natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The active substance in Rapamune, sirolimus, is an immunosuppressive agent.
Den aktiva substansen i Rapamune, sirolimus, är ett immunosuppressivt medel.
It acts by blocking a protein called ‘ mammalian target of rapamycin’ (mTOR).
Det verkar genom att blockera ett protein som kallas mTOR (mammalian target of rapamycin).
In the body, sirolimus attaches to a protein that is found inside cells to make a ‘ complex’.
I kroppen binder sirolimus sig till ett protein på insidan av kroppens celler och bildar ett så kallat komplex.
The studies compared two doses of Rapamune oral solution with azathioprine (another anti-rejection medicine) in the first study (719 patients), and with placebo (a dummy treatment) in the second study (576 patients).
I studierna undersöktes två doser Rapamune oral lösning med azatioprin (ett annat läkemedel som förhindrar avstötning) i den första studien (719 patienter) och med placebo (overksam behandling) i den andra studien (576 patienter).
The medicines were used as an add-on to ciclosporin and corticosteroids.
Läkemedlen gavs som tillägg till ciklosporin och kortikosteroider.
The effectiveness was measured by looking at the number of treatment failures (rejection or loss of the new kidney, or death) after six months.
Effekten mättes genom att man tittade på antalet fall av behandlingssvikt (avstötning eller förlust av den nya njuren eller död) efter sex månader.
Two studies looked at Rapamune as maintenance treatment for up to five years in a total of 765 patients who had responded to an initial two- to three-month course of treatment and who were able to stop their dose of ciclosporin.
I två studier undersöktes Rapamune som underhållsbehandling i upp till fem år hos sammanlagt 765 patienter som hade svarat på en inledande två - till tremånadersbehandling och som kunde upphöra med sin ciklosporindos.
One additional study compared the effectiveness of the oral solution and the tablets.
I en tilläggsstudie jämfördes effekten av den orala lösningen och tabletterna.
Rapamune was more effective than placebo and as effective as azathioprine, when they were added to ciclosporin and corticosteroids.
Rapamune var effektivare än placebo och lika effektivt som azatioprin när de gavs som tilläggsbehandling till ciklosporin och kortikosteroider.
In the first study, 19% of the patients adding the approved dose of Rapamune had failed treatment after six months (53 out of 284), compared with 32% of those adding azathioprine (52 out of 161).
I den första studien hade behandlingssvikt uppstått efter sex månader hos 19 procent av patienterna (53 av 284), jämfört med 32 procent av dem som fick tilläggsbehandling med azatioprin (52 av 161).
In the second study, fewer patients adding Rapamune failed treatment (30%; 68 out of 277) than those adding placebo (48%; 62 out of 130).
I den andra studien förekom färre fall av behandlingssvikt hos de patienter som fick tilläggsbehandling med Rapamune (30 procent; 68 av 277) än hos dem som fick tilläggsbehandling med placebo (48 procent; 62 av 130).
The maintenance studies showed that long-term treatment with Rapamune was effective in helping the new kidney to survive, with an improvement in how well the new kidney worked and an improvement in blood pressure when ciclosporin treatment was stopped.
I underhållsstudierna visades att långtidsbehandling med Rapamune var effektivt för att förhindra avstötning av den nya njuren och att både den nya njurens funktion och blodtrycket förbättrades när ciklosporinbehandlingen avbröts.
The additional study showed that the oral solution and the tablets were equally effective in preventing rejection.
I tilläggsstudien framkom att den orala lösningen och tabletterna var lika effektiva för att förhindra avstötning.
The most common side effects with Rapamune (seen in more than 1 patient in 10) are urinary tract infection (infection of the structures that carry urine), thrombocytopenia (low blood platelet counts), anaemia (low red blood cell counts), hypokalaemia (low blood potassium levels), hypophosphataemia (low blood phosphate levels), hypercholesterolaemia (high blood cholesterol levels), hyperglycaemia (high blood sugar levels), hypertriglyceridaemia (high blood levels of triglycerides, a type of fat), headache, lymphocele (fluid collection around the kidney), hypertension (high blood pressure), abdominal (tummy) pain, diarrhoea, constipation, nausea (feeling sick), acne (spots), arthralgia (joint pain), peripheral oedema (swelling, usually in the legs), pyrexia (fever), pain, increased blood lactate dehydrogenase levels (a marker of tissue breakdown) and increased blood creatinine levels (a marker of kidney problems).
De vanligaste biverkningarna (uppträder hos mer än 1 av 10 patienter) är urinvägsinfektion (infektion i de strukturer som leder urinen), trombocytopeni (lågt antal blodplättar), anemi (lågt antal röda blodkroppar), hypokalemi (lågt kaliumvärde i blodet), hypofosfatemi (låga fosfatnivåer i blodet), hyperkolesterolemi (förhöjt kolesterol i blodet), hyperglykemi (höga blodsockernivåer i blodet), hypertriglyceridemi (höga halter av triglycerider, ett slags fettämnen), huvudvärk, lymfocele (vätskeansamling runt njuren), hypertoni (högt blodtryck), buksmärta (magvärk), diarré, förstoppning, illamående, akne (utslag), artralgi (ledvärk), perifert ödem (svullnad som oftast uppträder i benen), pyrexi (feber), smärta, förhöjt laktatdehydrogenas i blodet (ett tecken på vävnadsnedbrytning) samt förhöjda kreatininnivåer i blodet (ett tecken på njurproblem).
Because it reduces the activity of the immune system, Rapamune can also increase the risk of developing cancer, especially lymphoma and skin cancer.
Rapamune sänker aktiviteten hos immunsystemet och kan därför öka risken för cancer, framför allt lymfom och hudcancer.
For the full list of all side effects reported with Rapamune, see the Package Leaflet.
Förteckningen över samtliga biverkningar som rapporterats för Rapamune finns i bipacksedeln.
Rapamune should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to sirolimus or any of the other ingredients.
Rapamune ska inte ges till personer som kan vara överkänsliga (allergiska) mot sirolimus eller något annat innehållsämne.
Caution is also needed when Rapamune is taken at the same time as other medicines.
Försiktighet ska även iakttas när Rapamune tas samtidigt med andra läkemedel.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Rapamune’ s benefits are greater than its risks for the prophylaxis of organ rejection in adult patients at low to moderate immunological risk receiving a renal transplant.
Kommittén för humanläkemedel (CHMP) fann att fördelarna med Rapamune är större än riskerna vid förhindrande av organavstötning hos vuxna patienter som njurtransplanteras och har låg till måttlig immunologisk risk.
The Committee recommended that Rapamune be given marketing authorisation.
Kommittén rekommenderade att Rapamune skulle godkännas för försäljning.
Other information about Rapamune:
Mer information om Rapamune:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Rapamune to Wyeth Europa Ltd. on 14 March 2001.
Den 14 mars 2001 beviljade Europeiska kommissionen Wyeth Europa Ltd. ett godkännande för försäljning av Rapamune som gäller i hela Europeiska unionen.
The marketing authorisation was renewed on 14 March 2006.
Godkännandet för försäljning förlängdes den 14 mars 2006.
The full EPAR for Rapamune can be found here.
Det offentliga europeiska utredningsprotokollet (EPAR) finns i sin helhet här.
Rapamune 1 mg/ ml oral solution.
Rapamune 1 mg/ ml oral lösning
Each ml contains 1 mg sirolimus.
Varje ml innehåller 1 mg sirolimus.
It is recommended that Rapamune be used initially in combination with ciclosporin microemulsion and corticosteroids for 2 to 3 months.
Rapamune skall initialt användas tillsammans med ciklosporin mikroemulsion och kortikosteroider i 2- 3 månader.
Rapamune may be continued as maintenance therapy with corticosteroids only if ciclosporin microemulsion can be progressively discontinued (see sections 4.2 and 5.1).
Underhållsbehandling med Rapamune kan fortsättas tillsammans med kortikosteroider endast om ciklosporin mikroemulsion kan sättas ut successivt (se avsnitt 4. 2 och 5. 1).
Use in adults Initial therapy (2 to 3 months post-transplantation):
Användning till vuxna Initial behandling (2- 3 månader efter transplantationen):
The usual dosage regimen for Rapamune is a 6 mg oral loading dose, administered as soon as possible after transplantation, followed by 2 mg once daily.
Den rekommenderade doseringen för Rapamune är en initialdos på 6 mg givet så snart som möjligt efter transplantationen följt av 2 mg dagligen.
The Rapamune dose should then be individualised, to obtain whole blood trough levels of 4 to 12 ng/ ml (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
Dosen av Rapamune ska anpassas individuellt för att erhålla nivåer i helblod om 4- 12 ng/ ml (dalvärde, kromatografisk bestämning, se Terapeutisk läkemedelsbestämning).
Rapamune therapy should be optimised with a tapering regimen of steroids and ciclosporin microemulsion.
Behandling med Rapamune ska optimeras med gradvist minskande dosering av steroider och ciklosporin mikroemulsion.
Suggested ciclosporin trough concentration ranges for the first 2-3 months after transplantation are 150-400 ng/ ml (monoclonal assay or equivalent technique).
Föreslagna dalvärden för ciklosporin under de första 2- 3 månaderna efter transplantation är 150- 400 ng/ ml (monoklonal bestämning eller likvärdig teknik).
Maintenance Therapy:
Underhållsbehandling:
Ciclosporin should be progressively discontinued over 4 to 8 weeks and the Rapamune dose should be adjusted to obtain whole blood trough levels of 12 to 20 ng/ ml (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
Ciklosporin ska successivt sättas ut under 4- 8 veckor och dosen av Rapamune justeras för att erhålla dalvärden om 12- 20 ng/ ml (kromatografisk bestämning, se Terapeutisk läkemedelsbestämning).
2 Use in black recipients:
Användning till svarta mottagare:
There is limited information indicating that black renal transplant recipients (predominantly African-American) require higher doses and trough levels of sirolimus to achieve the same efficacy as observed in non-black patients.
För närvarande är uppgifter
Currently, the efficacy and safety data are too limited to allow specific recommendations for use of sirolimus in black recipients.
2 beträffande effekt och säkerhet alltför begränsade för att kunna ge specifika rekommendationer för användning av sirolimus hos svarta transplantatmottagare.
Use in children and adolescents (< 18 years):
Användning till barn och ungdomar (< 18 år):
The available data on safety and efficacy are not sufficient to recommend the use of Rapamune in children and adolescents less than 18 years of age (see sections 4.8 and 5.1).
Tillgängliga data avseende säkerhet och effekt är inte tillräckliga för att rekommendera användning av Rapamune till barn och ungdomar under 18 år (se avsnitt 4. 8 och 5. 1).
Limited pharmacokinetic information is available in children and adolescents (see section 5.2).
Begränsad farmakokinetisk information för barn och ungdomar finns tillgänglig (se avsnitt 5. 2).
Use in elderly patients (> 65 years):
Användning till äldre patienter (> 65 år):
Clinical studies of Rapamune did not include a sufficient number of patients > 65 years of age to determine whether they will respond differently than younger patients.
I kliniska studier med Rapamune är antalet patienter > 65 år inte tillräckligt för att bedöma om de svarar annorlunda än yngre patienter.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n=822) from 18 to 65 years of age.
Dalvärden för sirolimushalten hos 35 njurtransplanterade patienter > 65 år var jämförbara med dem i den vuxna populationen (n=822) från 18 till 65 år.
Use in patients with renal impairment:
Användning till patienter med nedsatt njurfunktion:
No dosage adjustment is required (see section 5.2).
Ingen justering av dosen är nödvändig (se avsnitt 5. 2).
Use in patients with hepatic impairment:
Användning till patienter med nedsatt leverfunktion:
The clearance of sirolimus may be reduced in patients with impaired hepatic function (see section 5.2).
Utsöndringen av sirolimus kan vara sänkt hos patienter med nedsatt leverfunktion (se avsnitt 5. 2).
In patients with severe hepatic impairment, it is recommended that the maintenance dose of Rapamune be reduced by approximately one half.
Hos patienter med allvarlig nedsättning av leverfunktionen rekommenderas en halvering av underhållsdosen.
It is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored in patients with impaired hepatic function (see Therapeutic drug monitoring).
Det rekommenderas att dalvärdet av sirolimus i helblod följs noga hos patienter med nedsatt leverfunktion (se Terapeutisk läkemedelsbestämning).
Therapeutic drug monitoring:
Terapeutisk läkemedelsbestämning:
Most patients who received 2 mg of Rapamune 4 hours after ciclosporin had whole blood trough concentrations of sirolimus within the 4 to 12 ng/ ml target range (expressed as chromatographic assay values).
De flesta patienter som fick 2 mg Rapamune 4 timmar efter ciklosporin hade helblodskoncentrationer av sirolimus inom målintervallet 4- 12 ng/ ml (uttryckt som kromatografisk analysvärden).
Optimal therapy requires therapeutic drug concentration monitoring in all patients.
Optimal behandling kräver övervakning av den terapeutiska koncentrationen i blodet för samtliga patienter.
Whole blood sirolimus levels should be closely monitored in the following populations:
Sirolimusnivån i blodet skall följas noga hos följande populationer:
(1) in patients with hepatic impairment; (2) when inducers or inhibitors of CYP3A4 are concurrently administered and after their discontinuation (see section 4.5); and/ or (3) if ciclosporin dosing is markedly reduced or discontinued, as these populations are most likely to have special dosing requirements.
(1) patienter med nedsatt leverfunktion (2) när inducerare eller hämmare av CYP3A4 administreras samtidigt som Rapamune, och efter att de har satts ut (se avsnitt 4. 5); och/ eller (3) om dosen av ciklosporin minskas markant eller sätts ut, eftersom det är sannolikt att dessa populationer har speciella krav vad gäller dosering.
Therapeutic drug monitoring should not be the sole basis for adjusting sirolimus therapy.
Terapeutisk läkemedelsbestämning ska inte vara den enda grunden för justering av sirolimusbehandling.
Careful attention should be made to clinical signs/ symptoms, tissue biopsies, and laboratory parameters.
Uppmärksamhet bör även iakttagas beträffande kliniska tecken och symtom, vävnadsbiopsier och laboratorieparametrar.
To minimise variability, Rapamune should be taken at the same time in relation to ciclosporin, 4 hours after the ciclosporin dose, and consistently either with or without food (see section 5.2).
För att minska variabiliteten ska Rapamune tas vid samma tid i förhållande till ciklosporin, 4 timmar efter ciklosporindosen och konsekvent antingen med eller utan föda (se avsnitt 5. 2).
Optimally, adjustments in Rapamune dosage should be based on more than a single trough level obtained > 5 days after a previous dosing change.
Optimalt ska justeringar i doseringen av Rapamune baseras på mer än en enstaka bestämning av dalvärdet, gjord mer än 5 dagar efter den senaste dosjusteringen.
Following the discontinuation of ciclosporin therapy, a target trough range of 12 to 20 ng/ ml (chromatographic assay) is recommended.
Efter att behandlingen med ciklosporin har avslutats rekommenderas som mål dalvärden om 12 - 20 ng/ ml (kromatografisk bestämning).
Ciclosporin inhibits the metabolism of sirolimus, and consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Ciklosporin hämmar metabolismen av sirolimus och följaktligen kommer nivåerna av sirolimus att minska när ciklosporin sätts ut, om inte dosen av sirolimus ökas.
If further dose adjustment(s) are required during maintenance therapy (after discontinuation of ciclosporin), in most patients these adjustments can be based on simple proportion: new Rapamune dose = current dose x (target concentration/ current concentration).
Om ytterligare dosjustering( ar) är nödvändig under underhållsbehandligen (efter utsättandet av ciklosporin), kan dessa justeringar hos de flesta patienter baseras på ett enkelt samband: ny Rapamune dosering = nuvarande dosering x (målkoncentration/ nuvarande koncentration).
A loading dose should be considered in addition to a new maintenance dose when it is necessary to considerably increase sirolimus trough concentrations:
En laddningsdos bör övervägas som tillägg till den nya underhållsdoseringen när det är nödvändigt att öka dalvärden för sirolimus avsevärt:
The
Rapamune laddningsdos = 3 x (ny underhållsdos – nuvarande underhållsdos).
If an estimated daily dose exceeds 40 mg due to the addition of a loading dose, the loading dose should be administered over 2 days.
Om den beräknade dagliga dosen överstiger 40 mg på grund av tillägg av en laddningsdos, skall laddningsdosen administreras över 2
Sirolimus trough concentrations should be monitored at least 3 to 4 days after a loading dose(s).
Dalvärden för siriolimus skall följas noggrannt åtminstone 3 till 4 dagar efter laddningsdosen( er).
In patients with severe hepatic impairment, monitoring should be performed every 5 to 7 days until 3 consecutive trough levels have shown stable concentrations of sirolimus after dose adjustment or after loading dose due to the delay in reaching steady state because of the prolonged half-life.
Detta med anledning av fördröjningen att uppnå steady state på grund av förlängd halveringstid.
The recommended 24-hour trough concentration ranges for sirolimus are based on chromatographic methods.
De rekommenderade intervallen för 24- timmars dalvärden för sirolimus baseras på kromatografiska metoder.
Currently in clinical practice, sirolimus whole blood concentration are being measured by both chromatographic and immunoassay methodologies.
För närvarande används i klinisk praxis både kromatografiska och immunologiska metoder.
When using a proprietary immunoassay system, always refer to the manufacturer’ s information to correlate values to a reference chromatographic assay.
Vid användning av ett kommersiellt immunoassay system, hänvisa alltid till tillverkarens information för att korrelera värden till en kromatografisk referensmetod.
Other considerations for use:
Andra överväganden för användning:
Ciclosporin (microemulsion) and other medicinal or non-medicinal products may interact with sirolimus (see section 4.5).
Ciklosporin (mikroemulsion) och andra läkemedel eller produkter kan interagera med sirolimus (se avsnitt 4. 5).
Rapamune has not been adequately studied in patients at high immunological risk (see section 5.1).
Rapamune har inte studerats tillräckligt hos högriskpatienter (se avsnitt 5. 1).
Concomitant use with other immunosuppressive agents Sirolimus has been administered concurrently with the following agents in clinical studies: ciclosporin, azathioprine, mycophenolate mofetil, corticosteroids and cytotoxic antibodies.
I kliniska studier har Rapamune givits samtidigt med följande medel: ciklosporin, azatioprin, mykofenolatmofetil, kortikosteroider och cytotoxiska antikroppar.
Based on information from subsequent clinical trials, the use of Rapamune, mycophenolate mofetil, and corticosteroids, in combination with IL-2 receptor antibody (IL2R Ab) induction, is not recommended in the de novo renal transplant setting (see section 5.1).
Baserat på information från efterföljande kliniska prövningar, är användning av Rapamune, mykofenolat mofetil och kortikosteroider i kombination med IL- 2 receptor antikroppsinduktion (IL2R Ab), inte rekommenderat som behandlingsregim hos de novo njurtransplanterade patienter (se avsnitt 5. 1).
In patients with severe hepatic impairment, reduction in maintenance dose by one half is recommended based on decreased clearance (see sections 4.2 and 5.2).
Hos patienter med allvarlig nedsättning av leverfunktionen, rekommenderas en halvering av underhållsdos baserad på nedsatt utsöndring (se avsnitt 4. 2 och 5. 2).
Since half-life is prolonged in these patients, therapeutic drug monitoring after a loading dose or a change of dose should be performed for a prolonged period of time until stable concentrations are reached (see sections 4.2 and 5.2).
Då halveringstiden är förlängd hos dessa patienter bör en noggrann koncentrationsbestämning ske efter initialdosen eller dosändring tills stabila koncentrationer uppnås (se avsnitt 4. 2 och 5. 2).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
Samtidig administrering av sirolimus och starka hämmare av CYP3A4 (t. ex. ketokonazol, vorikonazol, itrakonazol, telitromycin eller klaritromycin) eller inducerare av CYP3A4 (t. ex. rifampin, rifabutin) rekommenderas inte (se avsnitt 4. 5).
4 Increased susceptibility to infection and the possible development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin, may result from immunosuppression (see section 4.8).
För kraftig
Oversuppression of the immune system can also increase susceptibility to infection including opportunistic infections, fatal infections, and sepsis.
4 immunosuppression kan också öka känsligheten för infektioner inkluderande opportunistiska infektioner, infektioner med dödlig utgång, samt sepsis.
Patients treated with immunosuppressants, including Rapamune, are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal).
Patienter som behandlas med immunsuppressiva medel, inklusive Rapamune, löper en ökad risk för opportunistiska infektioner (bakterie -, svamp -, virus - och protozoinfektioner).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Bland dessa tillstånd finns BK- virus associerad nefropati och JC- virus associerad progressiv multifokal leukoencefalopati (PML).
These infections are often related to a high total immunosuppressive burden and may lead to serious or fatal conditions that physicians should consider in the differential diagnosis in immunosuppressed patients with deteriorating renal function or neurological symptoms.
Dessa infektioner är ofta relaterade till en hög total immunosuppressiv belastning och kan leda till allvarliga eller livshotande tillstånd, detta bör läkare ta hänsyn till vid differentialdiagnostik hos immunosupprimerade patienter med försämrad njurfunktion eller neurologiska symtom.
The safety and efficacy of Rapamune as immunosuppressive therapy have not been established in liver or lung transplant patients, and therefore, such use is not recommended.
Säkerhet och effekt av Rapamune som immunsuppressiv behandling har inte fastställts hos lever - eller lungtransplanterade patienter, och sådan användning rekommenderas därför inte.
In two clinical studies in de novo liver transplant patients the use of sirolimus plus ciclosporin or tacrolimus was associated with an increase in hepatic artery thrombosis, mostly leading to graft loss or death.
I två kliniska studier på de novo levertransplanterade patienter sågs en ökad frekvens av leverartärtrombos vid användning av sirolimus plus ciklosporin eller takrolimus, vilket i de flesta fall ledde till transplantatförlust eller död.
Patients with a BMI greater than 30 kg/ m2 may be at increased risk of abnormal wound healing based on data from the medical literature.
Patienter med BMI högre än 30 kg/ m2 kan ha ökad risk för försämrad sårläkning baserat på data från medicinsk litteratur.