiska data, såväl som på antagandet att sjukdomsförloppet, patofysiologin och läkemedlets effekt huvudsakligen liknar varandra i dessa populationer.
Significant reduction of exercise-induced bronchoconstriction (EIB) was demonstrated in a 12-week study in adults (maximal fall in FEV1 22.33% for montelukast vs 32.40% for placebo; time to recovery to within 5% of baseline FEV1 44.22 min vs 60.64 min).
En signifikant minskning av ansträngningsutlöst bronkkonstriktion (EIB) påvisades i en 12- veckors studie hos vuxna (maximal minskning av FEV1 22, 33% för montelukast vs 32, 40% för placebo; tid till återhämtning inom 5% av utgångsvärdet för FEV1 44, 22 minuter vs 60, 64 minuter).
This effect was consistent throughout the 12- week study period.
Denna effekt var bestående under den 12 veckor långa studieperioden.
Reduction in EIB was also demonstrated in a short term study in paediatric patients 6 to 14 years of age (maximal fall in FEV1 18.27% vs 26.11%; time to recovery to within 5% of baseline FEV1 17.76 min vs 27.98 min).
Reduktion av EIB visades också i en korttidsstudie på barn 6- 14 år (maximal sänkning av FEV1 18, 27% vs 26, 11%; tid till återhämtning inom 5% av utgångsvärdet för FEV1 17, 76 minuter vs 27, 98 minuter).
In aspirin-sensitive asthmatic patients receiving concomitant inhaled and/ or oral corticosteroids, treatment with montelukast, compared with placebo, resulted in significant improvement in asthma control (FEV1 8.55% vs -1.74% change from baseline and decrease in total β -agonist use -27.78% vs 2.09% change from baseline).
(FEV1 +8, 55% vs - 1, 74% jämfört med utgångsvärdet och minskning i total beta - agonist användning - 27, 78% vs +2, 09% jämfört med utgångsvärdet).
Absorption.
Absorption:
Montelukast is rapidly absorbed following oral administration.
Montelukast absorberas snabbt efter peroral tillförsel.
The mean oral bioavailability is 64%.
Genomsnittlig peroral biotillgänglighet är 64%.
The mean oral bioavailability is 73% and is decreased to 63% by a standard meal.
Genomsnittlig peroral biotillgänglighet är 73% vilken minskade till 63% av en standardmåltid.
After administration of the 4 mg chewable tablet to paediatric patients 2 to 5 years of age in the fasted state, Cmax is achieved 2 hours after administration.
Efter administrering av en 4 mg tuggtablett till fastande barn mellan 2 och 5 år nåddes Cmax efter 2 timmar.
The mean Cmax is 66% higher while mean Cmin is lower than in adults receiving a 10 mg tablet.
Medelvärdet för Cmax är 66% högre medan medelvärdet för Cmin är lägre än hos vuxna som får 10 mg tabletten.
The co-administration of applesauce or a high-fat standard meal with the granule formulation did not have a clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of montelukast as determined by AUC (1225.7 vs 1223.1 ng. hr/ mL with and without applesauce, respectively, and 1191.8 vs 1148.5 ng. hr/ mL with and without a high-fat standard meal, respectively).
Samtidig administrering av granulatformuleringen med äppelmos eller en standardmåltid med högt fettinnehåll hade ingen kliniskt betydelsefull effekt på farmakokinetiken för montelukast baserat på AUC (1225, 7 respektive 1223, 1 ng. h/ ml för administrering med respektive utan äppelmos samt 1191, 8 respektive 1148, 5 ng. h/ ml med eller utan en standardmåltid med högt fettinnehåll).
Distribution.
Distribution:
Montelukast is more than 99% bound to plasma proteins.
Montelukast är bundet till plasmaproteiner > 99%.
The steady-state volume of distribution of montelukast averages 8-11 liters.
Distributionsvolymen vid steady - state är i genomsnitt 8- 11 liter.
Studies in rats with radiolabeled montelukast indicate minimal distribution across the blood-brain barrier.
Studier på råtta med radioaktivt märkt montelukast tyder på minimal distribution över blod- hjärnbarriären.
24 Biotransformation.
Koncentrationerna av radioaktivt märkt material 24 timmar efter dosen var även minimala i alla andra vävnader.
Montelukast is extensively metabolized.
Montelukast metaboliseras i hög grad.
In studies with therapeutic doses, plasma concentrations of metabolites of montelukast are undetectable at steady state in adults and children.
I studier med terapeutiska doser är plasmakoncentrationerna av montelukastmetaboliterna omöjliga att spåra vid steady- state hos vuxna och barn.
Based on further in vitro results in human liver microsomes, therapeutic plasma concentrations of montelukast do not inhibit cytochromes P450 3A4, 2C9, 1A2, 2A6, 2C19, or 2D6.
24 cytokromerna P450 3A4, 2C9, 1A2, 2A6, 2C19 eller 2D6.
Elimination.
Elimination:
The plasma clearance of montelukast averages 45 ml/ min in healthy adults.
Plasmaclearance av montelukast är i genomsnitt 45 ml/ min hos friska vuxna.
Following an oral dose of radiolabeled montelukast, 86% of the radioactivity was recovered in 5-day fecal collections and < 0.2% was recovered in urine.
Efter en peroral dos av radioaktivt märkt montelukast återfanns 86% av radioaktiviteten i avföring samlad under 5 dagar och < 0, 2% återfanns i urinen.
No dosage adjustment is necessary for the elderly or mild to moderate hepatic insufficiency.
Patientfaktorer Ingen dosjustering är nödvändig för äldre patienter eller för patienter med mild till måttligt nedsatt leverfunktion.
There are no data on the pharmacokinetics of montelukast in patients with severe hepatic insufficiency (Child-Pugh score > 9).
(Child- Pugh score > 9).
This effect was not seen at the recommended dose of 10 mg once daily.
Denna effekt sågs inte vid den rekommenderade dosen 10 mg dagligen
In animal toxicity studies, minor serum biochemical alterations in ALT, glucose, phosphorus and triglycerides were observed which were transient in nature.
I toxicitetsstudier på djur sågs mindre, övergående biokemiska förändringar i S- ALAT, S- glukos, S - fosfat och S- triglycerider.
These occurred at dosages which provided > 17-fold the systemic exposure seen at the clinical dosage.
Dessa sågs vid doser > 17 gånger systemiska exponeringen vid klinisk dos.
In monkeys, the adverse effects appeared at doses from 150 mg/ kg/ day (> 232-fold the systemic exposure seen at the clinical dose).
Hos apor sågs biverkningar vid doser från 150 mg/ kg/ dag (> 232 gånger systemiska exponeringen vid klinisk dos).
In animal studies, montelukast did not affect fertility or reproductive performance at systemic exposure exceeding the clinical systemic exposure by greater than 24-fold.
I djurstudier påverkade inte montelukast fertilitets - eller reproduktionsförmågan vid systemisk exponering som översteg den kliniska systemiska exponeringen med mer än 24 gånger.
A slight decrease in pup body weight was noted in the female fertility study in rats at 200 mg/ kg/ day (> 69-fold the clinical systemic exposure).
I fertilitetsstudien på honråttor vid 200 mg/ kg/ dag (> 69 gånger den kliniska systemiska exponeringen) noterades en lätt minskning i ungarnas kroppsvikt.
In studies in rabbits, a higher incidence of incomplete ossification, compared with concurrent control animals, was seen at systemic exposure > 24-fold the clinical systemic exposure seen at the clinical dose.
I studier på kaniner sågs, jämfört med samtida kontrolldjur, en ökad incidens av ofullständig förbening vid systemisk exponering > 24 gånger den kliniska systemiska exponeringen vid klinisk dos.
No deaths occurred following a single oral administration of montelukast sodium at doses up to 5,000 mg/ kg in mice and rats (15,000 mg/ m2 and 30,000 mg/ m2 in mice and rats, respectively), the maximum dose tested.
Inga dödsfall inträffade efter en oral engångsdos av montelukastnatrium vid doser upp till 5 000 mg/ kg till möss och råttor (15 000 mg/ m2 hos mus respektive 30 000 mg/ m2 hos råtta), vilket är den högsta givna försöksdosen.
Montelukast was determined not to be phototoxic in mice for UVA, UVB or visible light spectra at doses up to 500 mg/ kg/ day (approximately > 200-fold based on systemic exposure).
Montelukast visades inte vara fototoxiskt hos mus för UVA, UVB eller synligt ljusspektra vid doser upp till 500 mg/ kg/ dag (cirka > 200 gånger baserat på systemisk exponering).
Mannitol Hyprolose (E 463) Magnesium stearate
Mannitol Hyprollos (E463) Magnesiumstearat
Cartons of 7, 20, 28 and 30 sachets.
Packad i dospåsar av polyeten/ aluminium/ polyester i kartonger om 7, 20, 28 och 30 dospåsar.
MARKETING AUTHORIZATION HOLDER [To be completed nationally.]
[Kompletteras nationellt]
[TO BE COMPLETED NATIONALLY.]
[Kompletteras nationellt]
DATE OF first AUTHORIZATION/ RENEWAL OF the AUTHORIZATION
DATUM FÖR FÖRSTA GODKÄNNANDE/ FÖRNYAT GODKÄNNANDE
SINGULAIR 4 MG CHEWABLE TABLETS
Singulair 4 mg tuggtabletter
ONE CHEWABLE TABLET CONTAINS MONTELUKAST SODIUM, WHICH IS EQUIVALENT TO 4 MG MONTELUKAST.
En tuggtablett innehåller montelukastnatrium som är ekvivalent med 4 mg montelukast.
EXCIPIENT:
Hjälpämne:
ASPARTAME (E 951) 1.2 MG PER TABLET.
Aspartam (E951) 1, 2 mg per tablett.
FOR A FULL LIST OF EXCIPIENTS, SEE SECTION 6.1.
För fullständig förteckning över hjälpämnen, se avsnitt 6. 1.
CHEWABLE TABLET.
Tuggtablett
SINGULAIR is indicated in the treatment of asthma as add-on therapy in those 2 to 5 year old patients with mild to moderate persistent asthma who are inadequately controlled on inhaled corticosteroids and in whom “ as-needed” short acting β -agonists provide inadequate clinical control of asthma.
Singulair är indicerat vid behandling av astma som tilläggsbehandling hos barn i åldern 2 till 5 år med lindrig till måttlig kronisk astma som ej uppnått fullgod kontroll vid behandling med inhalationssteroider och hos vilka vid behovsmedicinering med kortverkande beta- agonister ej givit tillräcklig klinisk kontroll av astman.
The dosage for paediatric patients 2-5 years of age is one 4 mg chewable tablet daily to be taken in the evening.
Dosen för barn i åldern 2- 5 år är en 4 mg tuggtablett dagligen till kvällen.
No dosage adjustment within this age group is necessary.
Ingen dosjustering är nödvändig i denna åldersgrupp.
The therapeutic effect of SINGULAIR on parameters of asthma control occurs within one day.
Allmänna rekommendationer Den terapeutiska effekten av Singulair på parametrar för astmakontroll inträffar inom ett dygn.
No dosage adjustment is necessary for patients with renal insufficiency, or mild to moderate hepatic impairment.
Ingen dosjustering är nödvändig för patienter med nedsatt njurfunktion eller med mild- måttlig grad av nedsatt leverfunktion.
27 SINGULAIR as an alternative treatment option to low-dose inhaled corticosteroids for mild, persistent asthma:
27 Singulair som alternativ till lågdosbehandling med inhalationssteroider hos patienter med lindrig kronisk astma: