natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alpheon was to be used with an antiviral medicine, ribavirin, except when patients could not take ribavirin.
Alpheon var avsett att användas tillsammans med virusläkemedlet ribavirin, utom för patienter som inte kunde ta ribavirin.
How is Alpheon expected to work?
Hur är det tänkt att Alpheon ska verka?
Interferons are natural substances produced by the body to help it fight against attacks such as infections caused by viruses.
Interferoner är naturliga ämnen som kroppen producerar som ett led i bekämpningen av angrepp, t. ex. virusinfektioner.
The interferon in Alpheon, interferon alfa-2a, is made by a method known as ‘ recombinant DNA technology’: it is made by a yeast that has received a gene (DNA) that makes it able to produce it.
Interferonet i Alpheon, interferon alfa- 2a, görs med s. k. rekombinant DNA- teknik: det framställs i en jäst som har fått en gen (DNA) som gör att jästen kan producera ämnet.
The company that makes Alpheon presented information showing that Alpheon had been compared to Roferon-A (structure of the active substance, composition and purity of the medicine, the way it works, safety and effectiveness in hepatitis C).
Företaget som tillverkar Alpheon lade fram information som visade att Alpheon hade jämförts med Roferon- A (det aktiva innehållsämnets struktur och sammansättning samt läkemedlets renhet, verkningssätt, säkerhet och effekt mot hepatit C).
The study in patients with hepatitis C compared the efficacy of Alpheon with that of the reference medicine in 455 patients.
I studien, där 455 patienter med hepatit C deltog, jämfördes Alpheons och referensläkemedlets effekt.
The study measured how many patients responded (no sign of virus in their blood) after 12 out of the 48 weeks of treatment and 6 months after stopping treatment.
Studien mätte hur många patienter som svarade på behandlingen (inga tecken på virus i blodet) efter 12 veckor av den 48 veckor långa behandlingen och 6 månader efter det att behandlingen hade avslutats.
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. eu. int http: / /www. emea. eu. int ©EMEA 2006 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged What were the major concerns which led the CHMP to recommend the refusal of the marketing authorisation?
7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel. +44- 207 418 84 00 Fax +44- 207 418 84 16 E- post: mail@ emea. eu. int http: // www. emea. eu. int ©EMEA 2006 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged Vad var det som främst fick CHMP att rekommendera att ansökan om godkännande för försäljning skulle avslås?
The CHMP had major concerns regarding the comparability of Alpheon and Roferon-A, because of differences identified between the two medicines (such as impurities).
CHMP hyste allvarliga betänkligheter i fråga om jämförbarheten mellan Alpheon och Roferon- A på grund av diverse olikheter mellan de båda läkemedlen (t. ex. orenheter).
They also had concerns that there was not enough data on the stability of the active substance and of the medicine that was going to be marketed.
Betänkligheterna gällde vidare att det inte fanns tillräckliga uppgifter om stabiliteten hos det aktiva innehållsämnet och det läkemedel som skulle saluföras.
Also, the process used for making the finished medicine had not been adequately validated.
Dessutom hade förfarandet för att framställa det färdiga läkemedlet inte validerats på lämpligt sätt.
The number of patients with hepatitis C responding to treatment with Alpheon and Roferon-A was similar in the clinical study.
I den kliniska studien var det ungefär lika många patienter med hepatit C som svarade på behandling med Alpheon som med Roferon- A.
However, some differences were seen between the two medicines: more patients experienced a return of the disease after treatment with Alpheon was stopped than with the reference medicine, and there were more side effects with Alpheon.
Vissa skillnader kunde dock noteras mellan de båda läkemedlen: efter avslutad behandling återkom sjukdomen hos fler av de patienter som behandlades med Alpheon än hos dem som behandlades med referensläkemedlet, och Alpheon gav fler biverkningar.
In addition, the test used in the study to investigate the potential for the medicine to trigger an immunological response (when the body makes special proteins, called antibodies, against the medicine) had not been sufficiently validated.
Dessutom hade det test som användes inom studien för att undersöka läkemedlets potential för att utlösa ett immunologiskt svar (då kroppen tillverkar speciella proteiner, så kallade antikroppar, mot läkemedlet) inte validerats tillräckligt.
At this point in time, the CHMP was of the opinion that Alpheon could not be considered as a biosimilar medicine of Roferon-A, the reference medicinal product.
Vid denna tidpunkt ansåg CHMP att Alpheon inte kunde betraktas som biologiskt likartat med referensläkemedlet Roferon- A.
Hence, the CHMP recommended that Alpheon be refused marketing authorisation.
Därför rekommenderade CHMP att Alpheon inte skulle godkännas för försäljning.
What are the consequences of the refusal for patients undergoing clinical trials/ compassionate use programmes with Alpheon?
Vilka följder får avslaget för patienter som deltar i kliniska prövningar/ humanitära program (s. k. compassionate use- program) med Alpheon?
There are no ongoing clinical trials or compassionate use programmes with Alpheon in the European Union.
I Europeiska unionen pågår det för närvarande inga kliniska prövningar eller program där Alpheon ges av humanitära skäl.
Altargo can be used in patients from the age of nine months, but in patients under 18 years of age, the area to be treated should not be more than 2% of the body’ s surface.
Altargo kan ges till patienter från nio månaders ålder, men hos patienter under 18 år får inte behandlingsytan överskrida 2% av kroppsytan.
The active substance in Altargo, retapamulin, is an antibiotic belonging to the ‘ pleuromutilin’ class.
Den aktiva substansen i Altargo, retapamulin, är ett antibiotikum som tillhör gruppen ” pleuromutiliner ”.
It works by blocking the bacteria’ s ribosomes (the parts of the cells where proteins are produced), inhibiting the growth of the bacteria.
Det verkar genom att hämma bakteriens ribosomer (de delar av cellen där proteiner produceras), vilket hämmar bakterietillväxten.
The first compared the effects of five days’ treatment with Altargo to those of placebo (a dummy treatment) in 213 patients, and the second compared Altargo to fusidic acid (another antibiotic ointment) in 519 patients.
Den andra jämförde Altargo med fusidinsyra (en annan antibiotisk salva) hos 519 patienter.
The other three studies 7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
De andra tre studierna jämförde effekterna av fem dagars behandling med Altargo med effekterna av cefalexin (ett 7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. europa. eu http: / /www. emea. europa. eu ©EMEA 2007 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged compared the effects of five days’ treatment with Altargo to those of cefalexin (an oral antibiotic medicine): two studies were carried out in a total of 1,918 patients with infected skin wounds, and the final study was carried out in 545 patients with infected dermatitis (skin inflammation).
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. europa. eu http: // www. emea. europa. eu ©EMEA 2007 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged oralt antibiotiskt läkemedel): två studier genomfördes på totalt 1 918 patienter med infekterade hudsår och den sista studien genomfördes på 545 patienter med infekterad dermatit (hudinflammation).
In patients with impetigo, Altargo was more effective than placebo, with 119 (85.6%) of the 139 patients using Altargo and 37 (52.1%) of the 71 using placebo responding to treatment.
Hos patienter med impetigo var Altargo mer effektivt än placebo, med 119 (85, 6%) av de 139 patienter som fick Altargo och 37 (52, 1%) av de 71 som fick placebo som svarade på behandlingen.
Altargo was at least as effective as fusidic acid, with 314 (99.1%) of 317 and 141 (94.0%) of 150 patients, respectively, responding to treatment.
Altargo var minst lika effektivt som fusidinsyra, med 314 (99, 1%) av 317 respektive 141 (94, 0%) av 150 patienter som svarade på behandlingen.
For the treatment of infected skin wounds, Altargo and cefalexin had similar response rates: when the results of both skin wound studies were taken together, around 90% of both groups of patients responded to treatment.
När det gäller behandling av infekterade hudsår visade Altargo och cefalexin en liknande svarsfrekvens: när resultaten från de båda hudsårsstudierna slogs ihop, svarade cirka 90% av de båda patientgrupperna på behandlingen.
The most common side effect with Altargo (seen in between 1 and 10 patients in 100) is irritation at the site of application.
Den vanligaste biverkningen (uppträder hos 1- 10 patienter av 100) är irritation på applikationsstället.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Altargo’ s benefits are greater than its risks for the short term treatment of the following superficial skin infections: • impetigo, • infected small lacerations, abrasions or sutured wounds.
Kommittén för humanläkemedel (CHMP) fann att fördelarna med Altargo är större än riskerna vid korttidsbehandling av följande ytliga hudinfektioner: • impetigo • små, infekterade rivsår, skrubbsår eller sår som blivit sydda.
This summary was last updated in 07-2007.
Denna sammanfattning aktualiserades senast 07- 2007.
Altargo 1% ointment
Altargo 1% salva.
1 g contains 10 mg retapamulin (1% w/ w).
1 gram innehåller 10 mg retapamulin (1% w/ w).
Ointment
Salva.
Short term treatment of the following superficial skin infections:
Korttidsbehandling av följande ytliga hudinfektioner:
See sections 4.4 and 5.1 for important information regarding the clinical activity of retapamulin against different types of Staphylococcus aureus.
Se avsnitt 4. 4 och 5. 1 beträffande viktig information om den kliniska aktiviteten av retapamulin mot olika typer av Staphylococcus aureus.
Consideration should be given to official guidance on the appropriate use of antibacterial agents.
Officiell vägledning om lämplig användning av antibiotika bör beaktas.
Retapamulin is for cutaneous use only.
Retapamulin är endast avsett för kutan användning.
Adults (aged 18-65 years), adolescents (aged 12-17 years), infants and children (aged from nine months to 11 years)
Vuxna (18- 65 år), ungdomar (12- 17 år) och barn (från 9 månader till 11 år).
• Impetiginous lesions > 10 in number and exceeding 100 cm2 in total surface area.
Impetiginösa lesioner > 10 till antalet och som överskrider en total yta av 100 cm2. •
• Infected lesions that exceed 10 cm in length or a total surface area > 100 cm2.
Infekterade lesioner som överskrider 10 cm i längd eller som har en total yta > 100 cm2. •
2 Patients not showing a clinical response within two to three days should be re-evaluated and alternative therapy should be considered (see section 4.4).
Patienter som inte svarar kliniskt inom 2- 3 dagar bör åter utvärderas och alternativ behandling övervägas (se avsnitt 4. 4).
Infants under nine months of age
Barn under nio månader
The safety and efficacy of retapamulin ointment has not been established in paediatric patients less than nine months of age.
Säkerhet och effekt av retapamulin salva har inte utvärderats hos barn under nio månaders ålder.
Elderly (aged 65 and older)
2 Äldre (> 65 år)
See section 5.3.
Dosen behöver inte justeras (se avsnitt 5. 3).
Known or suspected hypersensitivity to retapamulin or to the excipient.
Känd eller misstänkt överkänslighet mot retapamulin eller mot ingående hjälpämnen.
Retapamulin should not be used to treat infections known or thought likely to be due to MRSA (see section 5.1).
Retapamulin skall inte användas för behandling av infektioner som man vet eller misstänker är orsakade av MRSA (se avsnitt 5. 1).
In clinical studies of secondarily infected open wounds, the efficacy of retapamulin was inadequate in patients with infections caused by methicillin-resistant Staphylococcus aureus (MRSA).
I kliniska studier av sekundärt infekterade öppna sår var effekten av retapamulin otillräcklig hos patienter med infektioner orsakade av meticillinresistenta Staphylococcus aureus (MRSA).
Alternative therapy should be considered if there is no improvement or a worsening in the infected area after 2-3 days of treatment.
Alternativ behandling bör övervägas om det inte sker någon förbättring eller om en försämring ses i det infekterade området efter 2- 3 dagars behandling.
Retapamulin ointment contains butylated hydroxytoluene, which may cause local skin reaction (e. g. contact dermatitis), or irritation to the eyes and mucous membranes.
Retapamulin salva innehåller butylhydroxitoluen, som kan ge lokala hudreaktioner (t ex kontakteksem) eller vara irriterande för ögon och slemhinnor.
As with other antibacterial agents, prolonged use of retapamulin may result in overgrowth of non-susceptible micro-organisms, including fungi.
Liksom vad gäller för andra antibakteriella medel kan långvarig behandling med retapamulin resultera i överväxt av icke- känsliga mikroorganismer inklusive svamp.
The effect of concurrent application of retapamulin and other topical products to the same area of skin has not been studied, and is not recommended.
Effekten av samtidig behandling med retapamulin och andra medel för topikalt bruk på samma hudområde har inte studerats och rekommenderas inte.
3 In human liver microsomes, retapamulin was a strong inhibitor of CYP3A4.
I humana levermikrosomer var retapamulin en stark hämmare av CYP3A4.
Based on the low plasma concentration achieved in humans after topical application to abraded skin or infected superficial wounds, a clinically relevant inhibition is not expected in vivo (see section 5.2)
Baserat på den låga plasmakoncentrationen hos människa efter topikal applicering på skadad hud eller på infekterade ytliga sår förväntas ingen kliniskt relevant hämning in vivo (se avsnitt 5. 2).
Co-administration of oral ketoconazole 200mg twice daily increased mean retapamulin AUC(0-24) and Cmax by 81% after topical application of retapamulin 1% ointment on the abraded skin of healthy adult males.
Samtidig administrering av oralt ketokonazol 200 mg 2 gånger dagligen ökade genomsnittlig AUC (0- 24) och Cmax för retapamulin med 81% efter topikal applicering av retapamulin 1% salva på skadad hud hos friska vuxna män.
Due to low systemic exposure following topical application in patients, dosage adjustments are considered to be unnecessary when topical retapamulin is applied during systemic treatment with CYP3A4 inhibitors.
3 På grund av den låga systemiska exponeringen efter topikal applikation, anses dosjustering inte behövas i de fall topikalt retapamulin appliceras samtidigt med systemisk behandling med CYP3A4 - hämmare.
Pregnancy No clinical data on exposed pregnancies are available.
Graviditet Data saknas från behandling av gravida kvinnor.
Animal studies have shown reproductive toxicity after oral administration and are insufficient with respect to effects on parturition and fetal/ postnatal development (see Section 5.3).
Djurstudier har visat reproduktionstoxikologiska effekter efter peroralt intag och är ofullständiga vad gäller effekter på förlossning och fosterutveckling/ utveckling efter födseln (se avsnitt 5. 3).
Retapamulin ointment should only be used in pregnancy when topical antibacterial therapy is clearly indicated and the use of retapamulin is considered to be preferable to administration of a systemic antibacterial agent.
Retapamulin salva bör endast användas under graviditeten när topikal antibakteriell behandling är klart indicerad och användning av retapamulin anses vara att föredra framför systembehandling med antibakteriellt medel.
Lactation It is unknown whether retapamulin is excreted in human breast milk.
Amning Det är okänt om retapamulin utsöndras i human bröstmjölk.
A decision on whether to continue/ discontinue breast-feeding or to continue/ discontinue therapy with Altargo should be made taking into account the benefit of breast-feeding to the child and the benefit of Altargo therapy to the woman.
Beslut om att fortsätta/ avsluta amning eller att fortsätta/ avsluta behandlingen med Altargo bör tas med hänsyn till nyttan av amningen för barnet och nyttan av behandlingen för kvinnan.
Altargo is administered topically and is unlikely to have an effect on the ability to drive or use machines.
Altargo administreras topikalt och har sannolikt ingen effekt på förmågan att framföra fordon och använda maskiner.
The following convention has been used for the classification of frequency:
Frekvensintervallen är definierade enligt följande:
> 1/ 100 to< 1/10 > 1/1000 to< 1/100
> 1/ 100 till < 1/ 10 > 1/ 1000 till < 1/ 100
4 Organ systems
Organsystem
General disorders and administration site conditions
Allmänna symtom
Application site reactions
Reaktion på
Application site reactions
och/ eller symtom vid administreringsstället
Irritation
applikationsstället
Pain Pruritus Erythema
applikationsstället
Contact dermatitis
Irritation
ATC code:
Hud, ATC- kod:
Retapamulin selectively inhibits bacterial protein synthesis by interacting at a unique site on the 50S subunit of the bacterial ribosome that is distinct from the binding sites of other non- pleuromutilin antibacterial agents that interact with the ribosome.
Retapamulin hämmar selektivt bakteriell proteinsyntes genom att interagera på en unik position på den bakteriella ribosomens 50S- subenhet, vilken skiljer sig från bindningsställena för andra antibakteriella medel (som inte är av pleuromutilintyp) som interagerar med ribosomen.
Data indicate that the binding site involves ribosomal protein L3 and is in the region of the ribosomal P site and peptidyl transferase centre.
Data tyder på att bindningsstället involverar det ribosomala proteinet L3 och är i regionen av den ribosomala P- positionen och peptidyltransferas- centret.
By virtue of binding to this site, pleuromutilins inhibit peptidyl transfer, partially block P-site interactions, and prevent normal formation of active 50S ribosomal subunits.
Genom att binda till detta ställe hämmar pleuromutiliner överföringen av peptidyl, blockerar delvis interaktioner på P- positionen och förhindrar normal bildning av aktiva ribosomala 50S- subenheter.
Mechanism of Resistance
Resistensmekanismer
Due to its distinct mechanism of action, retapamulin does not demonstrate target specific cross-resistance with other classes of antibacterial agents.
På grund av sin distinkta verkningsmekanism visar retapamulin ingen målspecifik korsresistens med andra grupper av antibakteriella medel.
In vitro, two mechanisms have been identified which reduce susceptibility to retapamulin.
In vitro har två mekanismer identifierats som minskar känsligheten för retapamulin.
One involves mutations in ribosomal protein L3, the other is a non- specific efflux mechanism (ABC transporter vgaAv).
Den ena involverar mutationer i det ribosomala proteinet L3, den andra är en icke- specifik effluxmekanism (ABC transportör vgaAv).
This non-target specific efflux mechanism has also been demonstrated to reduce the in vitro activity of streptogramin A.
Denna icke målspecifika effluxmekanism har också visats minska in vitro - aktiviteten hos streptogramin A.
5 No development of resistance was observed during treatment with retapamulin in the clinical study programme and all clinical isolates were inhibited by retapamulin concentrations of < 2µg/ ml.
Ingen resistensutveckling observerades under behandling med retapamulin i det kliniska studieprogrammet och alla kliniska isolat hämmades av retapamulinkoncentrationer < 2μg/ ml.
$In vitro, retapamulin was equally active against methicillin-susceptible and methicillin- resistant strains of S. aureus.
Vanliga känsliga species Staphylococcus aureus* $Streptococcus pyogenes * Streptococcus agalactiae Organismer med nedärvd resistens Enterobacteriaceae Pseudomonas aeruginosa Enterococcus faecalis $In vitro var retapamulin lika aktivt mot meticillinkänsliga och meticillinresistenta stammar av S. aureus.
However, see section 4.4 and below regarding clinical efficacy against MRSA.
Retapamulin
Retapamulin should not be used to treat infections known or thought likely to be due to MRSA.
5 bör inte användas för behandling av infektioner som är orsakade av eller antas vara orsakade av MRSA.
Information from clinical trials
Information från kliniska studier
Very few MRSA were isolated in studies in impetigo and all were clinical successes (100%:
Mycket få MRSA isolerades i studier med impetigo och alla var kliniskt framgångsrika (100%:
In studies in impetigo and in two studies of secondarily infected open wounds (SIOW), clinical success rates were high for retapamulin in patients with mupirocin-resistant S. aureus (100%:
I studier med impetigo och i två studier med sekundärt infekterade öppna sår (SIOW) var frekvensen lyckade resultat hög för retapamulin hos patienter med mupirocinresistent S. aureus (100%:
11/ 11) or fusidic acid-resistant S. aureus (96.7%:
11/ 11) eller fusidinsyraresistent S. aureus (96, 7%:
However, in the two studies that enrolled patients with SIOW the efficacy of retapamulin in infections due to MRSA was inadequate (75.7%).
I de två studierna där patienter med SIOW ingick var effekten av retapamulin på infektioner orsakade av MRSA dock otillfredsställande (75, 7%).
No differences were observed in the in vitro activity of retapamulin versus S. aureus whether the isolates were susceptible or resistant to methicillin.
Ingen skillnad observerades in vitro avseende retapamulins effekt mot S. aureus vare sig isolaten var känsliga eller resistenta mot meticillin.
The explanation for lower clinical efficacy against MRSA in SIOW is unclear and it may have been influenced by the presence of a particular MRSA clone.
Det är oklart varför den kliniska effekten mot MRSA vid SIOW- infektioner är lägre, men den kan ha påverkats av närvaron av en specifik MRSA klon.
In the case of treatment failure associated with S. aureus, the presence of strains possessing additional virulence factors (such as Panton-Valentine Leukocidin) should be considered.
Vid behandlingssvikt associerad med S. aureus kan närvaro av stammar med ytterligare virulensfaktorer (såsom Panton- Valentine Leukocidin) misstänkas.
6 Clinical Success Rates at Follow up for SIOW patients with S. aureus
Procent lyckade resultat vid uppföljning av SIOW patienter med S. aureus
Phenotype/ PFGE
Fenotyp/ PFGE typ
Success 95% Exact n/ N
95% Exakt n/ N CI
n/ N Success 95% Exact n/ N
Andel fram - gångsrika resultat (%)
Success
337/ 379
Rate (%)
(85, 3; 91, 9)
CI
75, 7
Rate (%)
(58, 8; 88, 2)
S. aureus (all) MRSA $MSSA
MSSA
(85.3,91.9) (58.8,88.2) (86.7,93.3)
(86, 7; 93, 3)
155/ 186 21/ 26 133/ 159
133/ 1 59
Exact CI is calculated using the F-distribution method. $: the response rate for MRSA due to PVL+ MRSA was 8/ 13 (62%)
Exakt konfidensintervall (CI) har kalkyerats med F- fördelningsmetod. $: svarsfrekvensen för MRSA beroende på PLV+MRSA var 8/ 13 (62%)
In a study of healthy adult subjects, 1% retapamulin ointment was applied daily to intact and to abraded skin under occlusion for up to 7 days.
I en studie på friska vuxna applicerades retapamulin 1% salva dagligen på intakt och skadad hud under ocklusion i upp till 7 dagar.
The geometric mean Cmax value in plasma after application to 200 cm2 of abraded skin was 9.75 ng/ ml on day 1 and 8.79 ng/ ml on day 7 and the maximum individual systemic exposure (Cmax) recorded was 22.1 ng/ ml.
Det geometriska medelvärdet av Cmax i plasma efter applicering på 200 cm2 skadad hud var 9, 75 ng/ ml dag 1 och 8, 79 ng/ ml dag 7 och den maximala individuella systemiska exponeringen (Cmax) som uppmättes var 22, 1 ng/ ml.