natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The selection of resistance to lopinavir in patients having failed prior protease inhibitor therapy was characterised by analysing the longitudinal isolates from 19 protease inhibitor-experienced subjects in 2 Phase II and one Phase III studies who either experienced incomplete virologic suppression or viral rebound subsequent to initial response to Kaletra and who demonstrated incremental in vitro resistance between baseline and rebound (defined as emergence of new mutations or 2-fold change in phenotypic susceptibility to lopinavir).
Dessa patienter hade antingen haft ofullständig virologisk suppression eller viral återuppblossning (” rebound ”) efter att initialt ha svarat på Kaletra, och uppvisade ökande resistens in vitro mellan baslinjen och återuppblossningen (definierat som tillkommande av nya mutationer eller 2- faldig förändring i den fenotypa känsligheten för lopinavir).
Incremental resistance was most common in subjects whose baseline isolates had several protease inhibitor-associated mutations, but < 40-fold reduced susceptibility to lopinavir at baseline.
Ökande resistens var vanligast i patienter där baslinje- isolaten hade flera proteashämmar- associerade mutationer, men < 40- faldigt minskad känslighet för lopinavir vid baslinjen.
Mutations L33F, I50V and V32I combined with I47V/ A were also observed.
Mutationerna L33F, I50V och V32I kombinerad med I47V/ A sågs också.
The 19 isolates demonstrated a 4.3-fold increase in IC50 compared to baseline isolates (from 6.2- to 43-fold, compared to wild-type virus).
De 19 isolaten visade en 4, 3- faldig ökning i IC50 jämfört med baslinje- isolaten (från 6, 2 - till 43- faldig, jämfört med vildtypsvirus).
37 Antiviral activity of Kaletra in patients failing protease inhibitor therapy: the clinical relevance of reduced in vitro susceptibility to lopinavir has been examined by assessing the virologic response to Kaletra therapy, with respect to baseline viral genotype and phenotype, in 56 patients previous failing therapy with multiple protease inhibitors.
Förutom mutationerna som beskrivs ovan, har även mutationer I47A och L76V observerats i rebound - isolat med nedsatt känslighet för lopinavir hos patienter som får Kaletra behandling.
The EC50 of lopinavir against the 56 baseline viral isolates ranged from 0.6 to 96-fold higher than the EC50 against wild type HIV.
Den kliniska relevansen av minskad in vitro- känslighet för lopinavir har undersökts genom att den virologiska responsen på Kaletraterapi med avseende på virusgenotyp och - fenotyp vid basnivå har utvärderats hos 56 patienter som inte svarat på tidigare behandling med multipla proteashämmare.
After 48 weeks of treatment with Kaletra, efavirenz and nucleoside reverse transcriptase inhibitors, plasma HIV RNA ≤ 400 copies/ ml was observed in 93% (25/ 27), 73% (11/ 15), and 25% (2/ 8) of patients with< 10-fold, 10 to 40-fold, and > 40-fold reduced susceptibility to lopinavir at baseline, respectively.
Efter 48 veckors behandling med Kaletra, efavirenz och nukleosid omvänt- transkriptas- hämmare, observerades plasma- HIV RNA ≤ 400 kopior/ ml hos 93% (25/ 27), 73% (11/ 15) och 25% (2/ 8) av patienterna med respektive < 10- faldig, 10 till 40- faldig, och > 40- faldig minskad känslighet för lopinavir på utgångsnivån.
Since these patients had not previously been exposed to either Kaletra or efavirenz, part of the response may be attributed to the antiviral activity of efavirenz, particularly in patients harbouring highly lopinavir resistant virus.
Eftersom dessa patienter inte tidigare exponerats för vare sig Kaletra eller efavirenz, kan en del av svaret tillskrivas den antivirala
Activity of other protease inhibitors against isolates that developed incremental resistance to lopinavir after Kaletra therapy in protease inhibitor experienced patients:
Övriga proteashämmares aktivitet mot isolat som utvecklade ökande resistens mot lopinavir efter Kaletra- behandling i proteashämmar- erfarna patienter:
The presence of cross resistance to other protease inhibitors was analysed in 18 rebound isolates that had demonstrated evolution of resistance to lopinavir during 3 Phase II and one Phase III studies of Kaletra in protease inhibitor-experienced patients.
Befintligheten av korsresistens mot andra proteashämmare analyserades i 18 rebound- isolat som hade visat utvecklande av resistens mot lopinavir under tre Fas II och en Fas III- studier med Kaletra hos proteashämmar- erfarna patienter.
Please refer to the Aptivus Summary of Product Characteristics for additional information on the use of tipranavir, including genotypic predictors of response, in treatment of lopinavir-resistant HIV-1 infection.
Se Aptivis produktresumé för ytterligare information om användningen av tipranavir, inklusive genotypa prediktorer av behandlingssvar, i behandling av lopinavir- resistent HIV- 1- infektion.
Through 48 weeks of therapy, the proportion of patients in the Kaletra arm with plasma RNA < 50 copies/ ml was 67% and 52% in the nelfinavir arm.
Under 48 veckors behandling var proportionen patienter i Kaletraarmen med plasma- RNA < 50 kopior/ ml 67% mot 52% i nelfinavirarmen.
The mean increase from baseline in CD4 cell count was 207 cells/ mm3 in the Kaletra arm and 195 cells/ mm3 in the nelfinavir arm.
Genomsnittlig ökning från ingångsvärdet i antalet CD4 - celler var 207 celler/ mm3 i Kaletraarmen och 195 celler/ mm3 i nelfinavirarmen.
Sustained virological response to Kaletra (in combination with nucleoside/ nucleotide reverse transcriptase inhibitors) has been also observed in a small Phase II study (M97-720) through 360 weeks of treatment.
Bibehållet virologiskt svar till Kaletra (i kombination med nukleosid/ nukleotid- analoger) har också setts i en liten fas II- studie (M97- 720) under 360 veckors behandling.
All patients converted to open-label Kaletra at the 400/ 100 mg twice daily
Alla patienter bytte till den öppna Kaletraarmen med dosen 400/ 100 mg två gånger dagligen mellan vecka 48- 72.
Study M97-765 is a randomised, double-blind trial evaluating Kaletra at two dose levels (400/ 100 mg and 400/ 200 mg, both twice daily) plus nevirapine (200 mg twice daily) and two nucleoside reverse transcriptase inhibitors in 70 single protease inhibitor experienced, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor naïve patients.
Genomsnittligt ingångsvärde för antalet CD4- celler var
Median baseline CD4 cell count was 349 cells/ mm3 (range 72 to 807 cells/ mm3) and median baseline plasma HIV-1 RNA was 4.0 log10 copies/ ml (range 2.9 to 5.8 log10 copies/ ml).
2, 9 till 5, 8 log10 kopior/ ml).
By intent-to-treat analysis where patients with missing values are considered virologic failures, the proportion of patients with HIV RNA < 400 (< 50) copies/ ml at 24 weeks was 75% (58%) and the mean increase from baseline in CD4 cell count was 174 cells/ mm3 for the 36 patients receiving the 400/ 100 mg dose of Kaletra.
Genom ” intent- to- treat- analys ”, i vilken patienter som saknar värden betraktas som virologiska misslyckanden, var proportionen patienter med HIV RNA < 400 (< 50) kopior/ ml efter 24 veckor 75% (58%) och den genomsnittliga ökningen från utgångsvärdet i antalet CD4- celler var 174 celler/ mm3 för de 36 patienter som fick en dos på 400/ 100 mg Kaletra.
Median baseline CD4 cell count was 220 cells/ mm3 (range13 to 1030 cells/ mm3).
Genomsnittligt ingångsvärde för antalet CD4 - celler var 220 celler / mm3l (intervall 13 till 1030 celler / mm3).
By intent-to-treat analysis of both dose groups combined (n=57), where patients with missing values are considered virologic failures, the proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml at 48 weeks was 65% and the mean increase from baseline CD4 cell count was 94 cells/ mm3.
Genom ” intent- to- treat- analys ” av båda dosgrupperna (n=57), i vilken patienter som saknar värden betraktas som virologiska misslyckanden, var proportionen patienter med HIV RNA < 400 kopior/ ml efter 48 veckor 65% och den genomsnittliga ökningen från utgångsvärdet i antalet CD4- celler var 94 celler/ mm3.
Naïve patients also received nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
Naiva patienter fick också nukleosid omvänt - transkriptas- hämmare.
Through 48 weeks of therapy, the proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml was 84% for antiretroviral naïve patients and 75% for antiretroviral experienced patients and the mean increase from baseline in CD4 cell count were 404 cells/ mm3 and 284 cells/ mm3 respectively.
Under 48 veckors behandling var proportionen patienter med HIV RNA < 400 kopior/ ml 84% för antiretroviralnaiva patienter och 75% för antiretroviralerfarna patienter och den genomsnittliga ökningen från utgångsvärdet i antalet CD4- celler var 404 celler/ mm3 respektive 284 celler/ mm3.
The plasma levels of ritonavir are less than 7% of those obtained after the ritonavir dose of 600 mg twice daily.
Plasmanivåer av ritonavir är lägre än 7% av de som fås efter en ritonavirdos på 600 mg två gånger dagligen.
The in vitro antiviral EC50 of lopinavir is approximately 10-fold lower than that of ritonavir.
Lopinavirs antivirala EC50 in vitro är cirka 10- faldigt lägre än ritonavirs.
39 Absorption: multiple dosing with 400/ 100 mg Kaletra twice daily for 3 to 4 weeks and without meal restriction produced a mean ± SD lopinavir peak plasma concentration (Cmax) of 9.6 ± 4.4 μ g/ ml, occurring approximately 4 hours after administration.
Absorption: multipel dosering med 400/ 100 mg Kaletra två gånger dagligen i 3 till 4 veckor och utan måltidsrestriktioner gav maximal plasmakoncentration (Cmax) av lopinavir på i genomsnitt ± SD 9, 6 ± 4, 4 mikrog/ ml, vilket inträffade cirka 4 timmar efter administreringen.
Lopinavir AUC over a 12 hour dosing interval averaged 82.8 ± 44.5 μ g• h/ ml.
Lopinavirs AUC under ett 12- timmars doseringsintervall var i genomsnitt på 82, 8 ± 44, 5 mikrog h/ ml.
The absolute bioavailability of lopinavir co-formulated with ritonavir in humans has not been established.
Den absoluta biotillgänglighet för lopinavir tillsammans med ritonavir hos människor har inte fastställts.
Administration of a single 400/ 100 mg dose of Kaletra soft capsules with a moderate fat meal (500 – 682 kcal, 22.7 – 25.1% from fat) was associated with a mean increase of 48% and 23% in lopinavir AUC and Cmax, respectively, relative to fasting.
Administrering av en enda 400/ 100 mg dos Kaletra mjuka kapslar med en måttligt fet måltid (500 - 682 kcal, 22, 7% - 25, 1% från fett) resulterade i en genomsnittlig ökning med 48% respektive 23% av lopinavirs AUC och Cmax, i förhållande till
At steady state, lopinavir protein binding remains constant over the range of observed concentrations after 400/ 100 mg Kaletra twice daily, and is similar between healthy volunteers and HIV-positive patients.
Vid steady state är lopinavirs proteinbindning konstant inom observerat koncentrationsintervall efter 400/ 100 mg Kaletra två gånger dagligen och är jämförbar mellan friska och HIV- positiva patienter.
Lopinavir is extensively metabolised by the hepatic cytochrome P450 system, almost exclusively by isozyme CYP3A.
Lopinavir metaboliseras i hög grad via det hepatiska cytochrome P450- systemet, nästan uteslutande av isoenzymet CYP3A.
Ritonavir is a potent CYP3A inhibitor which inhibits the metabolism of lopinavir and therefore, increases plasma levels of lopinavir.
Ritonavir är en potent CYP3A- hämmare som hämmar metabolismen av lopinavir varför den höjer lopinavirs plasmanivåer.
A 14 C-lopinavir study in humans showed that 89% of the plasma radioactivity after a single 400/ 100 mg Kaletra dose was due to parent active substance.
En 14 C- lopinavirstudie på människor visade att 89% av plasmaradioaktiviteten efter en singeldos på 400/ 100 mg Kaletra härrörde från den aktiva modersubstansen.
The lopinavir mean steady-state AUC, Cmax, and Cmin were 72.6 ± 31.1 μ g• h/ ml, 8.2 ± 2.9 μ g/ ml and 3.4 ± 2.1 μ g/ ml, respectively after Kaletra 230/ 57.5 mg/ m2 twice daily without nevirapine (n=12), and were 85.8 ± 36.9 μ g• h/ ml, 10.0 ± 3.3 μ g/ ml and 3.6 ± 3.5 μ g/ ml, respectively after 300/ 75 mg/ m2 twice daily with nevirapine (n=12).
Lopinavirets genomsnittliga AUC, Cmax, och Cmin vid steady- state var 72, 6 ± 31, 1 mikrog timme/ ml, 8, 2 ± 2, 9 respektive 3, 4 ± 2, 1 mikrog/ ml efter Kaletra 230/ 57, 5 mg/ m2 två gånger dagligen utan nevirapin (n=12) och var 85, 8 ± 36, 9 mikrog timme/ ml, 10, 0 ± 3, 3 respektive 3, 6 ± 3, 5 mikrog/ ml efter 300/ 75 mg/ m2 två gånger dagligen med nevirapin (n=12).
The 230/ 57.5 mg/ m2 twice daily regimen without nevirapine and the 300/ 75 mg/ m2 twice daily regimen with nevirapine provided lopinavir plasma concentrations similar to those obtained in adult patients receiving the 400/ 100 mg twice daily regimen without nevirapine.
Regimen på 230/ 57, 5 mg/ m2 två gånger dagligen utan nevirapin och regimen på 300/ 75 mg/ m2 två gånger dagligen med nevirapin gav plasmakoncentrationer av lopinavir liknande de som erhölls hos vuxna patienter som fick 400/ 100 mg två gånger dagligen utan nevirapin.
40 Gender, Race and Age:
Kön, ras och ålder:
Hepatic Insufficiency:
41 Leverinsufficiens:
Mild renal tubular degeneration was confined to mice exposed with at least twice the recommended human exposure; the kidney was unaffected in rats and dogs.
Njuren var opåverkad hos råttor och hundar.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channels (HERG) were inhibited by 30% at the highest concentrations of lopinavir/ ritonavir tested, corresponding to a lopinavir exposure 7-fold total and 15-fold free peak plasma levels achieved in humans at the maximum recommended therapeutic dose.
Detta motsvarar en lopinavirexponering 7 gånger högre än den totala och 15 gånger högre än den fria högsta plasmakoncentrationen som nås i människor vid den högsta rekommenderade terapeutiska dosen.
In contrast, similar concentrations of lopinavir/ ritonavir demonstrated no repolarisation delay in the canine cardiac Purkinje fibres.
Däremot visade liknande koncentrationer lopinavir/ ritonavir ingen repolariseringsfördröjning i hundhjärt- Purkinje fibrer.
Lower concentrations of lopinavir/ ritonavir did not produce significant potassium (HERG) current blockade.
Lägre koncentrationer lopinavir/ ritonavir gav ingen signifikant kalium (HERG) - flödesblockad.
The clinical relevance of these preclinical data is unknown, however, the potential cardiac effects of this product in humans cannot be ruled out (see also sections 4.4 and 4.8).
Den kliniska relevansen av dessa prekliniska data är inte känd, men en potentiell effekt på hjärtat hos människa kan inte uteslutas (se avsnitt 4. 4 och 4. 8).
The systemic exposure to lopinavir/ ritonavir at the maternal and developmental toxic dosages was lower than the intended therapeutic exposure in humans.
Den systemiska exponeringen för lopinavir/ ritonavir vid doser toxiska för moderdjuret och fosterutvecklingen var lägre än den avsedda terapeutiska exponeringen till människa.
41 Long-term carcinogenicity studies of lopinavir/ ritonavir in mice revealed a nongenotoxic, mitogenic induction of liver tumours, generally considered to have little relevance to human risk.
Långtidscarcinogenicitetsstudier med lopinavir/ ritonavir hos möss visade på en icke genotoxisk, mutagen induktion av lever tumörer, generellt ansett att ha liten relevans för risken hos människa.
Lopinavir/ ritonavir was not found to be mutagenic or clastogenic in a battery of in vitro and in vivo assays including the Ames bacterial reverse mutation assay, the mouse lymphoma assay, the mouse micronucleus test and chromosomal aberration assays in human lymphocytes.
Lopinavir/ ritonavir har inte funnits vara mutagent eller klastogent i ett batteri av in vitro och in vivo assays inklusive Ames bakteriella revers mutationsassay, mus lymfomaassay, mus mikronukleustest och kromosom aberrationsassay hos humana lymfocyter.
Oral solution contains: alcohol (42% v/ v), high fructose corn syrup, propylene glycol, purified water, glycerol, povidone, magnasweet-110 flavour (mixture of monoammonium glycyrrhizinate and glycerol), vanilla flavour (containing p-hydroxybenzoic acid, p-hydroxybenzaldehyde, vanillic acid, vanillin, heliotrope, ethyl vanillin), polyoxyl 40 hydrogenated castor oil, cotton candy flavour (containing ethyl maltol, ethyl vanillin, acetoin, dihydrocoumarin, propylene glycol), acesulfame potassium, saccharin sodium, sodium chloride, peppermint oil, sodium citrate, citric acid, menthol.
Den orala lösningen innehåller: alkohol (42% v/ v) hög- fruktos majssirap propylenglykol renat vatten glycerol povidon Magnasweet- 110 smakämne (blandning av monoammonium glycyrrhizinat och glycerol), vaniljsmakämne (innehållande p- hydroxybensoesyra, p- hydroxybenzaldehyd, vaniljsyra, vanilj, heliotrop, etylvanillin) makrogolglycerolhydroxistearat sockervaddsarom (innehållande etylmaltol, etylvanillin, acetoin, dihydrocoumarin, propylenglykol) acesulfame- K sackarin natrium natriumklorid pepparmintolja natriumcitrat citronsyra mentol
Amber coloured multiple-dose polyethylene terephthalate (PET) bottles in a 60 ml size.
Bärnstensfärgade, flerdos -, 60 ml: s PET( polyetylen- tereftalat) - flaskor.
Each pack contains 5 bottles of 60 ml (300 ml).
Varje förpackning innehåller 5 flaskor à 60 ml (300 ml).
The pack also contains 5 x 5 ml syringes with 0.1 ml graduations from 0 to 5 ml (400/ 100 mg).
5x5 ml: s doseringsspruta med 0, 1 ml: s gradering från 0 till 5 ml (400/ 100 mg) följer med.
42 7.
43 7.
Kaletra 200 mg/ 50 mg film-coated tablets
Kaletra 200 mg/ 50 mg filmdragerade tabletter
Yellow embossed with [Abbott logo] and “ KA”.
Gula, präglade med [Abbott logo] och ” KA ”.
Kaletra tablets should be swallowed whole and not chewed, broken or crushed
Kaletra tabletter ska sväljas hela och inte tuggas, brytas eller krossas.
Adult and adolescent use: the recommended dosage of Kaletra tablets is two 200/ 50 mg tablets twice daily taken with or without food..
Den rekommenderade dosen av Kaletra tabletter är två 200/ 50 mg tabletter två gånger dagligen med eller utan föda.
Paediatric use (2 years of age and above): the adult dose of Kaletra tablets (400/ 100 mg twice daily) may be used in children 40 kg or greater or with a Body Surface Area (BSA)* greater than 1.4 m2.
Pediatrisk användning (från 2 år och uppåt): vuxendosering av Kaletra tabletter (400/ 100 mg två gånger dagligen) kan användas för barn som väger 40 kg eller mer eller med en kroppsyta * större än 1, 4 m2.
For children weighing less than 40 kg or with a BSA between 0.5 and 1.4 m2 and able to swallow tablets, please refer to the Kaletra 100 mg/ 25 mg tablets Summary of Product Characteristics.
För barn som väger mindre än 40 kg eller med en kroppsyta * mellan 0, 5 och 1, 4 m2 och kan svälja tabletter, se produktresumén för Kaletra 100 mg/ 25 mg tabletter.
For children unable to swallow tablets, please refer to the Kaletra oral solution Summary of Product Characteristics.
För barn som inte kan svälja tabletter se produktresumén för Kaletra oral lösning.
Children less than 2 years of age:
45 Barn under två år:
44 Concomitant Therapy:
Samtidig administrering:
Efavirenz or nevirapine
Efavirenz eller nevirapin
The following table contains dosing guidelines for Kaletra tablets based on BSA when used in combination with efavirenz or nevirapine in children.
Följande tabell innehåller riktlinjer för dosering av Kaletra tabletter i kombination med efavirenz eller nevirapin.
Paediatric Dosing Guidelines with concomitant efavirenz or nevirapine
Doseringen är baserad på kroppsyta hos barn.
Recommended lopinavir/ ritonavir dosing (mg) twice daily.
Pediatrisk doseringsguide vid samtidig administrering med efavirenz eller nevirapin Rekommenderad lopinavir/ ritonavir Kroppsyta (m2) dosering (mg) två gånger dagligen.
The adequate dosing may be achieved with the two available strengths of Kaletra tablets:
Den lämpliga doseringen kan nås med de två tillgängliga styrkorna av Kaletra tabletter:
100/ 25 mg and 200/ 50 mg. *
100/ 25 mg och 200/ 50 mg. *
≥ 0.5 to < 0.8 ≥ 0.8 to < 1.2
≥ 0, 5 till < 0, 8 ≥ 0, 8 till < 1, 2
≥ 1.2 to < 1.4 ≥ 1.4
≥ 1, 2 till < 1, 4 ≥ 1, 4
No data are available in patients with severe hepatic impairment.
Ingen data finns tillgänglig hos patienter med svår lever insufficens.
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking lopinavir and ritonavir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of lopinavir and ritonavir (see section 4.5).
Naturmedicinska preparat, som innehåller Johannesört (Hypericum perforatum), får ej användas tillsammans med lopinavir och ritonavir på grund av risken för nedsatta plasmakoncentrationer och minskad klinisk effekt av lopinavir och ritonavir (se avsnitt 4. 5).
4.4 Special warnings and precautions for use
46 4. 4 Varningar och försiktighet
Kaletra is contraindicated in patients with severe liver impairment (see section 4.3).
Kaletra är kontraindicerat till patienter medsvår leverfunktions- nedsättning (se avsnitt 4. 3).
45 Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Patienter med en tidigare existerande leverdysfunktion, inkluderande kronisk hepatit, har vid antiretroviral kombinationsbehandling en ökad frekvens av abnormaliteter av leverfunktionen och bör övervakas enligt gällande praxis.
Pancreatitis should be considered if clinical symptoms (nausea, vomiting, abdominal pain) or abnormalities in laboratory values (such as increased serum lipase or amylase values) suggestive of pancreatitis should occur.
Pankreatit bör övervägas vid kliniska symptom (illamående, kräkningar, buksmärta) eller avvikelser i laboratorievärden (som till exempel förhöjda serumlipas eller – amylasvärden), vilket tyder på pankreatit.
Many patients had confounding medical conditions some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
47 som krävde behandling med andra läkemedel, vilka i sig kunnat ge diabetes mellitus eller hyperglykemi.
Fat redistribution and metabolic disorders
Fettomfördelning och metabola störningar
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat
Klinisk bedömning bör innefatta utvärdering av fysiska tecken på omfördelning av fett.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymtomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Hos HIV- infekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av antiretroviral kombinationsterapi (CART), kan en inflammatorisk reaktion på asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska patogener uppstå och orsaka allvarliga kliniska tillstånd eller förvärrande av symptom.
Particular caution must be used when prescribing Kaletra and medicinal products known to induce QT interval prolongation such as: chlorpheniramine, quinidine, erythromycin, clarithromycin.
48 Särskild försiktighet måste iakttas när Kaletra och läkemedel som man vet inducerar förlängning av Q - T- tiden, såsom klorfeniramin, kinidin, erytromycin och klaritromycin, förskrivs.
Adequate exposure to lopinavir/ ritonavir may be achieved when a higher dose of Kaletra is used but this is associated with a higher risk of liver and gastrointestinal toxicity.
Administrering av Kaletra tillsammans med rifampicin rekommenderas inte. Rifampacin i kombination med Kaletra orsakar en kraftig minskning av lopinavirkoncentrationerna, vilket i sin tur kan minska den terapeutiska effekten av lopinavir signifikant Adekvat exponering för lopinavir/ ritonavir kan uppnås när en högre dosering av Kaletra används, men detta associeras med större risk för lever - och gastrointestinaltoxicitet.
47 Other
Övrigt
It does not reduce the risk of passing HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Det minskar inte risken för överföring av HIV till andra via sexuella kontakter eller förorenat blod.