natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since there is no effect on ACE and no potentiation of bradykinin or substance P, angiotensin II antagonists are unlikely to be associated with coughing.
Eftersom det inte är någon effekt på ACE och inte någon potentiering av bradykinin eller substans P, torde inte angiotensin II- antagonister orsaka hosta.
In clinical trials where valsartan was compared with an ACE inhibitor, the incidence of dry cough was significantly (p < 0.05) lower in patients treated with valsartan than in those treated with an ACE inhibitor (2.6% versus 7.9%, respectively).
I kliniska studier där valsartan jämfördes med ACE- hämmare var incidensen av torrhosta väsentligt lägre (p < 0, 05) hos patienter som fick valsartan än hos dem som fick ACE- hämmare (2, 6% respektive 7, 9%).
In a clinical trial of patients with a history of dry cough during ACE inhibitor therapy, 19.5% of trial subjects receiving valsartan and 19.0% of those receiving a thiazide diuretic experienced coughing, compared to 68.5% of those treated with an ACE inhibitor (p < 0.05).
I en klinisk studie på patienter med anamnes på torrhosta vid behandling med ACE- hämmare uppträdde hosta hos 19, 5% av patienterna på valsartan och hos 19% av patienterna på tiaziddiuretika, jämfört med 68, 5% av dem som behandlades med en ACE- hämmare (p < 0, 05).
In most patients, after administration of a single oral dose, onset of antihypertensive activity occurs within 2 hours, and the peak drop in blood pressure is achieved within 4– 6 hours.
Efter peroral administrering av en engångsdos ses hos de flesta patienter en blodtryckssänkande effekt inom 2 timmar och maximal blodtryckssänkande effekt uppnås inom 4- 6 timmar.
During repeated administration, the maximum reduction in blood pressure with any dose is generally attained within 2– 4 weeks and is sustained during long-term therapy.
Vid upprepad administrering uppnås maximal blodtryckssänkande effekt oavsett dos generellt inom 2- 4 veckor och effekten bibehålls vid långtidsbehandling.
Amlodipine/ Valsartan Over 1,400 hypertensive patients received Copalia once daily in two placebo-controlled trials.
Amlodipin/ Valsartan Över 1 400 hypertoniker fick Copalia en gång dagligen i två placebokontrollerade studier.
Adults with mild to moderate uncomplicated essential hypertension (mean sitting diastolic blood pressure ≥ 95 and < 110 mmHg) were enrolled.
Vuxna med lätt till måttlig, okomplicerad, essentiell hypertoni (genomsnittligt diastoliskt blodtrycksvärde i sittande ≥95 och < 110 mmHg) enrollerades.
Patients with high cardiovascular risks – heart failure, type I and poorly controlled type II diabetes and history of myocardial infarction or stroke within one year – were excluded.
Patienter med hög kardiovaskulär risk – hjärtsvikt, typ I - diabetes och otillräckligt kontrollerad typ II- diabetes och hjärtinfarkt eller stroke i anamnesen under det senaste året – exkluderades.
The combination of amlodipine and valsartan produces dose-related additive reduction in blood pressure across its therapeutic dose range.
Kombinationen amlodipin och valsartan åstadkommer en dosrelaterad, ytterligare sänkning av blodtrycket tvärsöver det terapeutiska dosområdet.
The antihypertensive effect of a single dose of the combination persisted for 24 hours.
Den blodtryckssänkande effekten efter en engångsdos av kombinationen kvarstår i 24 timmar.
A multicentre, randomised, double-blind, active-controlled, parallel-group trial showed normalisation of blood pressure (trough sitting diastolic blood pressure < 90 mmHg at the end of the trial) in patients not adequately controlled on valsartan 160 mg in 75% of patients treated with amlodipine/ valsartan 10 mg/ 160 mg and 62% of patients treated with amlodipine/ valsartan 5 mg/ 160 mg, compared to 53% of patients remaining on valsartan 160 mg.
I en randomiserad, dubbelblind, aktivt kontrollerad multicenterstudie med parallella grupper har man visat en normalisering av blodtrycket (dalvärde för diastoliskt blodtryck i sittande < 90 mmHg i slutet av studien) hos patienter med otillräcklig kontroll av valsartan 160 mg hos 75% av patienterna som fick amlodipin/ valsartan 10 mg/ 160 mg och 62% av patienterna som fick amlodipin/ valsartan 5 mg/ 160 mg, jämfört med 53% av patienterna som stod kvar på valsartan 160 mg.
The addition of amlodipine 10 mg and 5 mg produced an additional reduction in systolic/ diastolic blood pressure of 6.0/ 4.8 mmHg and 3.9/ 2.9 mmHg, respectively, compared to patients who remained on valsartan 160 mg only.
Genom tillägget av amlodipin 10 mg och 5 mg fick man en ytterligare sänkning av det systoliska/ diastoliska blodtrycket om 6, 0/ 4, 8 mmHg respektive 3, 9/ 2, 9 mmHg, jämfört med patienter som stod kvar på endast valsartan 160 mg.
9 A multicentre, randomised, double-blind, active-controlled, parallel-group trial showed normalisation of blood pressure (trough sitting diastolic blood pressure < 90 mmHg at the end of the trial) in patients not adequately controlled on amlodipine 10 mg in 78% of patients treated with amlodipine/ valsartan 10 mg/ 160 mg, compared to 67% of patients remaining on amlodipine 10 mg.
Genom tillägget av valsartan 160 mg fick man en ytterligare sänkning av det
The addition of valsartan 160 mg produced an additional reduction in systolic/ diastolic blood pressure of 2.9/ 2.1 mmHg compared to patients who remained on amlodipine 10 mg only.
9 systoliska/ diastoliska blodtrycket om 2, 9/ 2, 1 mmHg, jämfört med patienter som stod kvar på endast amlodipin 10 mg.
Copalia was also studied in an active-controlled study of 130 hypertensive patients with diastolic blood pressure ≥ 110 mmHg and < 120 mmHg.
Copalia undersöktes också i en aktivt kontrollerad studie på 130 hypertoniker med diastoliskt blodtryck ≥110 mmHg och < 120 mmHg.
In this study (baseline blood pressure 171/ 113 mmHg), an Copalia regimen of 5 mg/ 160 mg titrated to 10 mg/ 160 mg reduced sitting blood pressure by 36/ 29 mmHg as compared to 32/ 28 mmHg with a regimen of lisinopril/ hydrochlorothiazide 10 mg/ 12.5 mg titrated to 20 mg/ 12.5 mg.
I denna studie (blodtryckets utgångsvärde 171/ 113 mmHg) sjönk blodtrycket i sittande med 36/ 29 mmHg efter en dos av Copalia 5 mg/ 160 mg, upptitrerat till 10 mg/ 160 mg, jämfört med 32/ 28 mmHg efter en dos lisinopril/ hydroklortiazid 10 mg/ 12, 5 mg, upptitrerat till 20 mg/ 12, 5 mg.
In patients not adequately controlled on amlodipine 5 mg, amlodipine/ valsartan 5 mg/ 80 mg may achieve blood pressure control similar to amlodipine 10 mg with less oedema.
Hos patienter med otillräcklig kontroll av amlodipin 5 mg, kan man uppnå liknande blodtryckskontroll med amlodipin/ valsartan 5 mg/ 80 mg som med amlodipin 10 mg med mindre ödem.
In patients adequately controlled on amlodipine 10 mg but who experience unacceptable oedema, amlodipine/ valsartan 5 mg/ 80 mg may achieve similar blood pressure control with less oedema.
Hos patienter med tillräcklig kontroll av amlodipin 10 mg, men som upplever oacceptabla ödem, kan man uppnå liknande blodtryckskontroll med amlodipin/ valsartan 5 mg/ 80 mg med mindre ödem.
Age, gender and race did not influence the response to Copalia.
Ålder, kön och ras påverkade inte svaret på Copalia.
Amlodipine Absorption:
Amlodipin Absorption:
After oral administration of therapeutic doses of amlodipine alone, peak plasma concentrations of amlodipine are reached in 6– 12 hours.
Efter peroral administrering av terapeutiska doser av endast amlodipin, uppnås maximala plasmakoncentrationer av amlodipin inom 6- 12 timmar.
Absolute bioavailability has been calculated as between 64% and 80%.
Absolut biotillgänglighet har beräknats till mellan 64% och 80%.
Volume of distribution is approximately 21 l/ kg.
Distributionsvolymen är cirka 21 l/ kg.
In vitro studies with amlodipine have shown that approximately 97.5% of circulating drug is bound to plasma proteins in hypertensive patients.
In vitro- studier av amlodipin har visat att cirka 97, 5% av cirkulerande läkemedel binds till plasmaproteiner hos hypertoniker.
Amlodipine is extensively (approximately 90%) metabolised in the liver to inactive metabolites.
Amlodipin metaboliseras i stor utsträckning (cirka 90%) i levern till inaktiva metaboliter.
Amlodipine elimination from plasma is biphasic, with a terminal elimination half-life of approximately 30 to 50 hours.
Amlodipins elimination från plasma är bifasisk, med en terminal elimineringshalveringstid på 30- 50 timmar.
Steady-state plasma levels are reached after continuous administration for 7– 8 days.
Plasmanivåerna vid steady- state uppnås efter kontinuerlig administrering i 7- 8 dagar.
Ten per cent of original amlodipine and 60% of amlodipine metabolites are excreted in urine.
10% av ursprungligt amlodipin och 60% av amlodipinmetaboliterna utsöndras i urin.
Following oral administration of valsartan alone, peak plasma concentrations of valsartan are reached in 2– 4 hours.
Efter peroral administrering av endast valsartan, uppnås maximala plasmakoncentrationer av valsartan inom 2- 4 timmar.
Mean absolute bioavailability is 23%.
Genomsnittlig absolut biotillgänglighet är 23%.
Valsartan shows multiexponential decay kinetics (t½α < 1 h and t½ß about 9 h).
Valsartan uppvisar multiexponentiell eliminationskinetik (t½α < 1 timme och t½ß cirka 9 timmar).
Food decreases exposure (as measured by AUC) to valsartan by about 40% and peak plasma concentration (Cmax) by about 50%, although from about 8 h post dosing plasma valsartan concentrations are similar for the fed and fasted groups.
Intag av föda minskar exponeringen (uppmätt med AUC) för valsartan med cirka 40% och den maximala plasmakoncentrationen (Cmax) med cirka 50%, även om plasmakoncentrationerna av valsartan cirka 8 timmar efter doseringen är likartade för de patientgrupper som intog föda och för dem som var fastande.
This reduction in AUC is not, however, accompanied by a clinically significant reduction in the therapeutic effect, and valsartan can therefore be given either with or without food.
Denna minskning av AUC- värdet leder emellertid inte till kliniskt väsentlig minskning av den terapeutiska effekten och valsartan kan därför ges både med och utan föda.
The steady-state volume of distribution of valsartan after intravenous administration is about 17 litres, indicating that valsartan does not distribute into tissues extensively.
Valsartans distributionsvolym vid steady- state efter intravenös administrering är cirka 17 liter, vilket tyder på att valsartan inte distribueras i vävnaderna i stor omfattning.
Valsartan is highly bound to serum proteins (94– 97%), mainly serum albumin.
Valsartan binds kraftigt till serumproteiner (94- 97%), huvudsakligen serumalbumin.
Biotransformation:
10 Biotransformering:
Valsartan is not transformed to a high extent as only about 20% of dose is recovered as metabolites.
Valsartan omvandlas inte i så stor utsträckning, eftersom endast cirka 20% av dosen återvinns som metaboliter.
A hydroxy metabolite has been identified in plasma at low concentrations (less than 10% of the valsartan AUC).
En hydroximetabolit har identifierats i plasma vid låga koncentrationer (mindre än 10% av valsartans AUC- värde).
Valsartan is primarily eliminated in faeces (about 83% of dose) and urine (about 13% of dose), mainly as unchanged drug.
Valsartan elimineras främst i faeces (cirka 83% av dosen) och urin (cirka 13% av dosen), huvudsakligen i oförändrad form.
Following intravenous administration, plasma clearance of valsartan is about 2 l/ h and its renal clearance is 0.62 l/ h (about 30% of total clearance).
Efter intravenös administrering är valsartans plasmaclearance cirka 2 l/ timme och njurclearance 0, 62 l/ timme (cirka 30% av totala clearance).
Amlodipine/ Valsartan Following oral administration of Copalia, peak plasma concentrations of valsartan and amlodipine are reached in 3 and 6– 8 hours, respectively.
Amlodipin/ Valsartan Efter peroral administrering av Copalia uppnås maximala plasmakoncentrationer av valsartan och amlodipin inom 3 respektive 6- 8 timmar.
Special populations Paediatric patients (age below 18 years) No pharmacokinetic data are available in the paediatric population.
Speciella patientgrupper Barn (yngre än 18 år) Det finns inga farmakokinetiska data från behandling av barn.
Elderly (age 65 years or over) Time to peak plasma amlodipine concentrations is similar in young and elderly patients.
Äldre (≥65 år) Tiden till maximala plasmakoncentrationer av amlodipin är likartad hos unga och äldre patienter.
Mean systemic AUC of valsartan is higher by 70% in the elderly than in the young therefore caution is required when increasing the dosage.
Därför krävs försiktighet vid dosökning.
Renal impairment The pharmacokinetics of amlodipine are not significantly influenced by renal impairment.
Nedsatt njurfunktion Amlodipins farmakokinetik påverkas inte väsentligt av nedsatt njurfunktion.
As expected for a compound where renal clearance accounts for only 30% of total plasma clearance, no correlation was seen between renal function and systemic exposure to valsartan.
Som kan förväntas för en substans vars njurclearance endast uppgår till 30% av totala plasmaclearance, har ingen korrelation observerats mellan njurfunktion och systemisk exponering för valsartan.
Hepatic impairment Patients with hepatic insufficiency have decreased clearance of amlodipine with resulting increase of approximately 40– 60% in AUC.
Nedsatt leverfunktion Patienter med leverinsufficiens har minskat clearance av amlodipin, med åtföljande ökning av AUC med 40- 60%.
On average, in patients with mild to moderate chronic liver disease exposure (measured by AUC values) to valsartan is twice that found in healthy volunteers (matched by age, sex and weight).
Hos patienter med lätt till måttlig, kronisk leversjukdom är exponeringen för valsartan (uppmätt med AUC- värdena) i genomsnitt dubbelt så stor som hos friska frivilliga (anpassat efter ålder, kön och vikt).
Caution should be exercised in patients with liver disease (see section 4.2).
Försiktighet skall iakttas hos patienter med leversjukdom (se avsnitt 4. 2).
Adverse reactions observed in animal studies with possible clinical relevance were as follows:
Följande biverkningar med eventuell klinisk relevans har observerats i djurstudier:
Histopathological signs of inflammation of the glandular stomach was seen in male rats at an exposure of about 1.9 (valsartan) and 2.6 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
Histopatologiska tecken på inflammation i glandulärmagen sågs hos hanråttor som exponerades för cirka 1, 9 (valsartan) och 2, 6 (amlodipin) gånger högre doser än de kliniska doserna 160 mg valsartan och 10 mg amlodipin.
At higher exposures, there were ulceration and erosion of the stomach mucosa in both females and males.
Vid högre exponeringar sågs sår och frätskador i magslemhinnan hos både han - och hondjur.
Similar changes were also seen in the valsartan alone group (exposure 8.5– 11.0 times the clinical dose of 160 mg valsartan).
Liknande förändringar sågs också i den grupp som fick endast valsartan (exponering för 8, 5- 11, 0 gånger högre doser än den kliniska dosen 160 mg valsartan).
An increased incidence and severity of renal tubular basophilia/ hyalinisation, dilation and casts, as well as interstitial lymphocyte inflammation and arteriolar medial hypertrophy were found at an exposure of 8– 13 (valsartan) and 7– 8 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
Ökad incidens och allvarlighetsgrad av renal tubulär basofili/ hyalinisering, dilatation och cylindrar, liksom interstitiell lymfocytinflammation och arteriolär medial hypertrofi sågs vid exponering för 8- 13 (valsartan) och 7- 8 (amlodipin) gånger högre doser än de kliniska doserna 160 mg valsartan och 10 mg amlodipin.
Similar changes were found in the valsartan alone group (exposure 8.5– 11.0 times the clinical dose of 160 mg valsartan).
Liknande förändringar sågs i den grupp som fick endast valsartan (exponering för 8, 5 11, 0 gånger högre doser än den kliniska dosen 160 mg valsartan).
11 In an embryo-foetal development study in the rat, increased incidences of dilated ureters, malformed sternebrae, and unossified forepaw phalanges were noticed at exposures of about 12 (valsartan) and 10 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
I en utvecklingsstudie på embryofoster av råtta observerades ökade förekomster av dilaterade urinledare, missbildade bröstben och icke- förbenade tår på framtassarna vid exponering för cirka 12 (valsartan) och 10 (amlodipin) gånger högre doser än de kliniska doserna 160 mg valsartan och 10 mg amlodipin.
Dilated ureters were also found in the valsartan alone group (exposure 12 times the clinical dose of 160 mg valsartan).
Det fanns endast ringa tecken på
There were only modest signs of maternal toxicity (moderate reduction of body weight) in this study.
11 maternell toxicitet (måttlig minskning av kroppsvikten) i denna studie.
The no-observed-effect-level for developmental effects was observed at 3- (valsartan) and 4- (amlodipine) fold the clinical exposure (based on AUC).
Nivån för icke- observerad effekt avseende utvecklingseffekter sågs vid 3 (valsartan) och 4 (amlodipin) gånger högre exponering än den kliniska (baserat på AUC).
Hypromellose Titanium dioxide (E171) Iron oxide, yellow (E172) Macrogol 4000 Talc
Hypromellos Titandioxid (E171) Gul järnoxid (E172) Makrogol 4000 Talk
PVC/ PVDC blisters.
PVC/ PVDC- blister.
7, 14, 28, 30, 56, 90, 98 or 280 film-coated tablets.
7, 14, 28, 30, 56, 90, 98 eller 280 filmdragerade tabletter.
PVC/ PVDC perforated unit dose blisters.
Perforerade PVC/ PVDC- endosblister.
56, 98 or 280 film-coated tablets and multipacks containing 280 (4x70) film-coated tablets.
56, 98 eller 280 filmdragerade tabletter och multipelförpackningar med 280 (4x70) filmdragerade tabletter.
12 6.6 Special precautions for disposal and other handling
6. 6 Särskilda anvisningar för destruktion och övrig hantering
Copalia 5 mg/ 160 mg film-coated tablets
Copalia 5 mg/ 160 mg filmdragerade tabletter
Dark yellow, oval film-coated tablet, imprinted with “ NVR” on one side and “ ECE” on the other side.
Mörkgul, oval, filmdragerad tablett, präglad med ” NVR ” på ena sidan och ” ECE ” på andra sidan.
Copalia 5 mg/ 160 mg may be administered in patients whose blood pressure is not adequately controlled with amlodipine 5 mg or valsartan 160 mg alone.
Copalia 5 mg/ 160 mg kan ges till patienter vars blodtryck inte är adekvat kontrollerat med endast amlodipin 5 mg eller valsartan 160 mg.
14 Children and adolescents Copalia is not recommended for use in patients aged below 18 years due to a lack of data on safety and efficacy.
14 Barn och ungdomar Copalia rekommenderas inte till patienter under 18 år, beroende på brist på data avseende säkerhet och effekt.
Renal impairment No dosage adjustment of Copalia is required for patients with mild to moderate renal impairment (GFR > 30 ml/ min/ 1.73 m2).
15 Nedsatt njurfunktion Ingen dosjustering av Copalia är nödvändig till patienter med mild till måttligt nedsatt njurfunktion (glomerulär filtreringshastighet > 30 ml/ min/ 1, 73 m2).
15 Primary hyperaldosteronism Patients with primary hyperaldosteronism should not be treated with the angiotensin II antagonist valsartan as their renin-angiotensin system is affected by the primary disease.
Primär hyperaldosteronism Patienter med primär hyperaldosteronism bör ej behandlas med angiotensin II- antagonisten valsartan, eftersom deras renin- angiotensinsystem är påverkat av grundsjukdomen.
16 Potassium-sparing diuretics, potassium supplements, salt substitutes containing potassium and other substances that may increase potassium levels If a medicinal product that affects potassium levels is to be prescribed in combination with valsartan, monitoring of potassium plasma levels is advised.
Om kombinationen visar sig vara nödvändig rekommenderas noggrann kontroll av litiumnivåerna i serum (se avsnitt 4. 4).
17 indicate no adverse effects of amlodipine and other calcium receptor antagonists on the health of the foetus.
Data från ett begränsat antal graviditeter som utsatts för amlodipin och andra kalciumreceptorantagonister, gav inga indikationer på biverkan på fostrens hälsa.
Not known
4. 9 Överdosering
Decrease in haemoglobin, decrease in haematocrit, neutropenia, thrombocytopenia, increase of serum potassium, elevation of liver function values including increase of serum bilirubin, renal failure and impairment, elevation of serum creatinine, angioedema, myalgia, vasculitis, hypersensitivity including serum sickness.
Överdosering med amlodipin kan leda till omfattande
19 4.9 Overdose
19 perifer kärlvidgning och, eventuellt, reflextakykardi.
20 generally demonstrated a small increase in cardiac index without significant influence on dP/ dt or on left ventricular end diastolic pressure or volume.
Amlodipin förändrar inte sinusknutans funktion eller atrioventrikuläröverledning hos intakta djur eller människa.
In clinical studies in which amlodipine was administered in combination with beta blockers to patients with either hypertension or angina, no adverse effects on electrocardiographic parameters were observed.
20 antingen hypertoni eller angina observerades inga negativa effekter på de elektrokardiografiska parametrarna.
21 A multicentre, randomised, double-blind, active-controlled, parallel-group trial showed normalisation of blood pressure (trough sitting diastolic blood pressure < 90 mmHg at the end of the trial) in patients not adequately controlled on amlodipine 10 mg in 78% of patients treated with amlodipine/ valsartan 10 mg/ 160 mg, compared to 67% of patients remaining on amlodipine 10 mg.
Genom tillägget av valsartan 160 mg fick man en ytterligare sänkning av det
The addition of valsartan 160 mg produced an additional reduction in systolic/ diastolic blood pressure of 2.9/ 2.1 mmHg compared to patients who remained on amlodipine 10 mg only.
21 systoliska/ diastoliska blodtrycket om 2, 9/ 2, 1 mmHg, jämfört med patienter som stod kvar på endast amlodipin 10 mg.
22 Distribution:
Distribution:
Biotransformation:
22 Biotransformering:
23 In an embryo-foetal development study in the rat, increased incidences of dilated ureters, malformed sternebrae, and unossified forepaw phalanges were noticed at exposures of about 12 (valsartan) and 10 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
I en utvecklingsstudie på embryofoster av råtta observerades ökade förekomster av dilaterade urinledare, missbildade bröstben och icke- förbenade tår på framtassarna vid exponering för cirka 12 (valsartan) och 10 (amlodipin) gånger högre doser än de kliniska doserna 160 mg valsartan och 10 mg amlodipin.
There were only modest signs of maternal toxicity (moderate reduction of body weight) in this study.
23 maternell toxicitet (måttlig minskning av kroppsvikten) i denna studie.
24 6.6 Special precautions for disposal and other handling
6. 6 Särskilda anvisningar för destruktion och övrig hantering
Copalia 10 mg/ 160 mg film-coated tablets
Copalia 10 mg/ 160 mg filmdragerade tabletter
Light yellow, oval film-coated tablet, imprinted with “ NVR” on one side and “ UIC” on the other side.
Ljusgul, oval, filmdragerad tablett, präglad med ” NVR ” på ena sidan och ” UIC ” på andra sidan.
Copalia 10 mg/ 160 mg may be administered in patients whose blood pressure is not adequately controlled with amlodipine 10 mg or valsartan 160 mg alone or with Copalia 5 mg/ 160 mg.
Copalia 10 mg/ 160 mg kan ges till patienter vars blodtryck inte är adekvat kontrollerat med endast amlodipin 10 mg eller valsartan 160 mg eller med Copalia 5 mg/ 160 mg.
26 Children and adolescents Copalia is not recommended for use in patients aged below 18 years due to a lack of data on safety and efficacy.
26 Barn och ungdomar Copalia rekommenderas inte till patienter under 18 år, beroende på brist på data avseende säkerhet och effekt.
Renal impairment No dosage adjustment of Copalia is required for patients with mild to moderate renal impairment (GFR > 30 ml/ min/ 1.73 m2).
27 Nedsatt njurfunktion Ingen dosjustering av Copalia är nödvändig till patienter med mild till måttligt nedsatt njurfunktion (glomerulär filtreringshastighet > 30 ml/ min/ 1, 73 m2).