natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most common side effects with Hepsera (seen in more than 1 patient in 10) are raised creatinine (a marker of kidney problems) and asthenia (weakness).
De vanligaste biverkningarna (uppträder hos mer än var tionde patient) är förhöjt kreatininvärde (ett tecken på njurproblem) och asteni (svaghet).
For the full list of all side effects reported with Hepsera, see the Package Leaflet.
Förteckningen över samtliga biverkningar som rapporterats för Hepsera finns i bipacksedeln.
Hepsera should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to adefovir dipivoxil or any of the other ingredients.
Hepsera ska inte ges till personer som kan vara överkänsliga (allergiska) mot adefovir, adefovirdipivoxil eller något annat innehållsämne.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Hepsera’ s benefits are greater than its risks for the treatment of chronic hepatitis B in adults with compensated liver disease with evidence of active viral replication, persistently elevated serum ALT levels and histological evidence of active liver inflammation and fibrosis, and in adults with decompensated liver disease.
Kommittén för humanläkemedel (CHMP) fann att fördelarna med Hepsera är större än riskerna vid behandling av kronisk hepatit B hos vuxna med kompenserad leversjukdom med klara tecken på aktiv virusreplikation, kvarstående höga halter av serumalaninaminotransferas (ALAT) och klara histologiska tecken (i vävnadsprover) på aktiv leverinflammation och fibros, och hos vuxna med dekompenserad leversjukdom.
The Committee recommended that Hepsera be given marketing authorisation.
Kommittén rekommenderade att Hepsera skulle godkännas för försäljning.
Other information about Hepsera:
Mer information om Hepsera:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Hepsera to Gilead Sciences International Limited on 6 March 2003.
Den 6 mars 2003 beviljade Europeiska kommissionen Gilead Sciences International Limited ett godkännande för försäljning av Hepsera som gäller i hela Europeiska unionen.
The marketing authorisation was renewed on 6 March 2008.
Godkännandet för försäljning förlängdes den 6 mars 2008.
The full EPAR for Hepsera is available here.
Det offentliga europeiska utredningsprotokollet (EPAR) finns i sin helhet här.
EU number EU/ 1/ 03/ 251/ 001 EU/ 1/ 03/ 251/ 002
EU- nummer EU/ 1/ 03/ 251/ 001 EU/ 1/ 03/ 251/ 002
Invented name Hepsera Hepsera
Läkemedlets namn Hepsera Hepsera
Strength 10 mg 10 mg
Styrka 10 mg 10 mg
Pharmaceutical form Tablet Tablet
Läkemedelsform Tablett Tablett
Route of administration Oral use Oral use
Administreringssätt Oral användning Oral användning
Packaging Bottle (HDPE) Bottle (HDPE)
Förpackning Flaska (HDPE) Flaska (HDPE)
Package size 30 tablets 3 x 30 tablets
Förpackningsstorlek 30 tabletter 3 x 30 tabletter
White to off-white, round, flat-faced, bevelled-edge tablets, debossed with “ GILEAD” and “ 10” on one side and a stylised shape of a liver on the other side.
Vita till benvita, runda, platta tabletter med fasad kant, präglade med ” GILEAD ” och ” 10 ” på den ena sidan och en stiliserad kontur av en lever på den andra sidan.
Hepsera is indicated for the treatment of chronic hepatitis B in adults with:
Hepsera är indicerat för behandling av kronisk hepatit B hos vuxna med:
• compensated liver disease with evidence of active viral replication, persistently elevated serum alanine aminotransferase (ALT) levels and histological evidence of active liver inflammation and fibrosis
• kompenserad leversjukdom med säkerställd aktiv virusreplikation, kvarstående förhöjd alaninaminotransferasnivå (ALAT) i serum och histologiskt verifierad aktiv leverinflammation och fibros
• decompensated liver disease.
• dekompenserad leversjukdom.
Therapy should be initiated by a physician experienced in the management of chronic hepatitis B.
Behandlingen skall inledas av läkare med erfarenhet av behandling av kronisk hepatit B.
The recommended dose of Hepsera is 10 mg (one tablet) once daily taken orally with or without food.
Tabletten intas oralt med eller utan föda.
In HBeAg positive patients, treatment should be administered at least until HBeAg seroconversion (HBeAg and HBV DNA loss with HBeAb detection on 2 consecutive serum samples at least 3 months apart) or until HBsAg seroconversion or in case of evidence of loss of efficacy (see section 4.4).
Hos HBeAg- positiva patienter bör behandlingen fortgå åtminstone tills serokonversion av HBeAg uppnås (HBeAg - och HBV- DNA- förlust med detektion av anti- HBe i två på varandra följande serumprover tagna med minst 3 månaders intervall), eller tills HBsAg- serokonversion uppnås, eller vid belägg för behandlingssvikt (se avsnitt 4. 4).
In HBeAg negative (pre-core mutant) patients, treatment should be administered at least until HBsAg seroconversion or in case of evidence of loss of efficacy (see section 4.4).
Hos HBeAg- negativa (pre- core mutant) patienter bör behandlingen fortsätta åtminstone tills HBsAg - serokonversion uppnås, eller vid belägg för behandlingssvikt (se avsnitt 4. 4).
2 In patients with decompensated liver disease or cirrhosis, treatment cessation is not recommended (see section 4.4).
2 Hos patienter med dekompenserad leversjukdom eller cirros rekommenderas att behandlingen inte avbryts (se avsnitt 4. 4).
Hepsera is not recommended for use in children below the age of 18 years due to insufficient data on safety and efficacy (see section 5.1).
Hepsera rekommenderas inte till barn under 18 år beroende på otillräckliga data avseende säkerhet och effekt (se avsnitt 5. 1).
No data are available to support a dose recommendation for patients over the age of 65 years (see section 4.4).
Det saknas dokumentation som kan stödja en dosrekommendation för patienter som är över 65 år (se avsnitt 4. 4).
Adefovir is eliminated by renal excretion and adjustments of the dosing interval are required in patients with a creatinine clearance < 50 ml/ min or on dialysis.
Adefovir utsöndras via njurarna och dosintervallet måste justeras för patienter med kreatininclearance under 50 ml/ min eller som står på dialys.
The recommended dosing frequency according to renal function must not be exceeded (see sections 4.4 and 5.2).
Den rekommenderade dosfrekvensen, som är baserad på njurfunktion, får inte överskridas (se avsnitt 4. 4 och 5. 2).
Patients with creatinine clearance between 30 and 49 ml/ min:
Patienter med kreatininclearance mellan 30 och 49 ml/ min:
It is recommended to administer adefovir dipivoxil (one 10 mg tablet) every 48 hours in these patients.
Till dessa patienter rekommenderas att adefovirdipivoxil (en 10 mg tablett) ges var 48: e timme.
Patients with creatinine clearance < 30 ml/ min and dialysis patients:
Patienter med kreatininclearance < 30 ml/ min och dialyspatienter:
There are no safety and efficacy data to support the use of adefovir dipivoxil in patients with a creatinine clearance < 30 ml/ min or on dialysis.
Det saknas data om säkerhet och effekt som kan stödja användningen av adefovirdipivoxil hos patienter med kreatininclearance < 30 ml/ min eller som står på dialys.
In that case, the limited data available suggest that for patients with creatinine clearance between 10 and 29 ml/ min, adefovir dipivoxil (one 10 mg tablet) may be administered every 72 hours; for haemodialysis patients, adefovir dipivoxil (one 10 mg tablet) may be administered every 7 days following 12 hours continuous dialysis (or 3 dialysis sessions, each of 4 hours duration).
I sådana fall tyder de begränsade uppgifter som är tillgängliga på att patienter med kreatininclearance mellan 10 och 29 ml/ min kan ges adefovirdipivoxil (en 10 mg tablett) var 72: a timme; hemodialyspatienter kan ges adefovirdipivoxil (en 10 mg tablett) var 7: e dag efter 12 timmars kontinuerlig dialys (eller 3 dialysbehandlingar som var och en varar i 4 timmar).
These patients should be closely monitored for possible adverse reactions and to ensure efficacy is maintained (see sections 4.4 and 4.8).
Dessa patienter skall övervakas noggrant med avseende på eventuella biverkningar och för att säkerställa att effekten upprätthålls (se avsnitt 4. 4 och 4. 8).
No dosing interval recommendations are available for other dialysis patients (e. g. ambulatory peritoneal dialysis patients) or non-haemodialysed patients with creatinine clearance less than 10 ml/ min.
Det finns inga rekommendationer om dosintervall för andra dialyspatienter (t. ex. patienter som står på ambulatorisk peritonealdialys) eller för patienter med kreatininclearance under 10 ml/ min som inte står på hemodialys.
No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment (see section 5.2).
Det krävs ingen dosjustering för patienter med nedsatt leverfunktion (se avsnitt 5. 2).
Clinical resistance:
Klinisk resistens:
Lamivudine-refractory patients and patients harbouring HBV with evidence of resistance to lamivudine (mutations at rtL180M, rtA181T and/ or rtM204I/ V) should not be treated with adefovir dipivoxil monotherapy in order to reduce the risk of resistance to adefovir.
Lamivudinrefraktära patienter och patienter bärande på HBV med belägg för resistens mot lamivudin (mutationer vid rtL180M, rtA181T och/ eller rtM204I/ V) skall inte behandlas med adefovirdipivoxil som monoterapi i syfte att minska risken för resistens mot adefovir.
Adefovir may be used in combination with lamivudine in lamivudine-refractory patients and in patients harbouring HBV with mutations at rtL180M and/ or rtM204I/ V.
Hos lamivudinrefraktära patienter samt hos patienter bärande på HBV med mutationer vid rtL180M och/ eller rtM2041/ V, kan adefovir användas i kombination med lamivudin.
However, for patients harbouring HBV that contains the rtA181T mutation, consideration should be given to alternative treatment regimens due to the risk of reduced susceptibility to adefovir (see section 5.1).
Emellertid, för patienter bärande på HBV som innehåller rtA181T- mutationen, bör alternativa behandlingsregimer övervägas på grund av risken för minskad känslighet för adefovir (se avsnitt 5. 1).
In order to reduce the risk of resistance in patients receiving adefovir dipivoxil monotherapy, a modification of treatment should be considered if serum HBV DNA remains above 1,000 copies/ ml at or beyond 1 year of treatment.
För att minska risken för resistens hos patienter som får monoterapi med adefovirdipivoxil, bör en justering övervägas om HBV- DNA i serum ligger kvar över 1 000 kopior/ ml vid och utöver ett års behandling.
Adefovir is excreted renally, by a combination of glomerular filtration and active tubular secretion.
Adefovir utsöndras via njurarna genom en kombination av glomerulär filtration och aktiv tubulär sekretion.
While the
Behandling med adefovirdipivoxil kan leda till nedsatt njurfunktion.
3 overall risk of renal impairment in patients with adequate renal function is low, this is of special importance in patients at risk of, or having underlying renal dysfunction and in patients receiving medicinal products that may affect renal function.
Den allmänna risken för njurpåverkan är låg hos patienter med god njurfunktion.
It is recommended that creatinine clearance is calculated in all patients prior to initiating therapy with adefovir dipivoxil.
Det rekommenderas att kreatininclearance beräknas för alla patienter innan behandling med adefovirdipivoxil inleds.
Patients with normal renal function:
Patienter med normal njurfunktion:
Patients with normal renal function should be monitored for changes in serum creatinine every 3 months and creatinine clearance calculated.
Patienter med normal njurfunktion bör kontrolleras var tredje månad med avseende på förändringar i serumkreatinin och kreatininclearance skall beräknas.
In patients at risk of renal impairment (see section 4.8), consideration should be given to more frequent monitoring of renal function.
Hos patienter som eventuellt kan drabbas av nedsatt njurfunktion (se avsnitt 4. 8) bör tätare kontroll av njurfunktionen övervägas.
The dosing interval of adefovir dipivoxil should be adjusted in these patients (see section 4.2).
Dosintervallet för adefovirdipivoxil skall justeras hos dessa patienter (se avsnitt 4. 2).
In addition, renal function should be closely monitored with a frequency tailored to the individual patient’ s medical condition.
Dessutom skall njurfunktionen hos dessa patienter kontrolleras noggrant med intervall som är avpassade till den enskilda patientens hälsotillstånd.
Adefovir dipivoxil is not recommended in patients with a creatinine clearance of < 30 ml/ min or on dialysis.
Adefovirdipivoxil rekommenderas inte till patienter med kreatininclearance < 30 ml/ min eller som står på dialys.
If treatment with adefovir dipivoxil is considered essential, then the dosing interval should be adjusted (see section 4.2).
Om behandling med adefovirdipivoxil bedöms vara essentiell, skall dosintervallet justeras (se avsnitt 4. 2).
Caution is advised in patients receiving other medicinal products that may affect renal function or are excreted renally (e. g. cyclosporin and tacrolimus, intravenous aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, pentamidine, vancomycin, or medicinal products which are secreted by the same renal transporter, human Organic Anion Transporter 1 (hOAT1), such as cidofovir).
Försiktighet bör iakttas vid behandling av patienter som får andra läkemedel som kan påverka njurfunktionen eller utsöndras via njurarna (t. ex. cyklosporin och takrolimus, intravenösa aminoglykosider, amfotericin B, foskarnet, pentamidin, vankomycin eller läkemedel som utsöndras av samma renala transportprotein, human Organic Anion Transporter 1 (hOAT1), såsom cidofovir).
The renal function of these patients should be closely monitored with a frequency tailored to the individual patient’ s medical condition.
Njurfunktionen hos dessa patienter skall kontrolleras noggrant med intervall som är avpassade till den enskilda patientens hälsotillstånd.
For renal safety in patients pre- and post-transplantation with lamivudine-resistant HBV, see section 4.8.
För den renala säkerheten hos patienter med lamivudinresistent HBV före och efter transplantation, se avsnitt 4. 8.
Hepatic function:
Leverfunktion:
Spontaneous exacerbations in chronic hepatitis B are relatively common and are characterised by transient increases in serum ALT.
Spontan exacerbation av kronisk hepatit B är relativt vanligt och kännetecknas av tillfälliga ökningar av ALAT i serum.
After initiating antiviral therapy, serum ALT may increase in some patients as serum HBV DNA levels decline.
Efter inledande av antiviral behandling kan serum- ALAT stiga hos vissa patienter allt eftersom HBV- DNA- nivån i serum sjunker.
In patients with compensated liver disease, these increases in serum ALT are generally not accompanied by an increase in serum bilirubin concentrations or hepatic decompensation (see section 4.8).
Hos patienter med kompenserad leversjukdom åtföljs vanligen inte dessa ökningar i serum- ALAT av förhöjd bilirubinkoncentration i serum eller leverdekompensation (se avsnitt 4. 8).
4 dipivoxil.
4 I den händelse att dessa patienter utvecklar njurinsufficiens, se Njurfunktion ovan.
These exacerbations occurred in the absence of HBeAg seroconversion and presented as serum ALT elevations and increases in serum HBV DNA.
Dessa exacerbationer uppstod i avsaknad av HBeAg - serokonversion och visade sig i form av förhöjt serum- ALAT och ökningar av HBV- DNA i serum.
Elevations in serum ALT that occurred in patients with compensated liver function treated with 10 mg adefovir dipivoxil were not accompanied by clinical and laboratory changes associated with liver decompensation.
Förhöjningarna av serum- ALAT som inträffade hos patienter med kompenserad leverfunktion som behandlades med 10 mg adefovirdipivoxil, åtföljdes inte av de kliniska förändringar och laboratorieförändringar som är associerade med leverdekompensation.
Lactic acidosis and severe hepatomegaly with steatosis:
Laktacidos och allvarlig hepatomegali med steatos:
Occurrences of lactic acidosis (in the absence of hypoxaemia), sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues.
Förekomst av laktacidos (utan hypoxemi), ibland med dödlig utgång och vanligen associerad med allvarlig hepatomegali och leversteatos, har rapporterats vid användning av nukleosidanaloger.
Co-infection with hepatitis C or D:
Samtidig infektion med hepatit C eller D:
There are no data on the efficacy of adefovir dipivoxil in patients co-infected with hepatitis C or hepatitis D.
Uppgifter saknas om effekten av adefovirdipivoxil för patienter som samtidigt är infekterade med hepatit C eller hepatit D.
Co-infection with HIV:
Samtidig infektion med hiv:
Limited data are available on the safety and efficacy of 10 mg adefovir dipivoxil in patients with chronic hepatitis B, co-infected with HIV.
Endast begränsade uppgifter finns tillgängliga om säkerheten och effekten av 10 mg adefovirdipivoxil för patienter med kronisk hepatit B som samtidigt är hiv- infekterade.
To date there is no evidence that daily dosing with 10 mg adefovir dipivoxil results in emergence of adefovir-associated resistance mutations in the HIV reverse transcriptase.
Hittills finns inga belägg för att en daglig dos på 10 mg adefovirdipivoxil leder till utveckling av adefovir- relaterade resistensmutationer i hiv: s omvända transkriptas.
Nonetheless, there is a potential risk of selection of HIV strains resistant to adefovir with possible cross-resistance to other antiviral medicinal products.
Det finns dock en potentiell risk för selektion av hiv- stammar som är resistenta mot adefovir, och möjligen korsresistenta mot andra antivirala läkemedel.
As far as possible, treatment of hepatitis B by adefovir dipivoxil in an HIV co-infected patient should be reserved for patients whose HIV RNA is controlled.
Om samtidig hiv- infektion föreligger skall behandling av hepatit B med adefovirdipivoxil så långt som möjligt begränsas till patienter vars hiv- RNA är under kontroll.
Treatment with 10 mg adefovir dipivoxil has not been shown to be effective against HIV replication and therefore should not be used to control HIV infection.
Behandling med 10 mg adefovirdipivoxil har inte visat sig vara effektiv mot hiv- replikation och skall därför inte användas för att behandla hiv.
The clinical experience in patients > 65 years of age is very limited.
Den kliniska erfarenheten av behandling av patienter över 65 år är mycket begränsad.
Caution should be exercised when prescribing adefovir dipivoxil to the elderly, keeping in mind the greater frequency of decreased renal or cardiac function in these patients, and the increase in concomitant diseases or concomitant use of other medicinal products in the elderly.
Försiktighet bör iakttas vid förskrivning av adefovirdipivoxil till äldre, med tanke på den höga frekvensen av nedsatt njur - och hjärtfunktion hos dessa patienter och den ökade frekvensen av underliggande sjukdomar eller samtidig användning av flera läkemedel hos äldre.
Resistance to adefovir dipivoxil (see section 5.1) can result in viral load rebound which may result in exacerbation of hepatitis B and, in the setting of diminished hepatic function, lead to liver decompensation and possible fatal outcome.
Resistens mot adefovirdipivoxil (se avsnitt 5. 1) kan leda till virologiskt återfall vilket kan orsaka exacerbation av hepatit B och, mot bakgrund av den nedsatta leverfunktionen, leda till leverdekompensation med eventuell dödlig utgång.
Virological response should be closely monitored in patients treated with adefovir dipivoxil, with HBV DNA measured every 3 months.
Virologisk respons skall övervakas noga hos patienter som behandlas med adefovirdipivoxil, med mätning av HBV- DNA var tredje månad.
General:
5 Allmänt:
Patients should be advised that therapy with adefovir dipivoxil has not been proven to reduce the risk of transmission of hepatitis B virus to others and therefore appropriate precautions should still be taken.
Patienter bör informeras om att behandlingen med adefovirdipivoxil inte har påvisats minska risken för överföring av hepatit B- virus till andra personer och att de därför fortfarande skall vidta lämpliga försiktighetsåtgärder.
Consequently, patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency, or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Därför bör patienter med något av följande sällsynta, ärftliga tillstånd inte använda detta läkemedel: galaktosintolerans, total laktasbrist eller glukos- galaktosmalabsorption.
The potential for CYP450 mediated interactions involving adefovir with other medicinal products is low, based on the results of in vitro experiments in which adefovir did not influence any of the common CYP isoforms known to be involved in human drug metabolism and based on the known elimination pathway of adefovir.
Bedömningen baseras på kunskap om adefovirs eliminationsväg och på resultat från in vitro- experiment som visar att adefovir inte påverkar någon av de vanliga CYP- isoformerna, som man vet är involverade i human läkemedelsmetabolism.
A clinical study in liver-transplant patients has shown that no pharmacokinetic interaction occurs when adefovir dipivoxil 10 mg once daily is administered concomitantly with tacrolimus, an immunosuppressant which is predominantly metabolised via the CYP450 system.
En klinisk studie med patienter som genomgått levertransplantation har visat att samtidig administration av adefovirdipivoxil 10 mg en gång om dagen och takrolimus, som är ett immunhämmande läkemedel som i huvudsak metaboliseras via CYP450- systemet, inte ger farmakokinetiska interaktioner.
Nevertheless, given that tacrolimus and cyclosporin can affect renal function, close monitoring is recommended when either of these agents is coadministered with adefovir dipivoxil (see section 4.4).
Takrolimus och cyklosporin kan dock påverka njurfunktionen och därför rekommenderas noggrann övervakning, när något av dessa läkemedel ges samtidigt med adefovirdipivoxil (se avsnitt 4. 4).
Co-administration of 10 mg adefovir dipivoxil with other medicinal products that are eliminated by tubular secretion or alter tubular function may increase serum concentrations of either adefovir or the co-administered medicinal product (see section 4.4).
Samtidig administrering av 10 mg adefovirdipivoxil och ett annat läkemedel, som utsöndras genom tubulär sekretion eller som ändrar den tubulära funktionen, kan öka serumkoncentrationen av adefovir eller det samtidigt administrerade läkemedlet (se avsnitt 4. 4).
No data on the concomitant use with other medicinal products (including interferon) are available.
Det finns inga data tillgängliga för samtidig behandling med andra läkemedel (inklusive interferon).
There are no adequate data on the use of adefovir dipivoxil in pregnant women.
Adekvata data från behandling av gravida kvinnor med adefovirdipivoxil saknas.
Studies in animals administered adefovir intravenously have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Djurstudier med intravenös administrering av adefovir har visat reproduktionstoxikologiska effekter (se avsnitt 5. 3).
Given that the potential risks to developing human foetuses are unknown, it is recommended that women of child-bearing potential treated with adefovir dipivoxil use effective contraception.
Eftersom den eventuella risken för ett växande mänskligt foster inte är känd, rekommenderas kvinnor i fertil ålder som behandlas med adefovirdipivoxil att använda en effektiv preventivmetod.
It is not known whether adefovir is excreted in human milk.
Det är inte känt huruvida adefovir utsöndras i modersmjölk.
Mothers should be instructed not to breast-feed if they are taking adefovir dipivoxil tablets.
Mödrar skall anvisas att inte amma om de tar adefovirdipivoxiltabletter.
However, based on the safety profile and mechanism of action, adefovir dipivoxil is expected to have no or negligible influence on these abilities.
På basis av säkerhetsprofilen och verkningssättet förväntas dock adefovirdipivoxil ha ingen eller försumbar effekt på förmågan att framföra fordon och använda maskiner.