natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Kaplan-Meier estimate for survival after 36-month follow-up is 68%.
Uppskattad överlevnad efter 36 månaders uppföljning enligt Kaplan- Meier är 68%.
20 In two clinical studies (study B2222 and an intergroup study S0033) the daily dose of Glivec was escalated to 800 mg in patients progressing at the lower daily doses of 400 mg or 600 mg.
I två kliniska prövningar (studie B2222 och intergruppstudien S0033) ökades den dagliga dosen av Glivec till 800 mg hos patienter som sviktade på de lägre dagliga doserna på 400 mg eller 600 mg.
The daily dose was escalated to 800 mg in a total of 103 patients; 6 patients achieved a partial response and 21 stabilisation of their disease after dose escalation for an overall clinical benefit of 26%.
Från de säkerhetsdata
From the safety data available, escalating the dose to 800 mg daily in patients progressing at lower doses of 400 mg or 600 mg daily does not seem to affect the safety profile of Glivec.
20 som finns tillgängliga verkade inte en ökad dos till 800 mg dagligen hos patienter som sviktade på lägre doser på 400 mg eller 600 mg dagligen påverka säkerhetsprofilen för Glivec.
Clinical studies in DFSP One phase II, open label, multicentre clinical trial (study B2225) was conducted including 12 patients with DFSP treated with Glivec 800 mg daily.
Kliniska studier vid DFSP En fas II, öppen, multicenter klinisk studie (studie B2225) utfördes på 12 patienter med DFSP som behandlades med Glivec 800 mg dagligen.
The age of the DFSP patients ranged from 23 to 75 years; DFSP was metastatic, locally recurrent following initial resective surgery and not considered amenable to further resective surgery at the time of study entry.
Åldrarna hos DFSP- patienterna sträckte sig från 23 till 75 år; DFSP var metastatisk, lokalt återkommande efter initial resektiv kirurgi och bedömd ej vara mottaglig för ytterligare resektiv kirurgi vid tidpunkten för inträde i studien.
The median duration of therapy in study B2225 was 6.2 months, with a maximum duration of 24.3 months.
Behandlingstiden i studie B2225 var i median 6, 2 månader, med 24, 3 månader som maximal tid.
A further 6 DFSP patients treated with Glivec were reported in 5 published case reports, their ages ranging from 18 months to 49 years.
Ytterligare 6 DFSP - patienter som behandlades med Glivec rapporterades i 5 publicerade fallrapporter, deras åldrar sträckte sig från 18 månader till 49 år.
The paediatric patient received 400 mg/ m2/ daily, subsequently increased to 520 mg/ m2/ daily.
Barnpatienten erhöll 400 mg/ m2/ dag, därefter ökad till 520 mg/ m2/ dag.
The translocation t(17:22)[(q22: q13)], or its gene product, was present in nearly all responders to Glivec treatment.
Translokation t( 17: 22) [q22: q13], eller dess genprodukt, förekom hos nästan alla patienter som svarade på Glivec- behandling.
Pharmacokinetics of Glivec The pharmacokinetics of Glivec have been evaluated over a dosage range of 25 to 1,000 mg.
Glivecs farmakokinetiska egenskaper Glivecs farmakokinetiska egenskaper har utvärderats i dosintervallet 25 till 1 000 mg.
Absorption Mean absolute bioavailability for the capsule formulation is 98%.
Absorption Genomsnittlig absolut biotillgänglighet för kapselberedningen var 98%.
There was high between-patient variability in plasma imatinib AUC levels after an oral dose.
Det var hög variabilitet mellan patienter för AUC- värden i plasma för imatinib efter en peroral dos.
When given with a high-fat meal, the rate of absorption of imatinib was minimally reduced (11% decrease in Cmax and prolongation of tmax by 1.5 h), with a small reduction in AUC (7.4%) compared to fasting conditions.
När dosen ges tillsammans med en måltid med högt fettinnehåll reduceras absorptionen för imatinib obetydligt (11% minskning i Cmax och förlängning av tmax med 1, 5 timmar), med en liten minskning av AUC (7, 4%) jämfört med under fasta.
Distribution At clinically relevant concentrations of imatinib, binding to plasma proteins was approximately 95% on the basis of in vitro experiments, mostly to albumin and alpha-acid-glycoprotein, with little binding to lipoprotein.
Distribution Vid kliniskt relevanta koncentrationer av imatinib är bindningen till plasmaproteiner cirka 95% på basis av försök in vitro, huvudsakligen till albumin och orosomukoid och med liten bindning till lipoprotein.
Metabolism The main circulating metabolite in humans is the N-demethylated piperazine derivative, which shows similar in vitro potency to the parent.
Metabolism Den huvudsakliga cirkulerande metaboliten hos människa är det N- demetylerade piperazinderivatet, som uppvisar en liknande effekt in vitro som modersubstansen.
The plasma AUC for this metabolite was found to be only 16% of the AUC for imatinib.
Plasma- AUC för denna metabolit är bara 16% av AUC för imatinib.
The plasma protein binding of the N-demethylated metabolite is similar to that of the parent compound.
Plasmaproteinbindningen av den N- demetylerade metaboliten liknar den för modersubstansen.
Imatinib and the N-demethyl metabolite together accounted for about 65% of the circulating radioactivity (AUC(0-48h)).
Imatinib och N- demetylmetaboliten svarade tillsammans för cirka 65% av den cirkulerande radioaktiviteten (AUC( 0- 48 tim)).
The in vitro results showed that CYP3A4 was the major human P450 enzyme catalysing the biotransformation of imatinib.
Resultaten in vitro visade att CYP3A4 var det huvudsakliga humana P450- enzymet som katalyserar biotransformeringen av imatinib.
21 Imatinib was shown in vitro to be a competitive inhibitor of marker substrates for CYP2C9, CYP2D6 and CYP3A4/ 5.
Imatinib visades in vitro vara en kompetitiv hämmare av substratmarkörer för CYP2C9, CYP2D6 och CYP3A4/ 5.
Ki values in human liver microsomes were 27, 7.5 and 7.9 µmol/ l, respectively.
Ki- värden i humana levermikrosomer var 27, 7, 5 respektive 7, 9 µmol/ l.
Maximal plasma concentrations of imatinib in patients are 2– 4 µmol/ l, consequently an inhibition of CYP2D6 and/ or CYP3A4/ 5-mediated metabolism of co-administered drugs is possible.
Följaktligen är en hämning av
Imatinib did not interfere with the biotransformation of 5-fluorouracil, but it inhibited paclitaxel metabolism as a result of competitive inhibition of CYP2C8 (Ki = 34.7 µM).
Imatinib interfererade inte med biotransformeringen av 5- fluorouracil, men det hämmade paklitaxels metabolism, som ett resultat av en kompetitiv hämning av CYP2C8 (Ki = 34, 7 µM).
This Ki value is far higher than the expected plasma levels of imatinib in patients, consequently no interaction is expected upon co- administration of either 5-fluorouracil or paclitaxel and imatinib.
Följaktligen förväntas ingen interaktion vid samtidig administrering av 5- fluorouracil eller paklitaxel och imatinib.
Elimination Based on the recovery of compound(s) after an oral 14C-labelled dose of imatinib, approximately 81% of the dose was recovered within 7 days in faeces (68% of dose) and urine (13% of dose).
Elimination Baserat på återvinningen av substans( er) efter en peroralt tillfört 14C- märkt dos av imatinib, återfanns cirka 81% av dosen inom 7 dagar, dels i faeces (68% av dosen), dels i urinen (13% av dosen).
Unchanged imatinib accounted for 25% of the dose (5% urine, 20% faeces), the remainder being metabolites.
Oförändrat imatinib utgjorde 25% av dosen (5% i urin, 20% i faeces), och övrigt är metaboliter.
Plasma pharmacokinetics Following oral administration in healthy volunteers, the t½ was approximately 18 h, suggesting that once-daily dosing is appropriate.
Farmakokinetik i plasma Hos friska frivilliga och efter peroral tillförsel var t½ ungefär 18 timmar, vilket indikerar att dosering en gång dagligen är lämplig.
The increase in mean AUC with increasing dose was linear and dose proportional in the range of 25– 1,000 mg imatinib after oral administration.
Ökningen av genomsnittlig AUC med ökande dos var linjär och dosproportionerlig i intervallet 25– 1 000 mg imatinib efter peroral tillförsel.
There was no change in the kinetics of imatinib on repeated dosing, and accumulation was 1.5– 2.5-fold at steady state when dosed once daily.
Imatinibs kinetiska egenskaper ändrades inte vid upprepad dosering och ackumulationen var en faktor 1, 5– 2, 5 vid steady state och dosering en gång dagligen.
Pharmacokinetics in GIST patients In patients with GIST steady-state exposure was 1.5-fold higher than that observed for CML patients for the same dosage (400 mg daily).
Farmakokinetik hos GIST- patienter Hos patienter med GIST var exponeringen vid steady- state 1, 5 gånger högre än den som observerats hos KML- patienter vid samma dos (400 mg dagligen).
Based on preliminary population pharmacokinetic analysis in GIST patients, there were three variables (albumin, WBC and bilirubin) found to have a statistically significant relationship with imatinib pharmacokinetics.
Baserat på preliminär populationsfarmakokinetik hos GIST- patienter var det tre variabler (albumin, antalet vita blodkroppar och bilirubin), som befanns ha ett statistiskt signifikant samband med farmakokinetiken för imatinib.
Decreased values of albumin caused a reduced clearance (CL/ f); and higher levels of WBC led to a reduction of CL/ f.
Större antal vita blodkroppar ledde till en minskning av CL/ f.
Population pharmacokinetics Based on population pharmacokinetic analysis in CML patients, there was a small effect of age on the volume of distribution (12% increase in patients > 65 years old).
Farmakokinetik i populationen En farmakokinetisk analys i en population av KML- patienter visar på en mindre effekt av ålder på distributionsvolymen (12% ökning hos patienter > 65 år).
The effect of bodyweight on the clearance of imatinib is such that for a patient weighing 50 kg the mean clearance is expected to be 8.5 l/ h, while for a patient weighing 100 kg the clearance will rise to 11.8 l/ h.
Effekten av kroppsvikt på clearance av imatinib är sådan att för en patient som väger 50 kg förväntas genomsnittlig clearance vara 8, 5 l/ timme, medan en patient som väger 100 kg förväntas ha ökad clearance motsvarande 11, 8 l/ timme.
Pharmacokinetics in children As in adult patients, imatinib was rapidly absorbed after oral administration in paediatric patients in both phase I and phase II studies.
Farmakokinetik hos barn Liksom hos vuxna patienter, absorberades imatinib snabbt efter oral administrering hos pediatriska patienter i både fas I - och fas II- studier.
Dosing in children at 260 and 340 mg/ m2/ day achieved the same exposure, respectively, as doses of 400 mg and 600 mg in adult patients.
Dosering till barn med 260 respektive 340 mg/ m2/ dag uppnådde liknande exponering som doser om 400 mg respektive 600 mg till vuxna patienter.
The comparison of AUC(0-24) on day 8 and day 1 at the 340 mg/ m2/ day dose level revealed a 1.7-fold drug accumulation after repeated once-daily dosing.
Jämförelsen av AUC( 0- 24) vid dag 8 och dag 1 vid dosnivån 340 mg/ m2/ dag uppdagade en ackumulering på 1, 7 gånger efter upprepad daglig engångsdosering.
Organ function impairment Imatinib and its metabolites are not excreted via the kidney to a significant extent.
Organfunktionsnedsättning Imatinib och dess metaboliter utsöndras inte signifikant via njurarna.
The increase is approximately 1.5- to 2-fold, corresponding to a 1.5-fold elevation of plasma AGP, to which imatinib binds strongly.
Ökningen är cirka 1, 5 till 2 ggr, vilket motsvarar en 1, 5x ökning av plasma- AGP, till vilket imatinib binder starkt.
The free drug clearance of imatinib is probably similar between patients with renal impairment and those with normal renal function, since renal excretion represents only a minor elimination pathway for imatinib (see sections 4.2 and 4.4).
Clearance av fritt aktivt imatinib är förmodligen likartad för patienter med nedsatt njurfunktion och patienter med normal njurfunktion eftersom utsöndring via njuren endast i mindre utsträckning står för eliminationen av imatinib (se avsnitten 4. 2 och 4. 4).
Although the results of pharmacokinetic analysis showed that there is considerable inter-subject variation, the mean exposure to imatinib did not increase in patients with varying degrees of liver dysfunction as compared to patients with normal liver function (see sections 4.2, 4.4 and 4.8).
Trots att resultaten från de farmakokinetiska analyserna visade att det finns en betydande variation mellan individer, ökade inte medelexponeringen för imatinib hos patienter med varierande grad av leverfunktionsrubbning jämfört med patienter med normal leverfunktion (se avsnitten 4. 2, 4. 4 och 4. 8).
22 5.3 Preclinical safety data
22 5. 3 Prekliniska säkerhetsuppgifter
Mild to moderate increases in transaminases and slight decreases in cholesterol, triglycerides, total protein and albumin levels were observed in both species.
Milda till måttliga transaminasstegringar och en liten minskning i kolesterol, triglycerider, totala protein - och albuminvärden observerades hos båda djurarterna.
In rats, hyperplasia of the transitional epithelium in the renal papilla and in the urinary bladder was observed at doses ≥ 6 mg/ kg in the 13-week study, without changes in serum or urinary parameters.
Hos råtta observerades hyperplasi av epitelet i njurpapillen och i urinblåsan vid doser ≥ 6 mg/ kg i 13- veckorsstudien, utan några förändringar i serum - eller urinparametrar.
In a 39-week monkey study, no NOAEL (no observed adverse effect level) was established at the lowest dose of 15 mg/ kg, approximately one-third the maximum human dose of 800 mg based on body surface.
I en 39- veckorsstudie på apa, kunde inget NOAEL (nivån för ingen observerad toxisk effekt) bestämmas vid den lägsta dosen 15 mg/ kg, ungefär en tredjedel av den maximala dosen av 800 mg/ dag till människa baserat på kroppsytan.
In a study of fertility, in male rats dosed for 70 days prior to mating, testicular and epididymal weights and percent motile sperm were decreased at 60 mg/ kg, approximately equal to the maximum clinical dose of 800 mg/ day, based on body surface area.
I en fertilitetsstudie på hanråttor som doserades 70 dagar innan parning, minskade testikel - och bitestikelvikten och procentandelen rörliga spermier vid 60 mg/ kg, ungefär lika med den maximala kliniska dosen av 800 mg/ dag baserat på kroppsytan.
This was not seen at doses ≤ 20 mg/ kg.
Detta sågs inte vid doser ≤ 20 mg/ kg.
A slight to moderate reduction in spermatogenesis was also observed in the dog at oral doses ≥ 30 mg/ kg.
En lätt till måttlig minskning i spermatogenes observerades hos hund vid orala doser ≥ 30 mg/ kg.
At a dose of 60 mg/ kg, female rats had significant post- implantation foetal loss and a reduced number of live foetuses.
Vid doser på 60 mg/ kg hade honråttorna en signifikant spontanförlust av foster och ett reducerat antal levande foster.
In an oral pre- and postnatal development study in rats, red vaginal discharge was noted in the 45 mg/ kg/ day group on either day 14 or day 15 of gestation.
I en oral, pre - och postnatal utvecklingsstudie på råttor, noterades en röd vaginal flytning hos gruppen med 45 mg/ kg/ dag på endera dräktighetsdag 14 eller 15.
In the F1 offspring, at the same dose level, mean body weights were reduced from birth until terminal sacrifice and the number of litters achieving criterion for preputial separation was slightly decreased.
Hos F1- avkomman, vid samma dosnivå, minskade medelkroppsvikten från födsel till avlivning och antalet kullar som uppnådde kriterier för preputial separering minskade något.
F1 fertility was not affected, while an increased number of resorptions and a decreased number of viable foetuses was noted at 45 mg/ kg/ day.
F1- fertilitet påverkades inte, medan ett ökat antal resorptioner och ett ökat antal levande foster noterades med 45 mg/ kg/ dag.
The no observed effect level (NOEL) for both the maternal animals and the F1 generation was 15 mg/ kg/ day (one quarter of the maximum human dose of 800 mg).
Nivån för ingen observerad effekt (NOEL) för både moderdjurens och F1- generationen var 15 mg/ kg/ dag (en fjärdedel av den maximala dosen till människa om 800 mg).
Imatinib was teratogenic in rats when administered during organogenesis at doses ≥ 100 mg/ kg, approximately equal to the maximum clinical dose of 800 mg/ day, based on body surface area.
Imatinib var teratogent hos råtta när det gavs under organogenesen vid doser ≥ 100 mg/ kg, ungefär lika med den maximala kliniska dosen av 800 mg/ dag baserat på kroppsytan.
Teratogenic effects included exencephaly or encephalocele, absent/ reduced frontal and absent parietal bones.
Teratogena effekter omfattade exencefali eller encefalocele, frånvarande/ minskat frontal - och frånvarande parietalben.
These effects were not seen at doses ≤ 30 mg/ kg.
Dessa effekter sågs inte vid doser ≤ 30 mg/ kg.
23 In the 2-year rat carcinogenicity study administration of imatinib at 15, 30 and 60 mg/ kg/ day resulted in a statistically significant reduction in the longevity of males at 60 mg/ kg/ day and females at ≥ 30 mg/ kg/ day.
I den 2- åriga karcinogenicitetsstudien på råtta resulterade administrering av imatinib med 15, 30 och 60 mg/ kg/ dag i en statistiskt signifikant reduktion av livslängden hos hannar vid 60 mg/ kg/ dag och
Target organs for neoplastic changes were the kidneys, urinary bladder, urethra, preputial and clitoral gland, small intestine, parathyroid glands, adrenal glands and non- glandular stomach.
Målorgan för neoplastiska förändringar var njurar, urinblåsa, urinrör, preputiala och klitorala körtlar, tunntarm, bisköldkörtlar, binjurekörtlar och icke- glandulär magsäck.
Papilloma/ carcinoma of the preputial/ clitoral gland were noted from 30 mg/ kg/ day onwards, representing approximately 0.5 or 0.3 times the human daily exposure (based on AUC) at 400 mg/ day or 800 mg/ day, respectively, and 0.4 times the daily exposure in children (based on AUC) at 340 mg/ m2/ day.
Papillom/ karcinom i preputiala och klitorala körtlar noterades från 30 mg/ kg/ dag och uppåt, vilket utgör ungefär 0, 5 respektive 0, 3 gånger den dagliga exponeringen hos människa (baserat på AUC) vid 400 mg/ dag respektive 800 mg/ dag och 0, 4 gånger den dagliga exponeringen hos barn (baserat på AUC) vid 340 mg/ m2/ dag.
The no observed effect level (NOEL) was 15 mg/ kg/ day.
Nivån för ingen observerad effekt (NOEL) var 15 mg/ kg/ dag.
The renal adenoma/ carcinoma, the urinary bladder and urethra papilloma, the small intestine adenocarcinomas, the parathyroid glands adenomas, the benign and malignant medullary tumours of the adrenal glands and the non-glandular stomach papillomas/ carcinomas were noted at 60 mg/ kg/ day, representing approximately 1.7 or 1 times the human daily exposure (based on AUC) at 400 mg/ day or 800 mg/ day, respectively, and 1.2 times the daily exposure in children (based on AUC) at 340 mg/ m2/ day.
Njuradenom/ karcinom, urinblåse - och urinrörspapillom, tunntarmsadenokarcinom, bisköldkörteladenom, benigna och maligna medullära tumörer i binjurar och papillom/ karcinom i icke - glandulär magsäck noterades vid 60 mg/ kg/ dag, vilket utgör ungefär 1, 7 eller 1 gång den dagliga exponeringen hos människa (baserat på AUC) vid 400 mg/ dag respektive 800 mg/ dag, och 1, 2 gånger den dagliga exponeringen hos barn (baserat på AUC) vid 340 mg/ m2/ dag.
The no observed effect level (NOEL) was 30 mg/ kg/ day.
Nivån för ingen observerad effect (NOEL) var 30 mg/ kg/ dag.
Non-neoplastic lesions not identified in earlier preclinical studies were the cardiovascular system, pancreas, endocrine organs and teeth.
Icke- neoplastiska förändringar som inte identifierats i tidigare prekliniska studier var i det kardiovaskulära systemet, bukspottkörtel, endokrina organ och tänder.
Capsule content:
Kapseln innehåller:
Cellulose microcrystalline Crospovidone Magnesium stearate Silica colloidal, anhydrous
Mikrokristallin cellulosa Krospovidon Magnesiumstearat Vattenfri kolloidal kiseldioxid
Gelatin Iron oxide, yellow (E172) Titanium dioxide (E171)
Gelatin Järnoxid, gul (E172) Titandioxid (E171)
Iron oxide, red (E172) Shellac Soya lecithin
Järnoxid, röd (E172) Schellack Sojalecitin
24 6.4 Special precautions for storage
24 6. 4 Särskilda förvaringsanvisningar
PVC/ aluminium blisters
Blister av PVC/ aluminium.
Packs containing 30 capsules.
Förpackningen innehåller 30 kapslar.
Novartis Europharm Limited Wimblehurst Road Horsham West Sussex, RH12 5AB UNITED KINGDOM
Novartis Europharm Limited Wimblehurst Road Horsham West Sussex, RH12 5AB Storbritannien
07.11.2001 Date of first renewal:
07. 11. 2001 Datum för första förnyat godkännande:
White to yellow powder in an orange to greyish-orange opaque capsule, marked “ NVR SI”.
Vitt till gult pulver i orange till gråorange halvgenomskinliga kapslar, märkta ” NVR SI ”.
26 haematological malignancies and malignant sarcomas, as appropriate.
26 Ordinerad dos skall ges peroralt tillsammans med måltid och ett stort glas vatten för att minimera riskerna för gastrointestinala besvär.
27 Treatment schedule:
27 Behandlingsschema:
Treatment with Glivec may then be continued at a reduced daily dose.
Behandling med Glivec kan därefter fortsättas med en reducerad daglig dos.
Haematological adverse reactions Dose reduction or treatment interruption for severe neutropenia and thrombocytopenia are 28 recommended as indicated in the table below.
28 enligt anvisningar i nedanstående tabell.
Dose adjustments for neutropenia and thrombocytopenia:
Dosjustering vid neutropeni och trombocytopeni
29 DFSP
DFSP
platelets ≥ 75 x 109/ l.
≥ 75 x 109/ l.
3.
29
In the event of recurrence of ANC < 1.0 x 109/ l and/ or platelets < 50 x 109/ l, repeat step 1 and resume Glivec at reduced dose of 400 mg.
Om ANC återgår till < 1, 0 x 109/ l
When Glivec is co-administered with other medicinal products, there is a potential for drug interactions (see section 4.5).
När Glivec ges tillsammans med andra läkemedel kan det finnas en risk för interaktioner (se Avsnitt 4. 5)
Clinical cases of hypothyroidism have been reported in thyroidectomy patients undergoing levothyroxine replacement during treatment with Glivec (see section 4.5).
TSH- nivåerna
TSH levels should be closely monitored in such patients.
30 skall följas upp noggrant hos dessa patienter.
31 recommended in section 4.2.
31 glykoprotein (AGP), ett protein som binder imatinib, hos dessa patienter.
32 with high doses of paracetamol.
Försiktighet skall därför iakttas när Glivec och paracetamol används samtidigt, speciellt vid höga doser paracetamol.
In thyroidectomy patients receiving levothyroxine, the plasma exposure to levothyroxine may be decreased when Glivec is co-administered (see section 4.4).
Hos patienter som genomgått tyreoidektomi och som behandlas med levotyroxin, kan exponeringen av levotyroxin i plasma minskas vid samtidig behandling med Glivec (se avsnitt 4. 4).
In Ph+ ALL patients, there is clinical experience of co-administering Glivec with chemotherapy (see section 5.1), but drug-drug interactions between imatinib and chemotherapy regimens are not well characterised.
32 Det finns klinisk erfarenhet av samtidig administrering av Glivec och kemoterapi (se avsnitt 5. 1) hos Ph+ ALL- patienter, men läkemedelsinteraktioner mellan imatinib - och kemoterapibehandlingar är inte väl karakteriserade.
33 When imatinib was combined with high dose chemotherapy in Ph+ ALL patients, transient liver toxicity in the form of transaminase elevation and hyperbilirubinaemia were observed.
När imatinib kombinerades med kemoterapi i högdos på Ph+ ALL- patienter observerades övergående levertoxicitet i form av förhöjning av transaminaser och hyperbilirubinemi.
Miscellaneous adverse reactions such as pleural effusion, ascites, pulmonary oedema and rapid weight gain with or without superficial oedema may be collectively described as “ fluid retention”.
Dessa biverkningar kan vanligen hanteras
These reactions can usually be managed by withholding Glivec temporarily and with diuretics and other appropriate supportive care measures.
33 genom att tillfälligt hålla inne behandlingen med Glivec och ge diuretika och andra adekvata understödjande åtgärder.