natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As divalent cations can form complexes with oral tetracycline and quinolone antibiotics at the gastro- intestinal level and thereby reduce their absorption, simultaneous administration of strontium ranelate with these medicinal products is not recommended.
3 Eftersom divalenta katjoner bildar komplex med orala tetracykliner och kinolonantibiotika i mag - tarmkanalen, och därmed reducerar deras absorption, rekommenderas inte samtidig administrering av strontiumranelat och dessa läkemedel.
As a precautionary measure, OSSEOR treatment should be suspended during treatment with oral tetracycline or quinolone antibiotics.
Som en säkerhetsåtgärd bör OSSEOR- behandlingen avbrytas under behandling med perorala tetracykliner eller kinolonantibiotika.
These included: nonsteroidal anti-inflammatory agents (including acetylsalicylic acid), anilides (such as paracetamol), H2 blockers and proton pump inhibitors, diuretics, digoxin and cardiac glycosides, organic nitrates and other vasodilators for cardiac diseases, calcium channel blockers, beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, selective beta-2 adrenoceptor agonists, oral anticoagulants, platelet aggregation inhibitors, statins, fibrates and benzodiazepine derivatives.
Dessa inkluderade: icke- steroida antiinflammatoriska medel (inklusive acetylsalicylsyra), anilider (såsom paracetamol), H2- blockerare and protonpumpshämmare, diuretika, digoxin och hjärtglykosider, organiska nitrater och andra kärlvidgande medel mot hjärtsjukdomar, kalciumantagonister, betablockerare, ACE- hämmare, angiotensin II- antagonister, selektiva beta- 2 adrenoceptoragonister, orala antikoagulantia, trombocytaggregationshämmare, statiner, fibrater och benzodiazepinderivat.
OSSEOR is only intended for use in postmenopausal women.
OSSEOR är endast avsett att användas av postmenopausala kvinnor.
No clinical data on exposed pregnancies are available for strontium ranelate.
Inga kliniska data från exponering under graviditet finns tillgängliga för strontiumranelat.
At high doses, animal studies have shown reversible bone effects in the offspring of rats and rabbits treated during pregnancy (see section 5.3).
Vid höga doser har djurstudier visat reversibla skeletteffekter hos avkomman hos råtta och kanin behandlade under dräktighet (se avsnitt 5. 3).
Strontium is excreted in milk.
Strontium utsöndras i bröstmjölk.
Strontium ranelate should not be given to nursing women.
Strontiumranelat ska inte ges till ammande kvinnor.
Long-term safety has been evaluated in postmenopausal women with osteoporosis treated for up to 60 months with strontium ranelate 2 g/ day (n=3,352) or placebo (n=3,317) in phase III studies.
Långtidssäkerhet har utvärderats hos postmenopausala kvinnor med osteoporos behandlade i upp till 60 månader med strontiumranelat 2 g/ dag (n = 3352) eller placebo (n = 3317) i fas III- studier.
Mean age was 75 years at inclusion and 23% of the patients enrolled were 80 to 100 years of age.
Medelåldern var 75 år vid inklusion och 23% av de rekryterade patienterna var 80 till 100 år gamla.
Overall incidence rates for adverse events with strontium ranelate did not differ from placebo and adverse events were usually mild and transient.
Totala incidensfrekvensema för biverkningar med strontiumranelat skilde sig inte från placebo och biverkningarna var vanligen milda och övergående.
The most common adverse events consisted of nausea and diarrhoea, which were generally reported at the beginning of treatment with no noticeable difference between groups afterwards.
De vanligaste biverkningarna bestod av illamående och diarré, vilka i allmänhet rapporterades vid behandlingens början, utan någon märkbar skillnad mellan grupperna därefter.
Discontinuation of therapy was mainly due to nausea (1.3% and 2.2% in the placebo and strontium ranelate groups respectively).
Avbrytande av behandlingen berodde huvudsakligen på illamående (1, 3% i placebogruppen och 2, 2% i strontiumranelatgruppen).
Adverse reactions, defined as adverse events considered at least possibly attributable to strontium ranelate treatment in phase III studies are listed below using the following convention (frequencies versus placebo): very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1 ,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/10 ,000).
Oönskade effekter som definieras som biverkningar sannolikt relaterade till strontiumranelatbehandlingen i fas III- studier är härunder listade enligt följande uppställning (frekvens mot placebo): mycket vanliga (> 1/ 10); vanliga (> 1/ 100, < 1/ 10); mindre vanliga (> 1/ 1000, < 1/ 100); sällsynta (> 1/ 10000, < 1/ 1000); mycket sällsynta (< 1/ 10000).
2.7%)
Centrala och perifera nervsystemet Vanliga: huvudvärk (3, 3% mot 2, 7%)
0.2%)
Magtarmkanalen Vanliga: illamående (7, 1% mot 4, 6%), diarré (7, 0% mot 5, 0%), lös avföring (1, 0% mot 0, 2%)
1.4%)
Hud och subkutan vävnad Vanliga: dermatit (2, 3% mot 2, 0%), eksem (1, 8% mot 1, 4%)
4 There were no differences in the nature of adverse events between treatment groups regardless of whether patients were aged below or above 80 at inclusion.
4 Det fanns inga skillnader i typ av biverkningar mellan behandlingsgrupperna oberoende av om patienterna var under eller över 80 år gamla vid inklusion.
In phase III studies, the annual incidence of venous thromboembolism (VTE) observed over5 years was approximately 0.7%, with a relative risk of 1.4 (95% CI = [1.0; 2.0]) in strontium ranelate treated patients as compared to placebo (see section 4.4).
I fas III- studier var den årliga incidensen av venös tromboembolism (VTE) observerad under en 5 årsperiod ca 0, 7% med en relativ risk på 1, 4 (95% CI = [1, 0; 2, 0]) hos strontiumranelatbehandlade patienter jämfört med placebo (se avsnitt 4. 4).
0.1%).
I fas III- studier under 5 år rapporterades störningar i det centrala och perifera nervsystemet med en högre frekvens hos patienter behandlade med strontiumranelat jämfört med placebo: störningar i medvetandet (2, 6% mot 2, 1%), minnesförlust (2, 5% mot 2, 0%) och kramper (0, 4% mot 0, 1%).
Laboratory test findings Transient emergent increases (> 3 times the upper limit of the normal range) in creatine kinase (CK) activity (musculo-skeletal fraction) were reported in 1.4% and 0.6% of the strontium ranelate and placebo groups respectively.
Laboratorietest Övergående ökningar (> 3 gånger den övre gränsen för normalvärdet) av kreatinkinas (CK) aktivitet (muskuloskeletal fraktion) rapporterades i fas III- studier i 1, 4% för strontiumranelatgruppen och 0, 6% för placebogruppen.
In most cases, these values spontaneously reverted to normal without change in treatment.
I de flesta fall normaliserades dessa värden spontant utan någon förändring av behandlingen.
The following events have been reported in post-marketing experience:
Följande biverkningar har rapporterats från erfarenhet efter introduktion på marknaden:
Gastrointestinal disorders Frequency unknown: vomiting, abdominal pain, oral mucosal irritation including stomatitis and/ or mouth ulceration Skin and subcutaneous tissue disorders Frequency unknown: hypersensitivity skin reactions including rash, pruritus, urticaria, angioedema, Stevens-Johnson syndrome. Cases of severe hypersensitivity syndromes including drug rash with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS) (see section 4.4).
Fall av allvarliga hypersensitivitetssyndrom inklusive DRESS (Drug Rash with Eosinophilia and Systemic Symptoms) (se avsnitt 4. 4).
Musculoskeletal and connective tissue disorders Frequency unknown: musculoskeletal pain including muscle spasm, myalgia, bone pain, arthralgia and pain in extremity.
Muskuloskeletala systemet och bindväv Ingen känd frekvens: smärta i muskler och skelett inklusive muskelspasmer, myalgi, bensmärta, artralgi och smärta i extremiteter.
General disorders and administration site conditions Frequency unknown: peripheral oedema Psychiatric disorders Frequency unknown: confusional state
Psykiska störningar Ingen känd frekvens: oklarhetstillstånd.
Following episodes of overdoses during clinical trials (up to 4 g/ day for a maximal duration of 147 days), no clinically relevant events were observed.
Efter episoder av överdosering under kliniska prövningar (upp till 4 g/ dag under en tidsperiod av maximalt 147 dagar) observerades inga kliniskt relevanta effekter.
PHARMACOLOGICAL PROPERTIES
FAMARKOLOGISKA EGENSKAPER
Drugs for the treatment of bone diseases - Other drugs affecting bone structure and mineralisation ATC code:
Medel för behandling av skelettsjukdomar – Andra medel som påverkar benstrukturen och mineraliseringen ATC- kod:
In vitro, strontium ranelate:
In vitro,
5 This results in a rebalance of bone turnover in favour of bone formation.
5
The activity of strontium ranelate was studied in various non-clinical models.
- ökar strontiumranelat benbildning i benvävnadskultur samt osteoblastprekursorreplikation och
In iliac crest bone biopsies obtained after up to 60 months of treatment with strontium ranelate 2 g/ day in phase III trials, no deleterious effects on bone quality or mineralisation were observed.
I benbiopsier från höftbenskammen tagna efter upp till 60 månaders behandling med strontiumranelat 2 g/ dag i fas III studier har inga skadliga effekter på benkvaliteten eller mineraliseringen observerats.
The combined effects of strontium distribution in bone (see section 5.2) and increased X-ray absorption of strontium as compared to calcium, leads to an amplification of bone mineral density (BMD) measurement by dual-photon X-ray absorptiometry (DXA).
De kombinerade effekterna av strontiumdistributionen till benvävnad (se avsnitt 5. 2) och ökad röntgenabsorption av strontium jämfört med kalcium leder till en förstärkning av bentätheten (BMD) mätt med dubbelenergi- röntgenabsorptiometri (DXA).
Available data indicate that these factors account for approximately 50% of the measured change in BMD over 3 years of treatment with OSSEOR 2 g/ day.
Tillgängliga data indikerar att dessa faktorer ansvarar för ca 50% av den uppmätta förändringen i BMD vid behandling med OSSEOR 2 g/ dag under 3 år.
This should be taken into account when interpreting BMD changes during treatment with OSSEOR.
Detta bör tas i beaktande vid tolkning av BMD- förändringar vid OSSEOR- behandling.
In phase III studies, which demonstrated the anti-fracture efficacy of OSSEOR treatment, measured mean BMD increased from baseline with OSSEOR by approximately 4% per year at the lumbar spine and 2% per year at the femoral neck, reaching 13% to 15% and 5% to 6% respectively after 3 years, depending on the study.
I fas III- studier, där frakturskyddande effekten av OSSEOR demonstrerats, ökade uppmätt BMD i medeltal efter 3 år från utgångsnivån med ca 4% per år till 13 – 15% i ländryggen och 2% per år till 5– 6% i lårbenshalsen, beroende på studie.
In phase III studies, as compared to placebo, biochemical markers of bone formation (bone-specific alkaline phosphatase and C-terminal propeptide of type I procollagen) increased and those of bone resorption (serum C-telopeptide and urinary N-telopeptide cross links) decreased from the third month of treatment up to 3 years.
I fas III- studier ökade biokemiska markörer för benbildning (benspecifik alkalisk fosfatas och C- terminala propeptider av typ I prokollagen) medan markörer för benresorption (korsbindningar av serum C- telopeptid och urin N- telopeptid) minskade från tredje månaden av behandling upp till 3 år, i jämförelse med placebo.
Clinical efficacy Osteoporosis is defined as BMD of the spine or hip 2.5 SD or more below the mean value of a normal young population.
Klinisk effekt Osteoporos definieras som BMD i ryggrad eller höft ≥2, 5 SD lägre än genomsnittsnivån hos en normal ung människa.
SOTI study and TROPOS study.
Studieprogammet för att visa frakturskyddande effekt av OSSEOR har utgjorts av två placebokontrollerade fas III- studier – SOTI och TROPOS.
TROPOS involved 5,091 postmenopausal women with osteoporosis (low femoral neck BMD and prevalent fracture in more than half of them) and a mean age of 77 years.
TROPOS omfattade 5091 postmenopausala kvinnor med osteoporos (låg lårbenshals- BMD och osteoporosfraktur vid studiestart hos mer än hälften av patienterna) och en medelålder av 77 år.
Together, SOTI and TROPOS enrolled 1,556 patients over 80 years at inclusion (23.1% of the study population).
SOTI och TROPOS rekryterade sammanlagt 1556 patienter över 80 år vid inklusion (23, 1% av populationen).
In addition to their treatment (2 g/ day strontium ranelate or placebo), the patients received adapted calcium and vitamin D supplements throughout both studies.
Som tillägg till behandlingen (2 g/ dag strontiumranelat eller placebo) fick patienterna individuellt anpassade kalcium - och D- vitamintillskott under hela studietiden.
OSSEOR reduced the relative risk of new vertebral fracture by 41% over 3 years in the SOTI study (table 1).
Under 3 års behandling i SOTI- studien reducerade OSSEOR den relativa risken för nya vertebrala frakturer med 41% (Tabell 1).
With respect to clinical vertebral fractures (defined as fractures associated with back pain and/ or a body height loss of at least 1 cm), the relative risk was reduced by 38%.
Med avseende på kliniska vertebrala frakturer (definierade som frakturer associerade med ryggsmärtor och/ eller kroppslängdsförlust av minst 1 cm) reducerades den relativa risken med 38%.
OSSEOR also decreased the number of patients with a body height loss of at least 1 cm as compared to placebo.
OSSEOR minskade också andelen patienter med en minskning i kroppslängd av åtminstone 1 cm, i jämförelse med
6 Efficacy of OSSEOR to reduce the risk of new vertebral fracture was confirmed in the TROPOS study, including for osteoporotic patients without fragility fracture at baseline.
En utvärdering av livskvalitet på QUALIOST: s specifika skala och även för ” General Health ” - perceptionspoängtal på SF- 36: s allmänna skala visade fördelar med OSSEOR jämfört med placebo.
Incidence of patients with vertebral fracture and relative risk reduction
Incidensen hos patienter med vertebral fraktur och relativ riskreduktion.
Relative Risk Reduction vs. placebo (95%CI), p value
Relativ riskreduktion mot placebo (95% CI), p- värde
New
Ny vertebral
vertebral fracture over 3 years
fraktur under 3 år
New clinical vertebral fracture over 3 years
Ny vertebral fraktur under det första året Ny klinisk vertebral fraktur under 3 år
vertebral fracture over 3 years
Ny vertebral fraktur under 3 år
26.5% with placebo).
Hos patienter äldre än 80 år vid inklusion, visade en poolad analys av SOTI - och TROPOS- studierna att OSSEOR behandling under 3 år reducerade den relativa risken för att få ny vertebral fraktur med 32% (incidens av 19, 1% med strontiumranelat mot 26, 5% med placebo).
12.0% with placebo).
I en a- posteriori analys av patienter från de poolade SOTI och TROPOS- studierna med BMD i ländrygg och/ eller lårbenshals inom osteopeniområdet vid studiestart och utan prevalent fraktur, men med minst en ytterligare riskfaktor för fraktur (n = 176) reducerade OSSEOR risken för en första fraktur med 72% efter 3 år (incidens för vertebral fraktur 3, 6% med strontiumranelat mot 12, 0% med placebo).
An a-posteriori analysis was performed on a subgroup of patients from the TROPOS study of particular medical interest and at high-risk of fracture [defined by a femoral neck BMD T-score ≤ - 3 SD (manufacturer’ s range corresponding to -2.4 SD using NHANES III) and an age ≥ 74 years (n=1,977, i. e.
En a- posteriori analys utfördes på en subgrupp av patienter från TROPOS- studien av särskilt medicinskt intresse och med hög risk för frakturer [definerat som lårbenshals BMD T- score ≤ - 3 SD (tillverkarens normativa data, motsvarande - 2, 4 SD enligt NHANES III) och en ålder ≥ 74 år (n = 1977 dvs.
40% of the TROPOS study population)].
40% av populationen i TROPOS- studien)].
In this group, over 3 years of treatment, OSSEOR reduced the risk of hip fracture by 36% relative to the placebo group (table 2).
Efter 3 års behandling av denna grupp reducerade OSSEOR risken för höftfrakturer med 36% jämfört med placebogruppen (Tabell 2).
Incidence of patients with hip fracture and relative risk reduction in patients with BMD ≤ -2.4 SD (NHANES III) and age ≥ 74 years
Incidensen hos patienter med höftfraktur och relativ riskreduktion hos patienter med BMD ≤ - 2, 4 SD (NHANES III) och ålder ≥ 74 år
The pharmacokinetics of strontium and ranelic acid have been assessed in healthy young men and healthy postmenopausal women, as well as during long-term exposure in postmenopausal osteoporotic women including elderly women.
Strontiums och ranelinsyras farmakokinetiska egenskaper har utvärderats hos friska unga män och friska postmenopausala kvinnor, samt även under långtidsexponering hos postmenopausala osteoporotiska kvinnor, inklusive äldre kvinnor.
Absorption
7 Absorption Den absoluta biotillgängligheten av strontium är ca.
7 The absolute bioavailability of strontium is about 25% (range 19-27%) after an oral dose of 2 g strontium ranelate.
25% (19- 27%) efter en peroral dos av 2 g strontiumranelat.
Intake of strontium ranelate with calcium or food reduces the bioavailability of strontium by approximately 60-70%, compared with administration 3 hours after a meal.
Intag av strontiumranelat tillsammans med kalcium eller föda reducerar strontiums biotillgänglighet med ca 60 – 70% jämfört med administrering 3 timmar efter en måltid.
Oral supplementation with vitamin D has no effect on strontium exposure.
Oralt tillägg av D- vitamin har ingen effekt på strontiumexponeringen.
Distribution Strontium has a volume of distribution of about 1 l/ kg.
Distribution Strontium har en distributionsvolym på ungefär 1 l/ kg.
The binding of strontium to human plasma proteins is low (25%) and strontium has a high affinity for bone tissue.
Strontiums bindning till humana plasmaproteiner är låg (25%) och strontium har hög affinitet till benvävnad.
Measurement of strontium concentration in iliac crest bone biopsies from patients treated for up to 60 months with strontium ranelate 2 g/ day indicate that bone strontium concentrations may reach a plateau after about 3 years of treatment.
Mätningen av strontiumkoncentration i benbiopsi från höftbenskammen hos patienter behandlade i upp till 60 månader med strontiumranelat 2 g/ dag indikerade att strontiumkoncentrationen i ben kan nå en platå efter ca 3 års behandling.
Biotransformation As a divalent cation, strontium is not metabolised.
Metabolism Strontium är en divalent katjon som ej metaboliseras.
Strontium ranelate does not inhibit cytochrome P450 enzymes.
Strontiumranelat hämmar inte cytokrom P450- enzymer.
Elimination The elimination of strontium is time and dose independent.
Eliminering Eliminering av strontium är tids - och dosoberoende.
Strontium excretion occurs via the kidneys and the gastrointestinal tract.
Strontium utsöndras genom njurarna och mag- tarmkanalen.
Its plasma clearance is about 12 ml/ min (CV 22%) and its renal clearance about 7 ml/ min (CV 28%).
Plasmaclearance är ungefär 12 ml/ min (CV 22%) och renalt clearance ungefär 7 ml/ min (CV 28%).
Elderly Population pharmacokinetic data showed no relationship between age and apparent clearance of strontium in the target population.
Äldre Populationfarmakokinetiska data visade inget samband mellan ålder och strontiumclearance i målpopulationen.
Patients with renal impairment In patients with mild-to-moderate renal impairment (30-70 ml/ min creatinine clearance), strontium clearance decreases as creatinine clearance decreases (approximately 30% decrease over the creatinine clearance range 30 to 70 ml/ min) and thereby induces an increase in strontium plasma levels.
Patienter med nedsatt njurfunktion För patienter med milt till måttligt nedsatt njurfunktion (kreatininclearance 30 – 70 ml/ min) minskar strontiumclearance parallellt med kreatininclearance (ca 30% minskning i intervallet 30 till 70 ml/ min) och därvid induceras en ökning av strontium i plasma.
In phase III studies, 85% of the patients had a creatinine clearance between 30 and 70 ml/ min and 6% below 30 ml/ min at inclusion, and the mean creatinine clearance was about 50 ml/ min.
I fas III- studier hade 85% av patienterna ett kreatininclearance mellan 30 och 70 ml/ min och 6% under 30 ml/ min vid inklusion och genomsnittligt kreatininclearance var ca 50 ml/ min.
There is no pharmacokinetic data in patients with severe renal impairment (creatinine clearance below 30 ml/ min).
Det finns inga farmakokinetiska data från patienter med kraftigt nedsatt njurfunktion (kreatininclearance under 30 ml/ min).
Patients with hepatic impairment There is no pharmacokinetic data in patients with hepatic impairment.
Patienter med nedsatt leverfunktion Det finns inga farmakokinetiska data från patienter med nedsatt leverfunktion.
Chronic oral administration of strontium ranelate at high doses in rodents induced bone and tooth abnormalities, mainly consisting of spontaneous fractures and delayed mineralisation.
Kronisk oral administrering av strontiumranelat i höga doser till gnagare inducerade ben - och tandabnormiteter huvudsakligen bestående av spontana frakturer och försenad mineralisering.
These effects were reported at bone strontium levels 2-3 times higher than long-term clinical bone strontium levels and were reversible after cessation of treatment.
Dessa effekter rapporterades vid strontiumnivåer i ben som var 2 – 3 gånger högre än vad som uppnåtts i kliniska långtidsstudier och var reversibla efter utsättande av administreringen.
8 Developmental toxicity studies in rats and rabbits resulted in bone and tooth abnormalities (e. g. bent long bones and wavy ribs) in the offspring.
8 Reproduktionstoxicitetsstudier hos råtta och kanin resulterade i ben och tandabnormiteter (t ex böjda långa ben och vågiga revben) hos avkomman.
Paper/ polyethylene/ aluminium/ polyethylene sachets.
Dospåsar av papper/ polyeten/ aluminium/ polyeten
Not all pack sizes may be marketed.
Förpackningsstorlekar Kartong innehållande 7, 14, 28, 56, 84 eller 100 dospåsar Eventuellt kommer inte alla förpackningsstorlekar att marknadsföras.
LES LABORATOIRES SERVIER 22, rue Garnier 92200 Neuilly-sur-Seine France
LES LABORATOIRES SERVIER 22, rue Garnier 92200 Neuilly- sur- Seine Frankrike
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
Information om detta läkemedel finns tillgänglig på Europeiska läkemedelsmyndighetens (EMEAs) hemsida http: // www. emea. europa. eu /
Les Laboratoires Servier Industrie 905, route de Saran 45520 Gidy France
Les Laboratoires Servier Industrie 905, route de Saran 45520 Gidy Frankrike
14 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
14 UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS PÅ YTTRE FÖRPACKNINGEN Ytterförpackning
OSSEOR 2 g granules for oral suspension Strontium ranelate
OSSEOR 2 g granulat till oral suspension.
STATEMENT OF ACTIVE SUBSTANCE(S)
Strontiumranelat.
Each sachet contains 2 g strontium ranelate.
DEKLARATION AV AKTIV SUBSTANS
For oral use Read the package leaflet before use
Läs bipacksedeln före användning.
SPECIAL WARNING THAT THE MEDICINAL PRODUCT MUST BE STORED OUT OF THE REACH AND SIGHT OF CHILDREN
SÄRSKILD VARNING OM ATT LÄKEMEDLET MÅSTE FÖRVARAS UTOM SYN - OCH RÄCKHÅLLFÖR BARN
56 sachets [84 sachets] [100 sachets]
56 dospåsar [84 dospåsar] [100 dospåsar]
EU/ 1/ 04/ 287/ 004 56 sachets EU/ 1/ 04/ 287/ 005/ 84 sachets EU/ 1/ 04/ 287/ 006 100 sachets
EU/ 1/ 04/ 287/ 004 56 dospåsar EU/ 1/ 04/ 287/ 005 84 dospåsar EU/ 1/ 04/ 287/ 006 100 dospåsar
OSSEOR 2 g granules for oral suspension Strontium ranelate
OSSEOR 2 g – Granulat till oral suspension Strontiumranelat
What OSSEOR is and what it is used for 2.
Vad OSSEOR är och vad det används för 2.
Before you take OSSEOR 3.
Innan du tar OSSEOR 3.
How to take OSSEOR 4.
Hur du tar OSSEOR 4.
How to store OSSEOR 6.
Hur OSSEOR ska förvaras 6.
WHAT OSSEOR IS AND WHAT IT IS USED FOR
VAD OSSEOR ÄR OCH VAD DET ANVÄNDS FÖR
OSSEOR is a non-hormonal medicine used to treat osteoporosis in postmenopausal women.
OSSEOR är ett icke- hormonellt läkemedel för behandling av benskörhet (osteoporos) hos kvinnor efter klimakteriet.
OSSEOR reduces the risk of fracture at the spine and at the hip.
OSSEOR minskar risken för frakturer i ryggraden och i höften.