natgillin/translations-raw huggingface dataset:
QT interval In clinical trials with oral olanzapine, clinically meaningful QTc prolongations (Fridericia QT correction [QTcF] ≥ 500 milliseconds [msec] at any time post baseline in patients with baseline QTcF < 500 msec) were uncommon (0.1% to 1%) in patients treated with olanzapine, with no significant differences in associated cardiac events compared to placebo.
QT intervall Kliniskt betydelsefull QTc- förlängning (Fridericia QT- korrigering [QTcF] ≥500 millisekunder [msek] vid någon tidpunkt efter utgångsvärdet hos patienter med utgångsvärde QTcF < 500 msek) förekom som mindre vanlig biverkan (0, 1% till 1%) i kliniska studier hos patienter som behandlade med oralt olanzapin men inga signifikanta skillnader i relaterade kardiella händelser jämfört med placebo observerades.
In clinical trials with olanzapine powder for solution for injection or ZYPADHERA, olanzapine was not associated with a persistent increase in absolute QT or in QTc intervals.
I de kliniska studierna med olanzapin, pulver till injektionsvätska, eller ZYPADHERA, har olanzapin inte givit upphov till en bestående ökning av varken absoluta QT - eller QTc- tiden.
Thromboembolism Temporal association of olanzapine treatment and venous thromboembolism has very rarely (< 0.01%) been reported.
Tromboembolism Ventromboemboli, som tidsmässigt sammanföll med olanzapinbehandling, har rapporterats mycket sällsynt (< 0, 01%).
General CNS activity Given the primary CNS effects of olanzapine, caution should be used when it is taken in combination with other centrally acting medicines and alcohol.
Allmän CNS- aktivitet På grund av olanzapins primära CNS- effekt bör försiktighet iakttas då det kombineras med andra centralt verkande läkemedel och alkohol.
Seizures Olanzapine should be used cautiously in patients who have a history of seizures or are subject to factors which may lower the seizure threshold.
6 Krampanfall Försiktighet bör iakttas då olanzapin ges till patienter med känd benägenhet för kramper, eller som utsätts för faktorer som kan sänka kramptröskeln.
6 Tardive Dyskinesia In comparator studies of one year or less duration, olanzapine was associated with a statistically significant lower incidence of treatment emergent dyskinesia.
Tardiv dyskinesi I jämförande kliniska studier, som pågick i upp till ett år, gav olanzapin upphov till statistiskt signifikant lägre incidens behandlingsrelaterad dyskinesi.
Postural hypotension Postural hypotension was infrequently observed in the elderly in olanzapine clinical trials.
Postural hypotoni Postural hypotoni observerades i låg frekvens hos äldre patienter i kliniska studier med olanzapin.
Use in children and adolescents under 18 years of age Olanzapine is not indicated for use in the treatment of children and adolescents.
Barn och ungdomar under 18 år Olanzapin är inte indicerat för behandling av barn och ungdom.
Studies in patients aged 13-17 years showed various adverse reactions, including weight gain, changes in metabolic parameters and increases in prolactin levels.
I studier på patienter mellan 13 och 17 år förekom olika biverkningar inkluderande viktökning, förändringar i metaboliska parametrar och ökade prolaktinnivåer.
Long-term outcomes associated with these events have not been studied and remain unknown (see sections 4.8 and 5.1).
Effekten av dessa biverkningar på längre sikt har inte studerats och förblir okänd (se avsnitt 4. 8 och 5. 1).
Use in elderly patients (> 75 years) No information on the use of ZYPADHERA in patients > 75 years is available.
Äldre patienter (> 75 år) Det finns ingen information tillgänglig angående behandling med ZYPADHERA till patienter äldre än 75 år.
Due to biochemical and physiological modification and reduction of muscular mass, this formulation is not recommended to be started in this sub-group of patients.
P. g. a. biokemisk och fysiologisk förändring samt reduktion av muskelmassan, avråds från att insätta behandling med denna beredningsform till denna grupp av patienter.
Potential interactions affecting olanzapine Since olanzapine is metabolised by CYP1A2, substances that can specifically induce or inhibit this isoenzyme may affect the pharmacokinetics of olanzapine.
Eftersom olanzapin metaboliseras av CYP1A2 kan substanser som specifikt inducerar eller hämmar detta isoenzym påverka farmakokinetiken av olanzapin.
Induction of CYP1A2 The metabolism of olanzapine may be induced by smoking and carbamazepine, which may lead to reduced olanzapine concentrations.
Olanzapins metabolism kan induceras vid rökning och behandling med karbamazepin, vilket kan ge lägre olanzapinkoncentrationer.
Inhibition of CYP1A2 Fluvoxamine, a specific CYP1A2 inhibitor, has been shown to significantly inhibit the metabolism of olanzapine.
Fluvoxamin, en specifik CYP1A2- hämmare, har visat sig hämma metabolismen av olanzapin signifikant.
Potential for olanzapine to affect other medicinal products Olanzapine may antagonise the effects of direct and indirect dopamine agonists.
7 Potentiell påverkan av olanzapin på andra läkemedel Olanzapin kan motverka de direkta eller indirekta effekterna av dopaminagonister.
Thus no particular interaction is expected as verified through in vivo studies where no inhibition of metabolism of the following active substances was found: tricyclic antidepressant (representing
Inga särskilda interaktioner förväntas därför, vilket verifierats genom in vivo- studier.
7 mostly CYP2D6 pathway), warfarin (CYP2C9), theophylline (CYP1A2) or diazepam (CYP3A4 and 2C19).
Ingen hämning av metabolismen av följande aktiva substanser kunde konstateras: tricykliska antidepressiva (representanter huvudsakligen för CYP2D6- steget), warfarin (CYP2C9), teofyllin (CYP1A2) eller diazepam (CYP3A4 och 2C19).
General CNS activity Caution should be exercised in patients who consume alcohol or receive medicinal products that can cause central nervous system depression.
Allmän CNS- aktivitet Försiktighet bör iakttas till patienter som intar alkohol eller får läkemedel som kan orsaka CNS - depression.
The concomitant use of olanzapine with anti-Parkinsonian medicinal products in patients with Parkinson's disease and dementia is not recommended (see section 4.4).
Samtidig behandling med olanzapin och läkemedel mot Parkinsons sjukdom rekommenderas inte till patienter med Parkinsons sjukdom och demens (se avsnitt 4. 4).
QTc interval Caution should be used if olanzapine is being administered concomitantly with medicinal products known to increase QTc interval (see section 4.4).
QTc- intervall Försiktig bör iakttas om olanzapin ges tillsammans med läkemedel som kan förlänga QTc- tiden (se avsnitt 4. 4).
Patients should be advised not to breast-feed an infant if they are taking olanzapine.
Patienter ska tillrådas att inte amma under behandling med olanzapin.
Patients should be advised not to drive or operate machinery for the remainder of the day after each injection due to the possibility of a post-injection syndrome event leading to symptoms consistent with olanzapine overdose (see section 4.4).
Patienterna ska tillrådas att inte framföra fordon eller använda maskiner under resten av dagen efter varje injektion, eftersom det finns risk för postinjektionsyndrom med symtom liknande dem som uppkommer vid olanzapinöverdosering (se avsnitt 4. 4).
Post-injection syndrome events have occurred with ZYPADHERA leading to symptoms consistent with olanzapine overdose (see sections 4.2 and 4.4).
Symtomen liknar dem som uppkommer vid olanzapin- överdosering (se avsnitt 4. 2 och 4. 4).
Clinical signs and symptoms included symptoms of sedation (ranging from mild in severity up to coma) and/ or delirium (including confusion, disorientation, agitation, anxiety and other cognitive impairment).
Kliniska tecken och symtom inkluderade sedering (varierande från lätt sedering till koma) och/ eller delirium (inkluderande förvirring, desorientering, agitation, oro och annan kognitiv försämring).
Other adverse reactions observed in patients treated with ZYPADHERA were similar to those seen with oral olanzapine.
8 Andra observerade biverkningar hos patienter behandlade med ZYPADHERA var liknande dem som setts med oralt olanzapin.
In clinical trials with ZYPADHERA, the only adverse reaction reported at a statistically significantly higher rate in the ZYPADHERA group than in the placebo group was
I kliniska studier med ZYPADHERA var den enda biverkning som rapporterats med statistiskt signifikant högre frekvens i ZYPADHERA- gruppen jämfört med placebogruppen, sedering (ZYPADHERA 8, 2%, placebo 2, 0%).
Among all ZYPADHERA treated patients, sedation was reported by 4.7% of patients.
Bland alla ZYPADHERA - behandlade patienter rapporterades sedering hos 4, 7% av patienterna.
In clinical trials with ZYPADHERA the incidence of injection site related adverse events was approximately 8%.
I kliniska studier med ZYPADHERA var incidensen biverkningar relaterade till injektionsstället cirka 8%.
The most commonly reported injection site related adverse event was pain (5%); some other injection site adverse events reported were (in decreasing frequency): nodule type reactions, erythema type reactions, non-specific injection site reactions, irritation, oedema type reactions, bruising, haemorrhage, and anesthesia.
Några andra biverkningar på injektionsstället var (i avtagande frekvens): nodulär reaktion, erytemliknande reaktion, ospecifika reaktioner på injektionsstället, irritation, ödem, blånad, blödning och okänslighet.
These events occurred in about 0.1 to 1.1% of patients.
Dessa biverkningar förekom i en frekvens på cirka 0, 1% till 1%.
The undesirable effects listed below have been observed following administration of oral olanzapine but may occur following administration of ZYPADHERA.
Nedanstående biverkningar har observerats för oralt olanzapin men kan även uppstå efter administrering av ZYPADHERA.
Very common (≥ 10%), common (≥ 1% and < 10%), uncommon (≥ 0.1% and < 1%), rare (≥ 0.01% and < 0.1%), very rare (< 0.01%), not known (cannot be estimated from the data available).
Följande frekvensangivelser används: mycket vanliga (≥1/ 10), vanliga (≥1/ 100, < 1/ 10), mindre vanliga (≥1/ 1 000, < 1/ 100), sällsynta (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000), mycket sällsynta (< 1/ 10 000), ingen känd frekvens (kan inte beräknas från tillgängliga data).
Development or exacerbation of diabetes occasionally associated with ketoacidosis or coma, including some fatal cases (see section 4.4) Hypothermia
Utveckling eller försämring av diabetes, ibland associerat med ketoacidos eller koma, inklusive några fall med dödlig utgång (se avsnitt 4. 4) Hypotermi
9
9 Mycket vanliga
Vascular disorders
Ingen känd frekvens
Musculoskeletal and connective tissue disorders Rhabdomyolysis Renal and urinary disorders Urinary hesitation Reproductive system and breast disorders Priapism General disorders and administration site conditions Asthenia Fatigue Oedema Investigations Elevated plasma prolactin levels8 1
Muskuloskeletala systemet och bindväv Rabdomyolys Njurar och urinvägar Urinträngningar Reproduktionsorgan och bröstkörtel Priapism Allmänna symtom och/ eller symtom vid administreringsstället Asteni Trötthet Ödem Undersökningar Förhöjd plasmaprolaktinnivå8
Clinically significant weight gain was observed across all baseline Body Mass Index (BMI) categories.
10 1 Kliniskt signifikant viktuppgång observerades för alla grupper jämfört med Body Mass Index (BMI) vid studiens start.
Weight gain ≥ 7% of baseline body weight was very common and ≥ 15% of baseline body weight was common.
Viktuppgång med ≥7% jämfört med kroppsvikten vid studiens början var mycket vanligt och viktuppgång med ≥15% var vanligt.
Patients gaining ≥ 25% of their baseline body weight with long-term exposure were very common.
Det var mycket vanligt med en viktuppgång från studiestart på ≥25% vid långtidsbehandling.
2 Mean increases in fasting lipid values (total cholesterol, LDL cholesterol, and triglycerides) were greater in patients without evidence of lipid dysregulation at baseline.
2 Genomsnittlig ökning i fastande lipidvärden (totalkolesterol, LDL- kolesterol och triglycerider) var större för patienter som inte visade några störningar i lipidomsättningen vid studiens början.
10 4 Observed for fasting normal levels at baseline (< 5.56 mmol/ l) which increased to high (≥ 7 mmol/ l).
4 Normala nivåer fasteglukos (< 5, 56 mmol/ l) vid studiens början ökade till höga (≥7 mmol/ l).
6 In clinical trials, the incidence of parkinsonism and dystonia in olanzapine-treated patients was numerically higher, but not statistically significantly different from placebo.
6 I kliniska studier var incidensen parkinsonism och dystoni hos olanzapinbehandlade patienter numeriskt högre, men skillnaden var inte statistiskt signifikant jämfört med placebobehandlade patienter.
In most patients, levels returned to normal ranges without cessation of treatment.
Hos de flesta av patienterna återgick nivåerna till de normala utan att behandlingen behövde avbrytas.
Long-term exposure (at least 48 weeks) The proportion of patients who had adverse, clinically significant changes in weight gain, glucose, total/ LDL/ HDL cholesterol or triglycerides increased over time.
Långtidsexponering (minst 48 veckor) Andelen patienter som fick negativa, kliniskt signifikanta förändringar i viktuppgång, glukos, totalkolesterol/ LDL/ HDL eller triglycerider ökade med tiden.
In adult patients who completed 9-12 months of therapy, the rate of increase in mean blood glucose slowed after approximately 4-6 months.
Hos vuxna patienter som fullföljde 9 - 12 månaders behandling sänktes takten i den genomsnittliga ökningen av blodglukosvärdet efter cirka 4- 6 månader.
Olanzapine administered with lithium or valproate resulted in increased levels (≥ 10%) of tremor, dry mouth, increased appetite, and weight gain.
Talsvårigheter
Speech disorder was also reported commonly.
11 rapporterades också som vanliga.
During treatment with olanzapine in combination with lithium or divalproex, an increase of ≥ 7% from baseline body weight occurred in 17.4% of patients during acute treatment (up to 6 weeks).
Vid kombinationsbehandling av olanzapin och litium eller seminatriumvalproat förekom en ökning i kroppsvikten om ≥7% hos 17, 4% av patienterna under den akuta behandlingen (upp till 6 veckor), jämfört med kroppsvikten före studiens början.
Long-term olanzapine treatment (up to 12 months) for recurrence prevention in patients with bipolar disorder was associated with an increase of ≥ 7% from baseline body weight in 39.9% of patients.
Långtidsbehandling (upp till 12 månader) med olanzapin vid profylax av återfall hos patienter med bipolär sjukdom gav en ökning i kroppsvikten om ≥7% hos 39, 9% av patienterna, jämfört med kroppsvikten före studiens början.
Children and adolescents Olanzapine is not indicated for the treatment of children and adolescent patients below 18 years.
Barn och ungdomar Olanzapin är inte indicerat för behandling av barn och ungdom under 18 år.
The following table summarises the adverse reactions reported with a greater frequency in adolescent patients (aged 13-17 years) than in adult patients or adverse reactions only identified during short-term clinical trials in adolescent patients.
Följande tabell sammanfattar de biverkningar som rapporterats med en högre frekvens hos ungdomar (13- 17 år) jämfört med vuxna och biverkningar som endast setts i de kliniska korttidsstudierna som utförts på ungdomar.
The
Kliniskt signifikant viktökning (≥7%) synes förekomma mera frekvent hos ungdomar än hos vuxna vid jämförbar exponering.
11 magnitude of weight gain and the proportion of adolescent patients who had clinically significant weight gain were greater with long-term exposure (at least 24 weeks) than with short-term exposure.
Viktökningens storlek och andel ungdomar som fick en kliniskt signifikant viktökning var större vid längre tids exponering (minst 24 veckor) än vid kortare tids exponering.
Weight gain9, elevated triglyceride levels10, increased appetite.
Viktökning9, förhöjd triglyceridnivå10, ökad aptit.
Elevated cholesterol levels11 Nervous system disorders Very common:
Centrala och perifera nervsystemet Mycket vanliga:
Sedation (including: hypersomnia, lethargy, somnolence).
Sedering (inkluderande: hypersomni, letargi, somnolens).
Gastrointestinal disorders Common:
Muntorrhet.
Dry mouth Hepato-biliary disorders Very common:
Lever och gallvägar Mycket vanliga:
Investigations Very common:
Förhöjda levertransaminaser (ALAT/ ASAT; se avsnitt 4. 4) Undersökningar Mycket vanliga:
Decreased total bilirubin, increased GGT, elevated plasma prolactin levels12.
Reducering av totalbilirubin, ökning av gamma- GT, förhöjda prolaktinnivåer i plasma12.
9 Weight gain ≥ 7% of baseline body weight (kg) was very common and ≥ 15% of baseline body weight was common.
9 Viktökning ≥7% av vikten (kg) vid studiestart var mycket vanlig och ≥15% av vikten vid studiestart var vanlig.
With long-term exposure (at least 24 weeks), approximately half of adolescent patients gained ≥ 15% and almost a third gained ≥ 25% of their baseline body weight.
Vid långtidsexponering (minst 24 veckor) ökade kroppsvikten hos cirka hälften av de unga patienterna med ≥15% och för nästan en tredjedel ökade kroppsvikten med ≥25% av utgångsvikten.
Among adolescent patients, mean weight gain was greatest in patients who were overweight or obese at baseline.
Bland de unga patienterna var den genomsnittliga viktökningen störst hos patienter som var överviktiga eller obesa vid studiens början.
10 Observed for fasting normal levels at baseline (< 1.016 mmol/ l) which increased to high (≥ 1.467 mmol/ l) and changes in fasting triglycerides from borderline at baseline (≥ 1.016 mmol/ l - < 1.467 mmol/ l) to high (≥ 1.467 mmol/ l).
10 Normala värden (< 1, 016 mmol/ l) vid fasta vid studiens början ökade till höga (≥1, 467 mmol/ l) och förändringar i triglyceridvärden vid fasta från gränsfall (≥1, 016 mmol/ l - < 1, 467 mmol/ l) vid studiens början ökade till höga (≥1, 467 mmol/ l).
11 Changes in total fasting cholesterol levels from normal at baseline (< 4.39 mmol/ l) to high (≥ 5.17 mmol/ l) were observed commonly.
11 Förändringar i totalkolesterolnivån vid fasta från normala (< 4, 39 mmol/ l) vid studiestart till höga (≥5, 17 mmol/ l) var vanliga.
Changes in total fasting cholesterol levels from borderline at baseline (≥ 4.39 - < 5.17 mmol/ l) to high (≥ 5.17 mmol/ l) were very common.
Förändringar i totalkolesterolnivån vid fasta från gränsfall (≥4, 39 - < 5, 17 mmol/ l) vid studiestart till höga (≥5, 17 mmol/ l) var mycket vanliga.
12 Elevated plasma prolactin levels were reported in 47.4% of adolescent patients.
12 Förhöjd prolaktinnivå i plasma rapporterades hos 47, 4% av de unga patienterna.
If signs and symptoms of overdose consistent with post injection syndrome are observed, appropriate supportive measures should be taken (see section 4.4).
Om tecken och symtom på överdos observeras, liknande det postinjektionsyndrom som kan uppkomma, bör lämpliga understödjande åtgärder vidtas (se avsnitt 4. 4).
While overdose is less likely with parenteral than oral medication, reference information for oral olanzapine overdose is presented below:
12 Eftersom sannolikheten för överdosering är mindre vid parenteral administrering jämfört med oral, ges nedan information angående överdosering med oralt olanzapin:
Signs and symptoms Very common symptoms in overdose (> 10% incidence) include tachycardia, agitation/ aggressiveness, dysarthria, various extrapyramidal symptoms, and reduced level of consciousness ranging from sedation to coma.
Tecken och symtom Mycket vanliga symtom vid överdosering (> 10% incidens) är takykardi, agitation/ aggressivitet, dysartri, olika extrapyramidala symtom och sänkt medvetandegrad alltifrån sedering till koma.
Symptomatic treatment and monitoring of vital organ function should be instituted according to clinical presentation, including treatment of hypotension
Symtomatisk behandling och övervakning av vitalfunktioner, inkluderande behandling av hypotoni och cirkulatorisk kollaps samt understödjande av andningsfunktionen bör insättas, alltefter kliniskt behov.
In preclinical studies, olanzapine exhibited a range of receptor affinities (Ki; < 100 nM) for serotonin 5-HT2A/ 2C, 5-HT3, 5-HT6; dopamine D1, D2, D3, D4, D5; cholinergic muscarinic receptors m1-m5; α -1 adrenergic; and histamine H1 receptors.
I de prekliniska studierna visade olanzapin receptoraffinitet (Ki; < 100 nM) för serotonin 5HT2A/ 2C, 5HT3, 5HT6; dopamin D1, D2, D3, D4, D5; kolinerga muskarinreceptorer m1- m5; α- 1- adrenoreceptorer och histamin- H1- receptorer.
Olanzapine demonstrated a greater in-vitro affinity for serotonin 5-HT2 than dopamine D2 receptors and greater 5-HT2 than D2 activity in vivo, models.
Olanzapin uppvisade större in vitro affinitet för serotonin 5HT2 än för dopamin- D2- receptorn och större 5HT2 in vivo aktivitet än D2.
In a Positron Emission Tomography (PET) study in patients treated with ZYPADHERA (300 mg/ 4 weeks), mean D2 receptor occupancy was 60% or higher at the end of a 6 month period, a level consistent with that found during treatment with oral olanzapine.
Resultat från en PET- studie (Positron Emission Tomography) på patienter behandlade med ZYPADHERA (300 mg/ 4 veckor), visade att bindningsgraden till D2- receptorn var i genomsnitt 60% eller högre vid slutet av sexmånadersperioden, en nivå som är jämförbar med den som setts med oralt olanzapin.
The first, an 8-week, placebo controlled trial conducted in adult patients (n=404) who were experiencing acute psychotic symptoms.
Den första var en 8- veckors placebokontrollerad studie på vuxna patienter (n=404) som hade akuta psykotiska symtom.
No oral antipsychotic supplementation was allowed.
Ingen 13 oral antipsykotisk tilläggsbehandling var tillåten.
Total Positive and Negative Symptom Scores (PANSS) showed significant improvement from baseline (baseline mean Total PANSS Score 101) to endpoint (mean changes -22.57, -26.32, -22.49 respectively) with each dose of ZYPADHERA (405 mg every 4 weeks, 300 mg every 2 weeks, and 210 mg every 2 weeks) as compared to placebo (mean change -8.51).
Total Positive and Negative Symptom Scores (PANSS) visade signifikant förbättring från studiens början (vid studiens början var medelpoängen 101 för total PANSS) till studieslut (medelförändring - 22, 57, - 26, 32 respektive - 22, 49) med de olika doserna av ZYPADHERA (405 mg var fjärde vecka, 300 mg varannan vecka och 210 mg varannan vecka) jämfört med placebo (medeländring - 8, 51).
Visitwise mean change from baseline to endpoint in PANSS Total score indicated that by Day 3, patients in the 300 mg/ 2 weeks and 405 mg/ 4 weeks treatment groups had statistically significantly greater reductions in PANSS Total score compared to placebo (-8.6, -8.2, and -5.2, respectively).
Från dag 3 visade den genomsnittliga förändringen i total PANSS- poäng från studiens början till dess slut en statistiskt signifikant reduktion i PANSS - skalans totalpoäng jämfört med placebo (- 8, 6, - 8, 2 respektive - 5, 2) hos patienter i behandlingsgrupperna 300 mg/ 2 veckor och 405 mg/ 4 veckor.
All 3 ZYPADHERA treatment groups showed statistically significantly greater improvement than placebo beginning by end of Week 1.
Alla de tre ZYPADHERA- grupperna visade en statistiskt signifikant större förbättring än placebo med början i slutet av vecka 1.
The second, a long term study in clinically stable patients (n=1065) (baseline mean Total PANSS Score 54.33 to 57.75) who were initially treated with oral olanzapine for 4 to 8 weeks and then switched to continue on oral olanzapine or to ZYPADHERA for 24 weeks.
Den andra studien var en långtidsstudie på kliniskt stabila patienter (n=1065) (genomsnittlig totalpoäng på PANSS- skalan vid studiestart 54, 33- 57, 75), som först behandlades med oralt olanzapin i 4- 8 veckor och sedan övergick till antingen oralt olanzapin eller till ZYPADHERA i 24 veckor.