natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Supplementary iron therapy is recommended for all patients with serum ferritin values below 100 µg/ l or whose transferrin saturation is below 20%.
För alla patienter med serumferritinvärden under 100 µg/ l eller vars transferrinmättnad ligger under 20% rekommenderas järntillskott.
6 In patients with chronic renal failure and clinical evidence of ischaemic heart disease or congestive heart failure, the target haemoglobin should be determined individually.
Hos patienter med kronisk njursvikt och kliniska tecken på ischemisk hjärtsjukdom eller kronisk hjärtsvikt ska den eftersträvade hemoglobinnivån bestämmas individuellt.
In these patients an upper limit of 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) should be aimed for, unless severe symptoms (e. g. angina) dictate otherwise.
För dessa patienter bör man eftersträva en övre gräns på 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l) såvida inte hänsyn till andra allvarliga symptom (t. ex. angina) kräver annat.
Potassium elevation has been reported in a few patients receiving Aranesp, though causality has not been established.
Ett orsakssamband har dock inte kunnat fastställas.
Epoetins are growth factors that primarily stimulate red blood cell production.
6 Epoetiner är tillväxtfaktorer som primärt stimulerar produktionen av röda blodkroppar.
In controlled clinical studies, use of Aranesp and other erythropoiesis-stimulating agents (ESAs) have shown:
I kontrollerade kliniska studier har användning av Aranesp och andra erytropoesstimulerande medel (ESA) visat:
• shortened time to tumour progression in patients with advanced head and neck cancer receiving radiation therapy when administered to target a haemoglobin of greater than 14 g/ dl (8.7 mmol/ l), ESAs are not indicated for use in this patient population.
Det finns ingen indikation för ESA användning hos denna patientgrupp.
• shortened overall survival and increased deaths attributed to disease progression at 4 months in patients with metastatic breast cancer receiving chemotherapy when administered to target a haemoglobin of 12-14 g/ dl (7.5-8.7 mmol/ l)
• kortare total överlevnad och ökat antal dödsfall till följd av sjukdomsprogression vid 4 månader hos kemoterapibehandlade patienter med metastaserande bröstcancer som behandlas med ESA för att nå ett hemoglobinvärde på 12– 14 g/ dl (7, 5– 8, 7 mmol/ l).
• increased risk of death when administered to target a haemoglobin of 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) in patients with active malignant disease receiving neither chemotherapy nor radiation therapy. ESAs are not indicated for use in this patient population.
Det finns ingen indikation för ESA hos denna patientgrupp.
The decision to administer recombinant erythropoietins should be based on a benefit-risk assessment with the participation of the individual patient, which should take into account the specific clinical context.
Beslutet att administrera rekombinanta erytropoietiner bör baseras på en risk/ nytta- bedömning som görs tillsammans med den enskilda patienten, varvid det specifika kliniska sammanhanget bör beaktas.
Factors that should be considered in this assessment should include the type of tumour and its stage; the degree of anaemia; life- expectancy; the environment in which the patient is being treated; and patient preference (see section 5.1).
Faktorer som bör övervägas vid bedömningen bör inkludera tumörtypen och dess stadium, graden av anemi, förväntad livslängd, den miljö patienten behandlas i samt patientens önskemål (se avsnitt 5. 1).
In patients with solid tumours or lymphoproliferative malignancies, if the haemoglobin value exceeds 12 g/ dl (7.5 mmol/ l), the dosage adaptation described in section 4.2 should be closely respected, in order to minimise the potential risk of thromboembolic events.
Om hemoglobinnivån överstiger 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l) hos patienter med solida tumörer eller lymfoproliferativa maligniteter måste dosanpassningen beskriven under 4. 2 följas noga för att minska den potentiella risken för tromboemboliska händelser.
The clinical results obtained so far do not indicate any interaction of Aranesp with other substances.
Hittills erhållna kliniska resultat indikerar inga interaktioner mellan Aranesp och andra substanser.
However, there is potential for an interaction with drugs that are highly bound to red blood cells e. g. cyclosporin, tacrolimus.
Det finns dock en potentiell risk för läkemedelsinteraktion med läkemedel som i hög grad binds till röda blodkroppar som tex ciklosporin, takrolimus.
7 4.6 Pregnancy and lactation
4. 6 Graviditet och amning
For Aranesp no clinical data on exposed pregnancies are available.
För Aranesp saknas data från behandling av gravida kvinnor.
Animal studies do not indicate direct harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development.
Djurstudier tyder inte på direkta skadliga effekter vad gäller graviditet, embryonal - / fosterutveckling, förlossning eller utveckling efter födsel.
As there is no clinical experience with lactating women Aranesp should not be administered to women who are breast-feeding.
Aranesp bör inte ges till ammande kvinnor då klinisk erfarenhet saknas.
When Aranesp therapy is absolutely indicated women must stop breast- feeding.
Om behandling med Aranesp ändå är indicerad ska amning upphöra.
There have been no observed effects with Aranesp on the ability to drive and use machines.
Inga effekter har observerats.
4.8 Undesirable effects
7 4. 8 Biverkningar
Data presented from controlled studies included 1357 patients, 766 who received Aranesp and 591 patients who received r-HuEPO.
Data från kontrollerade studier inkluderade 1357 patienter, 766 som erhöll Aranesp och 591 patienter som erhöll r- HuEPO.
In the Aranesp group, 83% were receiving dialysis and 17% were not receiving dialysis.
I Aranesp- gruppen fick 83% dialys och 17% fick inte dialys.
Injection site pain was reported as attributable to treatment in studies where Aranesp was administered via subcutaneous injection.
Smärta vid injektionsstället rapporterades som orsakad av behandlingen i studier där Aranesp administrerades subkutant.
This was seen more frequently than with r-HuEPO.
Denna sågs oftare än med r- HuEPO.
Incidence of undesirable effects considered related to treatment with Aranesp from controlled clinical studies are:
Förekomsten av biverkningar som ansågs relaterade till behandlingen med Aranesp i kontrollerade kliniska studier:
MedDRA system organ class Cardiac Disorders Skin and Subcutaneous Tissue Disorders
MedDRA organsystem Hjärtat
Subject Incidence Very Common (≥ 1/ 10) Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10)
Förekomst hos försöksperson Mycket vanliga (≥ 1/ 10)
Adverse Drug Reaction Hypertension Rash/ Erythema
Vanliga (≥ 1/ 100, < 1/ 10)
Uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100)
Mindre vanliga (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100)
General Disorders and Administration Site Conditions
Allmänna symtom och/ eller symtom vid administreringsstället
Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10)
Vanliga (≥ 1/ 100, < 1/ 10)
Patients with solid tumours (e. g., lung, breast, colon, ovarian cancers) and lymphoid malignancies (e. g., lymphoma, multiple myeloma) were enrolled in the clinical studies.
Patienter med solida tumörer (t. ex. lung -, bröst -, kolon -, äggstockscancer) och lymfoida maligniteter (t. ex. lymfom, multipelt myelom) rekryterades till de kliniska studierna.
8 Incidence of undesirable effects considered related to treatment with Aranesp from controlled clinical studies are:
Förekomsten av biverkningar som ansågs relaterade till behandlingen med Aranesp i kontrollerade kliniska studier:
MedDRA system organ class Skin and Subcutaneous Tissue Disorders
MedDRA organsystem Hud och subkutan vävnad
Subject Incidence Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10)
Förekomst hos försöksperson Vanliga (≥ 1/ 100, < 1/ 10)
Adverse Drug Reaction Rash/ Erythema
Biverkning Hudutslag/ Erytem
General Disorders and Administration Site Conditions
Allmänna symtom och/ eller
Very Common (≥ 1/ 10)
Mycket vanliga (≥ 1/ 10)
The following adverse reactions have been identified during postmarketing use of Aranesp:
Följande biverkningar har identifierats under användningen av Aranesp efter lanseringen:
• Pure Red Cell Aplasia.
• Erytroblastopeni.
In isolated cases, neutralising anti-erythropoietin antibody mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with Aranesp therapy have been reported predominantly in patients with CRF treated subcutaneously.
Om PRCA diagnostiserats ska behandlingen
In case PRCA is diagnosed, therapy with Aranesp must be discontinued and patients should not be switched to another recombinant erythropoietic protein (see section 4.4).
8 med Aranesp avbrytas och patienterna bör inte behandlas med något annat rekombinant erytropoietiskt protein (se avsnitt 4. 4).
The therapeutic margin of Aranesp is very wide.
Den terapeutiska bredden för Aranesp är mycket vid.
In the event of polycythaemia, Aranesp should be temporarily withheld (see section 4.2).
I händelse av polycytemi ska Aranesp tillfälligt sättas ut (se avsnitt 4. 2).
Anti-anaemic ATC Code:
Medel vid anemi, ATC- kod:
Darbepoetin alfa has five N-linked carbohydrate chains whereas the endogenous hormone and recombinant human erythropoietins (r-HuEPO) have three.
Darbepoetin alfa har fem kvävekopplade kolhydratkedjor medan det endogena hormonet och rekombinanta erytropoietiner (r- HuEPO) har tre.
Due to its increased carbohydrate content darbepoetin alfa has a longer terminal half-life than r-HuEPO and consequently a greater
Darbepoetin alfa har på grund av sin högre kolhydrathalt en längre terminal halveringstid än r- HuEPO och har följaktligen större aktivitet in vivo.
In a prospective, randomised double-blind, placebo-controlled study conducted in 314 lung cancer patients receiving platinum containing chemotherapy there was a significant reduction in transfusion requirements (p < 0.001).
I en prospektiv, randomiserad dubbelblind, placebo- kontrollerad studie hos 314 patienter med lungcancer som behandlades med platinumbaserad kemoterapi erhölls en signifikant minskning av transfusionsbehov (p < 0, 001).
This study was conducted in 705 anaemic patients with non-myeloid malignancies receiving multi-cycle chemotherapy.
Studien genomfördes på 705 anemiska patienter med icke- myeloida maligniteter som fick flera kemoterapicykler.
Patients were randomized to receive Aranesp at 500 μ g once every three weeks or 2.25 μ g / kg once weekly.
Patienterna randomiserades till att få 500 μg Aranesp en gång var tredje vecka eller 2, 25 μg/ kg en gång i veckan.
In both groups, the dose was reduced by 40% of the previous dose (e. g., for first dose reduction, to 300 μ g in the once every three weeks group and 1.35 μ g / kg in the once weekly group) if haemoglobin increased by more than 1 g/ dl in a 14-day period.
I gruppen som fick Aranesp var
In the once every three weeks group, 72% of patients required dose reductions.
9 tredje vecka behövde 72% av patienterna dossänkningar.
In the once weekly group, 75% of patients required dose reductions.
I gruppen som fick Aranesp en gång i veckan behövde 75% av patienterna dossänkningar.
This study supports 500 μ g once every three weeks being comparable to once weekly administration with respect to the incidence of subjects receiving at least one red blood cell transfusion from week 5 to the end of treatment phase.
Denna studie visar att 500 μg en gång var tredje vecka är jämförbart med administrering en gång i veckan vad avser incidensen av försökspersoner som får minst en transfusion av röda blodkroppar från vecka 5 till slutet av behandlingsfasen.
In a prospective, randomised double-blind, placebo-controlled study conducted in 344 anaemic patients with lymphoproliferative malignancies receiving chemotherapy there was a significant reduction in transfusion requirements and an improvement in haemoglobin response (p < 0.001).
I en prospektiv, randomiserad dubbelblind, placebo- kontrollerad studie hos 344 anemiska patienter med lymfoproliferativa maligniteter som behandlades med kemoterapi erhölls en signifikant minskning av transfusionsbehovet och en förbättring av hemoglobinsvaret (p < 0, 001).
Improvement in fatigue, as measured by the Functional Assessment of Cancer Therapy-fatigue (FACT-fatigue) scale, was also observed.
Minskad trötthet erhölls också när det mäts med ” Functional Assessment of Cancer Therapy- fatigue (FACT - fatigue) ” skalan.
Survival and tumour progression have been examined in five large controlled studies involving a total of 2833 patients, of which four were double-blind placebo-controlled studies and one was an open- label study.
Fyra av dessa var dubbelblinda, placebokontrollerade studier och en var en öppen studie.
The target haemoglobin concentration in two studies was > 13 g/ dl; in the remaining three studies it was 12-14 g/ dl.
Målvärdet för hemoglobinkoncentrationen var > 13 g/ dl i två studier och 12– 14 g/ dl i övriga tre studier.
In the four placebo-controlled studies the hazard ratios for overall survival ranged between 1.25 and 2.47 in favour of controls.
I de fyra placebokontrollerade studierna låg riskkvoterna för total överlevnad mellan 1, 25 och 2, 47 till fördel för kontrollerna.
Meta-analysis of overall survival data produced a hazard ratio point estimate of 1.08 in favour of controls (95% CI:
Metaanalys av data för total överlevnad gav ett punktestimat för riskkvot på 1, 08 till fördel för kontrollerna (95% CI:
0.99, 1.18; 42 trials and 8167 patients).
0, 99, 1, 18; 42 studier och 8167 patienter).
1.35, 2.06, 35 trials and 6769 patients) was observed in patients treated with recombinant human erythropoietin.
1, 35, 2, 06, 35 studier och 6769 patienter) observerades hos patienter som behandlades med rekombinant humant erytropoietin.
10 chemotherapy to achieve haemoglobin concentrations less than 13 g/ dl, is unclear because few patients with these characteristics were included in the data reviewed.
Det är oklart i vilken utsträckning dessa resultat gäller användning av rekombinant humant erytropoietin hos kemoterapibehandlade cancerpatienter för att nå hemoglobinkoncetrationer som understiger 13 g/ dl, eftersom få patienter med dessa egenskaper var inkluderade i de data som granskats.
Due to its increased carbohydrate content the level of darbepoetin alfa in the circulation remains above the minimum stimulatory concentration for erythropoiesis for longer than the equivalent molar dose of r-HuEPO, allowing darbepoetin alfa to be administered less frequently to achieve the same biological response.
På grund av dess högre kolhydrathalt ligger koncentrationen darbepoetin alfa i cirkulationen kvar på en nivå som överstiger minimihalten för erytropoesstimulering under längre tid än motsvarande molar dos r- HuEPO, vilket innebär att darbepoetin alfa kan ge samma biologiska respons med mindre frekvent administrering.
The terminal half-life of darbepoetin alfa is 21 hours (SD 7.5) when administered intravenously.
Darbepoetin alfas terminala halveringstid är 21 timmar (SD 7, 5) vid intravenös administrering.
Clearance of darbepoetin alfa is 1.9 ml/ hr/ kg (SD 0.56) and the volume of distribution (Vss) is approximately equal to plasma volume (50 ml/ kg).
Clearance av darbepoetin alfa är 1, 9 ml/ tim/ kg (SD 0, 56) och distributionsvolymen (Vss) är ungefär densamma som plasmavolymen (50 ml/ kg).
Bioavailability is 37% with subcutaneous administration.
Biotillgängligheten är 37% vid subkutan administrering.
Following monthly administration of darbepoetin alfa, at subcutaneous doses ranging from 0.6 to 2.1 µg/ kg, the terminal half-life was 73 hours (SD 24).
Efter administration en gång per månad med darbepoetin alfa, i subkutana doser från 0, 6 till 2, 1 µg/ kg, var den terminala halveringstiden 73 timmar (SD 24).
In clinical studies, minimal accumulation was observed with either route of administration.
I kliniska studier observerades minimal
In preclinical studies it has been shown that renal clearance is minimal (up to 2% of total clearance), and does not affect the serum half-life.
I prekliniska studier har man visat att njurclearance är minimal (upp till 2% av total clearance) och att den inte påverkar halveringstiden i serum.
Data from 809 patients receiving Aranesp in European clinical studies were analysed to assess the dose required to maintain haemoglobin; no difference was observed between the average weekly dose administered via the intravenous or subcutaneous routes of injection.
Ingen skillnad kunde observeras mellan den genomsnittliga veckodos som administrerades intravenöst jämfört med subkutant.
Assessment of the pharmacokinetics of darbepoetin alfa in paediatric patients (3 to 16 years) with CRF who were either receiving or not receiving dialysis determined pharmacokinetic profiles for sampling periods up to 1 week (168 hours) after a single subcutaneous or intravenous dose.
Vid bedömningen av darbepoetin alfas farmakokinetik hos barn (3– 16 år) med CRF, som antingen fick eller inte fick dialysbehandling, bestämdes de farmakokinetiska profilerna för provtagningsperioder om upp till 1 vecka (168 timmar) efter en subkutan eller intravenös enkeldos.
Following intravenous administration, an approximate 25% difference between paediatric and adult patients in the area under the curve from time 0 to infinity (AUC[0-∞]) was observed; however, this difference was less than the 2-fold range in AUC(0-∞) observed for the pediatricpatients.
Efter intravenös administrering observerades en skillnad om ca 25% mellan barn och vuxna vad avser ytan under kurvan från tidpunkt 0 till oändligheten (AUC[ 0- ∞]); en skillnad som dock var mindre än den skillnad som observerades mellan barnpatienter, där AUC( 0- ∞) kunde variera från ett värde till det dubbla.
AUC(0-∞) was similar between adult and paediatric patients with CRF following subcutaneous administration.
Efter subkutan administrering var AUC( 0- ∞) densamma hos vuxna och barn med CRF.
Following subcutaneous administration of 2.25 µg/ kg to adult cancer patients a mean peak concentration of 10.6 ng/ ml (SD 5.9) of darbepoetin alfa was reached at a mean time of 91 hours (SD 19.7).
Efter subkutan administrering av 2, 25 µg/ kg till vuxna patienter med cancer erhölls ett medelvärde för maxkoncentrationen på 10, 6 ng/ ml (SD 5, 9) för darbepoetin alfa vid medelvärdet 91 timmar (SD 19, 7).
These parameters were consistent with dose linear pharmacokinetics over a wide dose range (0.5 to 8 µg/ kg weekly and 3 to 9 µg/ kg every two weeks).
Dessa parametrar var i överensstämmelse med den dos- linjära farmakokinetiken inom ett brett dosintervall (0, 5 till 8 µg/ kg per vecka och 3 till 9 µg/ kg varannan vecka).
There was an expected moderate (< 2 fold) increase in serum concentration as steady state was approached, but no unexpected accumulation upon repeated administration.
Ingen oväntad ackumulering av serumkoncentrationen noterades vid upprepad administrering.
A pharmacokinetic study in patients with chemotherapy-induced anaemia treated with 6.75 µg/ kg darbepoetin alfa administered SC every 3 weeks in combination with chemotherapy was conducted which allowed for full characterisation of the terminal half-life.
En farmakokinetisk studie på patienter med kemoterapiinducerad anemi som fick 6, 75 µg/ kg darbepoetin alfa subkutant var tredje vecka i kombination med kemoterapi har genomförts med komplett karakterisering av terminal halveringstid.
In all studies in rats and dogs Aranesp produced marked increases in haemoglobin, haematocrits, red blood cell counts and reticulocytes, which correspond to the expected pharmacological effects.
I samtliga studier på råtta och hund resulterade behandlingen med Aranesp i påtaglig ökning av hemoglobinnivån, hematokritvärdet, erytrocyttalet och retikulocyttalet, vilket motsvarar de förväntade farmakologiska effekterna.
Adverse events at very high doses were all considered to be related to an exaggerated pharmacological
Biverkningarna på mycket höga nivåer ansågs alla vara relaterade till en förstärkt farmakologisk effekt (minskad vävnadsgenomblödning orsakad av ökad blodviskositet).
These included myelofibrosis and splenic hypertrophy as well as broadening of the ECG-QRS complex in dogs but no dysrhythmia and no effect on the QT interval were observed.
Dessa inkluderade myelofibros och hypertrofi av mjälten samt en utvidgning av EKG QRS- komplexet hos hundar men däremot observerades ingen rytmrubbning eller effekt på QT- tiden.
Aranesp did not reveal any genotoxic potential nor did it have any effect on the proliferation of non- haematological cells in vitro or in vivo.
Aranesp uppvisade ingen genotoxisk potential eller några effekter på icke- hematologiska cellers proliferation in vitro eller in vivo.
In studies performed in rats and rabbits no clinically relevant evidence of harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development was observed.
I studier genomförda på råttor och kaniner observerades inga kliniskt relevanta tecken på skadliga effekter vad avser graviditet, embryots/ fostrets utveckling, partus eller postnatal utveckling.
Sodium phosphate monobasic Sodium phosphate dibasic Sodium chloride Polysorbate 80 Water for injections
Natriumdivätefosfat Dinatriumvätefosfat Natriumklorid Polysorbat 80 Vatten för injektionsvätskor
In the absence of incompatibility studies, Aranesp should not be mixed or administered as an infusion with other medicinal products.
Då blandbarhetsstudier saknas får detta läkemedel inte blandas eller administreras som infusion tillsammans med andra läkemedel.
Store in a refrigerator (2°C – 8°C).
Förvaras i kylskåp (2 ºC − 8 °C).
Keep the container in the outer carton, in order to protect from light.
Ljuskänsligt.
For the purpose of ambulatory use, Aranesp may be removed from storage once for a maximum single period of seven days at room temperature (up to 25°C).
Vid ambulatoriskt bruk kan Aranesp tas ut ur kylskåpet vid ett tillfälle och förvaras i rumstemperatur (upp till 25 °C) i högst 7 dagar.
Package containing one or four pre-filled syringe(s) of a 10 µg Aranesp solution for injection in 0.4 ml (25 µg/ ml).
Förpackningen innehåller en eller fyra förfyllda sprutor med 10 μg Aranesp injektionsvätska, lösning, i 0, 4 ml (25 µg/ ml).
See section 4.4.
Se avsnitt 4. 4.
12 6.6 Special precautions for disposal
6. 6 Särskilda anvisningar för destruktion
Minervum 7061 NL-4817 ZK Breda The Netherlands
Minervum 7061 NL- 4817 ZK Breda Nederländerna
EU/ 1/ 01/ 185/ 001 1 Pack Blister EU/ 1/ 01/ 185/ 002 4 Pack Blister EU/ 1/ 01/ 185/ 033 1 Pack Unblistered
EU/ 1/ 01/ 185/ 001 1- pack blister EU/ 1/ 01/ 185/ 002 4- pack blister EU/ 1/ 01/ 185/ 033 1- pack utan blister
8 June 2001 Date of last renewal:
08/ juni/ 2001 Datum för senaste förnyade godkännande:
19 May 2006
19 Maj 2006
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/
Information om detta läkemedel finns tillgänglig på EMEAs hemsida http: // www. emea. europa. eu /
Aranesp 15 micrograms solution for injection in a pre-filled syringe.
Aranesp 15 mikrogram injektionsvätska, lösning i förfylld spruta.
Each pre-filled syringe contains 15 micrograms of darbepoetin alfa in 0.375 ml (40 µg/ ml).
Varje förfylld spruta innehåller 15 mikrogram darbepoetin alfa i 0, 375 ml (40 µg/ ml).
14 Adult patients with chronic renal failure
14 Vuxna med kronisk njursvikt
The initial every other week dose of Aranesp (μ g/ every other week) can be determined by dividing the total cumulative dose of r-HuEPO administered over a two-week period by 200.
Den initiala dosen varannan vecka av Aranesp (µg/ varannan vecka) kan beräknas genom att den totala kumulativa dosen av r- HuEPO som administrerats under en tvåveckorsperiod, divideras med 200.
Because
Individuella skillnader gör att det vanligen är nödvändigt med titrering till optimal dosering för
15 of individual variability, titration to optimal therapeutic doses is expected for individual patients.
15 enskilda patienter.
Paediatric patients with chronic renal failure
Barn med kronisk njursvikt
16 increase, the dose should be temporarily withheld until the haemoglobin begins to decrease, at which point therapy should be reinitiated at approximately 25% lower than the previous dose.
Då ska behandlingen återupptas med en dos som är cirka 25% lägre än den tidigare dosen.