natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Elderly patients receiving CellCept as part of a combination immunosuppressive regimen, may be at increased risk of certain infections (including cytomegalovirus tissue invasive disease) and possibly gastrointestinal haemorrhage and pulmonary oedema, compared to younger individuals.
Äldre patienter kan vara mer infektionsbenägna (inkluderande vävnadsinvasiv cytomegalovirus- infektion) och möjligen utsatta för en större risk att få gastrointestinala blödningar och lungödem jämfört med yngre patienter när CellCept utgör en del av immunsupprimerande kombinationsterapi.
Other adverse reactions:
Övriga biverkningar:
Adverse reactions, probably or possibly related to CellCept, reported in ≥ 1/ 10 and in ≥ 1/ 100 to < 1/ 10 of patients treated with CellCept in the controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients are listed in the following table.
I tabell nedan redovisas de biverkningar, troligen eller möjligen relaterade till CellCept, som rapporterats hos ≥1/ 10 och hos ≥1/ 100 till < 1/ 10 av patienterna som behandlats med CellCept i kontrollerade njur - (data på 2 g), hjärt - eller levertransplantationsstudier.
Adverse Reactions, Probably or Possibly Related to CellCept, Reported in Patients Treated with CellCept in Renal, Cardiac and Hepatic Clinical Trials when Used in Combination with Ciclosporin and Corticosteroids
Biverkningar, troligen eller möjligen relaterade till CellCept, som rapporterats hos patienter som behandlats med CellCept i kliniska njur -, hjärt - eller levertransplantationsstudier i kombination med ciklosporin och kortikosteroider
Within the system organ classes, undesirable effects are listed under headings of frequency, using the following categories: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated form the available data).
Inom klassificeringen av organsystem redovisas biverkningarna under rubriker som anger frekvensområde med följande kategorier: mycket vanlig (≥1/ 10), vanlig (≥1/ 100 till < 1/ 10), mindre vanlig (≥1/ 1 000 till < 1/ 100), sällsynt (≥1/ 10 000 till < 1/ 1 000), mycket sällsynt (< 1/ 10 000), ej känd (kan inte beräknas från tillgängliga data).
Neoplasms benign, malignant and unspecified (incl cysts and polyps)
Benigna och maligna neoplasier och ospecificerad Blodet och lymfsystemet
Very common Common
Mycket vanlig Vanlig Mycket vanlig Vanlig
- Skin cancer, benign neoplasm of skin
- Hudcancer, godartad hudtumör Leukopeni, trombocytopeni, anemi Pancytopeni, leukocytos
Blood and lymphatic system disorders Metabolism and nutrition disorders
Metabolism och nutrition
Very common Common Very common Common
Mycket vanlig Vanlig
Leucopenia, thrombocytopenia, anaemia Pancytopenia, leucocytosis - Acidosis, hyperkalaemia, hypokalaemia, hyperglycaemia, hypomagnesaemia, hypocalcaemia, hypercholesterolaemia, hyperlipidaemia, hypophosphataemia, hyperuricaemia, gout, anorexia
- Acidos, hyperkalemi, hypokalemi, hyperglykemi, hypomagnesemi, hypokalcemi, hyperkolesterolemi, hyperlipidemi, hypofosfatemi, hyperurikemi, gikt, anorexi
- Agitation, confusional state, depression, anxiety, thinking abnormal, insomnia
- Agitation, förvirringstillstånd, depression, ångest, onormala tankar, sömnlöshet
- Convulsion, hypertonia, tremor, somnolence, myasthenic syndrome, dizziness, headache, paraesthesia, dysgeusia
- Krampanfall, hypertension, tremor, sömnighet, muskelsvaghetssyndrom, yrsel, huvudvärk, parestesi, smakstörning
-
- Takykardi
Tachycardia
Hypotension, hypertension, vasodilatation
Vascular disorders
Andningsvägar bröstkorg och mediastinum Mag- tarmkanalen
Very common
Mycket vanlig Vanlig Mycket vanlig Vanlig
-
- Utgjutning i lungsäcken, dyspné, hosta Kräkning, magsmärta, diarré, illamående Gastrointestinal blödning, peritonit, ileus, kolit, magsår, duodenalsår, gastrit, esofagit, stomatit, obstipation, dyspepsi, flatulens, rapning
Hypotension, hypertension, vasodilatation
Lever och gallvägar
- Pleural effusion, dyspnoea, cough Vomiting, abdominal pain, diarrhoea, nausea Gastrointestinal haemorrhage, peritonitis, ileus, colitis, gastric ulcer, duodenal ulcer, gastritis, oesophagitis, stomatitis, constipation, dyspepsia, flatulence, eructation
- Hepatit, ikterus, hyperbilirubinemi
- Hepatitis, jaundice, hyperbilirubinaemia
- Hudhypertrofi, hudutslag, akne, alopeci
Skin and subcutaneous tissue disorders Musculoskeletal and connective Tissue disorders Renal and urinary disorders
Muskuloskeletala systemet och bindväv Njurar och urinvägar
Very common Common Very common Common Very common Common
Mycket vanlig Vanlig Mycket vanlig Vanlig
- Skin hypertrophy, rash, acne, alopecia, - Arthralgia - Renal impairment
- Artralgi - Nedsatt njurfunktion
- Oedema, pyrexia, chills, pain, malaise, asthenia,
- Ödem, feber, frossbrytningar, smärta, sjukdomskänsla, asteni
- Hepatic enzyme increased, blood creatinine increased, blood lactate dehydrogenase increased, blood urea increased, blood alkaline phosphatase increased, weight decreased
- Förhöjda leverenzymer, förhöjt blodkreatinin, förhöjt LDH (laktatdehydrogenas) i blodet, förhöjd blodurea, ökning av alkaliska fosfataser i blodet, viktökning
501 (2 g CellCept daily), 289 (3 g CellCept daily) and 277 (2 g IV / 3 g oral CellCept daily) patients were treated in Phase III studies for the prevention of rejection in renal, cardiac and hepatic transplantation, respectively.
501 (2 g CellCept per dag), 289 (3 g CellCept per dag) och 277 (2 g i. v. / 3 g oralt CellCept per dag) patienter behandlades i Fas III studier för profylax mot avstötning vid njur -, hjärt - respektive levertransplantation.
The following undesirable effects cover adverse reactions from post-marketing experience:
Följande biverkningar avser erfarenheter av biverkningar efter marknadsintroduktion:
The types of adverse reactions reported during post-marketing with CellCept are similar to those seen in the controlled renal, cardiac and hepatic transplant studies.
De typer av biverkningar som rapporterats efter marknadsintroduktionen av CellCept är desamma som setts i de kontrollerade njur -, hjärt - eller levertransplantationsstudierna.
Gastrointestinal: colitis including cytomegalovirus colitis, (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), pancreatitis, (≥ 1/ 100 to < 1/ 10) and intestinal villous atrophy.
Kolit inklusive cytomegaloviruskolit (≥1/ 100 till < 1/ 10), pankreatit (≥1/ 100 till < 1/ 10) och villi intestinales atrofi.
Disorders related to immunosuppression: serious life-threatening infections including meningitis, endocarditis, tuberculosis and atypical mycobacterial infection.
Allvarliga och livshotande infektioner inkluderande meningit, endokardit, tuberkulos och atypisk mykobakterieinfektion.
Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leucoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including CellCept.
Fall av BK- virus associerad nefropati, liksom fall av JC- virus associerad progressiv multifokal leukoencefalopati (PML), har rapporterats hos patienter behandlade med immunsuppressiva läkemedel, inklusive CellCept.
Agranulocytosis (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100) and neutropenia have been reported; therefore, regular monitoring of patients taking CellCept is advised (see section 4.4).
Agranulocytos (≥1/ 1000 till < 1/ 100) och neutropeni har rapporterats, därför rekommenderas regelbunden kontroll av patienter som får CellCept (se avsnitt 4. 4).
Congenital disorders: see further details in section 4.6.
Se avsnitt 4. 6 för ytterligare information.
8 4.9 Overdose
8 4. 9 Överdosering
It is expected that an overdose of mycophenolate mofetil could possibly result in oversuppression of the immune system and increase susceptibility to infections and bone marrow suppression (see section 4.4).
Det förmodas att en överdosering av mykofenolatmofetil möjligen kan resultera i en för stark suppression av immunsystemet och att känsligheten för infektioner samt benmärgssuppression ökar (se avsnitt 4. 4).
If neutropenia develops, dosing with CellCept should be interrupted or the dose reduced (see section 4.4).
Om neutropeni utvecklas ska doseringen med CellCept avbrytas eller dosen sänkas (se avsnitt 4. 4).
Bile acid sequestrants, such as cholestyramine, can remove MPA by decreasing the enterohepatic re- circulation of the drug (see section 5.2)..
Gallsyrebindande medel, såsom kolestyramin kan avlägsna MPA genom att minska den enterohepatiska recirkulationen av läkemedlet (se avsnitt 5. 2).
Mycophenolate mofetil is the 2-morpholinoethyl ester of MPA.
Mykofenolatmofetil är 2- morfolinoetylestern av MPA.
MPA is a potent, selective, uncompetitive and reversible inhibitor of inosine monophosphate dehydrogenase, and therefore inhibits the de novo pathway of guanosine nucleotide synthesis without incorporation into DNA.
MPA är en potent, selektiv, icke- kompetitiv reversibel hämmare av inosin- monofosfat- dehydrogenas och hämmar därför nysyntesen av guanosin - nukleotid utan att införlivas i DNA.
Because T- and B-lymphocytes are critically dependent for their proliferation on de novo synthesis of purines whereas other cell types can utilise salvage pathways, MPA has more potent cytostatic effects on lymphocytes than on other cells.
Eftersom såväl T - som B- lymfocyter till skillnad från andra celltyper, som kan använda alternativa syntesvägar, är starkt beroende av den primära syntesvägen av puriner, har MPA en kraftigare cytostatisk effekt på lymfocyter än på andra celler.
Food had no effect on the extent of absorption (MPA AUC) of mycophenolate mofetil when administered at doses of 1.5 g BID to renal transplant patients.
Intag av föda hade ingen effekt på den totala absorptionen (MPA- AUC) av mykofenolatmofetil vid doseringen 1, 5 g 2 gånger dagligen till njurtransplantationspatienter.
MPA at clinically relevant concentrations is 97% bound to plasma albumin.
Vid terapeutiska plasmakoncentrationer är 97% av MPA bundet till plasma- albumin.
As a result of enterohepatic recirculation, secondary increases in plasma MPA concentration are usually observed at approximately 6 – 12 hours post-dose.
På grund av den enterohepatiska recirkulationen observeras vanligtvis sekundära ökningar i plasmakoncentrationen av MPA ca 6– 12 tim efter doseringen.
A reduction in the AUC of MPA of approximately 40% is associated with the co-administration of cholestyramine (4 g TID), indicating that there is a significant amount of enterohepatic recirculation.
Vid samtidig behandling med kolestyramin (4 g tre gånger dagligen) ses en ca 40% - ig reduktion av AUC- värdet för MPA vilket tyder på en signifikant enterohepatisk recirkulation.
MPA is metabolised principally by glucuronyl transferase to form the phenolic glucuronide of MPA (MPAG), which is not pharmacologically active.
MPA metaboliseras huvudsakligen av glukuronyl- transferas till en fenol- glukuronid av MPA (MPAG) som är farmakologiskt inaktiv.
Orally administered radiolabelled mycophenolate mofetil results in complete recovery of the administered dose with 93% of the administered dose recovered in the urine and 6% recovered in the faeces.
Hela mängden oralt administrerat radioaktivt märkt mykofenolatmofetil återfanns, varav 93% i urin och 6% i feces.
9 At clinically encountered concentrations, MPA and MPAG are not removed by haemodialysis.
Vid terapeutiska koncentrationer försvinner inte MPA och MPAG vid hemodialys.
However, at high MPAG plasma concentrations (> 100µg/ ml), small amounts of MPAG are removed.
Vid höga plasmakoncentrationer av MPAG (> 100 μg/ ml) försvinner däremot små mängder av MPAG.
In the early post-transplant period (< 40 days post-transplant), renal, cardiac and hepatic transplant patients had mean MPA AUCs approximately 30% lower and Cmax approximately 40% lower compared to the late post-transplant period (3 – 6 months post-transplant).
9 Under den tidiga post- transplantationsperioden (< 40 dagar) var hos njur -, hjärt - och levertransplanterade patienter medelvärdena på AUC och Cmax för MPA ungefär 30 respektive 40% lägre jämfört med under den senare post- transplantationsperioden (3– 6 månader efter transplantationen).
In a single dose study (6 subjects/ group), mean plasma MPA AUC observed in subjects with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml• min-1• 1.73 m-2) were 28 – 75% higher relative to the means observed in normal healthy subjects or subjects with lesser degrees of renal impairment.
I en enkeldosstudie (6 försökspersoner / grupp) uppvisade personer med uttalad kronisk njurinsufficiens (glomerulär filtration < 25 ml• min- 1• 1, 73 m- 2) genomsnittliga AUC- värden i plasma för MPA som var 28– 75% högre än motsvarande medelvärden hos personer med mindre uttalad njurfunktionsnedsättning eller hos friska personer.
However, the mean single dose MPAG AUC was 3 – 6-fold higher in subjects with severe renal impairment than in subjects with mild renal impairment or normal healthy subjects, consistent with the known renal elimination of MPAG.
Efter en engångsdos var dock i genomsnitt AUC- värdet för MPAG 3– 6 gånger högre hos personer med uttalad kronisk njurinsufficiens än hos personer med mindre uttalad njurfunktionsnedsättning eller hos friska personer, vilket överensstämmer med den kända renala utsöndringen av MPAG.
No data are available for cardiac or hepatic transplant patients with severe chronic renal impairment.
Data för hjärt - eller levertransplanterade patienter med uttalad kronisk njurinsufficiens saknas.
In patients with delayed renal graft function post-transplant, mean MPA AUC (0– 12h) was comparable to that seen in post-transplant patients without delayed graft function.
Försenad start av renal transplantatfunktion:
Mean plasma MPAG AUC (0-12h) was 2 – 3-fold higher than in post-transplant patients without delayed graft function.
Patienter med försenad start av den renala transplantatfunktionen hade ett medelvärde av AUC0- 12 tim för MPA som var jämförbart med värdet hos patienter utan försenad start av transplantatfunktionen, medan AUC0- 12 tim för MPAG var 2– 3 gånger högre i den förra gruppen.
In volunteers with alcoholic cirrhosis, hepatic MPA glucuronidation processes were relatively unaffected by hepatic parenchymal disease.
Hos frivilliga försökspersoner med alkoholbetingad cirros påverkades ej MPA- glukuroniderings - förmågan.
Pharmacokinetic parameters were evaluated in 49 paediatric renal transplant patients given 600 mg/ m2 mycophenolate mofetil orally twice daily.
Farmakokinetiska parametrar utvärderades hos 49 pediatriska patienter som efter njurtransplantation givits 600 mg/ m2 mykofenolatmofetil peroralt 2 gånger dagligen.
This dose achieved MPA AUC values similar to those seen in adult renal transplant patients receiving CellCept at a dose of 1 g bid in the early and late post- transplant period.
Denna dos åstadkom AUC- värden för MPA som överensstämde med de som sågs hos vuxna njurtransplanterade patienter som erhållit CellCept i en dos av 1 g 2 gånger dagligen i den tidiga och senare posttransplantationsperioden.
MPA AUC values across age groups were similar in the early and late post- transplant period.
AUC- värdena för MPA genom åldersgrupperna var desamma i den tidiga och senare perioden efter transplantationen.
Pharmacokinetic behaviour of CellCept in the elderly has not been formally evaluated.
På äldre patienter är farmakokinetiken ej utredd.
Oral contraceptives:
Orala preventivmedel:
The pharmacokinetics of oral contraceptives were unaffected by coadministration of CellCept (see also section 4.5).
Farmakokinetiken för orala preventivmedel påverkades inte av samtidig behandling med CellCept (se också avsnitt 4. 5).
A study of the coadministration of CellCept (1 g bid) and combined oral contraceptives containing ethinylestradiol (0.02 mg to 0.04 mg) and levonorgestrel (0.05 mg to 0.15 mg), desogestrel (0.15 mg) or gestodene (0.05 mg to 0.10 mg) conducted in 18 non-transplant women (not taking other immunosupressants) over 3 consecutive menstrual cycles showed no clinically relevant influence of CellCept on the ovulation suppressing action of the oral contraceptives.
Denna studie genomfördes på 18 icke transplanterade kvinnor (som inte fick andra immunosuppressiva medel) under 3 på varandra följande menstruationscykler.
The highest dose tested in the animal carcinogenicity studies resulted in approximately 2 – 3 times the systemic exposure (AUC or Cmax) observed in renal transplant patients at the recommended clinical dose of 2 g/ day and 1.3 – 2
Den högsta dos som testades i carcinogenicitetsstudier på djur gav en 2 – 3 gånger högre systemexponering (AUC eller Cmax) jämfört med den hos njurtransplanterade patienter behandlade med rekommenderad dos (2 g/ dygn) och 1, 3 – 2 gånger högre systemexponering (AUC eller Cmax) jämfört med den hos 10 hjärttransplanterade patienter behandlade med rekommenderad dos (3 g/ dygn).
Two genotoxicity assays (in vitro mouse lymphoma assay and in vivo mouse bone marrow micronucleus test) showed a potential of mycophenolate mofetil to cause chromosomal aberrations.
Två genotoxiska tester (in vitro muslymfomtest och in vivo mikrokärntest med benmärg från mus) visade att mykofenolatmofetil möjligen kan orsaka kromosom- aberrationer.
These effects can be related to the pharmacodynamic mode of action, i. e. inhibition of nucleotide synthesis in sensitive cells.
Dessa effekter kan vara relaterade till det farmakodynamiska verkningssättet, såsom hämning av nukleotidsyntesen i känsliga celler.
Mycophenolate mofetil had no effect on fertility of male rats at oral doses up to 20 mg• kg-1• day-1.
Mykofenolatmofetil påverkar ej fertiliteten hos hanråttor efter perorala doser upp till 20 mg• kg - 1 • dygn- 1.
The systemic exposure at this dose represents 2 – 3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day in renal transplant patients and 1.3 – 2 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day in cardiac transplant patients.
Systemexponeringen vid denna dos var 2 – 3 gånger högre än den kliniska exponeringen vid rekommenderad dos (2 g/ dygn) och 1, 3 – 2 gånger högre jämfört med den kliniska exponeringen hos hjärttransplanterade patienter vid rekommenderad dos (3 g/ dygn).
In a female fertility and reproduction study conducted in rats, oral doses of 4.5 mg• kg-1• day-1 caused malformations (including anophthalmia, agnathia, and hydrocephaly) in the first generation offspring in the absence of maternal toxicity.
Perorala doser på 4, 5 mg• kg- 1• dygn - 1 orsakade, i en annan fertilitets - och reproduktionsundersökning på honråttor, missbildningar (inkluderande anoftalmi, agnati och hydrocephalus) hos första generationen avkomma utan att vara toxisk för mödrarna.
The systemic exposure at this dose was approximately 0.5 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day for renal transplant patients and approximately 0.3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day for cardiac transplant patients.
Systemexponeringen vid denna dos var ungefär hälften av den kliniska exponeringen hos njurtransplanterade patienter vid rekommenderad dos (2 g/ dygn) och cirka en tredjedel av den kliniska exponeringen hos hjärttransplanterade patienter vid rekommenderad dos (3 g/ dygn).
No effects on fertility or reproductive parameters were evident in the dams or in the subsequent generation.
Inga tydliga effekter på fertilitets - eller reproduktionsparametrar kunde konstateras hos mödrarna eller i nästa generation.
In teratology studies in rats and rabbits, foetal resorptions and malformations occurred in rats at 6 mg• kg-1• day-1 (including anophthalmia, agnathia, and hydrocephaly) and in rabbits at 90 mg• kg1• day-1 (including cardiovascular and renal anomalies, such as ectopia cordis and ectopic kidneys, and diaphragmatic and umbilical hernia), in the absence of maternal toxicity.
I teratologiska studier på råttor och kaniner noterades resorption av foster och missbildningar vid 6 mg• kg- 1• dygn- 1 för råttor (inkluderande anoftalmi, agnati och hydrocephalus) och vid 90 mg• kg - 1 • dygn- 1 för kaniner (inkluderande kardiovaskulära och renala anomalier så som ektopisk placering av hjärta och njurar samt bråck i diafragma och navel) utan att ämnet var toxiskt för mödrarna.
The systemic exposure at these levels is approximately equivalent to or less than 0.5 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day for renal transplant patients and approximately 0.3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day for cardiac transplant patients.
Systemexponeringen vid denna dos var ungefär hälften av den kliniska exponeringen vid rekommenderad dos (2 g/ dygn) hos njurtransplanterade patienter och cirka en tredjedel av den kliniska exponeringen vid rekommenderad dos (3 g/ dygn) hos hjärttransplanterade patienter.
Refer to section 4.6.
Se avsnitt 4. 6.
These effects occurred at systemic exposure levels that are equivalent to or less than the clinical exposure at the recommended dose of 2 g/ day for renal transplant recipients.
Dessa effekter uppträdde vid systemexponeringar som var lika eller mindre än den kliniska exponeringen vid rekommenderad dos (2 g/ dygn) för mottagare av njurtransplantat.
The nonclinical toxicity profile of mycophenolate mofetil appears to be consistent with adverse events observed in human clinical trials which now provide safety data of more relevance to the patient population (see section 4.8).
Mykofenolatmofetils prekliniska toxicitetsprofil stämmer väl överens med de biverkningar som observerats i det kliniska prövningsprogrammet (se avsnitt 4. 8).
CellCept capsules: pregelatinised maize starch croscarmellose sodium polyvidone (K-90) magnesium stearate
CellCept kapslar: förgelatiniserad majsstärkelse kroskarmellosnatrium polyvidon (K- 90) magnesiumstearat
11 Capsule shells: gelatin indigo carmine (E132) yellow iron oxide (E172) red iron oxide (E172) titanium dioxide (E171) black iron oxide (E172) potassium hydroxide shellac.
Kapselhölje: gelatin indigokarmin (E132) gul järnoxid (E172) röd järnoxid (E172) titandioxid (E171) 11 svart järnoxid (E172) kaliumhydroxid shellack
1 carton contains 100 capsules (in blister packs of 10) 1 carton contains 300 capsules (in blister packs of 10)
1 förpackning innehåller 100 kapslar (blisterkartor på 10 kapslar) 1 förpackning innehåller 300 kapslar (blisterkartor på 10 kapslar)
Because mycophenolate mofetil has demonstrated teratogenic effects in rats and rabbits, CellCept capsules should not be opened or crushed.
Eftersom mykofenolatmofetil har visat teratogena effekter hos råttor och kaniner, bör CellCept kapslar inte öppnas eller krossas.
Avoid inhalation or direct contact with skin or mucous membranes of the powder contained in CellCept capsules.
Pulverinnehållet i CellCept- kapslarna får inte inandas eller komma i direkt kontakt med hud eller slemhinnor.
EU/ 1/ 96/ 005/ 001 CellCept EU/ 1/ 96/ 005/ 003 CellCept
EU/ 1/ 96/ 005/ 001 EU/ 1/ 96/ 005/ 003
(100 capsules) (300 capsules)
(100 kapslar) (300 kapslar)
14 February 1996 Date of latest renewal:
14 februari 1996 Datum för senaste förnyat godkännande:
CellCept 500 mg powder for concentrate for solution for infusion must be reconstituted and further diluted with glucose intravenous infusion 5% prior to administration to the patient (see section 6.6).
CellCept 500 mg pulver till koncentrat till infusionsvätska, lösning måste först lösas och sedan spädas ytterligare med 5% glukos infusionsvätska innan det kan ges till patient (se avsnitt 6. 6).
CellCept 500 mg powder for concentrate for solution for infusion is indicated in combination with ciclosporin and corticosteroids for the prophylaxis of acute transplant rejection in patients receiving allogeneic renal or hepatic transplants.
4. 1 Terapeutiska indikationer
SOLUTION SHOULD NEVER BE ADMINISTERED BY RAPID OR BOLUS INTRAVENOUS INJECTION.
CELLCEPT INFUSIONSLÖSNING FÅR ALDRIG GES SOM BOLUSDOS ELLER SOM SNABB INTRAVENÖS INJEKTION.