natgillin/translations-raw huggingface dataset:
VISTIDE is formulated for intravenous infusion only and must not be administered by intraocular injection.
VISTIDE är endast avsett för intravenös infusion och skall inte ges intraokulärt.
VISTIDE should be infused only into veins with adequate blood flow to permit rapid dilution and distribution.
VISTIDE skall endast ges via intravenös infusion i vener med tillräckligt blodflöde för att främja snabb utspädning och distribution.
Renal insufficiency/ Haemodialysis Treatment with VISTIDE must not be initiated in patients with creatinine clearance ≤ 55 ml/ min, or ≥ 2+ Proteinuria (≥ 100 mg/ dl), as the optimum induction and maintenance doses for patients with moderate to severe renal impairment are not known.
Nedsatt njurfunktion/ Hemodialys Behandling med VISTIDE skall ej inledas hos patienter med kreatininclearance ≤55 ml/ min,, eller ≥2+ proteinuri (≥100 mg/ dl), eftersom de optimala induktions - och underhållsdoserna hos patienter med måttligt till svårt nedsatt njurfunktion inte är kända.
High flux haemodialysis has been shown to reduce the serum levels of cidofovir by approximately 75%.
Högpermeabilitets- hemodialys (” high flux ” hemodialys) har visat sig sänka serumnivåerna av cidofovir med ungefär 75%.
The fraction of the dose extracted during haemodialysis is 51.9 ± 11.0%.
Den dosfraktion som extraheras vid hemodialys är 51, 9 ± 11, 0%.
Nephrotoxicity Dose-dependent nephrotoxicity is the major dose-limiting toxicity related to administration of cidofovir.
Nefrotoxicitet Dosberoende nefrotoxicitet utgör den huvudsakliga dosbegränsande faktorn vid behandling med cidofovir.
The safety of cidofovir has not been evaluated in patients receiving other known potentially nephrotoxic agents (e. g. tenofovir, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, intravenous pentamidine, adefovir and vancomycin).
Säkerheten för cidofovir har inte undersökts hos patienter som får andra kända potentiellt nefrotoxiska medel (t ex tenofovir, aminoglykosider, amfotericin B, foskarnet, intravenöst pentamidin, adefovir och vankomycin).
(See section 4.8).
(Se avsnitt 4. 8).
Patients treated at 3.0 mg/ kg, 5.0 mg/ kg or 10 mg/ kg without concomitant probenecid developed evidence of proximal tubular cell injury, including glycosuria, and decreases in serum phosphate, uric
Patienter som behandlades med 3, 0 mg/ kg, 5, 0 mg/ kg eller 10 mg/ kg utan samtidig probenecidbehandling visade tecken på cellskada i proximala tubuli, med t ex glukosuri, minskningar av serumfosfat, urinsyra och bikarbonat samt förhöjt serumkreatinin.
The signs of nephrotoxicity were partially reversible in some patients.
Samtidig behandling med probenecid är nödvändigt för att 3 undvika uttalad nefrotoxicitet och för att bibehålla en acceptabel nytto- risk balans av cidofovirbehandlingen.
Prevention of nephrotoxicity Therapy must be accompanied by administration of oral probenecid and adequate intravenous saline prehydration (see 6.6 for information on obtaining probenecid) with each cidofovir dose.
Prevention av nefrotoxicitet Behandlingen måste ges tillsammans med peroralt probenecid och advekvat intravenös prehydrering med natriumkloridlösning (se 6. 6 för information om hur probenecid kan erhållas) med varje cidofovirdos.
In order to reduce the potential for nausea and/ or vomiting associated with administration of probenecid, patients should be encouraged to eat food prior to each dose of probenecid.
För att minska risken för kräkningar och/ eller illamående som förknippas med tillförsel av probenecid, bör patienterna uppmanas att inta föda före varje probeneciddos.
In patients who develop allergic or hypersensitivity symptoms to probenecid (e. g., rash, fever, chills and anaphylaxis), prophylactic or therapeutic use of an appropriate antihistamine and/ or paracetamol should be considered.
Hos patienter som utvecklar symptom på allergi eller överkänslighet mot probenecid (t. ex. utslag, feber, frossa och anafylaxi), bör man överväga profylaktisk eller terapeutisk användning av lämpligt antihistamin och/ eller paracetamol.
Cidofovir administration is contraindicated in patients unable to receive probenecid because of a clinically significant hypersensitivity to the active substance or medicinal product or to other sulfa- containing medicines.
Administrering av cidofovir är kontraindicerat hos patienter som inte kan ges probenecid pga kliniskt signifikant överkänslighet mot den aktiva substansen eller läkemedlet eller mot andra läkemedel som innehåller sulfa..
In addition to probenecid, patients must receive a total of one litre of 0.9% (normal) saline solution intravenously immediately prior to each infusion of cidofovir.
Förutom probenecid skall patienten ges sammanlagt 1 liter 0, 9% (isoton) natriumkloridlösning intravenöst omedelbart före varje cidofovirinfusion.
Patients who can tolerate the additional fluid load may receive up to a total of 2 litres of 0.9% saline intravenously with each dose of cidofovir.
Patienter som tål en större vätskebelastning kan få totalt 2 liter 0, 9% natriumkloridlösning i samband med varje cidofovirdos.
The first litre of saline solution should be infused over a 1 hour period immediately before the cidofovir infusion, and the second litre, if given, infused over a 1-3 hour period beginning simultaneously with the cidofovir infusion or starting immediately after the infusion of cidofovir.
Den första litern natriumkloridlösning bör ges intravenöst under en timmes tid omedelbart före cidofovirinfusionen och den andra litern, om den sätts in, bör infunderas under 1- 3 timmar antingen samtidigt med cidofovirinfusionen eller omedelbart efter avslutandet av denna.
Cidofovir therapy should be discontinued and intravenous hydration is advised if serum creatinine increases by ≥ 44 µmol/ l (≥ 0.5 mg/ dl), or if persistent proteinuria ≥ 2+ develops.
Behandlingen med cidofovir bör avbrytas, och intravenös hydrering lämpligen insättas, om serumkreatinin ökar med ≥44 μmol/ l (≥0, 5 mg/ dl) eller om bestående proteinuri ≥2+ utvecklas.
In patients exhibiting ≥ 2+ proteinuria, intravenous hydration should be performed and the test repeated.
Hos patienter som visar proteinuri ≥2+ skall intravenös hydrering insättas och testet upprepas.
If following hydration, a ≥ 2+ proteinuria is still observed, cidofovir therapy should be discontinued.
Om patienten efter hydrering fortfarande uppvisar proteinuri ≥+2, skall behandlingen med cidofovir sättas ut.
Interruption, and possibly discontinuation, is required for changes in renal function.
Vid förändringar i njurfunktion måste tillfälligt uppehåll i behandlingen göras och möjligtvis även utsättning.
For those patients who fully recover from cidofovir associated renal toxicity, the benefits-risk balance of reintroducing cidofovir has not yet been evaluated.
För de patienter som helt återhämtar sig efter renal toxicitet orsakad av cidofovir, har risk - nytta balansen för återinsättning inte utvärderats.
Patient Monitoring Proteinuria appears to be an early and sensitive indicator of cidofovir-induced nephrotoxicity.
Behandlingskontroll Proteinuri tycks vara en tidig och känslig markör för cidofovirinducerad nefrotoxicitet.
Patients receiving cidofovir must have their serum creatinine and urine protein levels determined on specimens obtained within 24 hours prior to the administration of each dose of cidofovir.
Patienter som behandlas med cidofovir måste få sina värden på serumkreatinin och proteinnivåer i urinen bestämda på prover tagna inom 24 timmar före varje dos av cidofovir.
Differential white blood cell counts should also be performed prior to each dose of cidofovir (see section 4.8).
Differentialräkning av leukocyter bör också göras innan varje dos av cidofovir (se avsnitt 4. 8).
Ocular Events Patients receiving cidofovir should be advised to have regular follow-up ophthalmologic examinations for possible occurrence of Uveitis/ Iritis and Ocular Hypotony.
Ögonhändelser Patienter som får cidofovir ska uppmanas att regelbundet genomgå oftalmologiska undersökningar för att upptäcka eventuell uveit/ irit och okulär hypotoni.
In case of Uveitis/ Iritis cidofovir should be discontinued if there is no response to treatment with a topical corticosteroid or the condition worsens, or if iritis/ uveitis reoccurs after successful treatment.
I händelse av uveit/ irit ska cidofovir ej längre ges om inget svar ses efter behandling med topikal kortikosteroid eller om tillståndet försämras, eller om irit/ uveit uppträder igen efter framgångsrik behandling.
4 Other Cidofovir should be considered a potential carcinogen in humans (see section 5.3 Preclinical safety data).
4 Övrigt Cidofovir bör betraktas som potentiellt carcinogent hos människa (se 5. 3 Prekliniska uppgifter).
Appropriate precautions should continue to be employed to prevent transmission of HIV.
Lämpliga åtgärder ska fortsättningsvis vidtagas för att hindra spriddningen av HIV.
For other NRTI drugs administered concomitantly with probenecid, reference should be made to their respective prescribing information for any appropriate recommendations.
För andra NRTI- läkemedel som ges samtidigt som probenecid, hänvisas till lämpliga rekommendationer i respektive produktinformation.
Interactions of cidofovir/ probenecid and anti-HIV drugs or drugs used to treat common chronic viral infections in this population, such as HCV and HBV-related hepatitis, have not been investigated in clinical trials.
Interaktioner mellan cidofovir/ probenecid och anti- HIV- läkemedel eller läkemedel som används för behandling av vanligt förekommande virala infektioner i denna patientgrupp, t ex hepatit C och hepatit B, har inte studerats i kliniska prövningar.
Probenecid is known to increase the exposure of many substances (e. g., paracetamol, acyclovir, angiotensin-converting enzyme inhibitors, aminosalicyclic acid, barbiturates, benzodiazepines, bumetanide, clofibrate, methotrexate, famotidine, furosemide, nonsteroidal anti-inflammatory agents, theophylline, and zidovudine).
Probenecid ökar exponeringen av många läkemedel (t. ex. paracetamol, acyklovir, ACE- hämmare, aminosalicylsyra, barbiturater, bensodiazepiner, bumetanid, klofibrat, metotrexat, famotidin, furosemid, icke- steroida antiinflammatoriska medel, teofyllin och zidovudin).
Therefore, when co-prescribing cidofovir/ probenecid with other agents, it is important for prescribers to consult the current probenecid SPC (or an appropriate drug reference source) and the respective prescribing information of the other co-administered products for full information regarding drug interactions and other features of that product.
Vid förskrivning av cidofovir/ probenecid tillsammans med andra läkemedel är det därför viktigt att förskrivaren använder sig av den gällande produktresumén (eller annan lämplig referensdokumentation) för probenecid och motsvarande förskrivningsstöd för övriga samtidigt administrerade läkemedel för att få en fullständig information om läkemedelsinteraktioner och andra egenskaper hos produkten.
Cidofovir is embryotoxic in rats and rabbits at subtherapeutic dose levels.
Cidofovir är embryotoxiskt hos råtta och kanin vid subterapeutiska doser.
A significantly increased foetal incidence of external, soft tissue and skeletal anomalies occurred in rabbits at 1.0 mg/ kg/ day, which was also maternally toxic.
Denna dos var också toxisk för modern.
Pregnancy There are no studies of cidofovir in pregnant women.
Graviditet Det finns inga studier gjorda där cidofovir getts till gravida kvinnor.
VISTIDE should not be used during pregnancy.
VISTIDE bör inte användas under graviditet.
Women of childbearing potential should be advised to use effective contraception during and after treatment with cidofovir.
Fertila kvinnor bör rådas att använda effektiva preventivmedel under behandlingen med cidofovir.
Lactation It is not known whether cidofovir is excreted in human milk.
Amning Det är inte känt om cidofovir utsöndras i bröstmjölk.
Because many substances are excreted in human milk, nursing mothers should be instructed to discontinue cidofovir or discontinue nursing if they continue to receive cidofovir.
Eftersom många substanser utsöndras i bröstmjölk bör mödrar instrueras att avbryta behandlingen med cidofovir eller att avbryta amningen om cidofovir behandlingen fullföljs.
Passage of the placenta barrier of cidofovir-related compound was observed in pregnant rats.
Hos dräktiga råttor har passage av cidofovirliknande substanser genom placentabarriärren observerats.
Excretion of cidofovir-related material into milk of lactating animals was not examined.
Det har inte undersökts om dessa cidofovirliknande substanser utsöndras i bröstmjölk hos försöksdjur.
Refer to section 4.4 for further information
Se avsnitt 4. 4 för ytterligare information.
The physician is advised to discuss this issue with the patient, and based upon the condition of the disease and the tolerance of medication, give his recommendation in the individual case.
Läkaren anmodas att diskutera detta med patienten, och att med utgångspunkt från sjukdomstillstånd och medicintolerans, ge sin rekommendation i det enskilda fallet.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100) or not known (cannot be estimated from the available data).
Frekvenserna är definierade som mycket vanlig (≥ 1/ 10), vanlig (≥1/ 100 till < 1/ 10), mindre vanliga (≥1/ 1000 till < 1/ 100) eller okänd frekvens (kan ej beräknas utifrån tillgänglig data).
System Organ Class Blood and lymphatic system disorders
Organsystem Blodet och lymfsystemet
Very common Nervous system disorders
Mycket vanlig Centrala och perifera nervsystemet
Very common Eye disorders
Mycket vanlig Ögon
Common Ear and labyrinth disorders
Vanlig Öron och balansorgan
Iritis, uveitis, hypotony of the eye (see Section 4.4)
Irit, uveit, okulär hypotoni (se avsnitt 4. 4)
Not known Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Okänd frekvens Andningsvägar, bröstkorg och mediastinum
Common Gastrointestinal disorders
Vanlig Magtarmkanalen
Very common Not known Skin and subcutaneous tissue disorders
Mycket vanlig Okänd frekvens Hud och subkutan vävnad
Nausea, Vomiting Pancreatitis
Illamående, kräkningar Pankreatit
Very common Renal and urinary disorders
Mycket vanlig Njurar och urinvägar
Alopecia, rash
Alopeci, utslag,
Proteinuria, blood creatinine increased (see Section 4.4)
Proteinuri, förhöjt kreatinin i blodet (se avsnitt 4. 4)
Renal failure Fanconi syndrome acquired
Njursvikt Förvärvat Fanconis syndrom
General disorders and administration site conditions Very common Common
Allmänna symtom och/ eller symtom vid administreringsstället Mycket vanlig Vanlig
Asthenia, fever Chills
feber Frossa
Reports of renal failure (plus events possibly caused by renal failure, e. g. blood creatinine increased, proteinuria, glycosuria) received during post-marketing surveillance include some which were fatal.
Rapporter med njursvikt (samt händelser som möjligen orsakats av njursvikt, t. ex. förhöjt kreatinin i blodet, proteinuri, glukosuri) har rapporterats efter marknadsintroduktionen, några med dödlig utgång.
The finding of any glycosuria, proteinuria/ aminoaciduria, hypouricemia, hypophosphatemia and/ or hypokalemia, should prompt for the consideration of cidofovir-related Fanconi syndrome.
Vid påträffandet av symtom som glukosuri, proteinuri/ aminoaciduri, hypourikemi, hypofosfatemi och/ eller hypokalemi ska ett cidofovir- relaterad Fanconis syndrom omedelbart beaktas.
6 The following table lists adverse reactions possibly or probably related to probenecid based on clinical trial experience:
6 Följande tabell listar biverkningar från kliniska prövningar med möjligt eller troligt samband med probenecid baserat på erfarenhet från kliniska prövningar:
System Organ Class Nervous system disorders
Biverkning Organsystem Centrala och perifera nervsystemet Vanlig Magtarmkanalen
Adverse reactions
Huvudvärk
Common Gastrointestinal disorders
Mycket vanlig Hud och subkutan vävnad
Fever Asthenia, chills
Feber Asteni, frossa
In addition probenecid may also cause other adverse
Probenecid också orsaka andra biverkningar såsom anorexi, smärta i tandkött, rodnad, alopeci, yrsel, anemi och pollakisuri.
Hypersensitivity reactions, with dermatitis, pruritus, urticaria and, rarely, anaphylaxis, and Stevens-Johnson syndrome have occurred.
Överkänslighetsreaktioner inklusive dermatit, klåda, urtikaria och i sällsynta fall anafylaxi och Stevens- Johnson syndrom har förekommit.
Therefore, when co- prescribing probenecid with cidofovir, it is important for prescribers to consult the current probenecid SmPC (or an appropriate drug reference source) for full information on the safety profile and other features of that product.
Det är därför viktigt att förskrivaren använder sig av den gällande produktresumén (eller annan lämplig referensdokumentation) för probenecid då produkten administreras samtidigt med cidofovir för att få en full förståelse av säkerhetsprofilen och andra egenskaper hos produkten.
One patient received a single dose of 16.4 mg/ kg and the other patient received a single dose of 17.3 mg/ kg.
En patient fick en singeldos om 16, 4 mg/ kg och den andra en singeldos om 17, 3 mg/ kg.
Both patients were hospitalised and received prophylactic oral probenecid and vigorous hydration for 3 to 7 days.
Båda patienterna lades in på sjukhus och fick profylaktisk peroralt probenecid samt en intensiv hydrering under 3 till 7 dagar.
One of these patients experienced a minor transient change in renal function, while the other patient had no change in renal function (see section 4.4).
Hos en av patienterna sågs en mindre övergående försämring i njurfunktionen, medan njurfunktionen hos den andra patienten var opåverkad (se avsnitt 4. 4).
Pharmacotherapeutic group:
Farmkoterapeutisk grupp:
J05AB12
Antivirusmedel för systemiskt bruk, ATC- kod J05AB12
General Cidofovir is a cytidine analogue with in vitro and in vivo activity against human cytomegalovirus (HCMV).
Allmänt Cidofovir är en cytidinanalog som såväl in vitro som in vivo påverkar humant cytomegalovirus (CMV).
Mechanism of action Cidofovir suppresses HCMV replication by selective inhibition of viral DNA synthesis.
Verkningsmekanism Cidofovir hämmar replikationen av HCMV genom att selektivt hämma virusets DNA- syntes.
Biochemical data support selective inhibition of HSV-1, HSV-2 and HCMV DNA polymerases by cidofovir diphosphate, the active intracellular metabolite of cidofovir.
Biokemiska data påvisar selektiv hämning av HSV- 1, HSV- 2 och HCMV DNA- polymeraser genom cidofovirdifosfat, cidofovirs aktiva intracellulära metabolit.
Cidofovir diphosphate inhibits these viral polymerases at concentrations that are 8- to 600-fold lower than those needed to inhibit human cellular DNA polymerases alpha, beta, and gamma.
Cidofovirdifosfat hämmar dessa viruspolymeras vid koncentrationer som är 8- 600 gånger lägre än de som krävs för att hämma mänskliga cellulära alfa -, beta - och gammapolymeraser.
Incorporation of cidofovir into viral DNA results in reductions in the rate of viral DNA synthesis.
Inkorporering av cidofovir i virusets DNA leder till reducerad viral DNA- syntes.
Cidofovir enters cells by fluid-phase endocytosis and is phosphorylated to cidofovir monophosphate and subsequently to cidofovir diphosphate.
Cidofovir tas in i cellen via endocytos i vätskefasen och fosforyleras till cidofovirmonofosfat och därefter till cidofovirdifosfat. Cidofovirs långvariga antivirala verkan är kopplad till metaboliternas
Prolonged antiviral effects of cidofovir are related to the half-lives of its metabolites; cidofovir diphosphate persists inside cells with a half-life of 17-65 hours and a cidofovir phosphate-choline adduct has a half-life of 87 hours.
7 halveringstid; cidofovirdifosfat kvarstår intracellulärt med en halveringstid på 17- 65 timmar och en cidofovir– fosfatkolinaddukt med en halveringstid på 87 timmar.
7 Antiviral activity Cidofovir is active in vitro against HCMV, a member of the herpesviridae family.
Antiviral aktivitet Cidofovir är aktivt in vitro mot HCMV, som ingår i herpesvirusgruppen.
Antiviral activity is seen at concentrations significantly below those which cause cell death.
Antiviral effekt ses vid koncentrationer som är signifikant lägre än de som orsakar celldöd
The in vitro sensitivity to cidofovir is shown in the following table:
Känsligheten för cidofovir in vitro visas i följande tabell. virusförökning i cellodling
Cidofovir Inhibition of Virus Multiplication in Cell Culture
Hämmande effekt av cidofovir på
Virus wild-type CMV isolates ganciclovir-resistant CMV isolates foscarnet-resistant CMV isolates
Virus CMV- isolat, vild typ CMV- isolat, ganciclovirresistent CMV- isolat, foskarnetresistent
IC50 (µM) 0.7 (± 0.6) 7.5 (± 4.3) 0.59 (± 0.07)
IC50( mM) 0, 7 (± 0, 6) 7, 5 (± 4, 3) 0, 59 (± 0, 07)
In vivo activity against HCMV was confirmed with controlled clinical studies of cidofovir for the treatment of CMV retinitis in patients with AIDS, which demonstrated statistically significant delays in time to CMV retinitis progression for patients on cidofovir when compared to control patients.
Effekten på HCMV in vivo bekräftades i kontrollerade kliniska studier med cidofovir där man behandlade CMV- retinit hos patienter med AIDS.
The median times to retinitis progression in the two efficacy studies (GS-93-106 and GS-93-105), were 120 days and not reached for the treatment arms vs.
I dessa studier påvisade statistiskt signifikanta fördröjningar i progression av CMV- retinit hos patienter som behandlats med cidofovir jämfört patienter i kontrollgruppen.
22 days and 21 days for the untreated (deferred treatment) arms, respectively.
Mediantiden till progression av retinit i de två effektstudierna (studierna GS- 93- 106 och GS- 93- 105) var 120 dagar och inträffade aldrig för de behandlade grupperna jämfört med 22 dagar respektive 21 dagar för de obehandlade (uppskjuten behandling) grupperna.
In study GS-93-107 conducted in patients who had relapsed after treatment with other agents, the median time to retinitis progression was 115 days.
I studie GS- 93- 107, som gjordes på patienter som fått recidiv efter behandling med andra läkemedel, var mediantiden till retinitprogression 115 dagar.
Viral resistance Following in vitro selection of ganciclovir-resistant HCMV isolates, cross-resistance between ganciclovir and cidofovir was seen with ganciclovir-selected mutations in the HCMV DNA polymerase gene but not with mutations in the UL97 gene.
Virusresistens Efter in vitro- selektion av ganciclovirresistenta isolat av HCMV, sågs korsresistens mellan ganciclovir och cidofovir med ganciclovirselekterade mutationer i DNA- polymerasgenen hos HCMV men ej med mutationer i UL97- genen.
Cidofovir-selected mutants had a mutation in the DNA polymerase gene and were cross-resistant to ganciclovir, but susceptible to foscarnet.
Cidofovirselekterade mutanter var muterade i DNA- polymerasgenen samt var korsresistenta mot ganciclovir men känsliga för foskarnet.
At the end of a one-hour infusion of cidofovir 5 mg/ kg administered with concomitant oral probenecid, the mean (± SD) serum concentration of cidofovir was 19.6 (± 7.18) mcg/ ml.
Serumkoncentrationen av cidofovir (medelvärde ± SD) efter en timmes intravenös infusion av 5 mg cidofovir/ kg med samtidig peroral probenecidbehandling, var 19, 6 (±7, 18) μg/ mL.
The mean values of total serum clearance, volume of distribution at steady-state and terminal elimination half-life were 138 (± 36) ml/ hr/ kg, 388 (± 125) ml/ kg and 2.2 (±0.5) hour, respectively.
Medelvärdena för total serumclearance, distributionsvolymen vid steady state och halveringstiden för eliminering i slutfasen hos dessa patienter var 138 (±36) ml/ tim/ kg, 388 (±125) ml/ kg respektive 2, 2 (±0, 5) timmar.
Dose-independent kinetics were demonstrated with single doses of cidofovir given over the dose range 3 to 7.5 mg/ kg.
5. 3 Prekliniska säkerhetsuppgifter
In vitro protein binding In vitro protein binding of cidofovir to plasma or serum protein was 10% or less over the cidofovir concentration range 0.25 to 25 mcg/ ml.
Djurförsök har visat att nefrotoxicitet är den huvudsakligt dosbegränsande toxiska effekten hos cidofovir.