natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a study performed in healthy volunteers co-administration of atazanavir 300 mg with TPV/ r 500/ 100 mg bid resulted on one hand in a marked increase of Tipranavir exposure (notably Cp12h ratio of 1.75 with 90% CI [1.39-2.20]) and ritonavir exposure (AUC ratio of 1.51 with 90% CI [1.24- 1.83] and Cmax ratio of 1.38 with 90% CI [1.13-1.67]) associated with a risk of over-toxicity and on the other hand on a marked decrease of atazanavir exposure associated with a risk of loss of efficacy (AUC0-24h ratio of 0.32 with 90% CI [0.29-0.36], Cmax ratio of 0.43 with 90% CI [0.38-0.50] and Cp24h ratio of 0.19 with 90% CI [0.15-0.24]).
I en studie med friska försökspersoner ledde samtidig tillförsel av atazanavir 300 mg och tipranavir/ ritonavir 500/ 100 mg två gånger dagligen till en påtaglig ökning av tipranavir- exponering (Obs! kvoten Cp12h var 1, 75 med 90% konfidensintervall [1, 39- 2, 20]) och ritonavir- exponeringen (AUC- kvot 1, 51 med 90% konfidensintervall [1, 24- 1, 83] och Cmax- kvot på 1, 38 med 90% konfidens - intervall [1, 13- 1, 67]) associerad med en risk för förhöjd toxicitet å ena sidan och en påtaglig minskning av atazanavir- exponering associerad med risk för försämrad effekt å andra sidan (AUC0- 24h - kvot på 0, 32 med 90% konfidensintervall [0, 29 - 0, 36], Cmax- kvot på 0, 43 med 90% konfidensintervall [0. 38- 0. 50] och Cp24h- kvot på 0, 19 med 90% konfidensintervall [0, 15- 0, 24]).
Consequently, this co-administration is not recommended.
Denna kombination rekommenderas därför inte.
If the co-administration is nevertheless considered necessary, a close monitoring of the safety of tipranavir and a monitoring of plasma concentrations of atazanavir are strongly encouraged.
Om samtidig behandling ändå anses nödvändig ska säkerheten för tipranavir och plasmakoncentrationerna av atazanavir följas mycket noga.
No data are currently available on interactions of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with protease inhibitors other than those listed above.
För närvarande finns inga uppgifter tillgängliga beträffande interaktioner mellan APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir och andra proteashämmare än de som anges ovan.
Hence their combination with tipranavir co- administered with low dose ritonavir, is not recommended (see section 4.4).
Kombination med tipranavir och lågdos ritonavir rekommenderas därför ej (se avsnitt 4. 4).
Fusion inhibitors:
Fusionshämmare:
In studies where tipranavir co-administered with low-dose ritonavir was used with or without enfuvirtide, it has been observed that the steady-state plasma tipranavir trough concentration of patients receiving enfuvirtide were 45% higher as compared to patients not receiving enfuvirtide.
I studier där tipranavir tillsammans med lågdos ritonavir användes med eller utan enfuvirtid, observerades att dalvärde av tipranavirkoncentrationen i plasma vid steady- state, hos patienter som fick enfuvirtid var 45% högre jämfört med patienter som inte fick enfuvirtid.
A pharmacokinetic interaction is mechanistically unexpected and the interaction has not been confirmed in a controlled interaction study.
Den kliniska
The clinical impact of the observed data, especially regarding the tipranavir/ ritonavir safety profile, remains unknown.
9 betydelsen av observerade data, speciellt med avseende på tipranavir/ ritonavirs säkerhetsprofil, förblir okänd.
Nevertheless, the clinical data available from the RESIST trials did not suggest any significant alteration of the tipranavir/ ritonavir safety profile when combined with enfuvirtide as compared to patients treated with tipranavir/ ritonavir without enfuvirtide.
Tillgängliga kliniska data från RESIST studierna tydde emellertid inte på någon betydande förändring av tipranavir/ ritonavirs säkerhetsprofil vid kombination med enfuvirtid, jämfört med patienter behandlade med tipranavir/ ritonavir utan enfuvirtid.
Carbamazepine, phenobarbital, and phenytoin induce CYP3A4 and should be used with caution in combination with APTIVUS/ ritonavir.
Karbamazepin, fenobarbital och fenytoin inducerar CYP3A4 och ska användas med försiktighet i kombination med APTIVUS/ ritonavir.
Concomitant use of carbamazepine at a dose of 200mg BID resulted in decreased concentrations of tipranavir (Cmin decreased by 61% compared to historical controls), which may result in decreased effectiveness.
Samtidig användning av karbamazepin i doseringen 200 mg x 2 medförde minskad koncentration av tipranavir (Cmin minskade med 61% jämfört med historiska kontroller), vilket kan leda till minskad effekt.
Higher doses of carbamazepine may result in even larger decreases in tipranavir plasma concentrations.
Högre doser av karbamazepin kan medföra ännu större minskning i plasmakoncentrationen av tipranavir.
The total Cmin of carbamazepine and its active metabolite Cmin is increased by 23% which is not expected to have clinical consequences.
Total Cmin av karbamazepin och Cmin av dess aktiva metabolit ökade med 23%, vilket inte väntas medföra kliniska konsekvenser.
Antifungals:
Antimykotika:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, does not substantially affect the steady-state pharmacokinetics of fluconazole.
APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, påverkar inte avsevärt steady- state farmakokinetiken av flukonazol.
Fluconazole increases the AUC and Cmin of tipranavir by
Flukonazol leder till ökad AUC och Cmin för tipranavir med 56% resp.
9 56% and 104%, respectively, when compared to historical data.
104%, vid jämförelse med historiska data.
Fluconazole doses > 200 mg/ day are not recommended.
Flukonazol i doser > 200 mg/ dag rekommenderas inte.
Based on theoretical considerations APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is expected to increase itraconazole or ketoconazole concentrations.
Baserat på teoretiska överväganden förväntas APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, öka koncentrationerna av itrakonazol eller ketokonazol.
Itraconazole or ketoconazole should be used with caution (doses > 200 mg/ day are not recommended).
Itrakonazol eller ketokonazol ska användas med försiktighet (doser > 200 mg/ dag rekommenderas inte).
Due to multiple enzyme systems being involved in voriconazole metabolism, it is difficult to predict the interaction.
På grund av de multipla enzymsystem, som är involverade i metabolismen av vorikonazol, är det svårt att förutsäga interaktioner.
10 HMG CoA reductase inhibitors:
HMG- CoA- reduktas- hämmare:
Simvastatin and lovastatin:
Simvastatin och lovastatin:
The HMG-CoA reductase inhibitors simvastatin and lovastatin are highly dependent on CYP3A for metabolism, thus concomitant use of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, with simvastatin or lovastatin are contra-indicated due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis (see section 4.3).
HMG- CoA- reduktashämmarna simvastatin och lovastatin är höggradigt beroende av CYP3A för sin metabolism, därför är samtidig användning av APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir samt simvastatin eller lovastatin kontraindicerat på grund av ökad risk för myopati, inklusive rhabdomyolys (se avsnitt 4. 3).
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases the plasma concentrations of single dose atorvastatin by approximately 8-10 fold and reduces the AUCs of its metabolites by approximately 85%.
APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, ökar plasmakoncentrationen av en singeldos atorvastatin ungefär 8- 10- faldigt och minskar AUC för dess metaboliter med ungefär 85%.
Atorvastatin does not significantly change the AUC, Cmax or Cmin of tipranavir.
Atorvastatin ger ingen uttalad påverkan av AUC, Cmax eller Cmin för tipranavir.
Other HMG-CoA reductase inhibitors should be considered such as pravastatin, fluvastatin or rosuvastatin.
Man bör överväga att använda andra HMG- CoA- reduktas- hämmare som pravastatin, fluvastatin eller rosuvastatin.
However, if atorvastatin is specifically required for patient management, careful monitoring is necessary (see section 4.4).
Om atorvastatin krävs för behandling av patienten är noggrann monitorering nödvändig (se avsnitt 4. 4).
CYP isoenzyme inducers:
CYP- isoenzym- inducerare:
Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause profound decreases in concentrations of other protease inhibitors which can result in virological failure and resistance development.
Rifampicin är en stark CYP3A4 inducerare och har visats orsaka en uttalad sänkning av koncentrationen av andra proteashämmare vilket kan leda till virologisk svikt och resistensutveckling.
During attempts to overcome the decreased exposure by increasing the dose of other protease inhibitors with ritonavir, a high frequency of liver reactions was seen.
Under de försök som gjorts för att kompensera den minskande exponeringen, genom att öka dosen av andra proteashämmare med ritonavir, har en hög frekvens av leverpåverkan observerats.
The combination of rifampicin with APTIVUS with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Kombinationen av rifampicin och APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir är kontraindicerad (se avsnitt 4. 3).
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases plasma concentrations of rifabutin by up to 3 fold, and its active metabolite by up to 20 fold.
APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, medför upp till 3 gånger ökad plasmakoncentration av rifabutin, och upp till 20 gånger högre koncentration av dess aktiva metabolit.
Rifabutin increases the Cmin of tipranavir by 16%.
Rifabutin leder till 16% ökad Cmin för tipranavir.
Dosage reductions of rifabutin by at least 75% of the usual 300 mg/ day are recommended (ie 150 mg on alternate days, or three times per week).
Dosreduktion av rifabutin med minst 75% av normaldosen 300 mg/ dag rekommenderas (t ex 150 mg varannan dag eller tre gånger i veckan).
Patients receiving rifabutin with APTIVUS/ ritonavir should be closely monitored for emergence of adverse events associated with rifabutin therapy.
Patienter som får rifabutin tillsammans med APTIVUS/ ritonavir ska monitoreras noga beträffande utveckling av biverkningar associerade med rifabutin- behandling.
St John’ s wort (Hypericum perforatum):
Johannesört (Hypericum perforatum):
Plasma levels of tipranavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Anledningen är att johannesört
This is due to induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
10 inducerar de läkemedelsmetaboliserande enzymerna.
Herbal preparations containing St John’ s wort should not be used concomitantly with APTIVUS.
Naturmedel som innehåller johannesört ska inte användas samtidigt som APTIVUS.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort, check viral levels and if possible tipranavir levels.
Om patienten redan använder johannesört ska behandlingen med johannesört avbrytas, därefter kontrolleras virusnivåer och om möjligt tipranavir- koncentrationen.
Tipranavir levels may increase on stopping St John’ s wort, and the dose of APTIVUS may need adjusting.
Tipranavir- nivåerna kan öka när johannesört sätts ut, och dosen av APTIVUS kan behöva justeras.
The inducing effect of St John’ s wort may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment (see section 4.3).
Den inducerande effekten av johannesört kan kvarstå under minst 2 veckor efter avslutad behandling (se avsnitt 4. 3).
CYP isoenzyme inhibitors:
CYP- isoenzymhämmare:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases the AUC and Cmin of clarithromycin by 19% and 68%, respectively, and decreases the AUC of the 14-hydroxy active metabolite by over 95%.
68%, och minskad AUC för den aktiva 14- hydroximetaboliten med över 95%.
Whilst the changes in clarithromycin parameters are not considered clinically relevant, the reduction in the 14-OH metabolite AUC should be considered for the treatment of infections caused by Haemophilus influenzae in which the 14-OH metabolite is most active.
Medan förändringarna av parametrarna för klaritromycin inte anses vara kliniskt relevanta, bör hänsyn tas till minskningen i AUC för 14- hydroximetaboliten vid behandling av infektioner orsakade av Haemophilus influenzae, där 14- hydroximetaboliten är mest aktiv.
Clarithromycin increases the Cmin of tipranavir by more than 100%.
Klaritromycin medför ökad Cmin av tipranavir med mer än 100%.
This large increase in Cmin may be clinically relevant.
Denna stora ökning av Cmin kan vara kliniskt relevant.
Patients using clarithromycin at doses higher than 500 mg twice daily should be carefully monitored for signs of toxicity.
Patienter som använder klaritromycin i doser högre än 500 mg två gånger dagligen ska monitoreras noggrant beträffande tecken på toxicitet.
For patients with renal impairment the following dosage adjustments should be considered:
För patienter med nedsatt njurfunktion bör följande dosjusteringar övervägas:
For patients with CLCR 30 to 60 ml/ min the dose of clarithromycin should be reduced by 50%.
För patienter med CLCR 30 - 60 ml/ min ska dosen klaritromycin reduceras med 50%.
For patients with CLCR < 30 ml/ min the dose of clarithromycin should be decreased by 75%.
För patienter med CLCR < 30 ml/ min ska dosen klaritromycin minskas med 75%.
No dosage adjustments for patients with normal renal function are necessary.
Ingen dosjustering är nödvändig för patienter med normal njurfunktion.
Other agents:
Andra läkemedel
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with active substances that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/ or life-threatening events is contraindicated.
Samtidig administrering av APTIVUS och lågdos ritonavir samt aktiva substanser som är höggradigt beroende av CYP3A för clearance och för vilka förhöjda plasmakoncentrationer har samband med allvarliga och/ eller livshotande händelser är kontraindicerat.
These active substances include antiarrhythmics (amiodarone, bepridil, quinidine), antihistamines (astemizole, terfenadine), ergot derivatives (dihydroergotamine, ergonovine, ergotamine, methylergonovine), gastointestinal motility agents (cisapride), neuroleptics (pimozide, sertindole) and sedatives/ hypnotics (triazolam) (see section 4.3).
Dessa aktiva substanser innefattar antiarrytmika (amiodaron, bepridil, kinidin), antihistaminer (astemizol, terfenadin), ergotderivat (dihydroergotamin, ergonovin, ergotamin, metylergonovin), medel som stimulerar gastrointestinal motilitet (cisaprid), neuroleptika (pimozid, sertindol) och sedativa/ hypnotika (triazolam) (se avsnitt 4. 3).
11 In addition, co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with drugs that are highly dependent on CYP2D6 for clearance, such as the antiarrhythmics flecainide, propafenone and metoprolol given in heart failure, is contraindicated (see section 4.3).
Dessutom är samtidig behandling med APTIVUS och lågdos ritonavir samt läkemedel som är höggradigt beroende av CYP2D6 för clearance, såsom de antiarrytmiska läkemedlen flekainid, propafenon och metoprolol vid hjärtsvikt, kontraindicerat (se avsnitt 4. 3).
Some anti-infectives are not recommended (halofantrine, lumefantrine) as well as miscellaneous agents (tolterodine) (see section 4.4).
Kombination med vissa antibiotika (halofantrin, lumefantrin) och vissa andra medel (tolterodin) rekommenderas ej (se avsnitt 4. 4).
Oral contraceptives/ oestrogens:
Orala antikonceptionella medel / östrogener:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, decreases the AUC and Cmax of ethinyl-oestradiol by 50%, but does not significantly alter the pharmacokinetic behaviour of norethindrone.
APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, leder till 50% minskning av AUC och Cmax för etinylöstradiol, men anses inte signifikant ändra farmakokinetiken av noretisteron.
The concomitant administration with APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is not recommended.
Samtidig administrering av APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, rekommenderas ej.
Alternative or additional contraceptive measures are to be used when oestrogen based oral contraceptives are co-administered with APTIVUS and low dose ritonavir.
Alternativ eller ytterligare antikonception bör användas när östrogenbaserade orala antikonceptionella medel används tillsammans med APTIVUS och lågdos ritonavir.
Patients using oestrogens as hormone replacement therapy should be clinically monitored for signs of oestrogen deficiency (see section 4.4 and section 4.6).
Patienter som använder östrogener för hormonsubstitution bör monitoreras kliniskt med avseende på tecken på östrogenbrist (se avsnitt 4. 4 och avsnitt 4. 6).
Phosphodiesterase 5 (PDE5) inhibitors Sildenafil and vardenafil:
Sildenafil och vardenafil:
Particular caution should be used when prescribing the phosphodiesterase (PDE5) inhibitors sildenafil or vardenafil in patients receiving APTIVUS co-administered with low dose ritonavir.
Särskild försiktighet ska iakttagas vid förskrivning av fosfodiesteras typ 5 - (PDE5) - hämmarna sildenafil eller vardenafil till patienter som behandlas med APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir.
Co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with PDE5 inhibitors is expected to substantially increase PDE5 concentrations and may result in an increase in PDE5 inhibitor-associated adverse events including hypotension, visual changes and priapism.
Vid samtidig behandling med APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir samt PDE5- hämmare förväntas avsevärt ökade PDE5- koncentrationer, vilket kan medföra ökade biverkningar associerade till PDE5- hämmare, såsom hypotension, synförändringar och priapism.
In a pharmacokinetic study performed in healthy male volunteers, co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with single dose tadalafil increased tadalafil exposure (AUC increased by 2.3 fold) at the first dose and did not change tadalafil exposure at steady-state.
En farmakokinetisk studie utfördes på friska frivilliga män då APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir gavs tillsammans med en engångsdos tadalafil, detta ökade tadalafil- exponeringen (AUC ökade 2, 3 gånger) vid första dosen men ändrade inte tadalafil- exponeringen vid steady- state.
Therefore it is recommended to prescribe tadalafil after at least 7 days of APTIVUS/ ritonavir dosing.
Därför rekommenderas att tadalafil förskrivs efter minst 7 dagars användning av APTIVUS/ ritonavir.
Narcotic analgesics (Methadone/ Meperidine):
11 Opioidanalgetika (metadon/ meperidin):
Co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with single dose methadone was demonstrated to decrease methadone pharmacokinetic parameters (AUC0-24h ratio of 0.47 with 90% CI [0.44; 0.51] and Cmax ratio of 0.45 with 90% CI [0.41; 0.49]), in a study conducted in fasted healthy subjects.
Samtidig tillförsel av APTIVUS och lågdos ritonavir samt en engångsdos metadon till fastande friska försökspersoner har visats leda till minskade farmakokinetiska parametrar för metadon (AUC0- 24h- kvot på 0, 47 med 90% konfidensintervall [0, 44; 0, 51] och Cmax- kvot på 0, 45 med 90% konfidensintervall [0, 41; 0, 49]).
Therefore in such cases, patients should be monitored for opiate withdrawal syndrome.
Därför bör patienter i sådana fall monitoreras beträffande symptom på opiatutsättning.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is expected to decrease meperidine concentrations and increase normeperidine metabolite concentrations.
APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, förväntas leda till minskad koncentration meperidin och ökad koncentration av metaboliten normeperidin.
Dosage increase and long-term use of meperidine with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir are not recommended due to the increased concentrations of the metabolite normeperidine which has both analgesic activity and CNS stimulant activity (eg seizures).
Ökad dosering och långtidsanvändning av meperidin tillsammans med APTIVUS och lågdos ritonavir rekommenderas inte på grund av den ökade koncentrationen av metaboliten normeperidin, som har både analgetisk aktivitet och CNS- stimulerande aktivitet (t ex kramper).
Immunosuppressants (cyclosporin, tacrolimus, sirolimus):
Immunosuppressiva (ciklosporin, takrolimus, sirolimus):
Concentrations of cyclosporin, tacrolimus, or sirolimus cannot be predicted when co-administered with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, due to conflicting effect of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, on CYP 3A and Pgp.
Koncentrationen av ciklosporin, takrolimus och sirolimus kan inte förutsägas vid samtidig användning av APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, pga motsägande effekter av APTIVUS samt lågdos ritonavir, på CYP 3A och Pgp.
More frequent concentration monitoring of these medicinal products is recommended until blood levels have been stabilised.
Tätare uppföljning av koncentrationen av dessa läkemedel rekommenderas tills blodnivåerna har stabiliserats.
Warfarin and other oral anticoagulants:
Warfarin och andra orala antikoagulantia:
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir and warfarin may alter the metabolism of S-warfarin (initial inhibition and after 10 days a net induction was observed).
Samtidig användning av APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir och warfarin kan ändra metabolismen av S- warfarin (initial hämning och nettoinduktion efter 10 dagar observerades).
Consequently, APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, may be associated with changes in INR (International Normalised Ratio) values, and may affect anticoagulation (thrombogenic effect) or increase the risk of bleeding.
Följaktligen kan APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, ha samband med ändringar i INR (International Normalized Ratio) och kan påverka antikoagulationen (trombogen effekt) eller öka risken för blödning.
Close clinical and biological (INR measurement) monitoring is recommended when these medicinal products are combined.
Noggrann klinisk och biologisk (INR- mätning) monitorering rekommenderas när dessa läkemedel kombineras.
Antacids:
Antacida:
When APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, was co-administered with 20 ml of aluminium- and magnesium-based liquid antacid, tipranavir AUC12h, Cmax and Cmin were reduced by 25-29%.
När APTIVUS tillsammans med lågdos ritonavir, gavs samtidigt som 20 ml av ett aluminium- magnesiumbaserat, flytande antacidum, minskade AUC12h, Cmax och Cmin för tipranavir med 25 - 29%.
Dosing of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with antacids should be separated by at least a two hours time interval.
Doseringen av APTIVUS/ ritonavir och antacida bör ske med minst två timmars mellanrum.
12 Proton pump inhibitors:
Protonpumpshämmare:
In clinical pharmacokinetic studies of tipranavir/ ritonavir in combination with omeprazole (40 mg qd), no clinically important changes in tipranavir/ ritonavir plasma concentrations were observed and thus no tipranavir/ ritonavir dose adjustment is required.
I kliniskt farmakokinetiska studier av tripranavir/ ritonavir i kombination med omeprazol (40 mg dagligen), observerades inga kliniskt väsentliga förändringar i plasmakoncentrationen av tipranavir/ ritonavir och därför behövdes ingen justering av dosen tipranavir/ ritonavir.
Tipranavir/ ritonavir at steady state resulted in decreases in omeprazole AUC and Cmax by 71% and 73%, respectively.
Vid steady state medförde tipranavir/ ritonavir minskad AUC och Cmax för omeprazol med 71% respektive 73%.
Similar effects were observed for the S-enantiomer, esomeprazole.
Liknande effekter observerades med S- enantiomeren, esomeprazol.
Therefore, the combined use of tipranavir/ ritonavir with either omeprazole or esomeprazole is not recommended (see section 4.4).
Av detta skäl, rekommenderas inte kombinationen tipranavir/ ritonavir med vare sig omeprazol eller esomeprazol (se avsnitt 4. 4).
H2-receptor antagonists:
H2- receptorantagonister:
No data are available for H2-receptor antagonists in combination with tipranavir and low dose ritonavir.
Inga data finns tillgängliga beträffande H2- receptorantagonister i kombination med tipranavir och lågdos ritonavir.
An increase in gastric pH that may result from H2-receptor antagonist therapy is not expected to have an impact on tipranavir plasma concentrations.
Det ökade pH- värdet i magsäcken som kan orsakas av H2- receptorantagonister förväntas inte påverka plasmakoncentrationen av tipranavir.