natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Immunosuppressants: frequent therapeutic concentration monitoring of immunosuppresant levels is recommended until levels have stabilised as plasma concentrations of cyclosporin, rapamycin and tacrolimus may be increased when co-administered with amprenavir (see section 4.4).
Frekvent monitorering av koncentrationerna av immunosuppressiva medel rekommenderas tills nivåerna har stabiliserats, eftersom plasmakoncentrationen för ciklosporin, rapamycin och takrolimus kan öka vid samtidig användning med amprenavir (se avsnitt 4. 4).
Midazolam: midazolam is extensively metabolized by CYP3A4.
Midazolam metaboliseras i stor utsträckning av CYP3A4.
Based on data for other CYP3A4 inhibitors, plasma concentrations of midazolam are expected to be significantly higher when midazolam is given orally.
Baserat på data från andra CYP3A4- hämmare förväntas plasmakoncentrationerna av midazolam vara signifikant högre när midazolam ges peroralt.
Therefore Agenerase should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of Agenerase and parenteral midazolam.
Agenerase skall därför inte ges tillsammans med peroralt administrerat midazolam (se avsnitt 4. 3), och försiktighet bör iakttas då Agenerase och parenteralt midazolam administreras tillsammans.
Data from concomitant use of parenteral midazolam with other protease inhibitors suggest a possible 3-4 fold increase in midazolam plasma levels.
Data från samtidig användning av parenteralt midazolam med andra proteashämmare antyder en möjlig ökning på 3- 4 gånger av plasmanivåerna av midazolam.
If Agenerase with or without ritonavir is co-administered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit (ICU) or similar setting which ensures close clinical monitoring and appropriate medical management in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Om Ageneras med eller utan ritonavir administreras tillsammans med parenteralt midazolam skall detta göras inom intensivvården eller motsvarande där noggrann klinisk monitorering och lämplig medicinsk övervakning garanteras om andningsdepression och/ eller förlängd sedation inträffar.
Methadone and opiate derivatives: co-administration of methadone with amprenavir resulted in a decrease in the Cmax and AUC of the active methadone enantiomer (R-enantiomer) of 25% and 13% respectively, whilst the Cmax, AUC and Cmin of the inactive methadone enantiomer (S-enantiomer) were decreased by 48%, 40% and 23% respectively.
Metadon och opiatderivat: samtidig administrering av metadon och amprenavir resulterade i minskat Cmax och AUC för den aktiva metadonenantiomeren (R) med 25% respektive 13%, medan Cmax, AUC och Cmin för den inaktiva metadonenantiomeren (S) minskade med 48%, 40% respektive 23%.
No recommendations can currently be made regarding adjustment of amprenavir dose when amprenavir is co-administered with methadone due to the inherent low reliability of non- matched historical controls.
Vid jämförelse med en icke- matchad historisk kontrollgrupp medförde samtidig tillförsel av metadon och amprenavir en sänkning av AUC, Cmax och Cmin för amprenavir i serum på 30%, 27% respektive 25%. Med tanke på den begränsade tillförlitligheten av icke- matchade historiska kontroller kan för närvarande inga rekommendationer ges beträffande dosjustering av amprenavir vid samtidig behandling med metadon.
10 Oral anticoagulants: a reinforced monitoring of the International Normalised Ratio is recommended in case of administration of Agenerase with warfarin or other oral anticoagulants, due to a possible decrease or increase of their antithrombotic effect (see section 4.4).
Utökad kontroll av International Normalised Ratio rekommenderas, då Agenerase ges tillsammans med warfarin eller andra orala antikoagulantia, beroende på en möjlig minskning eller ökning av den antitrombotiska effekten (se avsnitt 4. 4).
Co-administration of 0.035 mg ethinyl estradiol plus 1.0 mg norethindrone resulted in a decrease of the amprenavir AUC and Cmin of 22% and 20% respectively, Cmax being unchanged.
Samtidigt intag av 0, 035 mg etinylestradiol plus 1, 0 mg noretisteron resulterade i en minskning av amprenavir AUC och Cmin med 22% respektive 20%, medan Cmax förblev oförändrat.
The Cmin of ethinyl estradiol was increased by 32%, whilst the AUC and Cmin of norethindrone were increased by 18% and 45% respectively.
Till kvinnor i fertil ålder
Alternative methods of contraception are recommended for women of childbearing potential.
10 rekommenderas andra metoder för graviditetsprevention än p- piller.
When ritonavir is co-administered, the effect on hormonal contraceptive concentrations cannot be predicted, therefore, alternative methods of contraception are also recommended.
Tricykliska antidepressiva:
Tricyclic antidepressants: careful monitoring of the therapeutic and adverse reactions of tricyclic antidepressants is recommended when they (for example desipramine and nortriptyline) are concomitantly administered with Agenerase (see section 4.4).
Noggrann monitorering av effekt och biverkningar av tricykliska antidepressiva rekommenderas när de (t ex desipramin och nortriptylin) ges tillsammans med Agenerase (se avsnitt 4. 4).
Some substances (e. g. lidocaine (by systemic route) and halofantrine) given with Agenerase may cause serious adverse reactions.
Vissa substanser (t ex lidokain (systemiskt administrerat) och halofantrin) kan orsaka allvarliga biverkningar om de ges tillsammans med Agenerase.
Concomitant use is not recommended (see section 4.4).
Samtidig användning rekommenderas inte (se avsnitt 4. 4).
Pregnancy: there are no adequate data from the use of amprenavir in pregnant women.
Det finns inte tillräckligt med data från använding av amprenavir under graviditet.
The potential risk for humans is unknown.
Studier på djur har visat på reproduktivitetstoxicitet (se avsnitt 5. 3) Den potentiella risken för människa är inte känd.
Lactation: amprenavir-related material was found in rat milk, but it is not known whether amprenavir is excreted in human milk.
Amning: amprenavir- relaterad substans återfanns i mjölk hos lakterande råttor men det är inte känt om amprenavir utsöndras i human bröstmjölk.
No studies on the effects on ability to drive and use machines have been performed (see section 4.8).
Inga studier har utförts rörande förmågan att köra bil eller sköta maskiner (se avsnitt 4. 8).
The safety of Agenerase has been studied in adults and children at least 4 years of age, in controlled clinical trials, in combination with various other antiretroviral agents.
I dessa studier har läkemedlet kombinerats med andra antiretrovirala substanser.
Adverse events considered associated with the use of Agenerase are gastro-intestinal symptoms, rash and oral/ peri-oral paraesthesia.
Biverkningar som anses relaterade till användningen av amprenavir är symtom från magtarmkanalen, hudutslag och oral/ perioral parestesi.
11 In children, the nature of the safety profile is similar to that seen in adults.
11
Very common Common Uncommon Rare
Sällsynta
≥ 1 in 10 ≥ 1 in 100 and < 1 in 10 ≥ 1 in 1,000 and < 1 in 100 ≥ 1 in 10,000 and < 1 in 1,000
≥1/ 10 000 och < 1/ 1000
Most of the adverse events below come from two clinical trials (PROAB3001, PROAB3006) involving PI naïve subjects receiving Agenerase 1200mg twice daily.
De flesta av biverkningarna nedan kommer från två kliniska prövningar (PROAB3001, PROAB3006) med PI- naiva patienter som fick Agenerase 1200 mg två gånger dagligen.
Events (grade 2-4) reported by study investigators as attributable to study medication and occurring in > 1% of patients, are included as well as grade 3-4 treatment emergent laboratory abnormalities.
Biverkningar (grad 2- 4) som av prövarna rapporterades ha samband med prövningsläkemedlet och som inträffade hos > 1% av patienterna är medtagna liksom onormala laboratorievärden (grad 3- 4) som uppkommit under behandlingen.
Elevated triglycerides, elevated amylase, abnormal fat redistribution, anorexia Hyperglycaemia, hypercholesterolaemia
Förhöjda triglycerider, förhöjt amylas, onormal fettfördelning Hyperglykemi, hyperkolesterolemi
Elevated triglycerides, elevated amylase and hyperglycaemia (grade 3-4) were reported primarily in patients with abnormal values at baseline.
Förhöjda triglycerider, förhöjt amylas och hyperglykemi (grad 3- 4) rapporterades huvudsakligen hos patienter med onormala ingångsvärden.
Elevations in cholesterol were of grade 3-4 intensity.
Förhöjningen av kolesterol var av grad 3- 4.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Antiretroviral kombinationsbehandling har associerats med omfördelning av kroppsfett (lipodystrofi) hos hivpatienter, inkluderande minskning av perifert och facialt subkutant fett, ökning av intraabdominellt och visceralt fett, brösthypertrofi och dorsocervikal fettackumulering (“ buffalo hump ”).
Only one case (a buffalo hump) was reported in 113 (< 1%) antiretroviral naive subjects treated with amprenavir in combination with lamivudine/ zidovudine for a median duration of 36 weeks.
Bara ett fall (” buffalo hump ”) rapporterades bland 113 (< 1%) antiretroviralt naiva personer som behandlades med amprenavir i kombination med lamivudin/ zidovudin under i medeltal 36 veckor.
In study PROAB3006, seven cases (3%) were reported in 245 NRTI-experienced subjects treated with amprenavir and in 27 (11%) of 241 subjects treated with indinavir, in combination with various NRTIs for a median duration of 56 weeks (p < 0.001).
I studien PROAB3006 rapporterades sju fall (3%) bland 245 NRTI- erfarna personer som behandlades med amprenavir och 27 (11%) av 241 personer som behandlades med indinavir, i kombination med olika NRTIs under i medeltal 56 veckor (p < 0, 001).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Antiretroviral kombinationsbehandling har associerats med metabola störningar såsom hypertriglyceridemi, hyperkolesterolemi, insulinresistens, hyperglykemi och hyperlaktatemi (se avsnitt 4. 4).
Mood disorders, depressive disorders
Förändrat stämningsläge, depressiva besvär
Very Common:
Mycket vanliga:
Headache Oral/ perioral paraesthesia, tremors, sleep disorders
Huvudvärk Oral/ perioral parestesi, tremor, sömnstörningar
Diarrhoea, nausea, flatulence, vomiting Abdominal pain, abdominal discomfort, dyspeptic symptoms, loose stools
Diarré, illamående, flatulens, kräkningar Buksmärtor, bukbesvär, dyspeptiska besvär, lös avföring
12 Hepatobiliary disorders
Lever och gallvägar
Elevated transaminases Hyperbilirubinaemia
Förhöjda transaminaser Hyperbilirubinemi
Elevated transaminases and hyperbilirubinaemia (grade 3-4) were reported primarily in patients with abnormal values at baseline.
12 Förhöjda transaminaser och hyperbilirubinemi (grad 3- 4) rapporerades framför allt hos patienter med onormala ingångsvärden.
Rash Angioedema Stevens Johnson syndrome
Utslag Angioödem Stevens- Johnsons syndrom
Severe or life-threatening skin reactions have also occurred in patients treated with amprenavir (see section 4.4).
Allvarliga eller livshotande hudreaktioner har också inträffat hos patienter som behandlats amprenavir (se avsnitt 4. 4).
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Fall av osteonekros har rapporterats, speciellt hos patienter med kända riskfaktorer, framskriden HIV - sjukdom eller långvarig exponering för antiretroviral kombinationsbehandling (CART).
The frequency of this is unknown (see section 4.4).
Frekvensen av detta är okänd (se avsnitt 4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
kombinationsterapi, kan en inflammatorisk reaktion mot asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska infektioner uppstå (se avsnitt 4. 4).
In PI experienced patients receiving Agenerase capsules 600 mg twice daily and low dose ritonavir, 100 mg twice daily, the nature and frequency of adverse events (grade 2-4) and Grade 3/ 4 laboratory abnormalities were similar to those observed with Agenerase alone, with the exception of elevated triglyceride levels, and elevated CPK levels which were very common in patients receiving Agenerase and low dose ritonavir.
Hos PI- erfarna patienter som fick Agenerase kapslar 600 mg två gånger dagligen och låga doser ritonavir, 100 mg två gånger dagligen, var arten och frekvensen av biverkningar (grad 2- 4) och avvikelser i laboratorievärden (grad 3/ 4) samma som de som observerats med enbart Agenerase, med undantag av förhöjda värden av trigycerider och förhöjda CPK- nivåer vilket var mycket vanligt hos patienter som fick Agenerase och låga doser ritonavir.
If overdose occurs, the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8) and standard supportive treatment provided as necessary.
Om överdosering inträffar ska patienten övervakas avseende tecken på toxicitet (se avsnitt 4. 8) och symtomatisk terapi ges vid behov.
13 Pharmacotherapeutic group; protease inhibitor; ATC Code:
Farmakoterapeutisk grupp; proteashämmare, ATC kod:
Amprenavir is a competitive inhibitor of HIV-1 protease.
Amprenavir är en kompetitiv hämmare av HIV- 1- proteas.
Amprenavir binds to the active site of HIV-1 protease and thereby prevents the processing of viral gag and gag-pol polyprotein precursors, resulting in the formation of immature non-infectious viral particles.
Amprenavir binds till den aktiva strukturen (active site) i HIV- 1- proteas och förhindrar bildning av virala gag och gag- pol polyproteinprekursorer.
The in vitro antiviral activity of amprenavir was evaluated against HIV-1 IIIB in both acutely and chronically infected lymphoblastic cell lines (MT-4, CEM-CCRF, H9) and in peripheral blood lymphocytes.
Den antivirala aktiviteten av amprenavir in vitro utvärderades mot HIV- 1 IIIB hos både akut och kroniskt infekterade cellinjer av lymfoblaster (MT- 4, CEM- CCRF, H9) och perifera blodlymfocyter.
The 50% inhibitory concentration (IC50) of amprenavir ranged from 0.012 to 0.08 µM in acutely infected cells and was 0.41 µM in chronically infected cells (1 µM = 0.50 µg/ ml).
Koncentrationen av amprenavir för 50% - ig hämning (IC50) varierade från 0, 012 till 0, 08 μM hos akut infekterade celler och var 0, 41 μM hos kroniskt infekterade celler (1 μM = 0, 50 mikrogram/ ml).
The relationship between in vitro anti-HIV-1 activity of amprenavir and the inhibition of HIV-1 replication in humans has not been defined.
Förhållandet mellan in vitro anti- HIV- 1- aktivitet för amprenavir och hämning av HIV- 1- replikation hos människa har inte fastställts.
HIV-1 isolates with decreased susceptibility to amprenavir have been selected during in vitro serial passage experiments.
In vitro HIV- 1- isolat med minskad känslighet för amprenavir har selekterats under ” in vitro serial passage experiments ”.
Reduced susceptibility to amprenavir was associated with virus that had developed I50V or I84V or V32I+I47V or I54M mutations.
Minskad känslighet för amprenavir har associerats med virus som utvecklat I50V - eller I84V - eller V32I+I47V - eller I54M- mutationer.
a) ART-naïve or PI-naïve patients
a) ART- naiva eller PI- naiva patienter
Agenerase is not approved in ART-naive or PI-naive patients).
(Observera att Agenerase inte är godkänt för behandling av ART- naiva eller PI- naiva patienter)
Various regimens have been assessed in the amprenavir/ fosamprenavir development programs with and without co-administration of ritonavir.
Olika behandlingsregimer har utvärderats i utvecklingsprogrammen för amprenavir/ fosamprenavir med och utan samtidig administrering av ritonavir.
Analysis of the virological failure samples across these regimens defined four main resistance pathways:
Analys av prover från patienter med virologisk svikt från dessa behandlingsregimer definierade fyra huvudsakliga resistensvägar:
V32I+I47V, I50V, I54L/ M and I84V.
V32I+I47V, I50V, I54L/ M och I84V.
Additional mutations observed which may contribute to resistance were:
Ytterligare observerade mutationer som kan bidra till resistens är:
L10V/ F/ R, I13V, K20R/ T, L33F/ V, M36I, M46I/ L, I47V/ L Q58E, I62V, L63P, V77I, I85V, and I93L.
L10V/ F/ R, I13V, K20R/ T, L33F/ V, M36I, M46I/ L, I47V/ L Q58E, I62V, L63P, V77I, I85V och I93L.
When ART naïve patients were treated with the currently approved doses of fosamprenavir/ ritonavir, as for other ritonavir boosted PI regimens, the mutations described were infrequently observed.
När ART- naiva patienter behandlades med de nuvarande godkända doseringarna av fosamprenavir/ ritonavir observerades de beskrivna mutationerna mindre ofta, såsom är fallet för andra ritonavir- boostrade PI- regimer.
Sixteen of 434 ART-naïve patients who received fosamprenavir 700mg/ ritonavir 100mg twice daily in ESS100732 experienced virological failure by Week 48 with 14 isolates genotyped.
Av de 434 ART- naiva patienter som behandlades med fosamprenavir 700 mg/ ritonavir 100 mg två gånger dagligen i studien ESS100732 utvecklade 16 patienter virologisk svikt vid vecka 48, 14 isolat blev genotypade.
One resistance mutation was observed in each of 3 isolates:
En resistensmutation observerades i vart och ett av de 3 isolaten:
K20K/ R, I54I/ L and I93I/ L respectively.
K20K/ R, I54I/ L respektive I93I/ L.
Genotypic analysis of isolates from 13 of 14 paediatric patients exhibiting virological failure among the 59 PI-naïve patients enrolled, demonstrated resistance patterns similar to those observed in adults.
Genotypanalys av isolaten från 13 av 14 pediatriska patienter med virologisk svikt bland de 59 PI- naiva patienterna som inkluderats, visade resistensmönster liknande dem som sågs hos vuxna.
b) PI-experienced patients
b) PI- erfarna patienter
14 In the studies of PI-experienced patients, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg twice daily in sub-study A and B with 80 and 37 patients respectively), the following mutations emerged in patients with virological failure:
I studierna med tidigare PI- behandlade patienter, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg två gånger dagligen, i delstudierna A och B med 80 respektive 37 patienter), utvecklades följande mutationer hos patienter med virologisk svikt:
L10F/ I/ V, V11I, I13V, K20R, V32I, L33F, E34Q, M36I, M46I/ L, I47V, G48V, I50V, I54L/ M/ T/ V, Q58E, D60E, I62V, A71V, V77I, V82A/ I, I84V, I85V, L90M and I93L/ M.
L10F/ I/ V, V11I, I13V, K20R, V32I, L33F, E34Q, M36I, M46I/ L, I47V, G48V, I50V, I54L/ M/ T/ V, Q58E, D60E, I62V, A71V, V77I, V82A/ I, I84V, I85V, L90M och I93L/ M.
In the studies of PI-experienced patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks:
I studierna med tidigare PI- behandlade patienter, APV30003 och uppföljningsstudie APV3005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg två gånger dagligen: n=107), utvecklades följande mutationer hos patienter som utvecklat virologisk svikt under de 96 veckorna:
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, och L90M.
In the paediatric studies APV20003 and APV29005, 67 PI-experienced patients were treated with fosamprenavir / ritonavir and of 22 virological failure isolates genotyped, nine patients were found with treatment-emergent protease mutations.
14 I pediatriska studierna APV20003 och APV29005 behandlades 67 PI- erfarna patienter med fosamprenavir/ ritonavir och av de 22 genotypade isolaten som uppvisat virologisk svikt fann man nio patienter med proteasmutationer som uppkommit av behandlingen.
The mutational profiles were similar to those described for PI-experienced adults treated with fosamprenavir / ritonavir.
Mutationsprofilerna var liknande dem som beskrivs för PI- erfarna vuxna som behandlats med fosamprenavir/ ritonavir.
Genotypic interpretation systems may be used to estimate the activity of amprenavir / ritonavir or fosamprenavir / ritonavir in subjects with PI-resistant isolates.
System för tolkning av genotyp kan användas för att uppskatta aktiviteten av amprenavir / ritonavir eller fosamprenavir / ritonavir hos individer med PI- resistenta isolat.
The current (July 2006) ANRS AC-11 algorithm for fosamprenavir / ritonavir defines resistance as the presence of the mutations V32I+I47A/ V, or I50V, or at least four mutations among:
Den nuvarande (juli 2006) ANRS AC- 11 algoritmen för fosamprenavir / ritonavir definierar resistans som närvaro av mutationerna V32I+I47A/ V, eller I50V, eller minst fyra mutationer bland följande:
L10F/ I/ V, L33F, M36I, I54A/ L/ M/ S/ T/ V, I62V, V82A/ C/ F/ G, I84V and L90M and is associated with increased phenotypic resistance to fosamprenavir with ritonavir as well as reduced likelihood of virological response (resistance).
L10F/ I/ V, L33F, M36I, I54A/ L/ M/ S/ T/ V, I62V, V82A/ C/ F/ G, I84V och L90M och är associerad med ökad fenotypisk resistens mot fosamprenavir med ritonavir liksom reducerad sannolikhet för virologiskt svar (resistens).
Clinically validated phenotypic interpretation systems may be used in association with the genotypic data to estimate the activity of amprenavir / ritonavir or fosamprenavir / ritonavir in patients with PI- resistant isolates.
Kliniskt validerade system för tolkning av fenotyp kan användas tillsammans med genotypdata för att uppskatta aktiviteten av amprenavir/ ritonavir eller fosamprenavir/ ritonavir hos patienter med PI - resistenta isolat.
Resistance testing diagnostic companies have developed clinical phenotypic cut-offs for FPV/ RTV that can be used to interpret resistance test results.
Diagnostikföretag för resistenstestning har utvecklat kliniska fenotypiska gränsvärden för FPV/ RTV som kan användas för att tolka resultat av resistenstester.
HIV-1 isolates with a decreased susceptibility to amprenavir have been selected during in vitro serial passage experiments.
HIV- 1- isolat med minskad känslighet för amprenavir har selekterats under ” in vitro serial passage experiments ”.
Each of these four genetic patterns associated with reduced susceptibility to amprenavir produces some cross-resistance to ritonavir but susceptibility to indinavir, nelfinavir and saquinavir is generally retained.
Känslighet för indinavir, nelfinavir och saquinavir kvarstår dock i allmänhet.
Based on data from twenty-five antiretroviral naïve patients failing a fosamprenavir containing regimen (one of whom showed Baseline resistance to lopinavir and saquinavir and another to tipranavir) the resistance pathways associated with amprenavir produce limited cross-resistance to atazanavir/ ritonavir (three of 25 isolates), darunavir/ ritonavir (four of 25 isolates), indinavir/ ritonavir (one of 25 isolates), lopinavir/ ritonavir (three of 24 isolates), saquinavir (three of 24 isolates) and tipranavir/ ritonavir (four of 24 isolates)..
Baserat på data från 25 antiviralt naiva patienter som inte svarade på behandling som innehöll fosamprenavir (en av dem visade vid baseline resistens mot lopinavir och saquinavir och en annan mot tipranavir) framkallar resistensmönstren som är associerade med amprenavir en begränsad korsresistens mot atazanavir/ ritonavir (tre av 25 isolat), darunavir/ ritonavir (fyra av 25 isolat), indinavir/ ritonavir (en av 25 isolat), lopinavir/ ritonavir (tre av 24 isolat), saquinavir (tre av 24 isolat) och tipranavir/ ritonavir (fyra av 24 isolat).
The number of key PI-resistance mutations increases markedly the longer a failing PI-containing regimen is continued.
Antalet nyckelmutationer som medför resistens mot proteashämmare ökar markant ju längre tid en sviktande PI- innehållande behandlingsregim fortgår.