natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Medicinal products that affect specific peptidases/ proteases would not be expected to impact upon ziconotide plasma exposure.
Läkemedel som påverkar specifika peptidaser/ proteaser kan ej förväntas påverka plasmaexponeringen för ziconotid.
Based on very limited clinical investigations, both angiotensin converting enzyme inhibitors (e. g., benazepril, lisinopril and moexipril) and HIV protease inhibitors (e. g., ritonavir, saquinavir, indinavir), have no readily apparent effect on plasma ziconotide exposure.
Baserat på mycket begränsade kliniska studier har varken ACE- hämmare (t. ex. benazepril, lisinopril och moexipril) eller HIV- proteashämmare (t. ex. ritonavir, saquinavir, indinavir) någon påtaglig effekt på plasmaexponeringen för ziconotid.
If discontinuing opiates when initiating ziconotide therapy, opiate withdrawal should be gradual.
Ett utsättande av opiater när ziconotidbehandlingen påbörjas måste ske gradvis.
For patients being withdrawn from IT opiates, the IT opiate infusion dose should be gradually tapered over a few weeks and replaced with a pharmacologically equivalent dose of oral opiates.
På patienter där man sätter ut IT opiater skall den IT opiatinfusionen successivt trappas ned under några veckor och ersättas med en farmakologiskt likvärdig dos av perorala opiater.
Adding IT ziconotide to stable doses of IT morphine (see section 5.1), is possible but requires special attention, as a high rate of neuropsychiatric adverse events (confusion/ thinking abnormal, paranoid reactions and hallucinations, and abnormal gait), some of them serious, was observed in Study 202 despite a low dose of ziconotide.
IT ziconotid kan användas som ett komplement till stabila doser av IT morfin (se avsnitt 5. 1), men detta kräver särskild observans eftersom man i Studie 202 iakttog en hög frekvens av neuropsykiatriska biverkningar (förvirring/ onormalt tänkande, paranoida reaktioner och hallucinationer, samt onormal gång), varav vissa allvarliga, trots en låg dos av ziconotid.
Vomiting and anorexia, and peripheral edema were also observed when IT ziconotide was added to IT morphine.
Kräkningar och anorexi samt perifert ödem observerades också när IT ziconotid användes som ett komplement till IT morfin.
The addition of IT morphine to stable doses of IT ziconotide is better tolerated (pruritis has been reported).
IT morfin som ett komplement till stabila doser av IT ziconotid tolereras bättre (pruritus har rapporterats).
(See section 5.1).
(Se avsnitt 5. 1).
An increased incidence of somnolence has been observed when ziconotide is administered concomitantly with systemic baclofen, clonidine, bupivacaine or propofol.
En ökad incidens av somnolens har setts när ziconotid ges samtidigt med systemiskt baklofen, klonidin, bupivakain eller propofol.
No data are available regarding the concomitant use of partial opioid agonists (e. g. buprenorphine) with ziconotide.
Det föreligger inga data för samtidig användning av partiella opioidagonister (t. ex. buprenorfin) och ziconotid.
There are no adequate data from the use of ziconotide in pregnant women.
Adekvata data från behandling av gravida kvinnor med ziconotid saknas.
Ziconotide should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Ziconotid får ej användas under graviditet, såvida det ej är absolut nödvändigt.
It is not known whether ziconotide is excreted in breast milk, therefore it should not be administered to breast-feeding women unless clearly necessary.
Medlet skall därför ej ges till ammande kvinnor, såvida det ej är absolut nödvändigt.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.
Inga studier har utförts på förmågan att köra bil och använda maskiner.
Ziconotide may cause confusion, somnolence and other neurological adverse reactions, therefore patients must be advised not to drive or operate machines if affected.
Patienterna skall därför tillrådas att ej köra bil eller använda maskiner om de påverkas på detta sätt.
The duration of treatment has ranged from one-hour bolus infusion to continuous use for more than 6 years.
Behandlingsdurationen varierade mellan en- timmes bolusinfusioner till kontinuerlig användning under mer än 6 år.
The infusion dose rate ranged from 0.03 - 912 μ g/ day, with a median final dose rate of 7.2 μ g/ day.
Infusionshastigheten varierade från 0, 03 till 912 µg/ dag, med en median för den slutliga hastigheten på 7, 2 µg/ dag.
In clinical trials, 88% of patients experienced adverse drug reactions (ADRs).
I kliniska prövningar drabbades 88% av patienterna av biverkningar.
The most commonly reported ADRs reported in long-term clinical trials were dizziness (42%), nausea (30%), nystagmus (23%), confusional state (25%), gait abnormal (16%), memory impairment (13%), vision blurred (14%), headache (12%), asthenia (13%), vomiting (11%), and somnolence (10%).
De vanligaste rapporterade biverkningarna i kliniska långtidsstudier var yrsel (42%), nausea (30%), nystagmus (23%), förvirringstillstånd (25%), onormal gång (16%), minnesnedsättning (13%), dimsyn (14%) huvudvärk (12%), asteni (13%), kräkningar (11%) och somnolens (10%).
Most ADRs were mild to moderate in severity and resolved over time.
De flesta biverkningarna var lätta till måttliga och försvann med tiden.
All ADRs reported in the intrathecal clinical trials with ziconotide (short- and long-term exposure) are listed below in order of frequency.
Alla biverkningar som rapporterats i de intratekala kliniska prövningarna med ziconotid (korttids - och långtidsexponering) anges nedan i frekvensordning.
Very Common (> 1/ 10), Common (> 1/ 100 ,< 1/10), Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Mycket vanliga (> 1/ 10), Vanliga (> 1/ 100, < 1/ 10), Mindre vanliga (> 1/ 1 000, < 1/ 100)
Uncommon: sepsis, meningitis
Mindre vanliga: sepsis, meningit
Common: appetite decreased, anorexia
Vanliga: nedsatt aptit, anorexi
Very common: confusional state
Mycket vanliga: förvirringstillstånd
Common: anxiety, auditory hallucination, insomnia, agitation, disorientation, hallucination, visual hallucination, depression, paranoia, irritability, depression aggravated, nervousness, affect lability, mental status changes, anxiety aggravated, confusion aggravated
Vanliga: ångest, hörselhallucinationer, insomnia, agitation, desorientering, hallucinationer, synhallucinationer, depression, paranoia, irritabilitet, förvärrad depression, nervositet, affektlabilitet, förändringar av mental status, förvärrad ångest, förvärrad förvirring
Uncommon: delirium, psychotic disorder, suicidal ideation, suicide attempt, thought blocking, abnormal dreams
Mindre vanliga: delirium, psykotisk störning, suicidtankar, suicidförsök, tankeblockering, onormala drömmar
5 Nervous system disorders
5 Nervsystemet
Very Common: dizziness, nystagmus, memory impairment, headache, somnolence
Mycket vanliga: yrsel, nystagmus, minnesnedsättning, huvudvärk, somnolens
Common: dysarthria, amnesia, dysgeusia, tremor, balance impaired, ataxia, aphasia, burning sensation, sedation, paraesthesia, hypoaesthesia, disturbance in attention, speech disorder, areflexia, coordination abnormal, dizziness postural, cognitive disorder, hyperaesthesia, hyporeflexia, ageusia, depressed level of consciousness, dysaesthesia, parosmia, mental impairment
Vanliga: dysartri, amnesi, smakrubbning, tremor, försämrad balans, ataxi, afasi, brännande känsla, sedation, parestesi, hypoestesi, uppmärksamhetsstörning, talrubbning, areflexi, koordinationsrubbning, postural yrsel, kognitiv rubbning, hyperestesi, hyporeflexi, smakförlust, sänkt medvetandegrad, dysestesi, luktrubbning, nedsatt mental funktion
Uncommon: incoherence, loss of consciousness, coma, stupor, convulsions, cerebrovascular accident, encephalopathy
Mindre vanliga: tankestörning, medvetslöshet, koma, stupor, konvulsioner, cerebrovaskulär incident, encefalopati
Very Common: vision blurred
Mycket vanliga: dimsyn
Common: diplopia, visual disturbance, photophobia
Vanliga: diplopi, synrubbning, fotofobi
Common: vertigo, tinnitus
Vanliga: vertigo, tinnitus
Uncommon: atrial fibrillation
Mindre vanliga: förmaksflimmer
Common: orthostatic hypotension, hypotension
Vanliga: ortostatisk hypotension, hypotension
Common: dyspnoea
Vanliga: dyspné
Uncommon: respiratory distress
Mindre vanliga: respiratorisk distress
Very Common: nausea, vomiting
Mycket vanliga: illamående, kräkningar
Common: diarrhoea, dry mouth, constipation, nausea aggravated, upper abdominal pain
Vanliga: diarré, muntorrhet, förstoppning, förvärrat illamående, övre buksmärta
Uncommon: dyspepsia
Mindre vanliga: dyspepsi
Common: pruritus, sweating increased
Vanliga: pruritus, ökad svettning
Uncommon: rash
Mindre vanliga: hudutslag
Common: pain in limb, myalgia, muscle spasms, muscle cramp, muscle weakness, arthralgia, peripheral swelling
Vanliga: extremitetssmärta, myalgi, muskelspasmer, muskelkramp, muskelsvaghet, artralgi, perifer svullnad
Uncommon: rhabdomyolysis, myositis, back pain, muscle twitching, neck pain
Mindre vanliga: rabdomyolys, myosit, ryggsmärta, muskelryckningar, nacksmärta
6 Renal and urinary disorders
6 Njurar och urinvägar
Common: urinary retention, urinary hesitation, dysuria, urinary incontinence
Vanliga: urinretention, urineringssvårigheter, dysuri, urininkontinens
Uncommon: acute renal failure
Mindre vanliga: akut njursvikt
Very Common: gait abnormal, asthenia
Mycket vanliga: onormal gång, asteni
Common: fatigue, pyrexia, lethargy, oedema peripheral, rigors, fall, chest pain, feeling cold, pain, feeling jittery, pain exacerbated
Vanliga: matthet, pyrexi, letargi, perifert ödem, frossbrytningar, fall, bröstsmärta, köldkänsla, smärta, nervositet, förvärrad smärta
Uncommon: difficulty in walking
Mindre vanliga: gångsvårigheter
Common: blood creatine phosphokinase increased, weight decreased
Vanliga: förhöjt blodkreatinfosfokinas, viktnedgång
Uncommon: electrocardiogram abnormal, aspartate aminotransferase increased, blood creatine phosphokinase MM increased, body temperature increased
Mindre vanliga: onormalt EKG, förhöjt aspartataminotransferas, förhöjt kreatinfosfokinas, förhöjd kroppstemperatur.
Specific comments and particular caution regarding meningitis, elevations of creatine kinase, and CNS adverse events can be found in Section 4.4.
Specifika kommentarer och speciella försiktighetsåtgärder med avseende på meningit, förhöjda kreatinkinasvärden och CNS- biverkningar återfinns i avsnitt 4. 4.
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to 70,000 μ g/ day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
I studier med intravenös infusion erhöll friska frivilliga män ziconotid i doser på upp till 70 000 µg/ dag eller 3 200 gånger den maximala rekommenderade dagliga intratekala infusionsdosen.
The maximum recommended intrathecal dose is 21.6 μ g/ day.
Maximal rekommenderad intratekal dos är 21, 6 µg/ dag.
The maximum intended intrathecal dose of ziconotide in clinical trials was 912 μ g/ day following upward titration over 7 days.
Den maximala avsedda intratekala ziconotiddosen vid kliniska prövningar var 912 µg/ dag efter en upptitrering under 7 dagar.
In one clinical study a male cancer patient received an accidental IT ziconotide overdose of 744 μ g over a 24-hour period (31 μ g/ hour) and resumed treatment at the intended dose after experiencing a reduction in Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI) from 82 to 2.5 mm.
I en klinisk studie fick en manlig cancerpatient oavsiktligt en IT överdos av ziconotid på 744 µg under en 24- timmarsperiod (31 µg/ h) och fick fortsätta behandlingen med den avsedda dosen efter att ha genomgått en sänkning av värdet på Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI) från 82 till 2, 5 mm.
In some patients who received intrathecal doses greater than the maximum recommended dose, exaggerated pharmacological effects, e. g., ataxia, nystagmus, dizziness, stupor, depressed level of consciousness, muscle spasms, confusional state, sedation, hypotension, aphasia, speech disorder, nausea and vomiting were observed.
Hos vissa patienter som erhöll intratekala doser över maximal rekommenderad dos sågs förstärkta farmakologiska effekter, t. ex. ataxi, nystagmus, yrsel, stupor, sänkt medvetandegrad, muskelspasmer, förvirringstillstånd, sedation, hypotension, afasi, talrubbningar, illamående och kräkningar.
General medical supportive measures should be administered to patients who receive an overdose until the exaggerated pharmacological effects of the medicinal product have resolved.
Allmän understödjande medicinsk behandling skall ges till patienter som erhållit en överdos till dess att de förstärkta farmakologiska effekterna av läkemedlet har klingat av.
Analgesics ATC code:
Analgetika, ATC- kod:
This means that due to the rarity of the disease it has not been possible to obtain complete information on this medicinal product.
Detta innebär att det inte varit möjligt att få fullständig information om detta läkemedel beroende på att
7 Ziconotide is a synthetic analogue of a ω -conopeptide, MVIIA, found in the venom of the Conus magus marine snail.
EMEA kommer att granska all ny information som kan bli tillgänglig varje år och uppdatera denna SPC om det är nödvändigt.
It is an N-type calcium channel blocker (NCCB).
Det är en blockerare av kalciumkanaler av N- typ (N- type calcium channel blocker; NCCB).
Though statistically significant relationships and reasonable correlation between cerebrospinal fluid (CSF) exposure (AUC, Cmax) and clinical response measures have been observed following 1 hour IT administration, no well-defined dose-concentration-response relationships have yet been identified.
Även om man har sett statistiskt signifikanta samband och rimlig korrelation mellan exponeringen i cerebrospinalvätska (AUC, Cmax) och mått på det kliniska svaret efter 1 timmes IT administrering, har man ännu ej kunnat identifiera några väldefinierade samband mellan dos, koncentration och svar.
Given the occurrence of analgesia and adverse drug reactions at similar doses, the recommended interval between dose increases is 48 hours or more.
Med tanke på att analgetisk effekt och biverkningar uppträder vid ungefär samma doser är det rekommenderade intervallet mellan dosökningar minst 48 timmar.
If necessary the dose can be decreased by any amount (including stopping the infusion) for the management of adverse drug reactions.
Vid behov kan man sänka dosen med valfri mängd (även avbryta infusionen) för att avhjälpa biverkningar.
Nervous system adverse reactions, particularly dizziness, nausea and abnormal gait appear to be correlated with CSF exposure, though a definitive relationship has not been established.
Biverkningar i nervsystemet, speciellt yrsel, illamående och onormal gång, förefaller vara korrelerade till CSF- exponeringen, även om man ej kunnat fastslå något definitivt samband.
Low plasma exposure occurs during IT infusion due to the low recommended IT infusion rates and relatively rapid plasma clearance (see section 5.2).
Vid IT infusion är plasmaexponeringen låg till följd av de låga rekommenderade IT infusionshastigheterna och den relativt snabba plasmaclearance (se avsnitt 5. 2).
The median dose at response is approximately 6.0 μ g/ day and approximately 75% of responsive patients require ≤ 9.6 μ g/ day.
Mediandosen vid behandlingssvar är cirka 6, 0 µg/ dag, och cirka 75% av de patienter som svarar på behandlingen kräver ≤ 9, 6 μg/ dag.
To limit the occurrence of serious adverse drug reactions, a maximum dose of 21.6 μ g/ day is recommended.
För att begränsa frekvensen allvarliga biverkningar rekommenderas en maximal dos på 21, 6 µg/ dag.
However, in clinical trials it has been observed that patients who tolerate doses of 21.6 μ g/ day following slow titration over a 3 to 4-week period, generally tolerate higher doses up to 48.0 μ g/ day.
I kliniska prövningar har det dock visat sig att patienter som tål doser på 21, 6 µg/ dag efter långsam titrering under en 3 - till 4- veckorsperiod i allmänhet tål högre doser, upp till 48, 0 µg/ dag.
Examination of the patency of the intrathecal catheter should be considered if the required ziconotide dose continually increases and there is no benefit or increase in drug reactions.
Om den erforderliga dosen av ziconotid kontinuerligt ökar utan någon ökning av önskvärd effekt eller andra effekter av läkemedlet bör man överväga att kontrollera att den intratekala katetern ej täppts till.
Two short-term studies, 95-001 (malignant pain) and 96-002 (non malignant pain), involving 366 patients, demonstrated the efficacy of IT ziconotide in severe chronic pain using the percent change in Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI) as the primary efficacy measure.
Det primära effektmått som användes var den procentuella förändringen av Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI).
These studies were of short duration, 5 and 6 days respectively, and used a more rapid dose escalation and higher doses than recommended in Section 4.2.
Studierna hade kort duration (5 respektive 6 dagar) och innebar en snabbare upptrappning av dosen och högre doser än de som rekommenderas i avsnitt 4. 2.
8 Efficacy results from study 95-001
8 Effektresultat från studie 95– 001
Initial Treatment Assignment
Initial behandlingstilldelning
% improvement in VASPI score at end of initial titration (SD)
% förbättring av VASPI efter inledande titrering (SD)
Respondera n (%) Dose at end of titration (μ g/ hr)
Respondersa n (%) Dos efter titrering (µg/ h)
Mean Median Range
Intervall
Responders were defined as those patients who 1) experienced a ≥ 30% drop in VASPI score compared to baseline; 2) had stable or decreased concomitant opioid analgesics; and 3) had opiate type unchanged from preinfusion if receiving opiates.
Responders definierades som de patienter som 1) upplevde en ≥ 30% sänkning av VASPI- värdet jämfört med baslinje; 2) hade oförändrad eller sänkt samtidig dosering av opioidanalgetika; och 3) hade oförändrad opiattyp jämfört med före infusionen, om de stod på opiater.
Efficacy results from study 96-002
Effektresultat från studie 96– 002
Initial Treatment Assignment
Initial behandlingstilldelning Ziconotid (n = 169) b
Mean Median Range
Medelvärde Median Intervall
Responders were defined as those patients who 1) experienced a ≥ 30% drop in VASPI score compared to baseline; 2) had stable or decreased concomitant opioid analgesics; and 3) had opiate type unchanged from preinfusion if receiving opiates. b 164 patients provided VASPI scores for ziconotide at the end of titration.
Responders definierades som de patienter som 1) upplevde en ≥ 30% sänkning av VASPI- värdet jämfört med baslinje; 2) hade oförändrad eller sänkt samtidig dosering av opioidanalgetika; och 3) hade oförändrad opiattyp jämfört med före infusionen, om de stod på opiater. b 164 patienter angav VASPI- värden för ziconotid efter titrering.
The aetiologies of pain in studies 95-001 (malignant pain) and 96-002 (non-malignant pain) were varied and included bone pain (n = 38) mostly due to bone metastases (n = 34), myelopathy (n = 38), half of whom had spinal cord injury with paralysis (n = 19), neuropathy (n = 79), radiculopathy (n = 24), spinal pain (n = 91) mostly due to failed back surgery (n = 82), and other aetiologies (n = 82).
I studierna 95- 001 (malign smärta) och 96- 002 (icke malign smärta) varierade etiologin för smärtan och innefattade skelettsmärta (n = 38), främst till följd av skelettmetastaser (n = 34), myelopati (n = 38), där hälften av patienterna hade ryggmärgsskada med paralys (n = 19), neuropati (n = 79), radikulopati (n = 24), spinal smärta (n = 91), främst till följd av misslyckad ryggkirurgi (n = 82), samt annan etiologi (n = 82).
Study 301 (n = 220) was of longer duration (21 days), involved more cautious up-titration and lower doses of IT ziconotide, and enrolled the most refractory population of patients studied in the three studies.
De patienter som rekryterades utgjorde också den mest refraktära patientpopulationen som studerades i dessa tre studier.
The
För alla patienter i studie 301 hade intratekal behandling med kombinationsanalgetika varit otillräcklig, och deras läkare ansåg att 97% av patienterna var refraktära mot de behandlingar som för tillfället var tillgängliga.
9 majority had spinal pain (n = 134), especially failed back surgery (n = 110); a lower proportion had neuropathy (n = 36).
Huvuddelen hade spinal smärta (n = 134), framför allt efter misslyckad ryggkirurgi (n = 110); en mindre andel hade neuropati (n = 36).
The primary endpoint was the percent change in VASPI score.
Primär endpoint var den procentuella förändringen
The frequency and severity of adverse events were also lower.
Frekvensen av och svårighetsgraden för biverkningar var också lägre.
Mean VASPI score at baseline in mm (SD)
på VASPI i mm vid
Responders were defined as those who experienced a ≥ 30% drop in VASPI score compared to baseline.
Responders definierades som de patienter som upplevde en ≥ 30% sänkning av VASPI- värdet jämfört med baslinje.
SD – Standard Deviation.
SD – Standardavvikelse.
Clinical studies 201 and 202 indicate that the combination of IT ziconotide and IT morphine may effectively reduce pain and decrease systemic opioid use over a sustained period of time for patients whose pain was inadequately controlled with their maximum tolerated dose of IT ziconotide (median 8.7 μ g/ day, mean 25.7 μ g/ day – study 201) or with IT morphine (study 202) alone.
De kliniska studierna 201 och 202 indikerar att en kombination av IT ziconotid och IT morfin effektivt kan minska smärtan och den systemiska opioidanvändningen under en utsträckt tidsperiod, för patienter vars smärta ej kunde kontrolleras tillräckligt med enbart deras maximala tolererade dos av IT ziconotid (median 8, 7 μg/ dag, medelvärde 25, 7 μg/ dag – studie 201) eller IT morfin (studie 202).
When adding IT ziconotide to stable doses of IT morphine, as with the initiation of IT ziconotide monotherapy, the appearance of psychotic adverse events (e. g., hallucinations, paranoid reactions) or discontinuation due to increased adverse events may occur.
När IT ziconotid används som komplement till IT morfin kan, liksom vid insättande av§§ monoterapi med IT ziconotid, psykotiska biverkningar uppträda (t. ex. hallucinationer, paranoida reaktioner).
(see section 4.5).
Det kan också bli nödvändigt att sätta ut medlet p. g. a. en ökning av biverkningarna (se avsnitt 4. 5).
The CSF pharmacokinetics of ziconotide have been studied following one-hour IT infusions of 1 - 10 μ g of ziconotide in patients with chronic pain.
Farmakokinetiken för ziconotid i cerebrospinalvätska har studerats efter 1- timmes IT infusioner av 1 – 10 µg ziconotid på patienter med kronisk smärta.
The plasma pharmacokinetics following intravenous doses (0.3 – 10 μ g/ kg/ 24 hr) were also studied.
Farmakokinetiken i plasma efter intravenösa doser (0, 3– 10 µg/ kg/ 24 h) studerades också.
Fluid
Vätske -
administration
väg
of
patienter
patients Intrathecal
Intratekal
Following one-hour IT administration (1 – 10 μ g), both cumulative exposure (AUC; range:
Efter en 1- timmes IT administrering (1 – 10 μg) varierade både den ackumulerade exponeringen (AUC; intervall:
83.6 – 608 ng/ h/ ml) and peak exposure (Cmax; range:
83, 6 – 608 ng/ h/ ml) och den maximala exponeringen (Cmax; intervall:
Plasma concentrations
16, 4 – 132 ng/ ml) och var dosberoende, men föreföll endast ungefärligen vara dosproportionella.
10 following continuous (≥ 48 h) IT infusion (≤ 21.6 μ g/ day) appear to be relatively low and typically undetectable (i. e., about 80% of plasma samples collected from pain patients contain no quantifiable medicinal product; < 0.04 ng/ ml).
Plasmakoncentrationerna efter kontinuerlig (≥ 48 h) IT infusion (≤ 21, 6 μg/ dag) föreföll vara förhållandevis låga och i normalfallet ej detekterbara (d. v. s. cirka 80% av plasmaproverna från smärtpatienterna innehåller inget mätbart läkemedel; < 0, 04 ng/ ml).
Median ziconotide CSF volume of distribution (Vd:
Mediandistributionsvolymen i cerebrospinalvätskan för ziconotid (Vd:
99 ml) is between the spinal cord CSF volume (approximately 75 ml) and total CSF volume (approximately 130 ml).
99 ml) ligger mellan spinaldelen av cerebrospinalvätskan (cirka 75 ml) och den totala cerebrospinalvätskan (cirka 130 ml).