natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Assuming that suppression below < 20 copies/ ml implies nevirapine susceptibility of the virus, 45% (17/ 38) of patients had virus measured or imputed to be susceptible to nevirapine.
Antiretroviralt naiva patienter med 200- 600 CD4- celler/ mm³ behandlades med antingen VIRAMUNE + zidovudin (n=46), zidovudin + didanosin (n=51) eller VIRAMUNE +
All 11 subjects receiving VIRAMUNE + zidovudine who were tested for phenotypic resistance were resistant to nevirapine by six months.
45 ZDV + ddI (n=51) och följdes under 52 veckors behandling eller längre.
Over the entire period of observation, one case of didanosine resistance was seen.
Virologiska undersökningar utfördes före behandling samt efter 6 och 12 månader.
Zidovudine resistance emerged as more frequent after 30-60 weeks, especially in patients receiving double combination therapy.
Metoden för bestämning av fenotypisk resistens krävde minst 1000 kopior/ ml HIV- RNA för att det skulle vara möjligt att föröka virus.
Based on the increase in IC50, zidovudine resistance appeared lower in the VIRAMUNE + zidovudine + didanosine group than the other treatment groups.
Av de tre undersökningsgrupperna hade 16, 19 resp.
With respect to nevirapine resistance, all isolates that were sequenced carried at least one mutation associated with resistance, the most common single changes being K103N and Y181C.
28 patienter utvärderingsbara isolat i utgångsprovet och kvarstod därmed i studien under minst 24 veckor.
Combinations of mutations were found in nine of the 12 patients observed.
Före behandling uppvisade fem patienter fenotypisk resistens mot nevirapin, IC50- värdena var 5- 6, 5 gånger förhöjda hos tre och > 100 gånger förhöjda hos två.
These data from INCAS illustrate that the use of highly active drug therapies is associated with a delay in the development of antiretroviral drug resistance.
Efter 24 veckor var alla isolat som kunde undersökas från patienter som behandlats med nevirapin resistenta mot läkemedlet, medan motsvarande 18/ 21 (86%) uppvisade resistens efter 30- 60 veckors behandling.
The clinical relevance of phenotypic and genotypic changes associated with VIRAMUNE therapy has not been established.
Hos 16 patienter var virussuppressionen under gränserna för detektion (< 20 kopior/ ml = 14, < 400 kopior/ ml = 2).
In addition to the data presented above, there exists a risk of rapid emergence of resistance to NNRTIs in case of virological failure.
Med antagandet att suppression med < 20 kopior/ ml tyder på att viruset är känsligt för nevirapin, hade 45% (17/ 38) av patienterna tecken på känslighet för nevirapin.
Cross-resistance Rapid emergence of HIV strains which are cross-resistant to NNRTIs has been observed in vitro.
Alla de 11 patienterna som fick VIRAMUNE + zidovudin och som undersöktes beträffande fenotypisk resistens var resistenta mot nevirapin efter 6 månader.
Data on cross-resistance between the NNRTI nevirapine and NRTIs are very limited.
Under hela observationstiden noterades ett fall av didanosin- resistens.
In four patients, zidovudine-resistant isolates tested in vitro retained susceptibility to nevirapine and in six patients nevirapine-resistant isolates were susceptible to zidovudine and didanosine.
Zidovudin- resistens förekom mer frekvent efter 30- 60 veckor, speciellt hos patienter som fick dubbel kombinationsbehandling.
Cross-resistance between nevirapine and HIV PIs is unlikely because the enzyme targets involved are different.
Baserat på ökning av IC50, föreföll resistensen mot zidovudin lägre i gruppen VIRAMUNE + zidovudin + didanosin än i de andra behandlingsgrupperna.
Cross-resistance among the currently registered NNRTIs is broad.
Kombinationer av mutationerna sågs hos 9 av 12 patienter.
Some genotypic resistance data indicate that in most patients failing NNRTI viral strains express cross-resistance to the other NNRTIs.
Dessa resultat från INCAS visar att användning av högaktiva läkemedel medför en fördröjd utveckling av antiretroviral läkemedelsresistens.
The currently available data do not support sequential use of NNRTIs.
Den kliniska relevansen av fenotypiska och genotypiska förändringar i samband med VIRAMUNE- behandling har inte fastställts.
Pharmacodynamic Effects VIRAMUNE has been evaluated in both treatment naive and treatment experienced patients.
Förutom de data som presenterats ovan, finns det en risk för snabb resistensutveckling mot NNRTIs vid virologisk svikt.
Results from a trial (ACTG 241) evaluated triple therapy with VIRAMUNE, zidovudine and didanosine compared to zidovudine + didanosine, in 398 HIV-1 infected patients (mean baseline 153 CD4+ cells/ mm3; plasma HIV-1 RNA 4.59 log10 copies/ ml), who had received at least 6 months of NRTI therapy prior to enrolment (median 115 weeks).
Data beträffande korsresistens mellan NNRTI- läkemedlet nevirapin och nukleosidanalogerna omvänd transkriptas- hämmare är mycket begränsade.
These heavily experienced patients demonstrated a significant improvement of the triple therapy group over the double therapy group for one year in both viral RNA and CD4+ cell counts.
Vid undersökning in vitro var zidovudinresistenta stammar från 4 patienter känsliga för nevirapin och nevirapinresistenta stammar från 6 patienter var känsliga för zidovudin och didanosin.
A durable response for at least one year was documented in a trial (INCAS) for the triple therapy arm with VIRAMUNE, zidovudine and didanosine compared to zidovudine + didanosine or VIRAMUNE + zidovudine in 151 HIV-1 infected, treatment naive patients with CD4+ cell counts of 200-
Dessa data stöder inte sekventiell användning av NNRTI - läkemedel.
Treatment doses were VIRAMUNE, 200 mg daily for two weeks, followed by 200 mg twice daily, or placebo; zidovudine, 200 mg three times daily; didanosine, 125 or 200 mg twice daily (depending on the weight).
Farmakodynamiska effekter Behandling med VIRAMUNE har utvärderats både hos tidigare obehandlade patienter och hos patienter som tidigare behandlats med andra HIV läkemedel.
Perinatal Transmission
153 CD4+ celler / mm3, plasma HIV- 1 RNA 4. 59 log10
Two studies evaluated the efficacy of VIRAMUNE to prevent vertical transmission of HIV-1 infection.
46 kopior/ ml) som tidigare behandlats med nukleosidanaloger under minst 6 månader (median 115 veckor).
Mothers received only study antiretroviral therapy during these trials.
Hos dessa patienter med långvarig sjukdom fann man en signifikant förbättring beträffande både viralt RNA och CD4+ i trippelbehandlingsgruppen jämfört med dubbelbehandlingsgruppen under 1 års behandlingstid.
In the HIVNET 012 study in Kampala (Uganda) mother-infant pairs were randomised to receive oral VIRAMUNE (mother:
Ett varaktigt svar under minst ett år dokumenterades i en studie (INCAS) för trippelbehandlingen VIRAMUNE, zidovudin och didanosin jämfört med zidovudin + didanosin eller VIRAMUNE + zidovudin till 151 HIV- 1 infekterade, tidigare obehandlade patienter med initiala CD4+- värden på 200 - 600 celler/ mm3 (medelvärde 376 celler/ mm3) och HIV- 1 RNA- koncentration av 4. 41 log10 kopior/ ml (25704 kopior/ ml).
2 mg/ kg within 72 hours of birth), or an ultra-short oral zidovudine regimen (mother:
Doseringen av VIRAMUNE var 200 mg/ dag under två veckor och därefter 200 mg 2 gånger dagligen, eller placebo; zidovudin 200 mg 3 gånger dagligen; didanosin 125 mg eller 200 mg 2 gånger dagligen (beroende på vikt).
600 mg at the onset of labour and 300 mg every 3 hours until delivery; infant 4 mg/ kg twice daily for 7 days).
Två studier utvärderade effekten av VIRAMUNE för att förhindra vertikal överföring av HIV- 1 - infektion.
The cumulative HIV-1 infant infection rate at 14-16 weeks was 13.1% (n = 310) in the VIRAMUNE group, versus 25.1% (n = 308 in the ultra-short zidovudine group (p = 0.00063).
Mödrarna fick endast antiretroviral medicinering under dessa studier.
In the SAINT study conducted in South Africa, mother-infant pairs were randomised to receive oral VIRAMUNE (mother:
I HIVNET 012- studien, genomförd i Kampala (Uganda) randomiserades par bestående av mor och barn till oralt VIRAMUNE (mor:
200 mg during labor and 200 mg 24 to 48 hours postdelivery; infant:
200 mg vid värkarbetets början; barn:
6 mg 24 to 48 hours postdelivery); or a short oral zidovudine plus lamivudine regimen (mother: zidovudine 600 mg, then 300 mg every 3 hours during labour, followed by 300 mg b. i. d. for 7 days postdelivery plus lamivudine 150 mg b. i. d. during labour and for 7 days postdelivery; infant: zidovudine 12 mg b. i. d. plus lamivudine 6 mg b. i. d. for 7 days [if infant weight < 2 kg, zidovudine 4 mg/ kg b. i. d. plus lamivudine 2 mg/ kg b. i. d. for 7 days]).
600 mg vid värkarbetets början och 300 mg var tredje timme fram till förlossningen; barn:
There was no significant difference in HIV-1 transmission rates through 6 to 8 weeks between the VIRAMUNE group (5.7%, n = 652) and the zidovudine plus lamivudine group (3.6%, n = 649).
4 mg/ kg två gånger dagligen under 7 dagar).
In the SAINT study 68% of nevirapine-exposed mothers had resistant strains at approximately 4 weeks after delivery.
Den kumulativa frekvensen av HIV- 1- infektion hos barnen efter 14- 16 veckor var 13, 1% (n=310) i VIRAMUNE- grupppen mor 25, 1% (n=308) i gruppen med ultrakort zidovudin (p = 0, 00063).
The clinical relevance of these data in European populations has not been established.
I SAINT- studien som genomfördes i Sydafrika, randomiserades par av mor och barn till oral behandling med VIRAMUNE (mor:
Furthermore in the case VIRAMUNE is used as single dose to prevent vertical transmission of HIV-1 infection, the risk of hepatotoxicity in mother and child cannot be excluded.
200 mg under värkarbetet och 200 mg 24- 48 timmar efter förlossningen; barn:
A blinded randomized clinical trial in women already taking antiretroviral therapy throughout pregnancy (PACTG 316) demonstrated no further reduction of vertical HIV-1 transmission when the mother and the child received a single VIRAMUNE dose during labour and after birth respectively.
6 mg 24- 48 timmar efter födseln); eller en kort oral zidovudin plus lamivudin- behandling (mor: zidovudin 600 mg, därefter 300 mg var tredje timme under värkarbetet, följt av 300 mg två gånger dagligen under 7 dagar efter förlossningen plus lamivudin 150 mg två gånger dagligen under värkarbetet och under 7 dagar efter förlossningen; barn: zidovudin 12 mg två gånger dagligen plus lamivudin 6 mg två gånger dagligen under 7 dagar [om barnets vikt < 2 kg, zidovudin 4 mg/ kg två gånger dagligen plus lamivudin 2 mg/ kg två gånger dagligen under 7 dagar]).
HIV-1 transmission rates were similarly low in both treatment groups (1.3% in the VIRAMUNE group, 1.4% in the placebo group).
Det var ingen signifikant skillnad i överföringsgrad av HIV- 1 efter 6- 8 veckor mellan VIRAMUNE- gruppen (5, 7%, n=652) och zidovudin plus lamivudin- gruppen (3, 6%, n=649).
The vertical transmission decreased neither in women with HIV-1 RNA below the limit of quantification nor in women with HIV-1 RNA above the limit of quantification prior to partus.
Det var större risk för överföring av HIV- 1 till barn, vars mödrar fick VIRAMUNE eller zidovudin plus lamivudin- doserna mindre än 2 timmar före förlossningen.
Of the 95 women who received intrapartum VIRAMUNE, 15% developed nevirapine resistance mutations at 6 weeks post partus.
I SAINT- studien hade 68% av de nevirapin- behandlade mödrarna resistenta stammar ca 4 veckor efter förlossningen.
5.2 Pharmacokinetic properties
Den kliniska relevansen av dessa data för europeiska populationer har ej fastställts.
VIRAMUNE tablets and oral suspension have been shown to be comparably bioavailable and interchangeable at doses up to 200 mg.
Överföringsgraden för HIV- 1 var lika låg i båda behandlingsgrupperna (1, 3% i VIRAMUNE- gruppen, 1, 4% i placebo- gruppen).
Nevirapine is readily absorbed (> 90%) after oral administration in healthy volunteers and in adults with HIV-1 infection.
47 hos kvinnor med HIV- 1 RNA över gränsen för detektion före förlossningen.
Absolute bioavailability in 12 healthy adults following single-dose administration was 93 ± 9% (mean SD) for a 50 mg tablet and 91 ± 8% for an oral solution.
Av de 95 kvinnor som fick VIRAMUNE under förlossningen hade 15% utvecklat nevirapin- resistenta mutationer 6 veckor efter förlossningen.
Peak plasma nevirapine concentrations of 2 ± 0.4 µg/ ml (7.5 µM) were attained by 4 hours following a single 200 mg dose.
VIRAMUNE tabletter och oral suspension har visats vara bioekvivalenta och är utbytbara vid doser upp till 200 mg.
Following multiple doses, nevirapine peak concentrations appear to increase linearly in the dose range of 200 to 400 mg/ day.
Nevirapin absorberas till mer än 90% efter oral tillförsel till friska försökspersoner och vuxna med HIV- 1 infektion.
Data reported in the literature from 20 HIV infected patients suggest a steady state Cmax of 5.74 µg/ ml (5.00-7.44) and Cmin of 3.73 µg/ ml (3.20-5.08) with an AUC of 109.0 h*µg/ ml (96.0-143.5) in patients taking 200 mg of nevirapine bid.
Maximal plasmakoncentration, 2 ± 0, 4 µg/ ml (7, 5 µM), uppnåddes 4 timmar efter intag av 200 mg som engångsdos.
Other published
Efter upprepad tillförsel av nevirapin ökade den maximala koncentrationen linjärt i dosintervallet 200- 400 mg/ dag.
41 data support these conclusions.
Andra publikationer stöder dessa slutsatser.
In vivo studies in humans and in vitro studies with human liver microsomes have shown that nevirapine is extensively biotransformed via cytochrome P450 (oxidative) metabolism to several hydroxylated metabolites.
Metabolism och utsöndring: in vivo- studier hos människa och in vitro- studier av humana levermikrosomer har visat att nevirapin genomgår en omfattande biotransformation via cytokrom P450- katalyserad (oxidativ) metabolism till flera hydroxylerade metaboliter.
Only a small fraction (< 5%) of the radioactivity in urine (representing < 3% of the total dose) was made up of parent compound; therefore, renal excretion plays a minor role in elimination of the parent compound.
Endast en liten fraktion, < 5%, av radioaktiviteten i urinen bestod av modersubstansen motsvarande < 3% av totaldosen, vilket visar att renal utsöndring av modersubstansen spelar en obetydlig roll för eliminationen.
Nevirapine has been shown to be an inducer of hepatic cytochrome P450 metabolic enzymes.
Nevirapin har visats kunna inducera de metabola cytokrom P450- enzymerna i levern.
The pharmacokinetics of autoinduction are characterized by an approximately 1.5 to 2 fold increase in the apparent oral clearance of nevirapine as treatment continues from a single dose to two-to-four weeks of dosing with 200-400 mg/ day.
Farmakokinetiska karaktäristika för autoinduktionen är en ökning på ca 1, 5- 2 gånger av "apparent oral clearance" av nevirapin vid jämförelse mellan engångsdosering och 2- 4 veckors behandling med 200- 400 mg dagligen.
Autoinduction also results in a corresponding decrease in the terminal phase half-life of nevirapine in plasma from approximately 45 hours (single dose) to approximately 25-30 hours following multiple dosing with 200-400 mg/ day.
Autoinduktion leder också till motsvarande minskning av den terminala plasmahalveringstiden av nevirapin från ca 45 timmar efter en engångsdos till ca 25- 30 timmar efter upprepad dosering med 200- 400 mg per dag.
Special populations:
48 Speciella patientgrupper:
The single-dose pharmacokinetics of nevirapine have been compared in 23 subjects with either mild (50 ≤ CLcr < 80 ml/ min), moderate (30 ≤ CLcr < 50 ml/ min) or severe renal dysfunction (CLcr< 30 ml/min), renal impairment or end-stage renal disease (ESRD) requiring dialysis, and 8 subjects with normal renal function (CLcr> 80 ml/ min).
Farmakokinetiken för nevirapin efter engångsdos har jämförts hos 23 personer med antingen lätt (50 ≤ CLcr < 80 ml/ min), måttligt (30 ≤ CLcr ≤ 50 ml/ min) eller kraftigt nedsatt njurfunktion( CLcr < 30 ml/ min), njurinsufficiens eller terminal njursjukdom (ESRD) som kräver dialys samt 8 personer med normal njurfunktion (CLcr > 80 ml/ min).
A steady state study comparing 46 patients with mild (n=17:
I en steady state- studie jämfördes 46 patienter med: mild (n=17:
42 metabolites were not altered.
Mediantiden för behandlingen var 3, 4 år.
However, approximately 15% of these patients with hepatic fibrosis had nevirapine trough concentrations above 9,000 ng/ ml (2 fold the usual mean trough).
Ungefär 15% av dessa patienter med leverfibros uppvisade dock minimikoncentrationer av nevirapin på mer än 9 000 ng/ ml (fördubbling av normal Cmin koncentration).
In a 200 mg nevirapine single dose pharmacokinetic study of HIV-negative patients with mild and moderate hepatic impairment (Child-Pugh A, n=6; Child-Pugh B, n=4), a significant increase in the AUC of nevirapine was observed in one Child-Pugh B patient with ascites suggesting that patients with worsening hepatic function and ascites may be at risk of accumulating nevirapine in the systemic circulation.
I en farmakokinetisk endosstudie av HIV- negativa patienter med milt till måttligt nedsatt leverfunktion (Child- Pugh A, n=6; Child- Pugh B, n=4), observerades en signifikant ökning av AUC för nevirapin hos en patient med Child- Pugh B och ascites, vilket tyder på att patienter med försämrad leverfunktion och ascites kan löpa risk att ackumulera nevirapin i systemcirkulationen.
Nevirapine pharmacokinetics in HIV-1 infected adults do not appear to change with age (range 19-68 years) or race (Black, Hispanic, or Caucasian).
Farmakokinetiken för nevirapin hos HIV infekterade vuxna förefaller inte påverkas av ålder (19- 68 år) eller ras (färgade, latinamerikaner, vita).
Paediatric patients:
49 Barn:
Data concerning the pharmacokinetics of nevirapine has been derived from two major sources: a 48 week paediatric trial in South Africa (BI 1100.1368) involving 123 HIV-1 positive, antiretroviral naïve patients aged 3 months to 16 years; and a consolidated analysis of five Paediatric AIDS Clinical Trials Group (PACTG) protocols comprising 495 patients aged 14 days to 19 years.
Information beträffande farmakokinetiken för nevirapin har huvudsakligen hämtats från två källor: en studie på barn i Sydafrika under 48 veckor (BI 1100. 1368) som inkluderade 123 HIV - 1- positiva barn, utan tidigare antiretroviral behandling, i åldrarna 3 månader - 16 år; samt en sammanvägd analys av fem studier av PACTG (Paediatric AIDS Clinical Trials Group) som inkluderade 495 patienter i åldrarna 14 dagar till 19 år.
The results of the 48 week analysis of the South African study BI 1100.1368 confirmed that the 4/ 7 mg/ kg and 150 mg/ m2 nevirapine dose groups were well tolerated and effective in treating antiretroviral naïve paediatric patients.
Resultatet av 48- veckorsanalysen av den Sydafrikanska studien BI 1100. 1368 bekräftade att dosgrupperna 4/ 7 mg/ kg och 150 mg/ m2 nevirapin tolererades väl och var effektiva vid behandling av barn utan tidigare antiretroviral behandling.
Carbomer Methyl parahydroxybenzoate (E218) Propyl parahydroxybenzoate (E216) Sorbitol Sucrose Polysorbate 80 Sodium hydroxide (for pH-adjustment) Purified water
Carbomer Metylparaben (E 218) Propylparaben (E 216) Sorbitol Sackaros Polysorbat 80 Natriumhydroxid (för pH- justering) Renat vatten
The product should be used within 6 months of opening.
Öppnad förpackning ska användas inom 6 månader.
Clear low density polyethylene bottle-syringe adapter.
Flaskadapter i klar LD- polyetylen.
The required dosage volumes should be measured employing the enclosed dispensing syringe and adapter, as described in steps 1-5 below.
Erforderlig dos ska mätas upp med den medföljande dossprutan och adaptern enligt punkt 1- 5 nedan.
The maximum volume which can be measured with the dispensing syringe is 5 ml and therefore steps 3-5 must be repeated for dosage volumes greater than 5 ml.
Den maximala volymen som kan mätas upp med dossprutan är 5 ml och därför måste steg 3- 5 upprepas för att mäta upp större volymer än 5 ml.
VIRAMUNE oral suspension should
Dra försiktigt in önskad mängd VIRAMUNE oral suspension i sprutan.
44 be used within 6 months after first opening of the bottle.
Flaskan kan förslutas med adapterns böjliga lock.
Any unused product or waste material should be disposed of in accordance with local requirements.
Ej använt läkemedel ska kasseras enligt gällande anvisningar.
18 June 1999 Date of latest renewal:
18/ juni/ 1999 Förnyat godkännande:
45 ANNEX II
52 BILAGA II
46 A.
53 A.
KG Binger Strasse 173 - 55216 Ingelheim am Rhein Germany
KG Binger Strasse 173 - 55216 Ingelheim am Rhein Tyskland
5th km Paiania-Markopoulo 194 00 Koropi Greece
5th km Paiania- Markopoulo 194 00 Koropi Grekland
Viramune 50 mg/ 5 ml Oral suspension
Viramune 50 mg/ 5 ml Oral suspension
KG Binger Strasse 173 – 55216 Ingelheim am Rhein Germany
KG Binger Strasse 173 – 55216 Ingelheim am Rhein Tyskland
The Marketing Authorisation Holder will continue to submit the PSUR on a yearly basis.
Innehavaren av tillverkningstillståndet skall fortsätta att inkomma med årliga PSURs.
47 ANNEX III
54 BILAGA III
49 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
56 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS PÅ YTTRE FÖRPACKNINGEN
Each tablet contains 200 mg of nevirapine (as anhydrate)
Varje tablett innehåller 200 mg nevirapin (som anhydrat)
Oral use Read the package leaflet before use.
För oral användning Läs bipacksedeln före användning.
51 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
58 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS PÅ YTTRE FÖRPACKNINGEN
Each tablet contains 200 mg of nevirapine (as anhydrate)
200 mg nevirapin (som anhydrat)
Excipients: includes lactose (see leaflet for further information)
Hjälpämnen innefattar laktos (se bipacksedeln för ytterligare information) 4.
53 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
60 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS PÅ YTTRE FÖRPACKNINGEN
Initiation pack containing 14 tablets
Startförpackning med 14 tabletter
55 MINIMUM PARTICULARS TO APPEAR ON BLISTERS OR STRIPS
62 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS PÅ TRYCKFÖRPACKNINGAR ELLER STRIPS
56 PARTICULARS TO APPEAR ON THE IMMEDIATE PACKAGING
63 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS DIREKT PÅ LÄKEMEDELSFÖRPACKNINGEN
Viramune 50 mg/ 5 ml oral suspension nevirapine
Viramune 50 mg/ 5 ml oral suspension nevirapin
Oral use Shake gently before use Read the package leaflet before use.
För oral användning Omskakas försiktigt före användning Läs bipacksedeln före användning
58 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
65 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS PÅ YTTRE FÖRPACKNINGEN
BOTTLE CARTON LABEL
YTTERKARTONG TILL FLASKAN
60 B.
67 B.
61 PACKAGE LEAFLET:
68 BIPACKSEDEL:
VIRAMUNE 200 mg tablets nevirapine
VIRAMUNE 200 MG TABLETTER nevirapin
- If you have further questions, please ask your doctor or pharmacist.
- Om du har ytterligare frågor vänd dig till läkare ellerapotekspersonal.
What VIRAMUNE is and what it is used for 2.
Vad VIRAMUNE är och vad det används för 2.
Before you take VIRAMUNE 3.
Innan du använder VIRAMUNE 3.
How to take VIRAMUNE 4.
Hur du använder VIRAMUNE 4.
Possible side effects 5 How to store VIRAMUNE 6.
Hur VIRAMUNE ska förvaras 6.
WHAT VIRAMUNE IS AND WHAT IT IS USED FOR
VAD VIRAMUNE ÄR OCH VAD DET ANVÄNDS FÖR
VIRAMUNE belongs to a group of medicines called antiretrovirals, used in the treatment of Human Immunodeficiency Virus (HIV-1) infection.
VIRAMUNE hör till läkemedelsgruppen antiretrovirala medel, som används vid behandling av infektion med HIV- 1 (Humant ImmunbristVirus).
HIV is spread by contact with infected blood or sexual contact with an infected individual.
HIV sprids genom kontakt med infekterat blod eller sexuellt umgänge med en smittad person.
VIRAMUNE belongs to the class of non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs).
VIRAMUNE hör till läkemedelsklasssen icke nukleosidanaloger omvända transkriptashämmare (NNRTI).
Viramune fights HIV-1 infection by reducing the amount of the virus in the blood.
Viramune motverkar HIV- 1- infektionen genom att minska mängden virus i blodet.
VIRAMUNE is prescribed for use in combination with other HIV antiretrovirals.
VIRAMUNE skrivs ut för användning i kombination med andra HIV antiretrovirala läkemedel.
Your doctor will determine which medicines are best for you.
Din läkare avgör vilka mediciner som är bäst för dig.
BEFORE YOU TAKE VIRAMUNE
INNAN DU ANVÄNDER VIRAMUNE
Do not take VIRAMUNE
Använd inte VIRAMUNE tabletter