natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The majority of rashes associated with VIRAMUNE occur within the first 6 weeks of initiation of therapy.
De flesta hudutslag som förekommer vid behandling med VIRAMUNE uppträder under de första 6 veckornas behandling.
Patients should be instructed that dose escalation is not to occur if any rash occurs during the two-week lead-in dosing period, until the rash resolves.
Patienten bör informeras om att i de fall hudutslag förekommer under tillvänjningsperioden på två veckor, ska dosen inte ökas förrän hudutslagen har försvunnit.
4 Any patient experiencing severe rash or a rash accompanied by constitutional symptoms such as fever, blistering, oral lesions, conjunctivitis, facial oedema, muscle or joint aches, or general malaise should discontinue the medicinal product and immediately seek medical evaluation.
Den patient som får svåra hudreaktioner eller hudutslag med allmänpåverkan som feber, hudblåsor, munsår, konjunktivit, ansiktsödem, muskelvärk, ledvärk eller allmän sjukdomskänsla, ska avbryta behandlingen och omedelbart söka läkare.
In these patients VIRAMUNE must not be restarted.
Hos dessa patienter får VIRAMUNE inte återinsättas.
If patients present with a suspected VIRAMUNE-associated rash, liver function tests should be performed.
Om patienten har hudutslag som misstänks vara orsakade av VIRAMUNE, ska leverfunktionsprover tagas.
Patients with moderate to severe elevations (ASAT or ALAT > 5 ULN) should be permanently discontinued from VIRAMUNE.
Hos patienter med måttlig till allvarlig ökning (ASAT eller ALAT mer än 5 gånger normalvärdet) ska VIRAMUNE sättas ut permanent.
If a hypersensitivity reaction occurs, characterised by rash with constitutional symptoms such as fever, arthralgia, myalgia and lymphadenopathy, plus visceral involvement, such as hepatitis, eosinophilia, granulocytopenia, and renal dysfunction, VIRAMUNE must be permanently stopped and not be re- introduced (see section 4.3).
VIRAMUNE får ej återinsättas under dessa förhållanden (se avsnitt 4. 3).
Severe and life-threatening hepatoxicity, including fatal fulminant hepatitis, has occurred in patients treated with VIRAMUNE.
Svår eller livshotande leverskada, även fatal fulminant hepatit, har förekommit hos patienter som behandlats med VIRAMUNE.
The risk of hepatic events is greatest in the first 6 weeks of therapy.
Risken för leverbiverkningar är störst under de första 6 veckornas behandling.
Increased ASAT or ALAT levels > 2.5 ULN and/ or co-infection with hepatitis B and/ or C at the start of antiretroviral therapy is associated with greater risk of hepatic adverse reactions during antiretroviral therapy in general, including VIRAMUNE containing regimens.
Ökade nivåer av ASAT och ALAT > 2, 5 gånger normalvärdet och/ eller samtidig infektion med hepatit B och/ eller C vid påbörjad antiretroviral behandling är generellt relaterat till ökad risk för leverbiverkningar under antiretroviral behandling, inklusive behandling som innefattar VIRAMUNE.
Female gender and patients with higher CD4 counts are at increased risk of hepatic adverse events.
Patienter av kvinnligt kön och patienter med ökat antal CD4- celler har större risk för leverbiverkningar.
Women have a three fold higher risk than men for symptomatic, often rash-associated, hepatic events (5.8% versus 2.2%), and patients with higher CD4 counts at initiation of VIRAMUNE therapy are at higher risk for symptomatic hepatic events with VIRAMUNE.
2, 2%), och patienter med höga CD4- värden när behandlingen med VIRAMUNE påbörjades hade högre risk för symtomatiska leverbiverkningar med VIRAMUNE.
An increased risk was observed in men with CD4 counts > 400 cells/ mm3 (6.3% versus 1,2% for men with CD4 counts < 400 cells/ mm3).
En ökad risk obseverades hos män med CD4- värden > 400 celler/ mm3, 6, 3% jämfört med 1, 2% för män med CD4- värden < 400 celler // mm3.
Patients should be informed that hepatic reactions are a major toxicity of VIRAMUNE requiring close monitoring during the first 18 weeks.
Patienter ska informeras om att leverreaktioner är en av de allvarliga biverkningarna, vilket kräver noggrann kontroll under de första 18 veckorna.
They should be informed that occurrence of symptoms suggestive of hepatitis should lead them to discontinue VIRAMUNE and immediately seek medical evaluation, which should include liver function tests.
De ska informeras om att symtom som tyder på hepatit ska föranleda utsättning av VIRAMUNE och att de omedelbart ska söka läkare bl a för kontroll av leverprover.
Clinical chemistry tests, which include liver function tests, should be performed prior to initiating VIRAMUNE therapy and at appropriate intervals during therapy.
Laboratorieundersökningar inkl. leverfunktionsprov ska göras före behandling med VIRAMUNE och med lämpliga intervall under behandlingen. Avvikande leverfunktionsvärden har rapporterats under behandling med VIRAMUNE, vissa under de första veckornas behandling.
Asymptomatic elevations of liver enzymes are frequently described and are not necessarily a contraindication to use VIRAMUNE.
Asymtomatisk ökning av leverenzymer har ofta beskrivits och utgör inte nödvändigtvis en kontraindikation för användning av VIRAMUNE.
Asymptomatic GGT elevations are not a contraindication to continue therapy.
Asymtomatisk ökning av gamma- GT utgör inte någon kontraindikation för fortsatt behandling.
5 Monitoring of hepatic tests should be done every two weeks during the first 2 months of treatment, at the 3rd month and then regularly thereafter.
Kontroll av leverfunktionen ska ske varannan vecka under de första två månadernas behandling, efter 3 månaders behandling och därefter regelbundet.
Liver test monitoring should be performed if the patient experiences signs or symptoms suggestive of hepatitis and/ or hypersensitivity.
Kontroller bör genomföras om patienten har symtom som tyder på hepatit och/ eller överkänslighet.
If ASAT or ALAT > 2.5 ULN before or during treatment, then liver tests should be monitored more frequently during regular clinic visits.
Om ASAT eller ALAT är ≥2, 5 gånger normalvärdet före eller under behandlingen bör leverfunktionsvärdena undersökas med tätare intervall i samband med de ordinarie läkarbesöken.
VIRAMUNE must not be administered to patients with pre- treatment ASAT or ALAT > 5 ULN until baseline ASAT/ ALAT are stabilised < 5 ULN (see section 4.3).
VIRAMUNE får inte ges till patienter med utgångsvärde för ASAT eller ALAT > 5 gånger normalvärdet förrän utgångsvärdet ASAT/ ALAT har stabiliserats vid < 5 gånger normalvärdet (se avsnitt 4. 3).
If ASAT or ALAT increase to > 5 ULN during treatment, VIRAMUNE should be immediately stopped.
Om ASAT eller ALAT stiger till mer än 5 gånger normalvärdet under behandlingen, ska VIRAMUNE omedelbart sättas ut.
If ASAT and ALAT return to baseline values and if the patient had no clinical signs or symptoms of hepatitis, rash, constitutional symptoms or other findings suggestive of organ dysfunction, it may be possible to reintroduce VIRAMUNE, on a case by case basis, at the starting dosage regimen of 200 mg/ day for 14 days followed by 400 mg/ day.
Om ASAT och ALAT återvänder till utgångsvärdet och om patienten inte har några kliniska tecken eller symtom på hepatit, hudutslag, allmänpåverkan eller andra fynd som antyder nedsatt organfunktion, kan det vara möjligt att återinsätta VIRAMUNE, efter bedömning från fall till fall, med en initial dosering av 200 mg/ dag under 14 dagar och därefter 400 mg/ dag.
If liver function abnormalities recur, VIRAMUNE should be permanently discontinued.
Om förändringen i leverfunktion återkommer, ska VIRAMUNE sättas ut permanent.
If clinical hepatitis occurs, characterised by anorexia, nausea, vomiting, icterus AND laboratory findings (such as moderate or severe liver function test abnormalities (excluding GGT), VIRAMUNE must be permanently stopped.
VIRAMUNE får inte
VIRAMUNE must not be readministered to patients who have required permanent discontinuation for clinical hepatitis due to nevirapine.
6 återinsättas hos patienter som krävt permanent utsättning p g a klinisk hepatit orsakad av nevirapin.
Liver Disease
Leversjukdomar
The safety and efficacy of VIRAMUNE has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Säkerhet och effekt av VIRAMUNE har inte säkerställts hos patienter med signifikant underliggande leversjukdom.
VIRAMUNE is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C, see section 4.3).
VIRAMUNE är kontraindicerat hos patienter med svår leversvikt (Child- Pugh C, se avsnitt 4. 3).
Pharmacokinetic results suggest caution should be exercised when VIRAMUNE is administered to patients with moderate hepatic dysfunction (Child-Pugh B).
Farmakokinetiska studier tyder på att försiktighet bör iakttagas när VIRAMUNE ges till patienter med måttligt nedsatt leverfunktion (Child- Pugh B).
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Patienter med kronisk hepatit B eller C, som behandlas med kombinerad antiretroviral terapi har förhöjd risk för svåra eller potentiellt fatala leverbiverkningar.
Post-Exposure-Prophylaxis:
Postexpositionsprofylax:
Serious hepatotoxicity, including liver failure requiring transplantation, has been reported in HIV-uninfected individuals receiving multiple doses of VIRAMUNE in the setting of post-exposure-prophylaxis (PEP), an unapproved use.
Svår levertoxicitet, såsom transplantationskrävande leverinsufficiens, har rapporterats hos personer utan HIV- infektion, som fått upprepade VIRAMUNE- doser som postexpositionsprofylax (PEP), en ej godkänd indikation.
The use of VIRAMUNE has not been evaluated within a specific study on PEP, especially in term of treatment duration and therefore, is strongly discouraged.
Från denna användning avrådes därför bestämt.
Combination therapy with VIRAMUNE is not a curative treatment of patients infected with HIV-1; patients may continue to experience illnesses associated with advanced HIV-1 infection, including opportunistic infections.
Kombinationsbehandling med VIRAMUNE botar inte HIV- 1- infektionen.
Combination therapy with VIRAMUNE has not been shown to reduce the risk of transmission of
Patienten kan fortsätta uppleva sjukdomssymtom som är förbundna med avancerad HIV- 1- infektion, även opportunistiska infektioner.
6 HIV-1 to others through sexual contact or contaminated blood.
Kombinationsbehandling med VIRAMUNE har inte visats minska risken att överföra HIV- 1 - infektion till andra genom sexuella kontakter eller blodsmitta.
Hormonal methods of birth control other than DMPA should not be used as the sole method of contraception in women taking VIRAMUNE, since nevirapine might lower the plasma concentrations of these medications.
Hormonella antikonceptionsmedel, frånsett DMPA (Depot- medroxiprogesteronacetat), ska inte användas som enda antikonceptionsmetod av kvinnor som behandlas med VIRAMUNE, eftersom nevirapin kan sänka plasmakoncentrationen av dessa läkemedel.
For this reason, and to reduce the risk of HIV transmission, barrier contraception (e. g., condoms) is recommended.
Av detta skäl och för att minska risken för HIV- spridning rekommenderas barriärantikonception (t ex kondom).
Additionally, when postmenopausal hormone therapy is used during administration of VIRAMUNE, its therapeutic effect should be monitored.
I de fall postmenopausal hormonbehandling används under behandling med VIRAMUNE, bör dess terapeutiska effekt följas.
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients.
Antiretroviral kombinationsbehandling har associerats med omfördelning av kroppsfett (lipodystrofi) hos HIV- patienter.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and NRTIs has been hypothesised.
Hypoteser finns om ett samband mellan visceral lipomatos och proteashämmare samt lipoartrofi och nukleosidanaloger.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Lipidrubbningar behandlas på ett kliniskt lämpligt sätt (se avsnitt 4. 8).
Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
7 osteonekros rapporteras, främst hos patienter med framskriden HIV- sjukdom och/ eller långvarig exponering för antiretroviral kombinationsbehandling (CART).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Hos HIV- infekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av antiretroviral kombinationsterapi, kan en inflammatorisk reaktion på asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska patogener uppstå och orsaka allvarliga kliniska tillstånd eller förvärrande av symtom.
The available pharmacokinetic data suggest that the concomitant use of rifampicin and VIRAMUNE is not recommended (please also refer to section 4.5).
Tillgängliga farmakokinetiska data tyder på att samtidig behandling med rifampicin och VIRAMUNE bör undvikas (se även avsnitt 4. 5).
VIRAMUNE tablets contain 636 mg of lactose per maximum recommended daily dose.
Viramune tabletter innehåller 636 mg laktos per maximal rekommenderad daglig dos.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance e. g. galactosaemia, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Patienter med sällsynta ärftliga problem av galaktosintolerans t ex galaktosemi, total laktasbrist eller glukosgalaktosmalabsorption ska inte använda detta läkemedel.
Nevirapine is an inducer of CYP3A and potentially CYP2B6, with maximal induction occurring within 2-4 weeks of initiating multiple-dose therapy.
Nevirapin är en inducerare av CYP3A och potentiellt av CYP2B6, med maximal induktion inom 2- 4 veckor efter att behandlingen med flera doser per dag påbörjats.
Compounds using this metabolic pathway may have decreased plasma concentrations when co- administered with VIRAMUNE.
Hos substanser som metaboliseras på detta sätt kan plasmakoncentrationen minska vid samtidig tillförsel av VIRAMUNE.
Careful monitoring of the therapeutic effectiveness of P450 metabolised medicinal products is recommended when taken in combination with VIRAMUNE.
Därför rekommenderas noggrann monitorering av den terapeutiska effekten när läkemedel som metaboliseras av P450 används tillsammans med VIRAMUNE.
7 The interaction data is presented as geometric mean value with 90% confidence interval (90% CI) whenever these data were available.
8 Interaktionsdata presenteras som geometriskt medelvärde med 90% konfidensintervall, när dessa data fanns tillgängliga.
Medicinal products by therapeutic areas ANTI-INFECTIVES Antiretrovirals NRTIs
Läkemedel per terapiområde VIRUSHÄMMANDE MEDEL Antiretrovirala medel NRTI
Interaction
Didanosin
Recommendations concerning co- administration
Didanosin och VIRAMUNE
Didanosine 100-150 mg BID
100- 150 mg två gånger
Didanosine AUC ↔ 1.08 (0.92-1.27) Didanosine Cmin ND Didanosine Cmax ↔ 0.98 (0.79-1.21)
Didanosin Cmin EF Didanosin Cmax ↔ 0, 98 (0, 79 – 1, 21)
Didanosine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
dosjustering.
Lamivudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Lamivudin och VIRAMUNE kan användas samtidigt utan dosjustering.
Stavudine:
Stavudin AUC ↔ 0, 96 (0, 89 – 1, 03) Stavudin:
30/ 40 mg BID
30/ 40 mg två gånger
Stavudine AUC ↔ 0.96 (0.89-1.03) Stavudine Cmin ND Stavudine Cmax ↔ 0.94 (0.86-1.03)
Stavudin Cmax ↔ 0, 94 (0, 86 – 1, 03)
Stavudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
dosjustering.
Tenofovir plasma levels remain unchanged when co-administered with Nevirapine.
Plasmanivåerna av nevirapin ändrades inte vid samtidig administrering av tenofovir.
Tenofovir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tenofovir och VIRAMUNE kan användas samtidigt utan dosjustering.
Nevirapine plasma levels were not altered by co-administration of tenofovir.
Zidovudin och VIRAMUNE
Zidovudine 100-200 mg TID
100- 200 mg tre gånger
Zidovudine AUC ↓ 0.72 (0.60-0.96) Zidovudine Cmin ND Zidovudine Cmax ↓ 0.70 (0.49-1.04)
Zidovudin Cmax ↓ 0, 70 (0, 49 – 1, 04)
Zidovudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
kan användas samtidigt utan
Nevirapine:
dagligen
Zidovudine had no effect on its pharmacokinetics.
dosjustering.
NNRTIs Efavirenz 600 mg QD
600 mg en gång
Efavirenz AUC ↓ 0.72 (0.66-0.86) Efavirenz Cmin ↓ 0.68 (0.65-0.81) Efavirenz Cmax ↓ 0.88 (0.77-1.01)
Efavirenz Cmax ↓ 0, 88 (0, 77 – 1, 01)
It is not recommended to co- administer efavirenz and VIRAMUNE, because of additive toxicity and no benefit in terms of efficacy over either NNRTI alone.
efavirenz och VIRAMUNE
PIs
dagligen
Atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg QD 400/ 100 mg QD
9 PROTEASHÄMMARE Atazanavir/ ritonavir
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.58 (0.48-0.71) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.28 (0.20-0.40) Atazanavir/ r Cmax ↓ 0.72 (0.60-0.86)
Atazanavir/ r Cmin ↓ 0, 28 (0, 20 – 0, 40)
It is not recommended to co- administer atazanavir/ ritonavir and VIRAMUNE.
atazanavir/ ritonavir och
8 Atazanavir/ r 400/ 100mg:
Atazanavir/ r Cmax ↓ 0, 72 (0, 60 – 0, 86)
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.81 (0.65-1.02) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.41 (0.27-0.60) Atazanavir/ r Cmax ↔ 1.02 (0.85– 1.24) (compared to 300/ 100mg without nevirapine)
Atazanavir/ r 400/ 100 mg Atazanavir/ r AUC ↓0, 81 (0, 65 – 1, 02) Atazanavir/ r Cmin ↓0, 41 (0, 27 – 0, 60) Atazanavir/ r Cmax ↔ 1, 02 (0, 85 – 1, 24) (jämfört med 300/ 100 mg utan nevirapin)
Nevirapine AUC ↑ 1.25 (1.17-1.34) Nevirapine Cmin ↑ 1.32 (1.22– 1.43) Nevirapine Cmax ↑ 1.17 (1.09-1.25)
Nevirapin AUC ↑1, 25 (1, 17 - 1, 34) Nevirapin Cmin ↑1, 32 (1, 22 – 1, 43) Nevirapin Cmax ↑1, 17 (1, 09 – 1, 25)
Darunavir/ ritonavir 400/ 100 mg BID
400/ 100 mg två gånger
Darunavir AUC ↑ 1.24 (0.97-1.57) Darunavir Cmin ↔ 1.02 (0.79-1.32) Darunavir Cmax ↑ 1.40 (1.14-1.73)
Darunavir Cmax ↑1, 40 (1, 14 – 1, 73)
Darunavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
dosjustering.
Nevirapine AUC ↑ 1.27 (1.12-1.44) Nevirapine Cmin ↑ 1.47 (1.20-1.82) Nevirapine Cmax ↑ 1.18 (1.02-1.37)
Nevirapin AUC ↑ 1, 27 (1, 12 – 1, 44) Nevirapin Cmin ↑ 1, 47 (1, 20 – 1, 82) Nevirapin Cmax ↑ 1, 18 (1, 02 – 1, 37)
Fosamprenavir 1400 mg BID,
1400 mg två gånger
Amprenavir AUC ↓ 0.67 (0.55-0.80) Amprenavir Cmin ↓ 0.65 (0.49-0.85) Amprenavir Cmax ↓ 0.75 (0.63-0.89) Nevirapine AUC ↑ 1.29 (1.19-1.40) Nevirapine Cmin ↑ 1.34 (1.21-1.49) Nevirapine Cmax ↑ 1.25 (1.14-1.37)
Nevirapin AUC ↑ 1, 29 (1, 19 – 1, 40) Nevirapin Cmin ↑ 1, 34 (1, 21 – 1, 49) Nevirapin Cmax ↑1, 25 (1, 14 – 1, 37)
It is not recommended to co- administer fosamprenavir and VIRAMUNE if fosamprenavir is not co-administered with ritonavir.
Fosamprenavir/ ritonavir och
Fosamprenavir/ ritona vir 700/ 100 mg BID
/ ritonavir 700/ 100 mg
Amprenavir AUC ↔ 0.89 (0.77- 1.03) Amprenavir Cmin ↓ 0.81 (0.69-0.96) Amprenavir Cmax ↔ 0.97 (0.85-1.10)
Amprenavir Cmax ↔ 0, 97 (0, 85 – 1, 10)
Fosamprenavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
VIRAMUNE kan användas
Nevirapine AUC ↑ 1.14 (1.05-1.24) Nevirapine Cmin ↑ 1.22 (1.10-1.35) Nevirapine Cmax ↑ 1.13 (1.03-1.24)
Nevirapin AUC ↑ 1, 14 (1, 05 – 1, 24) Nevirapin Cmin ↑1, 22 (1, 10 - 1, 35) Nevirapin Cmax ↑1, 13 (1, 03 – 1, 24)
Lopinavir/ ritonavir (capsules) 400/ 100 mg BID
(kapslar) 400/ 100 mg
patients:
två gånger dagligen
Lopinavir AUC ↓ 0.73 (0.53-0.98) Lopinavir Cmin ↓ 0.54 (0.28-0.74) Lopinavir Cmax ↓ 0.81 (0.62-0.95)
Lopinavir Cmax ↓ 0, 81 (0, 62 – 0, 95)
An increase in the dose of lopinavir/ ritonavir to 533/ 133 mg (4 capsules) or 500/ 125 mg (5 tablets with 100/ 25 mg each) twice daily with food is recommended in combination with VIRAMUNE.
mg (4 kapslar) eller 500/ 125 mg (5 tabletter med 100/ 25 mg per styck) två gånger dagligen med föda rekommenderas vid kombination med VIRAMUNE.
Dose adjustment of VIRAMUNE is not required when co-administered with lopinavir.
Dosjustering av VIRAMUNE är inte nödvändigt tillsammans med lopinavir.
9 Lopinavir/ ritonavir (oral solution) 300/ 75 mg/ m2 BID
Lopinavir/ ritonavir
Lopinavir AUC ↓ 0.78 (0.56-1.09) Lopinavir Cmin ↓ 0.45 (0.25-0.82) Lopinavir Cmax ↓ 0.86 (0.64-1.16)
Lopinavir AUC ↓ 0, 78 (0, 56 – 1, 09)
For children, increase of the dose of lopinavir/ ritonavir to 300/ 75 mg/ m2 twice daily with food should be considered when used in combination with VIRAMUNE, particularly for patients in whom reduced susceptibility to lopinavir/ ritonavir is suspected.
(oral lösning) 300/ 75
Nelfinavir 750 mg TID
mg/ m2 två gånger dagligen
Nelfinavir AUC ↔ 1.06 (0.78-1.14) Cmin ↔ 0.68 (0.50-1.5) Cmax ↔ 1.06 (0.92-1.22)
Lopinavir Cmin ↓ 0, 45 (0, 25 – 0, 82) Lopinavir Cmax ↓0, 86 (0, 64 – 1, 16)
Nelfinavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Nelfinavir och VIRAMUNE
Nelfinavir metabolite M8:
Nelfinavir metabolit M8:
AUC ↓ 0.38 (0.30– 0.47) Cmin ↓ 0.34 (0.26– 0.45) Cmax ↓ 0.41 (0.32– 0.52)
AUC ↓ 0, 38 (0, 30 – 0, 47) Cmin ↓ 0, 34 (0, 26 – 0, 45) Cmax ↓ 0, 41 (0, 32 – 0, 52)
Nevirapine: compared to historical controls, levels appeared to be unchanged.
Nevirapin: jämfört med historiska kontroller förefaller nivåerna vara oförändrade.
Ritonavir 600 mg BID
600 mg två gånger
Ritonavir AUC↔ 0.92 (0.79-1.07) Ritonavir Cmin ↔ 0.93 (0.76-1.14) Ritonavir Cmax ↔ 0.93 (0.78-1.07)
Ritonavir Cmax ↔ 0, 93 (0, 78 - 1, 07)
Ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
användas samtidigt utan
Nevirapine:
dosjustering.
Co-administration of ritonavir does not lead to any clinically relevant change in nevirapine plasma levels.
Nevirapin: samtidig tillförsel av ritonavir leder inte till några kliniskt relevanta ändringar av plasmanivån av nevirapin.
Saquinavir/ ritonavir
11 Saquinavir/ ritonavir
The limited data available with saquinavir soft gel capsule boosted with ritonavir do not suggest any clinically relevant interaction between saquinavir boosted with ritonavir and Nevirapine
De begränsade data som finns tillgängliga för saquinavir mjuka gelatinkapslar förstärkta med ritonavir tyder inte på någon kliniskt relevant interaktion mellan saquinavir förstärkt med ritonavir och nevirapin.
Saquinavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Saquinavir/ ritonavir och VIRAMUNE kan användas samtidigt utan dosjustering.
Tipranavir/ ritonavir 500/ 200 mg BID
Tipranavir/ ritonavir 500/ 200 mg två gånger dagligen
No specific drug-drug interaction study has been performed.
Inga specifika studier av läkemedel - läkemedels- interaktion har genomförts.
The limited data available from a phase IIa study in HIV-infected patients have shown a clinically non significant 20% decrease of TPV Cmin.
Begränsade data från en fas IIa- studie på HIV- infekterade patienter visar en kliniskt icke signifikant minskning med 20% av TPV Cmin.
Tipranavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tipranavir och VIRAMUNE kan användas samtidigt utan dosjustering.
Entry Inhibitors Enfuvirtide
Inträdeshämmare På grund av metaboliseringsvägen Enfuvirtid
Due to the metabolic pathway no clinically significant pharmacokinetic interactions are expected between enfuvirtide and nevirapine.
förväntas inga kliniskt signifikanta farmakokinetiska interaktioner mellan enfuvirtid och nevirapin.
Enfuvirtide and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Enfuvirtid och VIRAMUNE kan användas samtidigt utan dosjustering.
10 Maraviroc 300 mg QD
Maravirok 300 mg en gång
Maraviroc AUC ↔ 1.01 (0.6 -1.55) Maraviroc Cmin ND Maraviroc Cmax ↔ 1.54 (0.94-2.52) compared to historical controls
Maravirok Cmax ↔ 1, 54 (0, 94 - 2, 52) jämfört med historiska kontroller
Maraviroc and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
dosjustering.
Nevirapine concentrations not measured, no effect is expected.
Nevirapin- koncentrationerna mättes inte, ingen påverkan förväntas.
Integrase Inhibitors Raltegravir 400 mg BID
Integrashämmare Raltegravir 400 mg två gånger dagligen