natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In these cases the presence of antibodies should be evaluated and if these remain positive in a confirmatory test after 6 weeks, treatment should be discontinued, as persistent antibodies are associated with a substantial decrease in efficacy of TYSABRI and an increased incidence of hypersensitivity reactions (see section 4.8).
I dessa fall bör förekomst av antikroppar undersökas och om dessa kan verifieras vid ett test efter sex veckor bör behandlingen avbrytas eftersom persistenta antikroppar associeras med en avsevärd minskning av effekten av TYSABRI och en ökad incidens av överkänslighetsreaktioner (se avsnitt 4. 8).
Since patients who have received an initial short exposure to TYSABRI and then had an extended period without treatment are more at risk for hypersensitivity upon redosing, the presence of antibodies should be evaluated and if these remain positive in a confirmatory test after 6 weeks treatment should not be resumed.
Eftersom patienter som fått en inledande kort exponering för TYSABRI och därefter haft en längre period utan behandling löper större risk att få överkänslighetsreaktioner vid ny dosering, ska förekomsten av antikroppar utvärderas och om dessa är fortsatt positiva i ett verifierande test efter 6 veckor bör behandlingen inte återupptas.
Some patients with a past
Patienter ska övervakas med avseende på nedsatt leverfunktion och instrueras att kontakta
5 medical history of an abnormal liver test have experienced an exacerbation of abnormal liver test while on TYSABRI.
5 läkare om tecken och symptom som tyder på leverskada inträffar, som t. ex. gulsot och kräkningar.
In cases of significant liver injury TYSABRI should be discontinued.
I händelse av signifikant leverskada ska TYSABRI sättas ut.
Stopping TYSABRI therapy
Avbrytande av TYSABRI- behandling
If a decision is made to stop treatment with natalizumab, the physician needs to be aware that natalizumab remains in the blood, and has pharmacodynamic effects (e. g increased lymphocyte counts) for approximately 12 weeks following the last dose.
Om beslut fattats att avbryta behandlingen med natalizumab måste läkaren vara medveten om att natalizumab finns kvar i blodet och har farmakodynamiska effekter (t. ex. förhöjda lymfocyttal) under cirka 12 veckor efter den sista dosen.
For drugs such as interferon and glatiramer acetate, concomitant exposure of this duration was not associated with safety risks in clinical trials.
Vad gäller läkemedel som interferon och glatirameracetat var en samtidig exponering med denna duration ej förenad med några säkerhetsrisker i de kliniska prövningarna.
No data are available in MS patients regarding concomitant exposure with immunosuppressant medication.
Det finns inga data för MS- patienter vad gäller samtidig exponering för immunsuppressiva läkemedel.
Use of these medicines soon after the discontinuation of natalizumab may lead to an additive immunosuppressive effect.
Användning av dessa läkemedel kort tid efter det att natalizumab satts ut kan leda till en additiv immunsuppressiv effekt.
This should be carefully considered on a case-by-case basis, and a wash-out period of natalizumab might be appropriate.
Detta måste noggrant beaktas från fall till fall och en wash- out- period med natalizumab kan vara lämplig.
See section 4.3.
Se avsnitt 4. 3.
There are no adequate data from the use of natalizumab in pregnant women.
Adekvata data från behandling av gravida kvinnor med natalizumab saknas.
Natalizumab should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Natalizumab skall användas under graviditet endast då det är absolut nödvändigt.
If a woman becomes pregnant while taking TYSABRI, discontinuation of TYSABRI should be considered.
Om en kvinna blir gravid under behandling med TYSABRI bör utsättande av TYSABRI övervägas.
It is not known whether TYSABRI is excreted in human milk, but it has been observed in animal studies (see section 5.3).
Det är inte känt om TYSABRI går över i human bröstmjölk, men det har observerats i djurstudier (se avsnitt 5. 3).
Patients receiving TYSABRI should not breastfeed their infants.
Patienter som behandlas med TYSABRI skall inte amma sina barn.
Based on the pharmacological mechanism of action of natalizumab, the use of TYSABRI is not expected to affect patient's ability to drive and use machines.
Baserat på den farmakologiska verkningsmekanismen för natalizumab förväntas behandling med TYSABRI inte påverka patientens förmåga att framföra fordon och använda maskiner.
In placebo-controlled trials in 1,617 MS patients treated with natalizumab for up to 2 years (placebo:
I placebokontrollerade prövningar på 1 617 MS- patienter som behandlades med natalizumab under upp till två år (placebo:
1,135), adverse events leading to discontinuation of therapy occurred in 5.8% of patients treated with natalizumab (placebo:
1 135) förekom biverkningar som ledde till utsättande av läkemedlet hos 5, 8% av de patienter som behandlades med natalizumab (placebo:
Over the 2-year duration of the studies, 43.5% of patients treated with natalizumab reported adverse drug reactions (placebo:
Under de två år studierna pågick rapporterade 43, 5% av de patienter som behandlades med natalizumab biverkningar (placebo:
Adverse drug reactions reported with natalizumab with an incidence of 0.5% greater than reported with placebo are shown below.
Nedan visas de biverkningar som rapporterades för natalizumab med en incidens som var 0, 5% högre än för placebo.
The reactions are reported as MedDRA preferred terms under the MedDRA primary system organ class.
Biverkningarna rapporteras enligt MedDRA: s rekommenderade termer under den primära organsystemklassen enligt MedDRA.
Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
Vanliga (≥ 1/ 100, < 1/ 10), mindre vanliga (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100)
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
Centrala och perifera nervsystemet Vanliga
1 An adverse event judged related to therapy by the investigating physician.
1 En biverkning som prövningsläkaren bedömde som relaterad till läkemedlet.
6 Nervous system disorders Common
6 Vanliga
Headache Dizziness
Kräkningar Illamående
Gastrointestinal disorders Common
Muskuloskeletala systemet och bindväv Vanliga
Vomiting Nausea
Artralgi
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common
Infektioner och infestationer Vanliga
Arthralgia
Urinvägsinfektion Nasofaryngit
Infections and infestations Common
Allmänna symtom och/ eller symtom vid administreringsstället Vanliga
Urinary tract infection Nasopharyngitis
Muskelstelhet Pyrexi Trötthet
General disorders
Immunsystemet
Urticaria Hypersensitivity
Urtikaria Överkänslighet
In 2-year controlled clinical trials in MS patients, an infusion-related event was defined as an adverse event occurring during the infusion or within 1 hour of the completion of the infusion.
Under de tvååriga kontrollerade kliniska prövningarna på MS- patienter definierades en infusionsrelaterad händelse som en biverkning om den inträffade under infusionen eller inom 1 timme efter det att infusionen avslutats.
These occurred in 23.1% of MS patients treated with natalizumab (placebo:
Sådana reaktioner sågs hos 23, 1% av patienterna som behandlades med natalizumab (placebo:
In 2-year controlled clinical trials in MS patients, hypersensitivity reactions occurred in up to 4% of patients.
Under de tvååriga kontrollerade kliniska prövningarna på MS- patienter förekom överkänslighetsreaktioner hos upp till 4% av patienterna.
Anaphylactic/ anaphylactoid reactions occurred in less than 1% of patients receiving TYSABRI.
Anafylaktiska/ anafylaktoida reaktioner förekom hos mindre än 1% av patienterna som behandlades med TYSABRI.
Hypersensitivity reactions usually occurred during the infusion or within the 1-hour period after the completion of the infusion (See section 4.4).
Överkänslighetsreaktionerna uppträdde vanligen under infusionen eller inom 1 timme efter det att infusionen avslutats (se avsnitt 4. 4).
In 10% of patients antibodies against natalizumab were detected in 2-year controlled clinical trials in MS patients.
Hos 10% av patienterna påvisades antikroppar mot natalizumab under de tvååriga kontrollerade kliniska prövningarna av MS- patienter.
Persistent anti-natalizumab antibodies (one positive test reproducible on retesting at least 6 weeks later) developed in approximately 6% of patients.
Kvarstående anti- natalizumab- antikroppar (ett positivt prov som kunde verifieras vid provtagning minst 6 veckor senare) utvecklades hos ca 6% av patienterna.
Antibodies were detected on only one occasion in an additional 4% of patients.
Hos ytterligare 4% av patienterna kunde antikroppar påvisas vid endast ett tillfälle.
Persistent antibodies were associated with a substantial decrease in the effectiveness of TYSABRI and an increased incidence of hypersensitivity reactions.
Kvarstående antikroppar var förenade med en avsevärt minskad effekt av TYSABRI- behandlingen och en förhöjd incidens av överkänslighetsreaktioner.
Additional infusion-related reactions associated with persistent antibodies included rigors, nausea, vomiting and flushing (see section 4.4).
Ytterligare infusionsrelaterade reaktioner som var associerade med kvarstående antikroppar innefattade muskelstelhet, illamående, kräkningar och rodnad (se avsnitt 4. 4).
If, after approximately 6 months of therapy, persistent antibodies are suspected, either due to reduced efficacy or due to occurrence of infusion-related events, they may be detected and confirmed with a subsequent test 6 weeks after the first positive test.
Om man efter cirka 6 månaders behandling misstänker kvarstående antikroppar, antingen p. g. a. minskad effekt eller förekomst av infusionsrelaterade händelser, kan de påvisas och bekräftas genom ytterligare ett prov 6 veckor efter det första positiva provet.
7 Infections, including PML and opportunistic infections
Infektioner, inklusive PML och opportunistiska infektioner
In 2-year controlled clinical trials in MS patients, the rate of infection was approximately 1.5 per patient-year in both natalizumab- and placebo-treated patients.
7 Under de tvååriga kontrollerade kliniska prövningarna på MS- patienter var incidensen av infektioner cirka 1, 5 per patientår hos både natalizumab - och placebobehandlade patienter.
The nature of the infections was generally similar in natalizumab- and placebo-treated patients.
Karaktären på infektionerna var i allmänhet likartad hos natalizumab - respektive placebobehandlade patienter.
A case of cryptosporidium diarrhoea was reported in MS clinical trials.
Ett fall av cryptosporidium- diarré rapporterades i de kliniska prövningarna på MS- patienter.
In clinical trials, herpes infections (Varicella-Zoster virus, Herpes-simplex virus) occurred slightly more frequently in natalizumab-treated patients than in placebo-treated patients.
I kliniska prövningar förekom herpesinfektioner (varicella- zoster- virus, herpes simplex- virus) något oftare hos natalizumab- behandlade patienter än hos placebobehandlade patienter.
In post marketing experience, there have been reports of serious cases, including one fatal case of herpes encephalitis.
Vid undersökningar efter marknadsföring har det förekommit rapporter om allvarliga fall, däribland ett dödsfall i herpes encefalit.
In clinical trials, cases of PML have been reported.
I de kliniska prövningarna har fall av PML rapporterats.
PML usually leads to severe disability or death (see section 4.4).
PML leder vanligtvis till svår funktionsnedsättning eller döden (se avsnitt 4. 4).
In pivotal clinical trials, two cases, including one fatality, occurred in MS patients who were being treated with concomitant interferon beta-1a therapy for more than 2 years.
I pivotala kliniska prövningar inträffade två fall, varav ett med dödlig utgång, hos MS- patienter som samtidigt behandlades med interferon beta- 1a under mer än 2 år.
In another trial, one patient with Crohn’ s disease, who had a long history of treatment with immunosuppressants and associated lymphopenia also developed PML and died.
Patienten hade behandlats med immunsuppressiva läkemedel under lång tid och till följd av detta fått lymfopeni.
PML has been reported in post-marketing experience in patients treated with TYSABRI monotherapy.
PML har rapporterats efter marknadsföring hos patienter som behandlats med TYSABRI som monoterapi.
Spontaneous cases of serious liver injuries, increased liver enzymes, hyperbilirubinaemia have been reported during the post marketing phase (see section 4.4).
Spontana fall av allvarliga leverskador, förhöjda leverenzymer, hyperbilirubinemi har rapporterats efter marknadsföring (se avsnitt 4. 4).
No differences in incidence rates or the nature of malignancies between natalizumab- and placebo-treated patients were observed over 2 years of treatment.
Inga skillnader observerades mellan natalizumab - och placebobehandlade patienter under 2 års behandling, vad gäller incidens eller typ av malignitet.
TYSABRI treatment was associated with increases in circulating lymphocytes, monocytes, eosinophils, basophils and nucleated red blood cells.
TYSABRI- behandling var förenad med förhöjda värden av cirkulerande lymfocyter, monocyter, eosinofiler, basofiler och kärnförande röda blodkroppar.
Increases from baseline for lymphocytes, monocytes, eosinophils and basophils ranged from 35% to 140% for individual cell types but mean cell counts remained within normal ranges.
Stegringarna från baseline för lymfocyter, monocyter, eosinofiler och basofiler varierade från 35% till 140% för de enskilda celltyperna, men de genomsnittliga celltalen förblev inom normalområdena.
During treatment with TYSABRI, small reductions in haemoglobin (mean decrease 0.6 g/ dl), haematocrit (mean decrease 2%) and red blood cell counts (mean decrease 0.1 x 106/ l) were seen.
Under behandlingen med TYSABRI sågs små sänkningar av hemoglobin (genomsnittlig sänkning 6 g/ dl), hematokrit (genomsnittlig sänkning 2%) och erytrocyttal (genomsnittlig sänkning med 0, 1 x 106/ l).
All changes in haematological variables returned to pre-treatment values, usually within 16 weeks of last dose of TYSABRI and the changes were not associated with clinical symptoms.
Alla förändringar av hematologiska värden återgick till samma nivåer som före behandling, oftast inom 16 veckor från den sista TYSABRI- dosen, och förändringarna var inte förenade med kliniska symptom.
Selective Immunosuppressive Agent, ATC code:
Selektiva immunsuppressiva medel, ATC- kod:
8 Natalizumab is a selective adhesion-molecule inhibitor and binds to the α 4-subunit of human integrins, which is highly expressed on the surface of all leukocytes, with the exception of neutrophils.
8 Farmakodynamiska egenskaper
Specifically, natalizumab binds to the α 4β 1 integrin, blocking the interaction with its cognate receptor, vascular cell adhesion molecule-1 (VCAM-1), and ligands osteopontin, and an alternatively spliced domain of fibronectin, connecting segment-1 (CS-1).
Mer specifikt binder natalizumab till α4β1- integrin, vilket blockerar interaktionen med dess besläktade receptor, vaskulär celladhesionsmolekyl- 1 (VCAM- 1), och liganderna osteopontin och en alternativt splitsad domän av fibronektin, connecting segment- 1 (CS- 1).
Natalizumab blocks the interaction of α 4β 7 integrin with the mucosal addressin cell adhesion molecule-1 (MadCAM-1).
Natalizumab blockerar interaktionen mellan α4β7- integrin och mucosal addressin cell adhesion molecule- 1 (MadCAM- 1).
Disruption of these molecular interactions prevents transmigration of mononuclear leukocytes across the endothelium into inflamed parenchymal tissue.
Genom att hindra dessa molekylära interaktioner förhindrar medlet migration av mononukleära leukocyter genom endotelet, in i den inflammerade parenkymvävnaden.
A further mechanism of action of natalizumab may be to suppress ongoing inflammatory reactions in diseased tissues by inhibiting the interaction of α 4-expressing leukocytes with their ligands in the extracellular matrix and on parenchymal cells.
En ytterligare verkningsmekanism för natalizumab kan vara att det undertrycker pågående inflammatoriska reaktioner i sjuk vävnad genom att hämma interaktionen mellan α4- uttryckande leukocyter och deras ligander i det extracellulära matrix och på parenkymceller.
In MS, lesions are believed to occur when activated T-lymphocytes cross the blood-brain barrier (BBB).
Vid MS tros lesionerna uppkomma när aktiverade T- lymfocyter passerar blodhjärnbarriären.
Leukocyte migration across the BBB involves interaction between adhesion molecules on inflammatory cells and endothelial cells of the vessel wall.
Leukocytmigration över blodhjärnbarriären innefattar en interaktion mellan adhesionsmolekyler på inflammatoriska celler och endotelceller i kärlväggen.
The interaction between α 4β 1 and its targets is an important component of pathological inflammation in the brain and disruption of these interactions leads to reduced inflammation.
Interaktionen mellan α4β1 och dess mål utgör en viktig komponent i den patologiska inflammationen i hjärnan och genom att störa dessa interaktioner uppnår man en minskad inflammation.
Under normal conditions, VCAM-1 is not expressed in the brain parenchyma.
Under normala betingelser uttrycks inte VCAM- 1 i hjärnparenkymet.
However, in the presence of pro-inflammatory cytokines, VCAM-1 is upregulated on endothelial cells and possibly on glial cells near the sites of inflammation.
I närvaro av proinflammatoriska cytokiner uppregleras dock VCAM- 1 på endotelceller och möjligen på gliaceller nära de inflammerade områdena.
In the setting of central nervous system (CNS) inflammation in MS, it is the interaction of α 4β 1 with VCAM-1, CS-1 and osteopontin that mediates the firm adhesion and transmigration of leukocytes into the brain parenchyma and may perpetuate the inflammatory cascade in CNS tissue.
Vid förekomst av inflammation i centrala nervsystemet (CNS) vid MS är det interaktionen mellan α4β1 och VCAM- 1, CS- 1 samt osteopontin som medierar leukocyternas starka adhesion och migration in i hjärnparenkymet och kan upprätthålla den inflammatoriska kaskaden i CNS- vävnaden.
Blockade of the molecular interactions of α 4β 1 with its targets reduces inflammatory activity present in the brain in MS and inhibits further recruitment of immune cells into inflamed tissue, thus reducing the formation or enlargement of MS lesions.
Därigenom minskas uppkomsten eller tillväxten av MS- lesioner.
TYSABRI is indicated as a single disease modifying therapy in relapsing remitting multiple sclerosis to prevent relapses and delay progression of disability.
TYSABRI är indicerat som sjukdomsmodifierande behandling i monoterapi vid skovvis förlöpande multipel skleros för att förhindra skov och fördröja utveckling av funktionsnedsättning.
Due to safety concerns (see sections 4.4 and 4.8) treatment is restricted to the following patient groups:
Med hänsyn till patientsäkerheten (se avsnitt 4. 4 och 4. 8) är behandling begränsad till följande patientgrupper:
• Patients who have failed to respond to a full and adequate course of a beta-interferon.
• Patienter som inte svarat på en fullständig och adekvat behandlingskur med beta- interferon.
Patients should have had at least 1 relapse in the previous year while on therapy, and have at least 9 T2-hyperintense lesions in cranial MRI or at least 1 Gadolinium-enhancing lesion.
Patienterna bör ha haft minst ett skov under det senaste behandlingsåret och ha minst nio T2 - hyperintensiva lesioner på kranial MRT eller minst en Gadolinium- laddande lesion.
• Patients with rapidly evolving severe relapsing remitting multiple sclerosis, defined by 2 or more disabling relapses in one year, and with 1 or more Gadolinium enhancing lesions on brain MRI or a significant increase in T2 lesion load as compared to a previous recent MRI.
• Patienter med svår skovvis förlöpande multipel skleros som utvecklas snabbt, definierat som två eller flera funktionsnedsättande skov under ett år och en eller flera Gadolinium- laddande lesioner vid MRT av hjärnan eller en avsevärd ökning av T2- lesioner jämfört med en nyligen utförd MRT.
Efficacy as monotherapy has been evaluated in one randomised, double-blind, placebo-controlled study lasting 2 years (AFFIRM study) in relapsing-remitting MS patients who had experienced at least 1 clinical relapse during the year prior to entry and had a Kurtzke Expanded Disability Status Scale (EDSS) score between 0 and 5.
Effekten som monoterapi har utvärderats i en randomiserad, dubbelblind, placebokontrollerad studie under två år (AFFIRM- studien) på skovvis förlöpande MS hos patienter som haft minst ett kliniskt skov under året som föregick studiestart och med ett EDSS- värde (expanded disability status scale) mellan noll och fem.
The patients were randomised with a 2:1 ratio to receive TYSABRI 300 mg (n = 627) or placebo (n = 315) every 4 weeks for up to 30 infusions.
Patienterna randomiserades i förhållandet 2: 1 till att få TYSABRI 300 mg (n = 627) eller placebo (n = 315) var 4: e vecka.
Neurological evaluations were performed every 12 weeks and at times of suspected relapse.
Neurologisk undersökning utfördes var 12: e vecka samt vid misstänkt skov.
MRI evaluations for T1-weighted gadolinium (Gd)-enhancing lesions and T2-hyperintense lesions were performed annually.
Undersökning med MRT med avseende på T1- viktade kontrastladdande lesioner och T2- hyperintensiva lesioner utfördes årligen.
9 AFFIRM study:
9 AFFIRM- studien:
Main features and results Monotherapy; randomised double-blind placebo-controlled Design parallel-group trial for 120 weeks Subjects
Huvuddelar och resultat Monoterapi: randomiserad, dubbelblind, placebo- kontrollerad Studieupplägg prövning med parallella grupper under 120 veckor Patienter
Treatment One year endpoint Two year endpoint
Behandling Ettårsparameter
Placebo / Natalizumab 300 mg i. v. every 4 weeks Relapse rate Progression on EDSS
natalizumab 300 mg iv var fjärde vecka Skovfrekvens
Secondary endpoints
Tvåårsparameter Sekundära parametrar
Relapse rate derived variables / MRI-derived variables Placebo Natalizumab 315 627
Utveckling av funktionsnedsättning enligt EDSS Variabler relaterade till skovfrekvens / MRT
Completing 1 years Completing 2 years
Patienter Randomiserade Som fullbordat ett år Som fullbordat två år
Age yrs, median (range) MS-history yrs, median (range) Time since diagnosis, yrs median
Ålder, år, median (intervall) MS- anamnes år,
(range) Relapses in previous 12 months,
(intervall) Skov under föregående tolv månader,
median (range) EDSS-baseline, median (range)
median (intervall) EDSS- baslinje, median
1.0 (0-12) 2 (0-6.0)
(intervall)
RESULTS Annual relapse rate
RESULTAT Årlig skovfrekvens Efter ett år (primär
After one year (primary endpoint) After two years
Efter två år
Rate ratio 0.33 CI95% 0.26; 0.41
Frekvenskvot 0, 33 CI95% 0, 26; 0, 41
Rate ratio 0.32 CI95% 0.26; 0.40
Frekvenskvot 0, 32 CI95% 0, 26; 0, 40
Proportion progressed1(12-week
Andel som utvecklat progredierande
confirmation; primary outcome)
funktionsnedsättning1
Hazard ratio 0.58, CI95% 0.43; 0.73, p < 0.001 Proportion progressed1(24-week
(bekräftad efter tolv veckor; primär parameter) Hazard kvot 0, 58, CI95% 0, 43; 0, 73, p < 0, 001 Andel som utvecklat kvarstående
confirmation)
funktionsnedsättning1
Hazard ratio 0.46, CI95% 0.33; 0.64, p < 0.001 MRI (0-2 years)
(bekräftad efter 24 veckor) Hazard kvot 0, 46, CI95% 0, 33; 0, 64, p < 0, 001 MRT (0- 2 år) Median för procentuell - 9, 4% förändring av T2- hyperintensiv lesionsvolym
-9.4%
+8, 8%
Mean number of new or newly-
Medelvärde för antalet nya
11.0
10
enlarging T2-hyperintense lesions Mean number of T1-hypointense
eller nya tillväxande
lesions Mean number of Gd-enhancing
T2- hyperintensiva lesioner
lesions
kontrastladdande lesioner
Progression of disability was defined as at least a 1.0 point increase on the EDSS from a baseline EDSS > =1.0 sustained for 12 or 24 weeks or at least a 1.5 point increase on the EDSS from a baseline EDSS =0 sustained for 12 or 24 weeks.
Progress av funktionsnedsättning definierades som en EDSS- ökning på minst 1, 0 poäng från baslinje- EDSS > =1, 0 som kvarstod under 12 eller 24 veckor, eller en EDSS- ökning på minst 1, 5 poäng från baslinje EDSS =0 som kvarstod under 12 eller 24 veckor.