natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The initial studies showed that Tasmar was more effective than placebo.
I de första studierna visade Tasmar bättre effekt än placebo.
There was a reduction of about 20 to 30% in ‘ off ’ time in patients taking Tasmar.
OFF- tiden minskade med ungefär 20 till 30 procent hos patienter som tog Tasmar.
In the switch study, there were more patients who responded to treatment with Tasmar (53%) than to treatment with entacapone (43%).
I studien av läkemedelsbyte var det fler patienter som svarade på behandling med Tasmar (53 procent) än som svarade på behandling med entakapon (43 procent).
The most common side effects with Tasmar (seen in more than 1 patient in 10) are nausea (feeling sick), anorexia (loss of appetite), diarrhoea, dyskinesia (uncontrollable movements), dystonia (muscle spasms), headache, dizziness, sleep disorders, excessive dreaming, somnolence (sleepiness), confusion, hallucination (seeing things that are not there) and orthostatic complaints (dizziness on standing).
De vanligaste biverkningarna (uppträder hos mer än var tionde patient) är illamående, anorexi (förlorad aptit), diarré, dyskinesi (okontrollerbara rörelser), dystoni (muskelspasmer), huvudvärk, yrsel, sömnstörningar, starkt ökat drömmande, dåsighet (sömnighet), förvirring, hallucinationer (ser saker som inte finns) och ortostatism (yrsel i stående ställning).
Tasmar can cause liver injury, which can rarely be fatal, and doctors should monitor patients very carefully during treatment.
Tasmar kan orsaka leverskada som i sällsynta fall kan vara dödlig och läkare bör övervaka patienter mycket noggrant under behandling.
For the full list of all side effects reported with Tasmar, see the Package Leaflet.
Förteckningen över samtliga biverkningar som rapporterats för Tasmar finns i bipacksedeln.
Tasmar should not be used in patients who may be hypersensitive (allergic) to tolcapone or any of the other ingredients.
Tasmar ska inte ges till patienter som kan vara överkänsliga (allergiska) mot tolkapon eller någon av de andra ingredienserna.
It should not be used in patients with: • signs of liver disease or increased liver enzymes, • phaeochromocytoma (a tumour of the adrenal gland), • a history of neuroleptic malignant syndrome (a dangerous nervous disorder usually caused by antipsychotic medicines), rhabdomyolysis (breakdown of muscle fibres) or hyperthermia (heat stroke), • severe dyskinesia.
Det ska inte heller ges till patienter med • tecken på leversjukdom eller förhöjda leverenzymer, • feokromocytom (tumör i binjuren), • tidigare neuroleptiskt malignt syndrom (en farlig nervsjukdom som vanligtvis orsakas av läkemedel mot psykos), rabdomyolys (muskelsönderfall) eller hypertermi (värmeslag), • svår dyskinesi.
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that Tasmar’ s benefits are greater than its risks in combination with levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors.
Kommittén för humanläkemedel (CHMP) fann att fördelarna med Tasmar är större än riskerna i kombination med levodopa/ benserazid eller levodopa/ karbidopa för användning hos patienter med idiopatisk Parkinsons sjukdom som svarar på behandling med levodopa och har motoriska fluktuationer, men inte svarar på eller inte tolererar andra COMT- hämmare.
Other information about Tasmar:
Mera information om Tasmar:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Tasmar on 27 August 1997.
Den 27 augusti 1997 beviljade Europeiska kommissionen ett godkännande för försäljning av Tasmar som gällde i hela Europeiska unionen.
Because of reports of fatal liver injury, the marketing authorisation was suspended on 11 December 1998.
På grund av rapporter om leverskada som lett till döden drogs godkännandet för försäljning in den 11 december 1998.
The suspension was lifted on 31 August 2004.
Indragningen upphävdes den 31 augusti 2004.
The marketing authorisation holder is Valeant Pharmaceuticals Ltd.
Innehavare av godkännandet för försäljning är Valeant Pharmaceuticals Ltd.
The full EPAR for Tasmar is available here.
Det offentliga europeiska utredningsprotokollet (EPAR) finns i sin helhet här.
EU Number EU/ 1/ 97/ 044/ 001 EU/ 1/ 97/ 044/ 002 EU/ 1/ 97/ 044/ 003 EU/ 1/ 97/ 044/ 004 EU/ 1/ 97/ 044/ 005 EU/ 1/ 97/ 044/ 006 EU/ 1/ 97/ 044/ 007 EU/ 1/ 97/ 044/ 008
EU- nummer EU/ 1/ 97/ 044/ 001 EU/ 1/ 97/ 044/ 002 EU/ 1/ 97/ 044/ 003 EU/ 1/ 97/ 044/ 004 EU/ 1/ 97/ 044/ 005 EU/ 1/ 97/ 044/ 006 EU/ 1/ 97/ 044/ 007 EU/ 1/ 97/ 044/ 008
Invented name Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar
Fantasinamn Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar Tasmar
Strength 100 mg 100 mg 100 mg 200 mg 200 mg 200 mg 100 mg 100 mg
Styrka 100 mg 100 mg 100 mg 200 mg 200 mg 200 mg 100 mg 100 mg
Pharmaceutical form Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet
Läkemedelsform Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett Filmdragerad tablett
Route of administration Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use
Administreringssätt Oral användning Oral användning Oral användning Oral användning Oral användning Oral användning Oral användning Oral användning
Packaging blister (PVC/ PE/ PVDC) blister (PVC/ PE/ PVDC) bottle (glass) blister (PVC/ PE/ PVDC) blister (PVC/ PE/ PVDC) bottle (glass) bottle (glass) bottle (glass)
Förpackning Blister (PVC/ PE/ PVDC) Blister (PVC/ PE/ PVDC) Flaska (glas) Blister (PVC/ PE/ PVDC) Blister (PVC/ PE/ PVDC) Flaska (glas) Flaska (glas) Flaska (glas)
Package size 30 60 100 30 60 100 30 60
Förpackningsstorlek 30 60 100 30 60 100 30 60
Tasmar 100 mg film-coated tablets.
Tasmar 100 mg filmdragerade tabletter
For excipients, see section 6.1
Beträffande hjälpämnen se avsnitt 6. 1.
Tasmar 100 mg is a pale to light yellow, hexagonal, biconvex, film-coated tablet. “ TASMAR” and “ 100” are engraved on one side.
Tasmar 100 mg är svagt ljusgula, hexagonala, bikonvexa filmdragerade tabletter, märkta “ TASMAR “ och “ 100 ” på ena sidan.
Since Tasmar should be used only in combination with levodopa/ benserazide and levodopa/ carbidopa, the prescribing information for these levodopa preparations is also applicable to their concomitant use with Tasmar.
Eftersom Tasmar endast ska användas i kombination med levodopa/ benserazid och levodopa/ karbidopa gäller informationen för dessa levodopapreparat även vid samtidig användning med Tasmar.
Tasmar is indicated in combination with levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors (see 5.1).
Tasmar är indicerat i kombination med levodopa/ benserazid eller levodopa/ karbidopa för patienter med levodopa- känslig idiopatisk Parkinsons sjukdom och motoriska fluktuationer, som inte svarar på eller är intoleranta mot andra COMT- hämmare (se 5. 1).
Because of the risk of potentially fatal, acute liver injury, Tasmar should not be considered as a first-line adjunct therapy to levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa (see 4.4 and 4.8).
Eftersom det finns en risk för potentiellt dödlig akut leverskada ska Tasmar inte betraktas som ett förstahandsval vid tilläggsterapi till levodopa/ benserazid eller levodopa/ karbidopa (se 4. 4 och 4. 8).
If substantial clinical benefits are not seen within 3 weeks of the initiation of the treatment, Tasmar should be discontinued.
Om inte en klar klinisk förbättring kan ses inom 3 veckor efter behandlingsstart ska behandlingen med Tasmar avbrytas.
Posology The recommended dose of Tasmar is 100 mg three times daily, always as an adjunct to levodopa/ benserazide or levodopa/ carbidopa therapy.
Dosering Den rekommenderade dosen för Tasmar är 100 mg tre gånger dagligen, och ges alltid som tillägg till levodopa/ benserazid eller levodopa/ karbidopa.
Only in exceptional circumstances, when the anticipated incremental clinical benefit justifies the increased risk of hepatic reactions, should the dose be increased to 200 mg three times daily.
Enbart under exceptionella omständigheter, när den förväntade och stegvis ökande kliniska förbättringen motiverar den ökade risken för leverreaktioner, kan dosen ökas till 200 mg tre gånger dagligen.
(See 4.4 and 4.8).
(Se 4. 4 och 4. 8).
Liver function should be checked before starting treatment with Tasmar and then monitored every 2 weeks for the first year of therapy, every 4 weeks for the next 6 months and every 8 weeks thereafter.
Leverfunktionen ska kontrolleras före start av behandling med Tasmar och sedan kontrolleras varannan vecka under det första behandlingsåret, var 4: e vecka under de följande 6 månaderna och var 8: e vecka därefter.
If the dose is increased to 200 mg tid, liver enzyme monitoring should take place before increasing the dose and then be reinitiated following the same sequence of frequencies as above (See 4.4 and 4.8).
(Se 4. 4 och 4. 8).
Tasmar treatment should also be discontinued if ALT (alanine amino transferase) and/ or AST (aspartate amino transferase) exceed the upper limit of normal or symptoms or signs suggest the onset of hepatic failure (see 4.4).
Behandling med Tasmar ska också avbrytas om ALAT (alanin- aminotransferas) och/ eller ASAT (aspartat- aminotransferas) överstiger den övre normalgränsen eller om symtom eller statusfynd tyder på begynnande leverinsufficiens (se 4. 4).
2 Levodopa adjustments during Tasmar treatment:
2 Justering av levodopa under Tasmarbehandling:
In clinical trials, more than 70% of patients required a decrease in their daily levodopa dose if their daily dose of levodopa was > 600 mg or if patients had moderate or severe dyskinesias before beginning treatment.
I kliniska prövningar behövde dygnsdosen av levodopa minskas hos fler än 70% av de patienter vars dagliga levodopaintag var > 600 mg, eller om patienterna hade måttlig eller svår dyskinesi innan behandlingsstart.
The average reduction in daily levodopa dose was about 30% in those patients requiring a levodopa dose reduction.
I kliniska prövningar var minskningen av den dagliga levodopadosen i genomsnitt ca 30% hos de patienter för vilka en justering av levodopadosen var nödvändig.
When beginning Tasmar, all patients should be informed of the symptoms of excessive levodopa dosage and what to do if it occurs.
När Tasmarbehandling inleds bör alla patienter bli informerade både om vilka symtom för höga levodopadoser ger och vad som bör göras om dessa symtom uppträder.
However, when Tasmar therapy is being discontinued for reasons other than too much levodopa, levodopa dosage may have to be increased to levels equal to or greater than before initiation of Tasmar therapy, especially if the patient had large decreases in levodopa when starting Tasmar.
När Tasmarbehandlingen avbryts på grund av andra skäl än för mycket levodopa måste dock levodopadosen ökas till nivåer som är lika med eller högre än före Tasmarbehandlingens start, speciellt om patienten hade stora minskningar av dosen av levodopa när Tasmar sattes in.
In all cases, patients should be educated on the symptoms of levodopa underdosage and what to do if it occurs.
I samtliga fall ska patienterna instrueras om symtom på för lite levodopa och vad som bör göras om dessa symtom uppträder.
Adjustments in levodopa are most likely to be required within 1-2 days of Tasmar discontinuation.
Justeringar av levodopadosen krävs med stor sannolikhet inom 1- 2 dagar efter avbrytande av Tasmarbehandling.
Patients with impaired renal function (see 5.2):
(se 5. 2).
No dose adjustment of Tasmar is recommended for patients with mild or moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 ml/ min or greater).
För patienter med lätt till måttlig njurfunktionsnedsättning (kreatininclearance 30 ml/ min eller högre) rekommenderas inga dosjusteringar av Tasmar.
Patients with hepatic impairment (see 4.3):
Patienter med nedsatt leverfunktion (se 4. 3):
Tasmar should not be used in children as there are no data available.
Tasmar bör ej användas på barn då inga data finns tillgängliga.
There is no identified potential use of tolcapone in paediatric patients.
Det finns inget identifierat användningsområde för tolkapon hos pediatriska patienter.
Method of administration Tasmar is administered orally three times daily.
Administreringssätt Tasmar administreras oralt tre gånger dagligen.
The first dose of the day of Tasmar should be taken together with the first dose of the day of a levodopa preparation, and the subsequent doses should be given approximately 6 and 12 hours later.
Den första dosen Tasmar för dagen bör tas tillsammans med den första dosen av levodopapreparatet för dagen och de följande doserna bör tas ungefär 6 respektive 12 timmar senare.
Tasmar may be taken with or without food (see 5.2).
Tasmar kan tas med eller utan mat (se 5. 2).
Tasmar can be combined with all pharmaceutical formulations of levodopa/ benserazide and levodopa/ carbidopa (see also 4.5).
Tasmar kan kombineras med alla läkemedel innehållande levodopa/ benserazid eller levodopa/ karbidopa (se även 4. 5).
Tasmar is contraindicated in patients with:
Tasmar är kontraindicerat för patienter med:
• Evidence of liver disease or increased liver enzymes • Severe dyskinesia • A previous history of Neuroleptic Malignant Syndrome Symptom Complex (NMS) and / or non- traumatic Rhabdomyolysis or Hyperthermia. • Hypersensitivity to tolcapone or any of its other ingredients. • Phaeochromocytoma.
tecken på leversjukdom eller förhöjda leverenzymer svår dyskinesi tidigare anamnes på malignt neuroleptikasyndrom (NMS) och/ eller icke- traumatisk rabdomyolys eller hypertermi. överkänslighet mot tolkapon eller mot övriga innehållsämnen. feokromocytom
3 4.4 Special warnings and special precautions for use
3 4. 4 Varningar och försiktighetsmått
Tasmar therapy should only be initiated by physicians experienced in the management of advanced Parkinson’ s disease, to ensure an appropriate risk-benefit assessment.
För att säkerställa en rimlig bedömning av förhållandet risk- nytta, får behandling med Tasmar endast inledas av läkare som har erfarenhet av behandling av avancerad Parkinsons sjukdom.
Because of the risk of rare but potentially fatal acute liver injury, Tasmar is only indicated for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors.
Eftersom det finns en risk för sällsynta men potentiellt dödliga akuta leverskador, är Tasmar enbart indicerat för behandling av patienter med levodopa- känslig idiopatisk Parkinsons sjukdom och motoriska fluktuationer som inte svarar på eller är intoleranta mot andra COMT - hämmare.
However, it is generally believed that early detection of medication-induced hepatic injury along with immediate withdrawal of the suspect medication enhances the likelihood for recovery.
Det anses emellertid allmänt att en tidig upptäckt av läkemedelsinducerad leverskada tillsammans med omedelbar utsättning av det misstänkta läkemedlet ökar möjligheterna för tillfrisknande.
It should also be noted that female patients may have a higher risk of liver injury (see 4.8).
Det bör även noteras att kvinnliga patienter kan ha en högre risk för leverskada (se 4. 8).
Before starting treatment:
Innan start av behandling:
If liver function tests are abnormal or there are signs of impaired liver function, Tasmar should not be prescribed.
Om leverfunktionstesterna är onormala eller om det finns tecken på nedsatt leverfunktion, ska Tasmar inte förskrivas.
During treatment:
Under behandlingen:
Liver function should be monitored every 2 weeks for the first year of therapy, every 4 weeks for the next 6 months and every 8 weeks thereafter.
Leverfunktionen ska kontrolleras varannan vecka under det första behandlingsåret, var 4: e vecka under de följande 6 månaderna och var 8: e vecka därefter.
Treatment should be immediately discontinued if ALT and/ or AST exceed the upper limit of normal or if symptoms or signs suggesting the onset of hepatic failure (persistent nausea, fatigue, lethargy, anorexia, jaundice, dark urine, pruritus, right upper quadrant tenderness) develop.
Behandlingen ska omedelbart avbrytas om ALAT och/ eller ASAT överskrider den övre normalgränsen eller om symtom eller tecken på begynnande leverinsufficiens (ihållande illamående, trötthet, letargi, anorexi, gulsot, mörkfärgad urin, klåda och ömhet i den övre högra kvadranten) utvecklas.
If treatment is discontinued:
Om behandlingen avbryts:
Patients who show evidence of acute liver injury while on Tasmar and are withdrawn from the drug may be at increased risk for liver injury if Tasmar is re- introduced.
Patienter som visar tecken på akut leverskada under Tasmarbehandling och vars behandling avbryts kan ha en ökad risk för leverskada om Tasmar återinsätts.
In Parkinson`s patients, NMS tends to occur when discontinuing or stopping dopaminergic- enhancing medications.
Hos Parkinsonpatienter uppträder NMS vid avbrytande eller utsättande av dopaminerg - förhöjande läkemedel.
Therefore, if symptoms occur after discontinuing Tasmar, physicians should consider increasing the patient’ s levodopa dose (see 4.2).
Om symtom uppträder vid avbrytande av Tasmar bör läkare därför överväga att öka patientens levodopados (se 4. 2).
4 hyperthermia (see 4.3).
4 Innan start av behandling:
Patients receiving multiple medications with effects on different CNS pathways (e. g. antidepressants, neuroleptics, anticholinergics) may be at greater risk of developing NMS.
Patienter som behandlas med ett flertal läkemedel som har effekt på olika delar av CNS (t ex antidepressiva, neuroleptika, antikolinegika) kan ha en förhöjd risk för att utveckla NMS.
Dyskinesia, nausea and other levodopa-associated adverse reactions:
Dyskinesier, illamående och andra levodoparelaterade biverkningar:
Patients may experience an increase in levodopa-associated adverse reactions.
Patienter kan uppleva en ökning av de levodoparelaterade biverkningarna.
Reducing the dose of levodopa (see 4.2) may often mitigate these adverse reactions.
Dessa biverkningar kan ofta lindras genom en minskning av levodopadosen (se 4. 2).
In clinical trials, diarrhoea developed in 16% and 18% of patients receiving Tasmar 100 mg tid and 200 mg tid respectively, compared to 8% of patients receiving placebo.
I kliniska prövningar utvecklades diarré hos 16% respektive 18% av de patienter som fick Tasmar 100 mg tre gånger dagligen respektive 200 mg tre gånger dagligen, jämfört med 8% av de patienter som fick placebo.
Diarrhoea led to withdrawal of 5% and 6% of patients receiving Tasmar 100 mg tid and 200 mg tid respectively, compared to 1% of patients receiving placebo.
Diarré orsakade utsättning av läkemedlet hos 5% respektive 6% av de patienter som fick Tasmar 100 mg tre gånger dagligen respektive 200 mg tre gånger dagligen, jämfört med 1% av de patienter som fick placebo.
Benserazide interaction:
Interaktion med benserazid:
Due to the interaction between high dose benserazide and tolcapone (resulting in increased levels of benserazide), the prescriber should, until more experience has been gained, be observant of dose-related adverse events (see 4.5).
På grund av interaktion mellan höga doser benserazid och tolkapon (vilket resulterar i ökade nivåer av benserazid) bör förskrivaren vara observant på dosrelaterade biverkningar, tills mer erfarenhet har erhållits (se 4. 5).
MAO inhibitors:
MAO- hämmare:
Tasmar should not be given in conjunction with non-selective monoamine oxidase (MAO) inhibitors (e. g. phenelzine and tranylcypromine).
Tasmar bör inte ges samtidigt med icke- selektiva monoaminooxidas (MAO) hämmare (t ex fenelzin och tranylcypromin).
The combination of MAO-A and MAO-B inhibitors is equivalent to non-selective MAO-inhibition, therefore they should not both be given concomitantly with Tasmar and levodopa preparations (see also 4.5).
Kombinationen MAO- A och MAO- B hämmare är likvärdig med icke- selektiv MAO- hämning och bör därför inte ges tillsammans med Tasmar och levodopapreparat (se även 4. 5).
Selective MAO-B inhibitors should not be used at higher than recommended doses (e. g. selegiline 10 mg/ day) when co- administered with Tasmar.
Selektiva MAO- B hämmare bör inte ges i högre doser än rekommenderat (t ex selegilin 10 mg/ dag) vid samtidig administrering med Tasmar.
Since clinical information is limited regarding the combination of warfarin and tolcapone, coagulation parameters should be monitored when these drugs are co-administered.
Eftersom klinisk information avseende kombinationen av warfarin och tolkapon är begränsad bör koagulationsparametrar kontrolleras när dessa läkemedel ges samtidigt.
Lactose intolerance:
Laktosintolerans:
Each tablet contains 7.5 mg lactose; this quantity is probably not sufficient to induce symptoms of lactose intolerance.
Denna mängd ger sannolikt inte upphov till symtom på laktosintolerans.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose- galactose malabsorption should not take this medicine.
Patienter med sällsynta ärftliga problem med galaktosintolerans, total laktasbrist eller malabsorption av glukos- galaktos ska inte ta detta läkemedel.
Patients with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) should be treated with caution.
Patienter med svår njurfunktionsnedsättning (kreatininclearance < 30 ml/ min) bör behandlas med försiktighet.
No information on the tolerability of tolcapone in these populations is available (see 5.2).
Det finns ingen information om hur tolkapon tolereras i dessa populationer (se 5. 2).
Tasmar, as a COMT inhibitor, is known to increase the bioavailability of the co-adminstered levodopa.
Tasmar, som är en COMT- hämmare, är känd för att öka biotillgängligheten av samtidigt administrerat levodopa.
The consequent increase in dopaminergic stimulation can lead to the dopaminergic side effects observed after treatment with COMT inhibitors.
Den påföljande ökningen av dopaminerg stimulering kan leda till dopaminerga biverkningar som observeras efter behandling med COMT- hämmare.
Patients who have experienced somnolence and/ or an episode of sudden sleep onset must refrain from driving or operating machines.
Patienter som har upplevt sömnighet och/ eller episoder av plötslig insomning måste avhålla sig från att köra bil eller använda maskiner.
Furthermore a reduction of levodopa dosage or termination of therapy may be considered.
Dessutom bör en minskning av levodopadosen eller avbrytande av behandlingen övervägas.
Protein binding:
Proteinbindning:
Although tolcapone is highly protein bound, in vitro studies have shown that tolcapone did not displace warfarin, tolbutamide, digitoxin and phenytoin from their binding sites at therapeutic concentrations.
Trots att tolkapon är höggradigt proteinbundet, har in vitro- studier vid terapeutiska koncentrationer inte visat att tolkapon orsakar undanträngning av warfarin, tolbutamid, digitoxin eller fenytoin från deras bindningsställen.
5 Catechols and other drugs metabolised by catechol-O-methyltransferase (COMT):
5 Katekoler och andra läkemedel metaboliserade av katekol- O- metyltransferas (COMT):
Tolcapone may influence the pharmacokinetics of drugs metabolised by COMT.
Tolkapon kan påverka farmakokinetiken hos läkemedel som metaboliseras av COMT.
No effects were seen on the pharmacokinetics of the COMT substrate carbidopa.
Ingen effekt har observerats på farmakokinetiken av COMT- substratet karbidopa.
The plasma concentrations of benserazide observed after co-administration of tolcapone and benserazide-25 mg/ levodopa were still within the range of values observed with levodopa/ benserazide alone.
Plasmakoncentrationen av benserazid, som observerades efter samtidig administrering av tolkapon och benserazid- 25 mg/ levodopa, var fortfarande inom de värden som observerats med enbart levodopa/ benserazid.