natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Progression to proliferative retinopathy or photocoagulation (levels 4 or 5) was examined in those with no or non-proliferative retinopathy at baseline.
Progressionen till proliferativ retinopati eller fotokoagulering (nivå 4 eller 5) undersöktes hos dem som inte hade någon retinopati eller som hade icke- proliferativ retinopati vid baslinjen.
Odds ratios were calculated and adjustment for centre was included in the protocol.
Oddskvoterna beräknades och justering för centrum togs med i protokollet.
Adjustments were made using logistic regression.
Justeringarna gjordes med logistisk regression. EMEA 2004 CPMP/ 423/ 04
The prevalence of retinopathy at baseline was 59% (103/ 175) in the lisinopril group and 65% (117/ 179) in the placebo group (p=0.2).
Prevalensen för retinopati vid baslinjen var 59% (103/ 175) i lisinoprilgruppen och 65% (117/ 179) i placebogruppen (p=0, 2).
There were significant treatment differences in favour of lisinopril regarding progression and regression (Table 3).
Signifikanta behandlingsskillnader förelåg till fördel för lisinopril med avseende på progression och regression (tabell 3).
However, after adjustment for centre and/ or glycaemic control, the only statistical significance that remained was the difference in progression to levels 4 or 5.
Efter justering för centrum och/ eller glykemisk kontroll var den enda återstående statistiska signifikansen dock skillnaden i progression till nivå 4 eller 5.
Table 3 Progression or regression of retinopathy at 24 months
Tabell 3 Progression eller regression av retinopati vid 24 månader
Lisinopril (%)
Lisinopril (%)
Odds ratio (95% CI)
Oddskvot (95%
©EMEA
p- värde
Progression by at
konfidensintervall) 0, 021 Progression med
least 1 level
minst 1 nivå
(0.28, 0.89)
(0, 28; 0, 89)
Progression by at
Progression med
0.27
0, 27
least 2 level
minst 2 nivåer
(0.07, 1.00)
(0, 07; 1, 00)
Progression to
Progression till
0.03
0, 03
levels 4 or 5
nivå 4 eller 5
(0.04, 0.82)
(0, 04; 0, 82)
Incidence of
Incidens av ny
new retinopathy
retinopati
Regression by at
Regression med
After adjustment for centre and centre plus glycaemic control, the odds ratio became 0.5 (0.28, 0.92; p=0.03)) and 0.55 (p=0.06), respectively.
Efter justering för centrum och centrum plus glykemisk kontroll blev oddskvoten 0, 5 (0, 28; 0, 92; p=0, 03)) respektive 0, 55 (p=0, 06).
Adjustment for HbA 1C at baseline attenuated the odds ratio to 0.30 (p=0.07).
Justering för HbA1C vid baslinjen ledde till en förändring av oddskvoten till 0, 30 (p=0, 07).
Systolic BP was 3 mmHg lower in the lisinopril group than in the placebo group during the study.
Det systoliska blodtrycket var 3 mm Hg lägre i lisinoprilgruppen än i placebogruppen under studien.
After adjustment for this difference in S BP, the odds ratio for progression to levels 4 or 5 was attenuated to 0.57 and became insignificant (p=0.09).
Efter justering för denna skillnad i systoliskt blodtryck ändrades oddskvoten för progressionen till nivå 4 eller 5 till 0, 57 och var inte längre signifikant (p=0, 09).
In summary, trial 306 (EUCLID) was ill suited to provide the documentation to support the proposed claim in incipient nephropathy.
Sammanfattningsvis var studie 306 (EUCLID) mindre väl lämpad för att ge dokumentation som kunde stödja anspråket när det gäller begynnande nefropati.
Only a minorit y of the enrolled patients belonged to the suggested target population of normotensive IDDM patients with microalbuminuria, and in this group statistically significant efficacy of lisinopril over placebo could not be demonstrated in predefined analyses.
Endast en minoritet av de ingående patienterna tillhörde den föreslagna målpopulationen av normotensiva IDDM- patienter med mikroalbuminuri, och i denna grupp kunde ingen statistiskt signifikant effekt av lisinopril jämfört med placebo påvisas vid fördefinierade analyser.
Significant beneficial effects of lisinopril on retinopathy in IDDM patients, in addition to the effects of blood pressure lowering and glycaemic control, were not demonstrated.
Signifikanta gynnsamma effekter av lisinopril på retinopati hos IDDM- patienter, utöver effekterna blodtryckssänkning och glykemisk kontroll, kunde inte visas.
Incipient nephropathy in hypertensive NIDDM patients (study 298) Study 298 (BRILLIANT) was a randomised, parallel-group trial of lisinopril (n=168) versus nifedipine (n=167) on AER and BP control in 59 European centres.
Begynnande nefropati hos hypertensiva NIDDM- patienter (studie 298) Studie 298 (BRILLIANT) var en randomiserad parallellgruppsstudie av effekten av lisinopril (n=168) jämfört med nifedipin (n=167) på kontrollen av albuminutsöndring i urinen och blodtryck vid 59 europeiska centrum.
For inclusion, patients should be male 18-75 years or post-menopausal/ non-fertile female patients aged 40-75 years with type 2 diabetes at least 3 months from diagnosis, clinically stable on oral hypoglycaemics and/ or dietary advice, and with incipient nephropathy (AER 20-300 ug/ min) at some time within a 6 month screening period prior to entry to the run-in and confirmed before randomisation, sitting DBP 90-110 mmHg during run-in, and anti-hypertensive treatment withdrawn at least 2-4 weeks before the start of run-in.
För att delta i studien skulle patienterna vara 18- 75 år gamla män eller post - menopausala/ icke- fertila kvinnor i åldern 40- 75 med typ 2- diabetes minst 3 månader från diagnos som var kliniskt stabila på orala hypoglykemika och/ eller kostråd och som hade begynnande nefropati (AER 20- 300 µg/ min), som verifierades före randomisering, vid någon tidpunkt inom en sexmånaders sållningsperiod innan inkörningen påbörjades, ett sittande diastoliskt blodtryck på 90- 110 mm Hg under inkörningen och utsättning av blodtryckssänkande behandling minst 2- 4 veckor innan inkörningen inleddes.
Lisinopril 10 mg od or nifedipine SR 20 mg bd was given orally.
Lisinopril 10 mg en gång dagligen eller nifedipin SR 20 mg två gånger dagligen gavs oralt.
The dose should be doubled if DBP was greater than 90 mmHg at any visit after randomisation, and changed back if at any subsequent time the investigator thought it appropriate.
Dosen skulle dubbleras om det systoliska trycket var högre än 90 mm Hg vid något besök efter randomiseringen, och skulle bytas tillbaka när som helst därefter om undersökaren fann detta lämpligt.
Additional medication, frusemide, could be given if DBP was higher than 90 mmHg despite the higher treatment doses.
Ytterligare medicinering med frusemid kunde ges om det diastoliska trycket var högre än 90 mm Hg trots de högre behandlingsdoserna.
Patients with a sitting DBP ≥ 120 mmHg at any time during the study were withdrawn.
Patienter med ett sittande diastoliskt tryck på minst 120 mm Hg vid någon tidpunkt under studien fick avbryta sitt deltagande.
23/ 42
21/ 41
©EMEA 2004
Ingen skillnad kunde dock påvisas i kreatininclearance mellan behandlingsgrupperna (tabell 5).
Table 4
Tabell 4 AER (µg/ min) i behandlingsgrupperna
Nifedipine SR
Nifedipin SR
(lisinopril-nifedipine)*
(lisinopril- nifedipin) *
n=156; Mean=91.4 Median=65.5; Range=20-297
n=156; Medel=91, 4 Median=65, 5; Intervall=20- 297
n=158; Mean=86.6; Median=63.0; Range=20-289
n=158; Medel=86, 6; Median=63, 0; Intervall=20- 289
n=123; Mean=73.6; Median=39.0; Range=2-510
n=123; Medel=73, 6; Median=39, 0; Intervall=2- 510
n=123; Mean=100.0; Median=58.0; Range=9-1192
n=123; Medel=100, 0; Median=58, 0; Intervall=9- 1192
Change from baseline to
Förändring från
-20 (median);
- 20 (median);
6 months
baslinjen till 6 månader
Median= -24.5
Median= - 24, 5
Median= -8.0
Median= - 8, 0
CI: -30; -10 p=0.0002
konfidensintervall: - 30, - 10 p=0, 0002
12 months
baslinjen till 12
Median= -17.0
Median= - 17, 0
Median= -2.0
Median= - 2, 0
95% CI: -32; -9 p=0.0006
95%
* The treatment difference was not lisinopril median - nifedipine median.
* Behandlingsskillnaden var inte medianen för lisinopril – medianen för nifedipin.
Table 5 Creatinine clearance (mean and SD)
Tabell 5 Kreatininclearance (medel och SD)
At 6 months At 12 months
Vid 6 månader Vid 12 månader
Analysis of sitting BP showed numerical, although statistically not significant differences in the reduction of SBP and DBP between treatment groups after 12 months (13 and 9.5 mmHg in the lisinopril group, and 11 (p=0.27) and 10 mmHg (p=0.49) in the nifedipine SR group, respectively.
Analys av sittande blodtryck visade numeriska men inte statistiskt signifikanta skillnader i sänkningen av systoliskt och diastoliskt blodtryck mellan behandlingsgrupperna efter 12 månader (13 respektive 9, 5 mm Hg i lisinoprilgruppen och 11 (p=0, 27) respektive 10 mm Hg (p=0, 49) i nifedipin SR - gruppen).
The highest allowed dose was used in 48% of lisinopril-treated patients (20 mg od) and in 46% of nifedipine SR-treated patients (40 mg bd) (p=0.6).
Den högsta tillåtna dosen användes för 48% av de lisinoprilbehandlade patienterna (20 mg en gång dagligen) och för 46% av de nifedipin SR- behandlade patienterna (40 mg två gånger dagligen) (p=0, 6).
However, a greater proportion of patients treated with lisinopril received additional frusemide (27%) compared with patients treated with nifedipine SR (17%; p=0.055).
En större andel av patienterna som behandlades med lisinopril fick dock dessutom frusemid (27%) jämfört med de patienter som behandlades med nifedipin SR (17%, p=0, 055).
HbA 1c increased slightly in both treatment groups from baseline to 12 months (7.5 to 7.8 in lisinopril group and 7.6 to 7.8 in nifedipine SR group, p=0.27).
HbA1c ökade något i båda behandlingsgrupperna från baslinjen till 12 månader (7, 5 till 7, 8 i lisinoprilgruppen och 7, 6 till 7, 8 i nifedipin SR- gruppen, p=0, 27).
Other data used to support the indication can be summarised as follows:
Övriga data som stödde denna indikation kan sammanfattas enligt följande:
Normotensive IDDM A number of trials with different ACEi have been performed in this population and show reduced AER and reduced progression to macroalbuminuria.
Normotensiva IDDM- patienter Ett antal studier med olika ACEi har genomförts i denna population, och dessa visar reducerad albuminutsöndringshastighet och reducerad progression till makroalbuminuri.
As far as is understood, there are no further ACEi trials focusing on retinopathy.
Enligt tillgängliga uppgifter förefaller inga ytterligare ACEi- studier pågå med fokus på retinopati. EMEA 2004 CPMP/ 423/ 04 Hypertensiva NIDDM- patienter
Hypertensive NIDDM The expert report makes reference to micro-HOPE (ramipril) and RENAAL (losartan), which provided clinical outcome data.
Expertrapporten hänvisar till micro- HOPE (ramipril) och RENAAL (losartan), som gav kliniska resultatdata.
The IDNT and IRMA-2 (irbesartan) could also be taken into account
Hänsyn kunde även kunna tas till IDNT och IRMA- 2 (irbesartan).
It is accepted that ACEi is established first-line therapy in patients with IDDM and any degree of hypertension.
Det är vedertaget att ACEi är etablerad förstahandsbehandling för patienter med IDDM och alla grader av hypertension.
The definition of “ normotension” may be elusive in this population.
Det kan vara svårt att definiera “ normotension ” i denna population.
Generically, ACEi reduce microalbuminuria in IDDM, to an extent that may not be fully accounted for by blood pressure reduction.
Allmänt reducerar ACEi mikroalbuminuri hos IDDM- patienter i en utsträckning som inte helt kan förklaras med blodtryckssänkningen.
The documentation from EUCLID is considered too weak to warrant an indication specific to Zestril, however:
Dokumentationen från EUCLID anses emellertid för svag för att motivera en indikation som är specifik för Zestril: sammantaget var sänkningen av albuminutsöndringshastigheten vid jämförelse med placebo signifikant med mycket liten marginal efter justering för blodtryck, och ingen effekt kunde påvisas i målpopulationen med mikroalbuminuri vid baslinjen.
Overall, reduction of AER vs. placebo in this trial was marginally significant when adjusted for BP, and efficacy could not be demonstrated in the target population with microalbuminuria at baseline, which was insufficiently represented in the trial.
Denna population var också otillräckligt representerad i studien.
CPMP/ 423/ 04
Effekterna på retinopati i den studerade populationen var inte övertygande efter justering för blodtryck och glykemisk kontroll och stöds inte ytterligare av externa data.
In hypertensive NIDDM with (incipient) nephropathy, there is strong external support for the benefit of RAAS modulation.
För hypertensiva NIDDM- patienter med (begynnande) nefropati finns starkt externt stöd för nyttan av modulering av renin- angiotensin- aldosteron- systemet (RAAS).
The BRILLIANT study was deficient in its short duration and in that it was not able to show effects on GFR.
BRILLIANT- studien var bristfällig genom sin korta varaktighet och genom att den inte kunde visa någon effekt på GFR.
After an assessment of the documentation provided by the MAH and an evaluation of the current EU- wide clinical practices relating to the use of Zestril, the following was considered to be the most suitable harmonised Section 4.1 indications text:
Efter en bedömning av den dokumentation som tillhandahållits av innehavaren av godkännandet för försäljning och en utvärdering av nuvarande klinisk praxis i hela EU när det gäller användningen av Zestril ansågs följande vara den mest lämpliga harmoniserade texten för avsnitt 4. 1 i indikationstexten:
Hypertension Treatment of hypertension.
Hypertension Behandling av hypertension.
Heart Failure Treatment of symptomatic heart failure.
Hjärtsvikt Behandling av symptomatisk hjärtsvikt.
Acute Myocardial Infarction Short-term (6 weeks) treatment of haemodynamically stable patients within 24 hours of an acute myocardial infarction.
Akut hjärtinfarkt Korttidsbehandling (6 veckor) av hemodynamiskt stabila patienter inom 24 timmar efter en akut hjärtinfarkt.
Renal Complications of Diabetes Mellitus Treatment of renal disease in hypertensive patients with Type 2 diabetes mellitus and incipient nephropathy (see section 5.1).
Njurkomplikationer av diabetes mellitus Behandling av njursjukdom hos hypertensiva patienter med typ 2- diabetes mellitus och begynnande nefropati (se avsnitt 5. 1).
The MAH was requested to substantiate scientifically the divergent information across member states and justify a proposed common wording, especially with regard to therapeutic daily dose range.
Innehavaren av godkännandet för försäljning ombads lämna vetenskapligt stöd för skillnaden i uppgifter mellan medlemsstaterna och motivera en föreslagen gemensam formulering, särskilt med avseende på det terapeutiska dosintervallet för dygnsdosen.
After an assessment of the documentation provided by the MAH and an evaluation of the current EU- wide clinical practices relating to the use of Zestril the following was considered to be the most suitable harmonised Section 4.2 Posology text:
Efter en bedömning av den dokumentation som tillhandahållits av innehavaren av godkännandet för försäljning och en utvärdering av nuvarande klinisk praxis i hela EU när det gäller användningen av Zestril ansågs följande vara den mest lämpliga harmoniserade texten för avsnitt 4. 2 i doseringstexten:
4.2 Posology and method of administration
4. 2 Dosering och administrationssätt
Zestril should be administered orally in a single daily dose.
Zestril skall administreras oralt i en enda daglig dos.
As with all other medication taken once daily, Zestril should be taken at approximately the same time each day.
Liksom alla andra läkemedel som tas en gång dagligen skall Zestril tas vid ungefär samma tidpunkt varje dag.
The absorption of Zestril tablets is not affected by food.
Absorptionen av Zestril- tabletter påverkas inte av födointag.
The dose should be individualised according to patient profile and blood pressure response (see section 4.4)
Dosen skall individanpassas efter patientprofilen och blodtryckssvaret (se avsnitt 4. 4) EMEA 2004 CPMP/ 423/ 04 Hypertension
Hypertension Zestril may be used as monotherapy or in combination with other classes of antihypertensive medicinal products.
Zestril kan användas som enda behandling eller i kombination med andra klasser av antihypertensiva läkemedel.
Starting dose In patients with hypertension the usual recommended starting dose is 10 mg.
Startdos För patienter med hypertension är den normala rekommenderade startdosen 10 mg.
Patients with a strongly activated renin-angiotensin-aldosterone system (in particular, renovascular hypertension, salt and / or volume depletion, cardiac decompensation, or severe hypertension) may experience an excessive blood pressure fall following the initial dose.
Patienter med ett kraftigt aktiverat renin- angiotensin- aldosteron- system (särskilt renovaskulär hypertension, salt - och/ eller volymbrist, hjärtdekompensering eller svår hypertension) kan uppleva ett alltför kraftigt blodtrycksfall efter den första dosen.
A starting dose of 2.5-5 mg is recommended in such patients and the initiation of treatment should take place under medical supervision.
En startdos på 2, 5- 5 mg rekommenderas för sådana patienter, och den första behandlingen bör ske under medicinskt överinseende.
A lower starting dose is required in the presence of renal impairment (see Table 1 below).
En lägre startdos krävs vid nedsatt njurfunktion (se tabell 1 nedan).
The usual effective maintenance dosage is 20 mg administered in a single daily dose.
Underhållsdos Den normala effektiva underhållsdosen är 20 mg administrerat som en enda daglig dos.
In general if the desired therapeutic effect cannot be achieved in a period of 2 to 4 weeks on a certain dose level, the dose can be further increased.
Om den önskade terapeutiska effekten inte uppnås inom en period på 2 till 4 veckor vid en viss dosnivå kan dosen normalt höjas ytterligare.
The maximum dose used in long-term, controlled clinical trials was 80 mg/ day.
Den maximala dos som har använts vid kontrollerade, långsiktiga kliniska studier är 80 mg/ dag.
Diuretic -Treated Patients Symptomatic hypotension may occur following initiation of therapy with Zestril.
Patienter som behandlas med diuretika Symptomatisk hypotension kan uppkomma efter det att en behandling med Zestril påbörjats.
This is more likely in patients who are being treated currently with diuretics.
Detta är mer sannolikt hos patienter som samtidigt behandlas med diuretika.
Caution is recommended therefore, since these patients may be volume and/ or salt depleted.
Försiktighet rekommenderas därför, eftersom dessa patienter kan lida av volym - och/ eller saltbrist.
If possible, the diuretic should be discontinued 2 to 3 days before beginning therapy with Zestril.
Om möjligt skall behandlingen med diuretika avbrytas 2 till 3 dagar innan behandling med Zestril inleds.
In hypertensive patients in whom the diuretic cannot be discontinued, therapy with Zestril should be initiated with a 5 mg dose.
Hos hypertensiva patienter hos vilka diuretika inte kan sättas ut skall behandlingen med Zestril påbörjas med dosen 5 mg.
Renal function and serum potassium should be monitored.
Njurfunktion och serumkalium skall övervakas.
The subsequent dosage of Zestril should be adjusted according to blood pressure response.
Den efterföljande doseringen av Zestril skall justeras efter blodtryckssvaret.
If required, diuretic therapy may be resumed (see section 4.4 and section 4.5).
Vid behov kan behandling med diuretika återupptas (se avsnitt 4. 4 och avsnitt 4. 5).
Dosage Adjustment In Renal Impairment Dosage in patients with renal impairment should be based on creatinine clearance as outlined in Table 1 below.
Dosjustering vid nedsatt njurfunktion Doseringen hos patienter med nedsatt njurfunktion skall baseras på kreatininclearance enligt tabell 1 nedan.
The dosage may be titrated upward until blood pressure is controlled or to a maximum of 40 mg daily.
Doseringen kan titreras uppåt tills blodtrycket är under kontroll eller till maximalt 40 mg per dag.
Heart Failure In patients with symptomatic heart failure, Zestril should be used as adjunctive therapy to diuretics and, where appropriate, digitalis or beta-blockers.
Hjärtsvikt Hos patienter med symptomatisk hjärtsvikt skall Zestril användas som adjuvant behandling till diuretika och, i tillämpliga fall, till digitalis eller betablockerare.
Zestril may be initiated at a starting dose of 2.5 mg once a day, which should be administered under medical supervision to determine the initial effect on the blood pressure.
Zestril- behandling kan påbörjas vid en startdos på 2, 5 mg en gång dagligen, med administrering under medicinskt överinseende för fastställande av den initiala effekten på blodtrycket.
The dose of Zestril should be increased: • By increments of no greater than 10 mg • At intervals of no less than 2 weeks • To the highest dose tolerated by the patient up to a maximum of 35 mg once daily.
Zestril- dosen skall ökas: • I steg om högst 10 mg. • Med intervall på minst 2 veckor. • Till den högsta dos som tolereras av patienten upp till den maximala dosen på 35 mg en gång dagligen.
Dose adjustment should be based on the clinical response of individual patients.
Dosjusteringen skall bygga på den enskilda patientens kliniska svar.
The first dose of Zestril is 5 mg given CPMP/ 423/ 04
EMEA 2004 CPMP/ 423/ 04
26/ 42
24/ 41
©EMEA 2004
Glyceryltrinitrat intravenöst eller transdermalt kan användas tillsammans med Zestril.
orally, followed by 5 mg after 24 hours, 10 mg after 48 hours and then 10 mg once daily.
Den första dosen Zestril är 5 mg som ges oralt, följt av 5 mg efter 24 timmar, 10 mg efter 48 timmar och sedan 10 mg en gång dagligen.
Patients with a low systolic blood pressure (120 mm Hg or less) when treatment is started or during the first 3 days after the infarction should be given a lower dose - 2.5 mg orally (see section 4.4).
Patienter med lågt systoliskt blodtryck (120 mm Hg eller lägre) då behandling påbörjas eller under de tre första dagarna efter infarkten skall ges en lägre dos – 2, 5 mg oralt (se avsnitt 4. 4).
In cases of renal impairment (creatinine clearance < 80 ml/ min), the initial Zestril dosage should be adjusted according to the patient’ s creatinine clearance (see Table 1).
Vid nedsatt njurfunktion (kreatininclearance < 80 ml/ min) skall den initiala Zestril- doseringen justeras efter patientens kreatininclearance (se tabell 1).
Maintenance dose The maintenance dose is 10 mg once daily.
Underhållsdos Underhållsdosen är 10 mg en gång dagligen.
If hypotension occurs (systolic blood pressure less than or equal to 100 mm Hg) a daily maintenance dose of 5 mg may be given with temporary reductions to 2.5 mg if needed.
Om hypotension uppträder (systoliskt blodtryck lägre än eller lika med 100 mm Hg) kan en daglig underhållsdos på 5 mg ges med tillfälliga minskningar till 2, 5 mg vid behov.
If prolonged hypotension occurs (systolic blood pressure less than 90 mm Hg for more than 1 hour) Zestril should be withdrawn.
Om långvarig hypotension uppträder (systoliskt blodtryck lägre än 90 mm Hg under mer än en timme) skall Zestril sättas ut.
Treatment should continue for 6 weeks and then the patient should be re-evaluated.
Behandlingen skall pågå i sex veckor, varefter en ny bedömning av patienten skall göras.
Patients who develop symptoms of heart failure should continue with Zestril (see section 4.2).
Patienter som utvecklar symptom på hjärtsvikt skall fortsätta ta Zestril (se avsnitt 4. 2).
Renal Complications of Diabetes Mellitus In hypertensive patients with type 2 diabetes mellitus and incipient nephropathy, the dose is 10 mg Zestril once daily which can be increased to 20 mg once daily, if necessary, to achieve a sitting diastolic blood pressure below 90 mm Hg.
Njurkomplikationer av diabetes mellitus Hos hypertensiva patienter med typ 2- diabetes mellitus och begynnande nefropati är dosen 10 mg Zestril en gång dagligen och kan höjas till 20 mg en gång dagligen vid behov för att uppnå ett sittande diastoliskt blodtryck som är lägre än 90 mm Hg.
Paediatric Use Efficacy and safety of use in children has not been fully established.
Pediatrisk användning Effekt och säkerhet hos barn är inte helt fastställda.
Therefore, use in children is not recommended.
Därför rekommenderas inte användning på barn.