natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rifabutin: compared to rifabutin administered alone (300 mg once daily), plasma rifabutin AUC (0- 48) was unchanged and Cmax was decreased 14% following co-administration of reduced doses of rifabutin (150 mg every other day) with fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily.
Vid jämförelse med användning av enbart rifabutin (300 mg en gång dagligen), var AUC (0- 48) för rifabutin i plasma oförändrat och Cmax minskade med 14% efter samtidig användning av reducerade doser av rifabutin (150 mg varannan dag) och fosamprenavir 700 mg två gånger dagligen med rironavir 100 mg två gånger dagligen.
However, 25-O-desacetylrifabutin AUC (0-48) and Cmax were increased 11-fold and 6- fold respectively, which could potentially lead to an increase of rifabutin related adverse events, notably uveitis.
AUC (0- 48) och Cmax för 25- O- desacetylrifabutin ökade 11 respektive 6 gånger, vilket eventuellt skulle kunna leda till en ökning av rifabutinrelaterade biverkningar, särskilt uveit.
Based on historical comparison, rifabutin did not appear to reduce amprenavir exposure.
Baserat på historisk jämförelse verkar inte rifabutin reducera exponering av amprenavir.
On the basis of these data, a 75% reduction of the standard rifabutin dose (i. e. to 150 mg every other day) is recommended when administered with Telzir with ritonavir.
Baserat på dessa data rekommenderas en 75% - ig minskning av normaldosen av rifabutin (dvs till 150 mg varannan dag) vid användning med Telzir med ritonavir.
Further dose reduction may be necessary.
Ytterligare dosminskning kan bli nödvändig.
8 Other medicinal products
Andra läkemedel
Medicinal products that may reduce plasma amprenavir concentrations when co-administered with Telzir
Läkemedel som kan minska plasmakoncentrationen av amprenavir vid användning tillsammans med Telzir
Antacids, Histamine H2 receptor antagonist and Proton-Pump inhibitors: no dose adjustment for any of the respective medicinal products is considered necessary when antacids, proton-pump inhibitors or histamine H2 receptor antagonists are administered concomitantly with fosamprenavir.
Dosjustering anses inte nödvändig för något av läkemedlen när antacida, protonpumpshämmare eller histamin- 2 - receptorantagonister ges tillsammans med fosamprenavir.
The AUC and Cmax of amprenavir were decreased by 18% and 35% respectively, whilst the Cmin (C12h) was comparable, when a single 1400 mg dose of fosamprenavir was co-administered with a single 30 ml dose of antacid suspension (equivalent to 3.6 grams aluminium hydroxide and 1.8 grams magnesium hydroxide).
AUC och Cmax för amprenavir minskade med 18% respektive 35% medan Cmin (C12tim) var jämförbart efter en engångsdos av 1400 mg fosamprenavir tillsammans med en engångsdos av 30 ml antacidasuspension (motsvarande 3, 6 g aluminiumhydroxid och 1, 8 g magnesiumhydroxid).
Serum levels of amprenavir can be reduced by concomitant use of histamine H2 receptor antagonists (for example ranitidine and cimetidine).
Serumnivån av amprenavir kan reduceras vid samtidig användning av histamin- 2- receptorantagonister (t ex ranitidin och cimetidin).
Concurrent administration of ranitidine (300 mg single dose) with fosamprenavir (1400 mg single dose) decreased plasma amprenavir AUC by 30% and Cmax by 51%.
Samtidig användning av ranitidin (300 mg engångsdos) och fosamprenavir (1400 mg engångsdos) minskade AUC för amprenavir i plasma med 30% och Cmax med 51%.
There was, however, no change observed in the amprenavir Cmin (C12h).
Man såg dock ingen ändring av Cmin (C12tim) för amprenavir.
Anticonvulsant active substances:
Medel mot epilepsi:
The AUC and Cmin of amprenavir were increased by 20% and 19% respectively, with Cmax unchanged when fosamprenavir (700 mg twice daily) plus ritonavir (100 mg twice daily) was given concomitantly with phenytoin (300 mg once daily).
Amprenavirs AUC och Cmin ökades med 20% respektive 19%, med oförändrad Cmax när fosamprenavir (700 mg 2 gånger dagligen) och ritonavir (100 mg 2 gånger dagligen) gavs samtidigt med fenytoin (300 mg 1 gång dagligen).
The AUC, Cmax and Cmin of phenytoin were decreased by 22%, 20% and 29% respectively.
Fenytoins AUC, Cmax och Cmin minskades med 22%, 20% respektive 29%.
Therefore, if fosamprenavir plus ritonavir is given in combination with phenytoin, no change to the fosamprenavir plus ritonavir dosage regimen is required.
Om fosamprenavir och ritonavir ges i kombination med fenytoin krävs därför ingen dosändring av fosamprenavir och ritonavir.
However, it is recommended that phenytoin plasma concentrations be monitored and phenytoin dose increased as appropriate.
Emellertid rekommenderas att fenytoins plasmakoncentrationer kontrolleras och fenytoindosen ökas vid behov.
Concomitant administration of other anticonvulsant agents known to be enzymatic inducers (e. g. phenobarbital, carbamazepine) has not been studied but may lead to a decrease in the plasma concentrations of amprenavir.
8 Samtidig användning av andra enzyminducerande medel mot epilepsi (t ex fenobarbital, karbamazepin) har inte studerats men kan leda till minskad plasmakoncentration av amprenavir.
These combinations should be used with caution.
Dessa kombinationer ska användas med försiktighet.
Medicinal products whose plasma levels may be increased when co-administered with Telzir
Läkemedel vars plasmakoncentrationer kan öka vid samtidig användning av Telzir
Other medicinal products with a narrow therapeutic window: some substances (e. g. lidocaine (by systemic route) and halofantrine) given with Telzir may cause serious adverse reactions.
Vissa substanser (t ex lidokain (vid systemisk användning) och halofantrin) kan ge allvarliga biverkningar när de ges tillsammans med Telzir.
Concomitant use is not recommended.
Samtidig användning rekommenderas ej.
Erectile dysfunction medicinal products: concomitant use is not recommended.
Samtidig användning rekommenderas ej.
Based on data for ritonavir and other protease inhibitors, plasma concentrations of PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) are expected to substantially increase when co-administered with Telzir with ritonavir and may result in an increase in PDE5 inhibitor associated adverse reactions, including hypotension, visual changes and priapism.
Detta kan resultera i en ökning av de biverkningar som associeras med PDE5- hämmare inkluderande hypotension, synrubbningar och priapism.
Systemic corticosteroid effects including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasally administered fluticasone propionate; this could also occur with other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway e. g. budesonide.
Systemeffekter av kortikosteroider, inklusive Cushing' s syndrom och binjurebarksuppression har rapporterats hos patienter som fått ritonavir samtidigt med inhalerat eller intranasalt administrerat flutikason propionat; detta kan också inträffa med andra kortikosteroider som metaboliseras via cytokrom P450 3A t. ex. budesonid.
Consequently, concomitant administration of Telzir with ritonavir and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
Därför rekommenderas inte samtidig administrering av Telzir tillsammans med ritonavir och dessa glukokortikoider, såvida inte nyttan överväger riskerna för systemeffekter av kortikosteroiderna (se avsnitt 4. 4).
A dose reduction of the glucocorticoid should be considered with close monitoring of local and systemic effects or a switch to a glucocorticoid, which is not a substrate for CYP3A4 (e. g. beclomethasone).
En dosreducering av glukokortikoiden ska övervägas med noggrann övervakning av lokal - och systemeffekter eller byte till en glukokortikoid, vilken inte är ett substrat för CYP3A4 (t. ex. beklometason).
Moreover, in case of withdrawal of glucocorticoids progressive dose reduction may have to be
Dessutom, om utsättning av glukokortikoider ska ske, kan det behöva ske successivt under en längre period.
9 performed over a longer period.
HMG- CoA reduktashämmare:
The effects of high fluticasone systemic exposure on ritonavir plasma levels is yet unknown.
Om behandling med en HMG- CoA reduktashämmare är indicerad rekommenderas pravastatin eller fluvastatin.
HMG-CoA reductase inhibitors: if treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended because their metabolism is not dependent on CYP 3A4 and interactions are not expected with protease inhibitors.
Deras metabolism är inte beroende av CYP3A4 och interaktioner förväntas inte med proteashämmare.
HMG-CoA reductase inhibitors which are highly dependent on CYP3A4 for metabolism, such as lovastatin and simvastatin, are expected to have markedly increased plasma concentrations when co-administered with Telzir with ritonavir.
HMG- CoA reduktashämmare såsom lovastatin och simvastatin, som i hög grad är beroende av CYP3A4 för sin metabolism, förväntas ge markant högre plasmakoncentrationer när de ges tillsammans med Telzir och ritonavir.
Since increased concentrations of HMG-CoA reductase inhibitors may cause myopathy, including rhabdomyolysis, the combination of lovastatin or simvastatin with Telzir with ritonavir is not recommended.
Eftersom ökade koncentrationer av HMG- CoA reduktashämmare kan orsaka myopati, inklusive rabdomyolys, rekommenderas inte lovastatin eller simvastatin i kombination med Telzir med ritonavir.
No adjustment of the fosamprenavir or ritonavir dose is required when co-administered with atovarstatin.
Dosjustering av fosamprenavir eller ritonavir behövs inte när de ges tillsammans med atorvastatin.
The Cmax, AUC and Cmin of atorvastatin were increased by 184%, 153% and 73% respectively when atorvastatin (10 mg once daily for 4 days) was given with fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily for two weeks.
Cmax, AUC och Cmin för atorvastatin ökade med 184%, 153% respektive 73% när atorvastatin (10 mg dagligen i 4 dagar) gavs med fosamprenavir 700 mg två gånger dagligen med ritonavir 100 mg två gånger dagligen i två veckor.
When used with Telzir with ritonavir, doses of atorvastatin no greater than 20 mg / day should be administered, with careful monitoring for atorvastatin toxicity.
Vid användning tillsammans med Telzir och ritonavir ska inte högre dos av atorvastatin än 20 mg/ dag ges och atorvastatintoxicitet noggrant monitoreras.
Immunosuppressants: frequent therapeutic concentration monitoring of immunosuppresant levels is recommended until levels have stabilised as plasma concentrations of cyclosporin, rapamycin and tacrolimus may be increased when co-administered with fosamprenavir with ritonavir.
Frekvent monitorering av koncentrationerna av immunosuppressiva medel rekommenderas tills nivåerna har stabiliserats, eftersom plasmakoncentrationen för ciklosporin, rapamycin och takrolimus kan öka vid samtidig användning med fosamprenavir och ritonavir.
Coadministration with Telzir/ ritonavir may cause a large increase in the concentration of this benzodiazepine.
Administrering tillsammans med Telzir/ ritonavir kan orsaka kraftig ökning av koncentrationen av denna benzodiazepin.
No drug interaction study has been performed for the co-administration of Telzir/ ritonavir with benzodiazepines.
Interaktionsstudier med administrering av Telzir/ ritonavir tillsammans med benzodiazepiner har inte utförts.
Therefore Telzir/ ritonavir should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of Telzir/ ritonavir and parenteral midazolam.
9 tillsammans med peroralt administrerat midazolam (se avsnitt 4. 3), och försiktighet bör iakttas då Telzir/ ritonavir och parenteralt midazolam administreras tillsammans.
If Telzir/ ritonavir is co-administered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit (ICU) or similar setting which ensures close clinical monitoring and appropriate medical management in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Om Telzir/ ritonavir administreras tillsammans med parenteralt midazolam ska detta göras inom intensivvården eller motsvarande där noggrann klinisk monitorering och lämplig medicinsk övervakning garanteras om andningsdepression och/ eller förlängd sedation inträffar.
Dosage adjustment for midazolam should be considered, especially if more than a single dose of midazolam is administered.
Dosjustering av midazolam ska övervägas, speciellt om mer än en singeldos av midazolam administreras.
Tricyclic antidepressants: careful monitoring of the therapeutic and adverse reactions of tricyclic antidepressants is recommended when they (for example desipramine and nortriptyline) are concomitantly administered with Telzir.
Noggrann monitorering av effekt och biverkningar av tricykliska antidepressiva rekommenderas när de (t ex desipramin och nortriptylin) ges tillsammans med Telzir.
Medicinal products whose plasma levels may be decreased when co-administered with Telzir
Läkemedel vars plasmakoncentrationer kan minska vid samtidig användning av Telzir
Methadone: co-administration of fosamprenavir 700 mg and ritonavir 100 mg twice daily with methadone once daily (≤ 200 mg) for 14 days decreased the active (R-) methadone enantiomer AUC(0- τ) and Cmax by 18% and 21% respectively.
Administrering av fosamprenavir 700 mg och ritonavir 100 mg två gånger dagligen tillsammans med metadon en gång dagligen (≤200 mg) i 14 dagar minskade AUC( 0- τ) och Cmax för den aktiva (R -) metadonenantiomeren med 18% respektive 21%.
This limited impact is not expected to be clinically significant.
Denna begränsade påverkan förväntas inte vara kliniskt signifikant.
However, as a precaution, patients should be monitored for withdrawal syndrome.
Som en försiktighetsåtgärd bör emellertid patienter monitoreras för utsättningssyndrom.
Based on historical comparisons, methadone did not appear to alter plasma amprenavir pharmacokinetic parameters.
Baserat på historiska jämförelser verkar inte metadon ändra farmakokinetikparametrarna för amprenavir i plasma.
Oral anticoagulants: a reinforced monitoring of the International Normalised Ratio is recommended in case of administration of Telzir with ritonavir with warfarin or other oral anticoagulants, due to a possible decrease or increase of their antithrombotic effect.
Utökad kontroll av International Normalised Ratio rekommenderas, då Telzir med ritonavir ges tillsammans med warfarin eller andra orala antikoagulantia, beroende på en möjlig minskning eller ökning av den antitrombotiska effekten.
Co-administration of fosamprenavir 700 mg twice daily + ritonavir 100 mg twice daily with an oral contraceptive containing ethinyl estradiol (EE) 0.035 mg/ norethisterone (NE) 0.5 mg once
Orala antikonceptionella medel / östrogener:
10 daily decreased plasma EE AUC(0- τ) and Cmax by 37% and 28%, respectively, and decreased plasma NE AUC(0-τ), Cmax, and Cτ by 34%, 38%, and 26%, respectively.
Vid samtidig administrering av fosamprenavir 700 mg två gånger dagligen + ritonavir 100 mg två gånger dagligen med etinylestradiol (EE) 0, 035 mg/ noretisteron (NE) 0, 5 mg en gång dagligen minskade AUC (0- τ) och Cmax för EE i plasma med 37% respektive 28% och AUC (0- τ), Cmax och Cτ för NE i plasma minskade med 34%, 38% respektive 26%.
Steady state plasma amprenavir pharmacokinetic (PK) parameters were not significantly affected by co-administration with this oral contraceptive; however, ritonavir AUC(0- τ) and Cmax were 45% and 63% higher, respectively, compared to historical data in female subjects dosed with fosamprenavir / ritonavir alone.
Vid steady state var farmakokinetiska (PK) parametrar för amprenavir i plasma inte signifikant påverkade av samtidig administrering av ovanstående antikonceptionella medel, men AUC (0- τ) och Cmax för ritonavir var dock 45% respektive 63% högre i jämförelse med historiska data från kvinnor som endast tagit fosamprenavir/ ritonavir.
In addition to the decreased hormonal contraceptive exposures, co-administration of fosamprenavir with ritonavir and this oral contraceptive resulted in clinically significant hepatic transaminase elevations in some healthy subjects.
Samtidig behandling med fosamprenavir med ritonavir och ovanstående antikonceptionella medel resulterade dessutom i kliniskt signifikanta höjningar av levertransaminaser hos vissa friska individer.
Therefore alternative non-hormonal methods of contraception are recommended for women of childbearing potential (see section 4.4).
Därför rekommenderas alternativa icke- hormonella preventivmetoder till kvinnor i fertil ålder (se avsnitt 4. 4).
The Cmax and AUC of paroxetine were decreased by 51% and 55% respectively when paroxetine 20 mg once daily was given with fosamprenavir 700 mg and ritonavir 100 mg twice daily for 10 days in healthy volunteers.
Paroxetins Cmax och AUC minskade med 51% respektive 55% när paroxetin 20 mg en gång dagligen gavs tillsammans med fosamprenavir 700 mg och ritonavir 100 mg 2 gånger dagligen i 10 dagar till friska frivilliga.
Therefore, if paroxetine is co-administered with Telzir and ritonavir, the recommended approach is a dose titration of paroxetine based on a clinical assessment of antidepressant response.
Om paroxetin ska administreras samtidigt med Telzir och ritonavir rekommenderas därför en dostitrering av paroxetin, baserad på en klinisk bedömning av det antidepressiva svaret.
In addition, patients on stable dose of paroxetine who start treatment with Telzir and ritonavir should be monitored for antidepressant response.
Dessutom bör patienter med stabil paroxetindos som påbörjar behandling med Telzir och ritonavir kontrolleras avseende antidepressivt svar.
In animal studies at systemic plasma exposures (AUC) to amprenavir lower than therapeutic exposure in patients treated with Telzir, some developmental toxicity was observed (see section 5.3).
I djurstudier observerades utvecklingstoxicitet vid systemisk plasmaexponering (AUC) med amprenavir lägre än den som patienter behandlade med Telzir utsätts för (se avsnitt 5. 3).
Telzir should be used during pregnancy only if the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
10 Behandling med Telzir under graviditet bör endast ske efter noggrant övervägande av den möjliga nyttan kontra risken för fostret.
Rat pups exposed pre and post-natally to amprenavir and fosamprenavir showed developmental toxicity (see section 5.3).
Råttungar som utsattes för amprenavir och fosamprenavir före och efter födseln uppvisade tecken på utvecklingstoxicitet (se avsnitt 5. 3).
It is therefore recommended that mothers treated with Telzir do not breast-feed their infants.
Därför rekommenderas att mödrar som behandlas med Telzir avstår från att amma.
As a general rule, it is recommended that HIV-infected women must not breast-feed under any circumstances to avoid transmission of HIV.
Som en allmän regel gäller att hivinfekterade kvinnor rekommenderas att inte amma sina barn under några omständigheter för att undvika överföring av HIV.
The adverse reaction profile of Telzir should be borne in mind when considering the patient’ s ability to drive or operate machinery (see section 4.8).
Biverkningsprofilen för Telzir bör beaktas (se avsnitt 4. 8).
The safety of fosamprenavir has been studied in 755 adult patients in Phase II and III controlled clinical trials.
Säkerheten för fosamprenavir har studerats på 755 vuxna patienter i kontrollerade kliniska prövningar fas II och III.
The safety of the co-administration of fosamprenavir with low dose ritonavir was established in two pivotal Phase III trials:
Säkerheten för samtidig administrering av fosamprenavir med låg dos ritonavir fastställdes i två pivotala fas III- studier:
APV30002 (n = 322) in antiretroviral naïve patients, fosamprenavir (1400 mg) given once daily in combination with ritonavir (200 mg) as part of a triple regimen including abacavir and lamivudine.
I APV30002 (n=322) fick tidigare obehandlade patienter fosamprenavir (1400 mg) en gång dagligen i kombination med ritonavir (200 mg) som en del i en trippelbehandling inkluderande abakavir och lamivudin.
11 106) or twice daily (700 mg / 100 mg) (n = 106) in combination with two active reverse transcriptase inhibitors (RTIs).
I APV30003 fick patienter som tidigare behandlats med proteashämmare fosamprenavir i kombination med låg dos ritonavir, antingen en gång dagligen (1400 mg / 200 mg) (n=106) eller två gånger dagligen (700 mg / 100 mg) (n=106), i kombination med två aktiva omvänt transkriptashämmare (RTIs).
The adverse reaction profile was similar across all the respective adult studies: antiretroviral naïve (APV30002) and protease inhibitor experienced (twice daily dosing, APV30003) patient populations.
Biverkningsprofilen var liknande i de båda studierna på vuxna: tidigare obehandlade (APV30002) och proteashämmarerfarna (dosering två gånger dagligen APV30003) patientgrupperna.
Adverse reactions are listed by MedDRA system organ class and absolute frequency.
Biverkningarna är listade enligt MedDRA- organklassificering och frekvens.
Frequencies are defined as:
Frekvenserna är definierade som:
Very common (≥ 1/ 10), Common (≥ 1/ 100, < 1/ 10), Uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100), Rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000) or Very rare (< 1/ 10,000), including isolated reports.
Mycket vanlig (≥ 1/ 10), Vanlig (≥ 1/ 100, < 1/ 10), Mindre vanlig (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), Sällsynt (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1000) eller Mycket sällsynt (< 1/ 10 000), inkluderande enstaka rapporter.
Frequency categories for the events below have been based on clinical trials and postmarketing data.
Biverkningarna i nedanstående frekvenskategorier har baserats på data från kliniska prövningar och postmarketing- studier.
Most of the adverse events below were reported from two large clinical studies in adults, where the adverse events were of at least moderate intensity (Grade 2 or more) occurring in at least 1% of patients and reported by investigators as being attributable to the medicinal products used in the studies.
De flesta av de nedanstående biverkningarna rapporterades från två stora kliniska studier hos vuxna där biverkningarna var av åtminstone måttlig intensitet (Grad 2 eller högre) och inträffade hos minst 1% av patienterna, och som enligt rapporter från prövarna kan tillskrivas läkemedlen som användes i studien.
Rash (see text below “ rash/ cutaneous reactions”)
Vanlig Utslag (se texten nedan om Hud och subkutan vävnad ” Hudutslag/ hudreaktioner ”)
Common
11
Stevens Johnson syndrome
Stevens- Johnsons syndrom
The adverse event profile in children and adolescents is based on integrated safety data from two studies (APV29005 and APV20003) in which 126 HIV-1 infected subjects 2 to 18 years of age received fosamprenavir with ritonavir with background nucleoside reverse transcriptase inhibitor therapy (see section 5.1 for information on dosing regimens applied for each age group).
Biverkningsprofilen för barn och ungdomar baseras på integrerad säkerhetsdata från två studier (APV29005 och APV20003), där 126 HIV- 1 infekterade individer 2 till 18 år fick fosamprenavir med ritonavir tillsammans med pågående NRTI- behandling (se avsnitt 5. 1 för information om tillämpad doseringsregim för varje åldersgrupp).
70% of subjects received greater than 48 weeks of exposure.
70% av individerna fick mer än 48 veckors exponering.
Overall the safety profile in these 126 children and adolescents was similar to that observed in the adult population.
Den sammantagna säkerhetsprofilen för dessa 126 barn och ungdomar var liknande den som observerades i vuxenpopulationen.
Drug-related adverse events were more common in APV20003 (55%) where subjects received once daily fosamprenavir / ritonavir when compared to APV29005 (39%) where subjects received twice daily fosamprenavir / ritonavir.
Läkemedelsrelaterade biverkningar var mer vanligt i APV2003 (55%) där individerna fick fosampreanvir/ ritonavir en gång dagligen jämfört med APV29005 (39%) där inidviderna fick fosampreanvir/ ritonavir 2 gånger dagligen.
Rash / cutaneous reactions: erythematous or maculopapular cutaneous eruptions, with or without pruritus, may occur during therapy.
Erytematösa eller makulopapulösa hudutslag med eller utan pruritus kan uppträda.