natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There are no data available on the use of pioglitazone in patients under 18 years of age, and therefore its use is not recommended in this age group.
Pioglitazon rekommenderas därför ej till denna åldersgrupp.
- hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients
- överkänslighet mot den aktiva substansen eller mot något hjälpämne
- cardiac failure or history of cardiac failure (NYHA stages I to IV)
- hjärtsvikt eller tidigare hjärtsvikt (NYHA klass I till IV)
- hepatic impairment
- nedsatt leverfunktion
- diabetic ketoacidosis.
- diabetisk ketoacidos
Fluid retention and cardiac failure:
Vätskeretention och hjärtsvikt:
When treating patients who have at least one risk factor for development of congestive heart failure (e. g. prior myocardial infarction or symptomatic coronary artery disease), physicians should start with the lowest available dose and increase the dose gradually.
Vid behandling av patienter med minst en riskfaktor för hjärtsvikt (t ex tidigare hjärtinfarkt eller symtomgivande kranskärlssjukdom) skall läkaren påbörja behandlingen med den lägsta möjliga dosen, som sedan ökas stegvis.
Patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain or oedema particularly those with reduced cardiac reserve.
Patienterna skall observeras med avseende på tecken och symtom på hjärtsvikt, viktökning eller ödem, särskilt de patienter som har reducerad hjärtreserv.
There have been cases of cardiac failure reported from the market when pioglitazone was used in combination with insulinor in patients with a history of cardiac failure; patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain and oedema when pioglitazone is used in combination with insulin.
Patienterna skall observeras med avseende på tecken och symtom på hjärtsvikt, viktökning och ödem när pioglitazon används i kombination med insulin.
Since insulin and pioglitazone are associated with fluid retention, concomitant administration may increase the risk of oedema.
Eftersom insulin och pioglitazon båda kan ge vätskeretention kan samtidig tillförsel öka risken för ödem.
Pioglitazone or placebo was added to existing antidiabetic and cardiovascular therapy for up to 3.5 years.
Pioglitazon eller placebo gavs som tillägg till pågående behandling mot diabetes och kardiovaskulär sjukdom i upp till 3, 5 år.
Caution should be exercised in patients over 75 years because of the limited experience in this patient group.
Försiktighet skall iakttas hos patienter äldre än 75 år på grund av begränsad erfarenhet i denna grupp.
3 Monitoring of liver function:
Kontroll av leverfunktion:
There have been rare reports of hepatocellular dysfunction during post-marketing experience (see section 4.8).
Sällsynta fall av hepatocellulär dysfunktion har rapporterats efter marknadsföring (se punkt 4. 8).
Therapy with pioglitazone should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
Efter påbörjad
Following initiation of therapy with pioglitazone, it is recommended that liver enzymes be monitored periodically based on clinical judgement.
3 behandling med pioglitazon rekommenderas regelbunden kontroll av leverenzymer baserat på kliniskt behov.
If ALT levels are increased to 3 X upper limit of normal during pioglitazone therapy, liver enzyme levels should be reassessed as soon as possible.
Om ALAT- värdet ökar till 3 gånger övre normalgräns under pioglitazonbehandlingen, skall förnyad kontroll göras så snart som möjligt.
If ALT levels remain > 3 X the upper limit of normal, therapy should be discontinued.
Om ALAT- värdet kvarstår på > 3 gånger övre gräns för normalvärdet skall behandlingen avbrytas.
If any patient develops symptoms suggesting hepatic dysfunction, which may include unexplained nausea, vomiting, abdominal pain, fatigue, anorexia and/ or dark urine, liver enzymes should be checked.
Om en patient får symtom på leverdysfunktion, t ex oförklarligt illamående, kräkningar, buksmärta, trötthet, anorexi och/ eller mörk urin skall leverenzymerna kontrolleras.
The decision whether to continue the patient on therapy with pioglitazone should be guided by clinical judgement pending laboratory evaluations.
Beslut om fortsatt behandling av patienten skall grundas på klinisk bedömning tills laboratorievärden föreligger.
If jaundice is observed, drug therapy should be discontinued.
Om gulsot observeras skall behandlingen avbrytas.
Weight gain:
Viktökning:
There was a small reduction in mean haemoglobin (4% relative reduction) and haematocrit (4.1% relative reduction) during therapy with pioglitazone, consistent with haemodilution.
En liten reduktion av hemoglobin (i genomsnitt 4% relativ reduktion) och hematokrit (4, 1% relativ reduktion), som följd av hemodilution, observerades under behandling med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3 - 4% and haematocrit 3.6 – 4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1 – 2% and haematocrit 1 – 3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3– 4% och hematokrit 3, 6– 4, 1%, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1– 2% och hematokrit 1– 3, 2%, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Hypoglycaemia
Hypoglykemi:
As a consequence of increased insulin sensitivity, patients receiving pioglitazone in dual or triple oral therapy with a sulphonylurea or in dual therapy with insulin may be at risk for dose-related hypoglycaemia, and a reduction in the dose of the sulphonylurea or insulin may be necessary.
En dosreduktion av sulfonureiden eller insulin kan vara nödvändig.
It is unclear whether or not there is a direct association between pioglitazone and macular oedema but prescribers should be alert to the possibility of macular oedema if patients report disturbances in visual acuity; an appropriate ophthalmological referral should be considered.
Remiss till ögonläkare bör i detta fall övervägas.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse event reports of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
I en sammanslagen analys av biverkningsrapporter avseende benfrakturer från randomiserade, kontrollerade, dubbelblinda kliniska prövningar på över 8100 pioglitazonbehandlade patienter och 7400 patienter behandlade med jämförelsepreparat, i upp till 3, 5 år, sågs en ökad incidens av benfrakturer hos kvinnor.
Fractures were observed in 2.6% of women taking pioglitazone compared to 1.7% of women treated with a comparator.
Frakturer observerades hos 2, 6% av kvinnorna som tog pioglitazon jämfört med 1, 7% av kvinnorna som behandlades med ett jämförelsepreparat.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
Någon ökning i frakturincidens observerades inte hos män som behandlades med pioglitazon (1, 3%) jämfört med jämförelsepreparat (1, 5%).
4 The fracture incidence calculated was 1.9 fractures per 100 patient years in women treated with pioglitazone and 1.1 fractures per 100 patient years in women treated with a comparator.
Den beräknade frakturincidensen var 1, 9 frakturer per 100 patientår hos kvinnor behandlade med pioglitazon och 1, 1 frakturer per 100 patientår hos kvinnor som behandlades med ett jämförelsepreparat.
The observed excess risk of fractures for women in this dataset on pioglitazone is therefore 0.8 fractures per 100 patient years of use.
Den observerade överrisken för frakturer hos pioglitazonbehandlade kvinnor som observerats i detta underlag är därför 0, 8 frakturer per 100 patientår med behandling.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures per 100 patient years) of female patients treated with comparator.
4 I den 3, 5- åriga PROactive- studien angående kardiovaskulär risk, hade 44/ 870 (5, 1%; 1, 0 frakturer per 100 patientår) av de pioglitazonbehandlade kvinnliga patienterna frakturer jämfört med 23/ 905 frakturer (2, 5%; 0, 5 frakturer per 100 patientår) av de kvinnliga patienter som behandlades med jämförelsepreparat.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
Någon ökning i frakturincidens observerades inte hos män som behandlades med pioglitazon (1, 7%) jämfört med jämförelsepreparat (2, 1%).
Patients should be aware of the risk of pregnancy and if a patient wishes to become pregnant or if pregnancy occurs, the treatment should be discontinued (see section 4.6).
Patienterna bör vara medvetna om risken för graviditet, och om en patient önskar bli gravid eller om graviditet inträffar skall behandlingen avbrytas (se punkt 4. 6).
Pioglitazone should be used with caution during concomitant administration of cytochrome P450 2C8 inhibitors (e. g. gemfibrozil) or inducers (e. g. rifampicin).
Pioglitazon skall användas med försiktighet vid samtidig administrering av CYP450 2C8- hämmare (t ex gemfibrozil) eller - inducerare (t ex rifampicin).
Pioglitazone dose adjustment within the recommended posology or changes in diabetic treatment should be considered (see section 4.5).
Ändring av pioglitazondosen inom det rekommenderade dosintervallet eller ändringar i diabetesbehandling skall övervägas (se avsnitt 4. 5).
Actos tablets contain lactose monohydrate and therefore should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Actos tabletter innehåller laktosmonohydrat och skall därför inte ges till patienter med något av följande sällsynta ärftliga tillstånd: galaktosintolerans, total laktasbrist eller glukos - galaktosmalabsorption.
Studies in man suggest no induction of the main inducible cytochrome P450, 1A, 2C8/ 9 and 3A4.
Studier på människa tyder inte på någon induktion av det viktigaste inducerbara cytokromet P450, 1A, 2C8/ 9 och 3A4.
In vitro studies have shown no inhibition of any subtype of cytochrome P450.
In vitro- studier har inte visat hämning av någon subtyp av cytokrom P450.
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Interaktioner med substanser som metaboliseras av dessa enzymer, t ex perorala antikonceptionsmedel, ciklosporin, kalciumblockerare och HMG CoA- reduktashämmare, förväntas inte.
Co-administration of pioglitazone with gemfibrozil (an inhibitor of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 3-fold increase in AUC of pioglitazone.
Samtidig administrering av pioglitazon och gemfibrozil (en hämmare av CYP450 2C8) har rapporterats resultera i en 3- faldig ökning av AUC för pioglitazon.
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4).
Noggrann monitorering av den glykemiska kontrollen skall övervägas (se avsnitt 4. 4).
Co- administration of pioglitazone with rifampicin (an inducer of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 54% decrease in AUC of pioglitazone.
Samtidig administrering av pioglitazon och rifampicin (en inducerare av CYP450 2C8) har rapporterats resultera i en minskning med 54% av AUC för pioglitazon.
Use in pregnancy:
Användning under graviditet:
The relevance of such a mechanism in humans is unclear and pioglitazone should not be used in pregnancy.
Pioglitazon skall inte användas under graviditet.
5 Use in breast-feeding:
Användning under amning:
4.7 Effects on ability to drive and use machines
5 4. 7 Effekter på förmågan att framföra fordon och använda maskiner
No effects on ability to drive and use machines have been observed.
Ingen påverkan på förmågan att framföra fordon eller använda maskiner har observerats.
Adverse reactions reported in excess (> 0.5%) of placebo and as more than an isolated case in patients receiving pioglitazone in double-blind studies are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
De är ordnade efter organsystem och absolut frekvens enligt MedDRA- terminologin.
Frequencies are defined as: very common > 1/ 10; common > 1/ 100 ,< 1/10; uncommon > 1/1000 ,< 1/100; rare > 1/ 10000 ,< 1/1000; very rare < 1/10000; not known (cannot be estimated from the available data).
Frekvenserna definieras som: mycket vanlig > 1/ 10; vanlig > 1/ 100 < 1/ 10; mindre vanlig > 1/ 1000 < 1/ 100; sällsynt > 1/ 10000, < 1/ 1000; mycket sällsynt < 1/ 10000; okänd (frekvensberäkning ej möjlig på tillgängliga data).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
Inom varje frekvensklass anges biverkningarna efter fallande allvarlighetsgrad.
PIOGLITAZONE MONOTHERAPY Eye disorders
PIOGLITAZON SOM MONOTERAPI
visual disturbance
synstörning
upper respiratory tract infection
övre luftvägsinfektion
Uncommon: sinusitis
Mindre vanlig:
weight increased
viktökning
hypoaesthesia
hypestesi
Uncommon: insomnia
Mindre vanlig:
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN Blood and lymphatic system disorders
PIOGLITAZON I KOMBINATION MED METFORMIN
Eye disorders
Ögon
Uncommon: flatulence
Mindre vanlig:
6 Musculoskeletal system and connective tissue disorders
6
haematuria
hematuri
erectile dysfunction
impotens
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH SULPHONYLUREA Ear and labyrinth disorders
PIOGLITAZON I KOMBINATION MED SULFONUREID
Uncommon: vertigo
Mindre vanlig:
Uncommon: visual disturbance
Mindre vanlig:
Uncommon: fatigue
Mindre vanlig:
Uncommon: increased lactic dehydrogenase
Mindre vanlig:
Metabolism and nutritional disorders
ökning av laktatdehydrogenas
Uncommon: appetite increased, hypoglycaemia
ökad aptit, hypoglykemi
dizziness
yrsel
Uncommon: headache
Mindre vanlig:
Uncommon: glycosuria, proteinuria
Mindre vanliga:
7 Skin and subcutaneous tissue disorders
Hud och subkutan vävnad
Uncommon:
Mindre vanlig: svettning
PIOGLITAZONE IN TRIPLE ORAL COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN AND SULPHONYLUREA
7 PIOGLITAZON I ORAL TRIPPELBEHANDLING MED METFORMIN OCH SULFONUREID
weight increased, blood creatine phosphokinase increased
Vanlig: viktökning, förhöjt kreatinfosfokinas i blodet.
hypoglycaemia
Mycket vanlig: hypoglykemi
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH INSULIN Metabolism and nutrition disorders
Metabolism och nutrition
hypoglycaemia
hypoglykemi
Very common: oedema
Mycket vanlig:
Common:
Vanlig: bronkit
Common:
Vanlig: viktökning
Musculoskeletal system and connective tissue disorders
Muskuloskeletala systemet och bindväv
Common:
Vanlig: ryggsmärta, artralgi
dyspnoea
dyspné
POST-MARKETING DATA
EFTER MARKNADSFÖRINGEN
Eye disorders Macular oedema: not known
Ögon Makulaödem: okänd frekvens
8 Oedema was reported in 6 – 9% of patients treated with pioglitazone over one year in controlled clinical trials.
Ödem rapporterades av 6– 9% av patienterna som behandlats med pioglitazon under ett år i kontrollerade kliniska prövningar.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2 – 5%.
Frekvensen av ödem för jämförelsepreparat (sulfonureid, metformin) var 2– 5%.
In active comparator controlled trials mean weight increase with pioglitazone given as monotherapy was 2 – 3 kg over one year.
I kontrollerade försök med aktivt jämförelsepreparat var viktökningen med pioglitazon som monoterapi i genomsnitt 2– 3 kg under ett år.
This is similar to that seen in a sulphonylurea active comparator group.
8 behandlades med sulfonureid.
In combination trials pioglitazone added to metformin resulted in mean weight increase over one year of 1.5 kg and added to a sulphonylurea of 2.8 kg.
I kombinationsförsök med pioglitazon och metformin erhölls en genomsnittlig viktökning under ett år på 1, 5 kg, och då pioglitazon gavs i kombination med sulfonureid erhölls en viktökning på 2, 8 kg.
In comparator groups addition of sulphonylurea to metformin resulted in a mean weight gain of 1.3 kg and addition of metformin to a sulphonylurea a mean weight loss of 1.0 kg.
I kontrollgrupperna gav tillägg av en sulfonureid till metformin en genomsnittlig viktökning på 1, 3 kg och tillägg av metformin till sulfonureid en genomsnittlig viktminskning på 1, 0 kg.
Visual disturbance has been reported mainly early in treatment and is related to changes in blood glucose due to temporary alteration in the turgidity and refractive index of the lens as seen with other hypoglycaemic agents.
Synstörningar har rapporterats framförallt under början av behandlingen, och dessa har samband med förändringar i blodglukos på grund av temporär förändring av linsens vätskefyllnad och brytningsindex, som även ses med andra diabetesmedel.
In clinical trials with pioglitazone the incidence of elevations of ALT greater than three times the upper limit of normal was equal to placebo but less than that seen in metformin or sulphonylurea comparator groups.
I kliniska studier med pioglitazon var förekomsten av ALAT- förhöjning, som var tre gånger större än övre gränsen för normalvärdet, lika med placebo men mindre än den som observerades i kontrollgruppen som fick metformin eller sulfonureid.
In an outcome study of patients with pre-existing major macrovascular disease, the incidence of serious heart failure was 1.6% higher with pioglitazone than with placebo, when added to therapy that included insulin.
I en studie på patienter med redan befintlig, större makrovaskulär sjukdom var incidensen allvarlig hjärtsvikt 1, 6% högre för pioglitazon jämfört med placebo när det gavs som tilläggsbehandling till insulin.
A pooled analysis was conducted of adverse event reports of bone fractures from randomised, comparator controlled, double blind clinical trials in over 8100 patients in the pioglitazone-treated groups and 7400 in the comparator-treated groups of up to 3.5 years duration.
En sammanslagen analys gjordes av biverkningsrapporter avseende benfrakturer från randomiserade, kontrollerade, dubbelblinda kliniska prövningar med jämförelsepreparat på över 8100 patienter behandlade med pioglitazon och 7400 patienter behandlade med jämförelsepreparat, i upp till 3, 5 år.
A higher rate of fractures was observed in women taking pioglitazone (2.6%) versus comparator (1.7%).
En högre frakturincidens observerades hos kvinnor som behandlades med pioglitazon (2, 6%) jämfört med kvinnor som behandlades med jämförelsepreparat (1, 7%).
In the 3.5 year PROactive study, 44/ 870 (5.1%) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%) of female patients treated with comparator.
I den 3, 5- åriga PROactive- studien hade 44/ 870 (5, 1%) av de pioglitazonbehandlade kvinnliga patienterna frakturer jämfört med 23/ 905 frakturer (2, 5%) av de kvinnliga patienter som behandlades med jämförelsepreparat.
Patients have taken pioglitazone at higher than the recommended highest dose of 45 mg daily.
Patienter har intagit pioglitazon i högre doser än den rekommenderade maximala dosen på 45 mg dagligen.
The maximum reported dose of 120 mg/ day for four days, then 180 mg/ day for seven days was not associated with any symptoms.
Den högsta rapporterade dosen som intagits, 120 mg/ dag under fyra dagar, följt av 180 mg/ dag under sju dagar, rapporterades inte ha givit upphov till några symtom.
Pharmacotherapeutic group: oral blood glucose lowering drugs; Thiazolidinediones; ATC code:
Farmakoterapeutisk grupp: perorala diabetesmedel; Tiazolidindioner ATC kod:
A10 BG 03.
A10B G 03
9 Pioglitazone effects may be mediated by a reduction of insulin resistance.
9 lever -, fett - och skelettmuskelceller hos djur.
Kaplan-Meier analysis showed shorter time to treatment failure in patients treated with gliclazide, compared with pioglitazone.
Kaplan- Meier- analys visade att tiden till behandlingssvikt var kortare hos patienter som behandlats med gliclazid jämfört med dem som erhållit pioglitazon.
At two years, glycaemic control (defined as HbA1c < 8.0%) was sustained in 69% of patients treated with pioglitazone, compared with 50% of patients on gliclazide.
Efter två år kvarstod glykemisk kontroll (definierad som HbA1c < 8%) hos 69% av de pioglitazon- behandlade patienterna jämfört med 50% hos de gliclazid- behandlade patienterna.
In a placebo controlled trial, patients with inadequate glycaemic control despite a three month insulin optimisation period were randomised to pioglitazone or placebo for 12 months.
Till en placebokontrollerad studie på patienter med otillräcklig glykemisk kontroll, trots 3- månaders optimerad insulinbehandling, randomiserades patienterna till 12 månaders behandling med pioglitazon eller placebo.
Patients receiving pioglitazone had a mean reduction in HbA1c of 0.45% compared with those continuing on insulin alone, and a reduction of insulin dose in the pioglitazone treated group.
I pioglitazongruppen kunde insulindosen sänkas.
HOMA analysis shows that pioglitazone improves beta cell function as well as increasing insulin sensitivity.
HOMA- analys har visat att pioglitazon förbättrar betacellfunktionen och ökar insulinkänsligheten.
In one year clinical trials, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/ creatinine ratio compared to baseline.
I de ettåriga studierna gav pioglitazon en statistiskt signifikant minskning av albumin/ kreatinin- kvoten jämfört med utgångsvärdet.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL-cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
En liten men inte kliniskt signifikant ökning av LDL- kolesterolnivåer kunde påvisas.
In clinical trials of up to two years duration, pioglitazone reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL cholesterol levels, compared with placebo, metformin or gliclazide.
I kliniska studier med en längd upp till två år reducerade pioglitazon totalplasmatriglycerider och fria fettsyror och ökade HDL- kolesterolnivåerna i jämförelse med placebo, metformin eller gliclazid.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL cholesterol levels compared with placebo, whilst reductions were observed with metformin and gliclazide.
Däremot observerades reducerade värden med metformin och gliclazid.
These effects were independent of pioglitazone’ s effects on glycaemia and were statistically significant different to glibenclamide.
Dessa effekter var oberoende av pioglitazons effekt på glykemi och visade statistiskt signifikant skillnad jämfört med glibenklamid.
In PROactive, a cardiovascular outcome study, 5238 patients with type 2 diabetes mellitus and pre-existing major macrovascular disease were randomised to pioglitazone or placebo in addition to existing antidiabetic and cardiovascular therapy, for up to 3.5 years.
Till PROactive- studien, en studie som utvärderar pioglitazons kardiovaskulära effekter, randomiserades 5238 patienter med diabetes mellitus typ 2 och redan befintlig, större, makrovaskulär sjukdom till att få behandling upp till 3, 5 år med pioglitazon eller placebo, som tillägg till pågående behandling mot diabetes och kardiovaskulär sjukdom.
The study population had an average age of 62 years; the average duration of diabetes was 9.5 years.
Studiepopulationen hade en genomsnittlig ålder av 62 år och de hade i genomsnitt haft diabetes i 9, 5 år.
Approximately one third of patients were receiving insulin in combination with metformin and/ or a sulphonylurea.
Cirka en tredjedel av patienterna fick insulin i kombination med metformin och/ eller en sulfonureid.
Almost all subjects (95%) were receiving cardiovascular medications (beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, calcium channel blockers, nitrates, diuretics, aspirin, statins, fibrates).
Nästan alla studiepatienter (95%) fick hjärt- kärlpreparat (betablockerare, ACE - hämmare, angiotensin II- antagonister, kalciumkanalblockerare, nitrater, diuretika, aspirin, statiner, fibrater).