natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When 1000mg paracetamol was given with 10 µg BYETTA (0 h) and 1h, 2h and 4h after BYETTA injection, paracetamol AUCs were decreased by 21%, 23%, 24% and 14% respectively; Cmax was decreased by 37%, 56%, 54% and 41%, respectively; tmax was increased from 0.6h in the control period to 0.9h, 4.2h, 3.3h, and 1.6h, respectively.
När 1000 mg paracetamol gavs tillsammans med 10 mikrogram BYETTA (0 timmar) samt 1, 2 och 4 timmar efter injektion med BYETTA, minskade paracetamols AUC- värden med 21%, 23%, 24% respektive 14%; Cmax- värdena minskade med 37%, 56%, 54% respektive 41%; tmax - värdena ökade under kontrollperioden från 0, 6 timmar till 0, 9 timmar, 4, 2 timmar, 3, 3 timmar respektive 1, 6 timmar.
Paracetamol AUC, Cmax and tmax were not significantly changed when paracetamol was given 1 hour before BYETTA injection.
Paracetamols AUC -, Cmax - och tmax- värden förändrades inte signifikant när paracetamol gavs 1 timme före BYETTA- injektionen.
4 HMG CoA reductase inhibitors Lovastatin AUC and Cmax were decreased approximately 40% and 28%, respectively, and Tmax was delayed about 4 h when BYETTA (10 µg BID) was administered concomitantly with a single dose of lovastatin (40 mg) compared with lovastatin administered alone.
4 HMG CoA- reduktashämmare Lovastatins AUC - och Cmax- värden minskade med cirka 40% respektive 28% och tmax fördröjdes med cirka 4 timmar när BYETTA (10 mikrogram två gånger dagligen) administrerades samtidigt med en engångsdos av lovastatin (40 mg), jämfört med administrering av enbart lovastatin.
In the 30-week placebo-controlled clinical trials, concomitant use of BYETTA and HMG CoA reductase inhibitors was not associated with consistent changes in lipid profiles (see section 5.1).
I de kliniska placebokontrollerade, 30- veckorsstudierna observerades inga konsekvent förändrade lipidprofiler vid samtidig administrering av BYETTA och HMG CoA- reduktashämmare (se avsnitt 5. 1).
Although no predetermined dose adjustment is required, one should be aware of possible changes in LDL-C or total cholesterol.
Även om dosjustering i förväg inte krävs, bör man vara medveten om eventuellt förändrade värden av LDL - kolesterol eller totalkolesterol.
Digoxin, lisinopril and warfarin A delay in tmax of about 2h was observed when digoxin, lisinopril or warfarin was administered 30 min after exenatide.
Digoxin, lisinopril och warfarin En fördröjning av tmax med cirka 2 timmar observerades när digoxin, lisinopril eller warfarin administrerades 30 minuter efter exenatid.
No clinically relevant effects on Cmax or AUC were observed.
Inga kliniskt relevanta effekter på Cmax - eller AUC- värdena observerades.
However, since market introduction, increased INR has been reported during concomitant use of warfarin and BYETTA.
Efter marknadsföring har emellertid förhöjt INR rapporterats vid samtidig användning av warfarin och BYETTA.
INR should be closely monitored during initiation and dose increase of BYETTA therapy in patients on warfarin and/ or cumarol derivatives (see section 4.8).
INR bör följas noga hos patienter som får warfarin och/ eller kumarinderivat, då behandlingen med BYETTA inleds och vid dosökning (se avsnitt 4. 8).
Ethinyl estradiol and levonorgestrel Administration of a combination oral contraceptive (30 µg ethinyl estradiol plus 150 µg levonorgestrel) one hour before BYETTA (10 µg BID) did not alter the AUC, Cmax or Cmin of either ethinyl estradiol or levonorgestrel.
Etinylestradiol och levonorgestrel Administrering av ett oralt antikonceptionsmedel av kombinationstyp (30 mikrogram etinylestradiol plus 150 mikrogram levonorgestrel) en timme före BYETTA (10 mikrogram två gånger dagligen) förändrade inte AUC, Cmax eller Cmin för varken etinylestradiol eller levonorgestrel.
Administration of the oral contraceptive 30 minutes after BYETTA did not affect AUC but resulted in a reduction of the Cmax of ethinyl estradiol by 45%, and Cmax of levonorgestrel by 27-41%, and a delay in tmax by 2-4 h due to delayed gastric emptying.
Administrering av det orala antikonceptionsmedlet 30 minuter efter BYETTA förändrade inte AUC men resulterade i reduktion av Cmax med 45% för etinylestradiol och med 27- 41% för levonorgestrel samt en fördröjning av tmax med 2- 4 timmar på grund av fördröjd magtömning.
There are no adequate data from the use of BYETTA in pregnant women.
Adekvata data från behandling av gravida kvinnor med BYETTA saknas.
BYETTA should not be used during pregnancy and the use of insulin is recommended.
Användning av insulin rekommenderas.
If a patient wishes to become pregnant, or pregnancy occurs, treatment with BYETTA should be discontinued.
Om en patient önskar bli gravid, eller blir gravid, skall behandlingen med BYETTA avbrytas.
BYETTA should not be used if breast feeding.
BYETTA skall inte användas vid amning.
When BYETTA is used in combination with a sulphonylurea, patients should be advised to take precautions to avoid hypoglycaemia while driving and using machines.
När BYETTA används i kombination med en sulfonureid skall patienterna rådas att vidta försiktighetsåtgärder för att undvika hypoglykemi vid bilkörning och användning av maskiner.
Table 1 lists adverse reactions reported from Phase 3 studies.
Tabell 1 redovisar biverkningar som rapporterats i fas 3- studier.
The table presents adverse reactions that occurred with an incidence ≥ 5% and more frequently among BYETTA-treated patients than insulin- or placebo-treated patients.
Tabellen upptar de biverkningar som inträffade med en incidens av ≥5% och oftare hos patienter som behandlades med BYETTA, jämfört med patienter som fick insulin eller placebo.
The table also includes adverse reactions that occurred with an incidence ≥ 1% and with a statistically significantly higher and/ or ≥ 2X incidence among BYETTA-treated patients than insulin- or placebo-treated patients.
Tabellen upptar även de biverkningar som inträffade med en incidens av ≥1% och med en statistiskt signifikant högre och/ eller dubbelt så hög incidens eller mer hos patienter som behandlades med BYETTA, jämfört med patienter som fick insulin eller placebo.
The reactions are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
Biverkningarna nedan anges enligt MedDRA- terminologin för klassificering av organsystem och absolut frekvens.
Patient frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10) and common (≥ 1/ 100, < 1/ 10).
Frekvenserna definieras som mycket vanliga (≥1/ 10) och vanliga (≥1/ 100 < 1/ 10).
5 Table 1:
5 Tabell 1:
Adverse reactions reported in long term phase 3 controlled studies1
Biverkningar som rapporterats i kontrollerade, fas 3- långtidsstudier 1
Body system/ adverse reaction terms
Organsystem/ Biverkningstermer
Reactions
Biverkningar
Metabolism and nutrition disorders Hypoglycaemia (with metformin and a sulphonylurea) 2
Metabolism och nutrition Hypoglykemi (med metformin och en sulfonureid) 2
Hypoglycaemia (with a sulphonylurea) Decreased appetite Nervous system disorders
Hypoglykemi (med en sulfonureid) Minskad aptit Centrala och perifera nervsystemet
Headache 2 Dizziness Gastrointestinal disorders
Huvudvärk2 Yrsel Magtarmkanalen
Nausea Vomiting Diarrhoea Dyspepsia Abdominal pain Gastroesophageal reflux disease Abdominal distension Skin and subcutaneous tissue disorders
Illamående Kräkningar Diarré Dyspepsi Buksmärta Gastroesofagal refluxsjukdom Utspänd buk Hud och subkutan vävnad
Hyperhidrosis 2 General disorders and administrative site conditions
Hyperhidros2 Allmänna symtom och/ eller symtom vid administreringsstället
1
Darrighet/ Pirrighet Asteni2
Data from Phase 3 comparator-controlled studies versus placebo, insulin glargine or 30% soluble insulin aspart/ 70% insulin aspart protamine crystals (biphasic insulin aspart) in which patients also received metformin, thiazolidinediones or sulphonylurea in addition to BYETTA or comparator.
1 Data från jämförande, kontrollerade, fas 3- studier mot placebo, insulin glargin eller 30% lösligt insulin aspart/ 70% insulin aspartprotaminkristaller (bifasiskt insulin aspart), där patienterna också fick metformin, tiazolidindioner eller sulfonureid som tillägg till BYETTA eller jämförelseläkemedel.
2 In insulin-comparator controlled studies in which metformin and a sulphonylurea were concomitant medicinal products, the incidence for these adverse reactions was similar for insulin- and BYETTA- treated patients.
2 I kontrollerade studier med insulin som jämförelseläkemedel, där metformin och en sulfonureid administrerades samtidigt, var frekvensen av dessa biverkningar likartad hos dem som fick insulin och dem som fick BYETTA.
Hypoglycaemia In studies in patients treated with BYETTA and a sulphonylurea (with or without metformin), the incidence of hypoglycaemia was increased compared to placebo (23.5% and 25.2% versus 12.6% and 3.3%) and appeared to be dependent on the doses of both BYETTA and the sulphonylurea.
Hypoglykemi I studier på patienter som behandlades med BYETTA och en sulfonureid (med eller utan metformin) var incidensen hypoglykemi ökad jämfört med placebo (23, 5% och 25, 2% mot 12, 6% och 3, 3%) samt visade sig vara beroende av dosen av såväl BYETTA som sulfonureiden.
Most episodes of hypoglycaemia were mild to moderate in intensity, and all resolved with oral administration of carbohydrate.
Hypoglykemin var i de flesta fall lätt till måttlig i intensitet och alla fall kunde avhjälpas med oral administrering av kolhydrat.
Nausea The most frequently reported adverse reaction was nausea.
Illamående Illamående var den biverkning som rapporterades i högst frekvens.
In patients treated with 5 µg or 10 µg BYETTA, generally 40-50% reported at least one episode of nausea.
I allmänhet rapporterade 40 – 50% av de patienter som fick 5 mikrogram eller 10 mikrogram BYETTA minst en episod av illamående.
The incidence of withdrawal due to adverse events was 8% for BYETTA-treated patients, 3% for placebo-treated and 1% for insulin-treated patients in the long-term controlled trials (16 weeks or longer).
Utsättning av behandlingen, på grund av biverkningar, förekom hos 8% av de patienter som fick BYETTA, hos 3% av dem som fick placebo och hos 1% av dem som fick insulin i de kontrollerade långtidsstudierna (16 veckor eller längre).
The most common adverse events leading to withdrawal for BYETTA-treated patients were nausea (4% of patients) and vomiting (1%).
Av de
For placebo-treated or insulin-treated patients, < 1% withdrew due to nausea or vomiting.
6 patienter som fick placebo eller insulin avslutade < 1% behandlingen på grund av illamående eller kräkningar.
6 BYETTA-treated patients in the open-label extension studies at 82 weeks experienced similar types of adverse events observed in the controlled trials.
De patienter som fick BYETTA i de förlängda, öppna studierna fick vid 82 veckor liknande typ av biverkningar som dem som observerats i de kontrollerade studierna.
Injection site reactions Injection site reactions have been reported in approximately 5.1% of subjects receiving BYETTA in long-term (16 weeks or longer) controlled trials.
Reaktioner på injektionsstället Reaktioner på injektionsstället har rapporterats hos cirka 5, 1% av patienterna som fick BYETTA i de kontrollerade långtidsstudierna (16 veckor eller längre).
These reactions have usually been mild and usually did not result in discontinuation of BYETTA.
Dessa reaktioner var vanligen lätta och resulterade i allmänhet inte i behandlingsavbrott.
Immunogenicity Consistent with the potentially immunogenic properties of protein and peptide pharmaceuticals, patients may develop anti-exenatide antibodies following treatment with BYETTA.
Immunogenicitet Som följd av de potentiellt immunogena egenskaperna hos protein - och peptidläkemedel kan patienterna utveckla anti- exenatidantikroppar efter behandling med BYETTA.
Overall the percentage of antibody positive patients was consistent across clinical trials.
Totalt sett var andelen antikroppspositiva patienter oförändrad i alla de kliniska studierna.
Patients who developed anti-exenatide antibodies had similar rates and types of adverse events as those with no anti-exenatide antibodies.
Patienter som utvecklade anti- exenatidantikroppar hade liknande frekvens och typ av biverkningar som de utan anti- exenatidantikroppar.
In the three placebo-controlled trials (n=963) 38% of patients had low titre anti-exenatide antibodies at 30 weeks.
I de tre placebokontrollerade studierna (n = 963) hade 38% av patienterna låg titer av anti- exenatidantikroppar vid 30 veckor.
An additional 6% of patients had higher titre antibodies at 30 weeks.
Ytterligare 6% av patienterna hade högre titer av antikroppar vid 30 veckor.
About half of this 6% (3% of the total patients given BYETTA in the controlled studies), had no apparent glycaemic response to BYETTA.
Omkring hälften av dessa 6% (3% av det totala antalet patienter som fick BYETTA i de kontrollerade studierna) visade inget märkbart glykemiskt svar på BYETTA.
In two insulin- comparator controlled trials (n=475) comparable efficacy and adverse events were observed in BYETTA-treated patients regardless of antibody titre.
I två kontrollerade studier med insulin som jämförelse (n = 475) var effekten och biverkningarna av BYETTA likvärdiga, oavsett antikroppstiter.
Examination of antibody-positive specimens from one long-term uncontrolled study revealed no significant cross-reactivity with similar endogenous peptides (glucagon or GLP-1).
Vid undersökning av antikroppspositiva prover från en icke- kontrollerad långtidsstudie sågs ingen signifikant korsreaktivitet med liknande endogena peptider (glukagon eller GLP- 1).
Spontaneous reports Since market introduction of BYETTA, the following additional adverse reactions have been reported:
Spontanrapporter Följande ytterligare biverkningar har rapporterats efter marknadsföring av BYETTA:
Immune system disorders: anaphylactic reaction, very rarely.
Immunsystemet: anafylaktisk reaktion, mycket sällsynt.
Metabolism and nutritional disorders: dehydration, generally associated with nausea, vomiting and/ or diarrhoea.
Metabolism och nutrition: dehydrering, vanligen i samband med illamående, kräkningar och/ eller diarré.
Nervous system disorders: dysgeusia, somnolence.
Centrala och perifera nervsystemet: dysgeusi, somnolens.
Gastrointestinal disorders: eructation, constipation, flatulence, acute pancreatitis (see section 4.4).
Magtarmkanalen: rapningar, förstoppning, flatulens, akut pankreatit (se avsnitt 4. 4).
Renal and urinary disorders: altered renal function, including acute renal failure, worsened chronic renal failure, renal impairment, increased serum creatinine (see section 4.4).
Njurar och urinvägar: förändringar i njurfunktionen, inklusive akut njursvikt, försämrad kronisk njursvikt, nedsatt njurfunktion, förhöjt serumkreatinin (se avsnitt 4. 4)
Skin and subcutaneous tissue disorders: macular rash, papular rash, pruruitis, urticaria, angioneurotic oedema.
Hud och subkutan vävnad: makulöst exantem, papulöst utslag, klåda, urtikaria, angioödem.
Investigations: international normalised ratio increased with concomitant warfarin, some reports associated with bleeding (see section 4.5).
Undersökningar: ökat INR- värde (International Normalised Ratio) vid samtidig behandling med warfarin, i några fall förenat med blödning (se avsnitt 4. 5).
In the event of overdose, appropriate supportive treatment (possibly given parenterally) should be initiated according to the patient ’ s clinical signs and symptoms.
Vid överdosering bör lämplig understödjande behandling (eventuellt givet parenteralt) insättas, baserat på patientens kliniska tecken och symtom.
Other blood glucose lowering drugs, excl. insulins, ATC code:
Övriga diabetesmedel, exklusive insuliner, ATC- kod:
Mechanism of action Exenatide is an incretin mimetic that exhibits several antihyperglycaemic actions of glucagon-like peptide-1 (GLP-1).
Verkningsmekanism Exenatid är ett inkretinmimetikum, som uppvisar flera antihyperglykemiska GLP- 1 (glukagonlik peptid- 1) - effekter.
The amino acid sequence of exenatide partially overlaps that of human GLP-1.
Exenatids aminosyrasekvens överlappar delvis aminosyrasekvensen hos humant GLP- 1.
Exenatide has been shown to bind to and activate the known human GLP-1 receptor in vitro, its mechanism of action mediated by cyclic AMP and/ or other intracellular signaling pathways.
Exenatid har visat sig binda till och aktivera den kända, humana GLP- 1- receptorn in vitro, och effekten medieras av cykliskt AMP och/ eller andra intracellulära signalsystem.
(see section 4.4).
Då exenatid gavs i kombination med enbart metformin observerades ingen ökad hypoglykemiincidens jämfört med placebo och metformin, vilket kan bero på den glukosberoende insulinotropa mekanismen (se avsnitt 4. 4).
Exenatide suppresses glucagon secretion which is known to be inappropriately elevated in type 2 diabetes.
Exenatid hämmar glukagonsekretionen.
Lower glucagon concentrations lead to decreased hepatic glucose output.
Vid typ 2- diabetes föreligger en icke önskvärd ökad glukagonsekretion.
However, exenatide does not impair the normal glucagon response and other hormone responses to hypoglycaemia.
Lägre glukagonkoncentrationer leder till minskad produktion av glukos från levern.
Pharmacodynamic effects BYETTA improves glycaemic control through the immediate and sustained effects of lowering both postprandial and fasting glucose concentrations in patients with type 2 diabetes.
Farmakodynamiska effekter BYETTA förbättrar den glykemiska kontrollen genom en omedelbar och fördröjd effekt som reducerar både det postprandiala och fastande glukosvärdet hos patienter med typ 2- diabetes.
Clinical efficacy The clinical studies comprised 3945 subjects (2997 treated with exenatide), 56% men and 44% women, 319 subjects (230 treated with exenatide) were ≥ 70 years of age and 34 subjects (27 treated with exenatide) were ≥ 75 years of age.
Klinisk effekt De kliniska studierna omfattade 3945 försökspersoner (2997 fick exenatid), 56% män och 44% kvinnor; 319 försökspersoner (230 fick exenatid) var 70 år eller äldre och 34 försökspersoner (27 fick exenatid) var 75 år eller äldre.
BYETTA reduced HbA1c and body weight in patients treated for 30 weeks in three placebo-controlled studies, whether the BYETTA was added to metformin, a sulphonylurea or a combination of both.
I tre placebokontrollerade studier minskade BYETTA HbA1c och kroppsvikt hos patienter som behandlats i 30 veckor, oavsett om BYETTA kombinerats med metformin eller med en sulfonureid, eller med båda.
See Table 2.
De reducerade HbA1c- värdena observerades vanligen 12 veckor efter behandlingens början, se tabell 2.
The reduction in HbA1c was sustained and the weight loss continued for at least 82 weeks in the subset of 10 µg BID patients completing both the placebo-controlled studies and the uncontrolled study extensions (n=137).
Reduktionen av HbA1c var bestående, och viktnedgången fortsatte i minst 82 veckor i den undergrupp av patienter som fick 10 mikrogram två gånger dagligen och fullföljde både de placebokontrollerade studierna och de icke- kontrollerade, förlängningsstudierna (n = 137).
8 Table 2:
8 Tabell 2:
Combined results of the 30 week placebo controlled studies (intent to treat patients)
Kombinerade resultat från de placebokontrollerade 30- veckorsstudierna (intent to treat - patienter)
BYETTA 5µg BID
BYETTA 5 mikrogram 2 ggr/ dag
BYETTA 10µg BID
BYETTA 10 mikrogram 2 ggr/ dag
N Baseline HbA1c(%) HbA1c(%) change from base line
N HbA1c (%) vid studiestart
Proportion of patients (%) achieving HbA1c ≤ 7%
HbA1c (%) förändring från studiestart
Proportion of patients (%) achieving HbA1c ≤ 7% (patients completing studies)
Andel patienter (%) som uppnådde HbA1c ≤7% (patienter som fullföljde studierna)
Baseline weight(kg) Change of weight from baseline(kg)
Viktförändring (kg) från studiestart
In a placebo-controlled study of 16 weeks duration, BYETTA (n=121) or placebo (n=112) was added to existing thiazolidinedione treatment, with or without metformin.
I en placebokontrollerad studie på 16 veckor gavs BYETTA (n = 121) eller placebo (n = 112) som tillägg till existerande behandling med tiazolidindion, med eller utan metformin.
BYETTA (5 µg BID for 4 weeks, followed by 10 µg BID) resulted in statistically significant reductions from baseline HbA1c compared to placebo (-0.8% versus +0.1%) as well as significant reductions in body weight (-1.5 versus -0.2 kg).
BYETTA (5 mikrogram två gånger dagligen i 4 veckor, följt av 10 mikrogram två gånger dagligen) gav en statistiskt signifikant reduktion av HbA1c, - värdet vid studiestart, jämfört med placebo (- 0, 8% mot +0, 1%) samt en signifikant reduktion av kroppsvikten (- 1, 5 mot - 0, 2 kg).
When BYETTA was used in combination with a thiazolidinedione, the incidence of hypoglycaemia was similar to that of placebo in combination with a thiazolidinedione.
Då BYETTA användes i kombination med en tiazolidindion var hypoglykemiincidensen liknande den som erhölls med placebo kombinerad med en tiazolidindion.
In insulin-comparator studies BYETTA (5 µg BID for 4 weeks, followed by 10 µg BID) in combination with metformin and sulphonylurea significantly (statistically and clinically) improved glycaemic control, as measured by decrease in HbA1c.
I jämförande studier med insulin förbättrade BYETTA (5 mikrogram två gånger dagligen i 4 veckor, följt av 10 mikrogram två gånger dagligen) i kombination med metformin och sulfonureid signifikant (statistiskt och kliniskt) den glykemiska kontrollen, mätt som reduktion av HbA1c.
This treatment effect was comparable to that of insulin glargine in a 26-week study (mean insulin dose 24.9 IU/ day, range 4-95 IU/ day, at the end of study) and biphasic insulin aspart in a 52-week study (mean insulin dose 24.4 IU/ day, range 3-78 IU/ day, at the end of study).
Denna behandlingseffekt var jämförbar med den hos insulin glargin i en 26- veckorsstudie (genomsnittlig dos av insulin 24, 9 E/ dag, intervall 4- 95 E/ dag, i slutet av studien) och bifasiskt insulin aspart i en 52 - veckorsstudie (genomsnittlig dos av insulin 24, 4 E/ dag, intervall 3- 78 E/ dag, i slutet av studien).
BYETTA lowered HbA1c from 8.21 (n=228) and 8.6% (n=222) by 1.13 and 1.01% while insulin glargine lowered from 8.24 (n=227) by 1.10% and biphasic insulin aspart from 8.67 (n=224) by 0.86%.
BYETTA sänkte HbA1c- värdet från 8, 21% (n = 228) och 8, 6% (n = 222) med 1, 13% och 1, 01%, medan insulin glargin sänkte värdet från 8, 24% (n = 227) med 1, 10% och bifasiskt insulin aspart från 8, 67% (n = 224) med 0, 86%.
Weight loss of 2.3 kg (2.6%) was achieved with BYETTA in the 26 week study and a loss of 2.5 kg (2.7%) in a 52-week study whereas treatment with insulin was associated with weight gain.
Behandling med insulin var däremot förenat med viktuppgång.
Treatment differences (BYETTA minus comparator) were -4.1 kg in the 26-week study and – 5.4 kg in the 52-week study.
Behandlingsskillnaderna (BYETTA minus jämförelseläkemedel) var - 4, 1 kg i 26- veckorsstudien och - 5, 4 kg i 52- veckorsstudien.
Seven-point self monitored blood glucose profiles (before and after meals and at 3 am) demonstrated significantly reduced glucose values compared to insulin in the postprandial periods after BYETTA injection.
Självtest av blodglukos på en 7- gradig skala (före och efter måltiderna och kl 3 på natten) visade signifikant reducerade glukosvärden postprandialt efter BYETTA- injektionen, jämfört med insulin.
Premeal blood glucose concentrations were generally lower in patients taking insulin compared to BYETTA.
Glukosvärdet före måltid var i allmänhet lägre hos patienter som behandlades med insulin än hos dem som behandlades med BYETTA.
Mean daily blood glucose values were similar between BYETTA and insulin.
De genomsnittliga dagliga blodglukosvärdena var lika för BYETTA och insulin.
In these studies the incidence of hypoglycaemia was similar for BYETTA and insulin treatment.
Hypoglykemiincidensen i dessa studier var också densamma för BYETTA och insulin.
BYETTA has shown no adverse effects on lipid parameters.
BYETTA har inte visat några negativa effekter på lipidparametrarna.