natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin i en daglig dos på 400 mg har associerats med en signifikant sänkning av CD4-celltalet, möjligen beroende på en intracellulär interaktion som ökar mängden fosforylerat (dvs. aktivt) didanosin.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Samtidig administrering med tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin 400 mg dagligen har associerats med en signifikant minskning av antalet CD4-celler, möjligen pga en intracellulär interaktion vilken ökar fosforylerat (aktivt) didanosin.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended (see section 4.4 and Table 1).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin rekommenderas inte (se avsnitt 4.4 och tabell 1).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended (see section 4.4 and Table 2).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin rekommenderas inte (se avsnitt 4.4 och tabell 2).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended (see section 4.4).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin rekommenderas inte (se avsnitt 4.4).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended as it results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions (see section 4.5).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin rekommenderas inte eftersom den resulterar i att den systemiska exponeringen för didanosin ökar med 40-60 %, vilket kan öka risken för didanosinrelaterade biverkningar (se avsnitt 4.5).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin rekommenderas inte.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk for didanosine-related adverse reactions.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin resulterar i att den systemiska exponeringen för didanosin ökar med 40-60 %, vilket kan öka risken för didanosinrelaterade biverkningar.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk for didanosine-related adverse reactions.
Samtidig administrering med tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin gav en 40-60 %-ig ökning av systematisk exponering för didanosin vilket kan öka risken för didanosinrelaterade biverkningar.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions (see section 4.5).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin resulterar i att den systemiska exponeringen för didanosin ökar med 40-60 %, vilket kan öka risken för didanosinrelaterade biverkningar (se avsnitt 4.5).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin resulterar i att den systemiska exponeringen för didanosin ökar med 40-60 %, vilket kan öka risken för didanosinrelaterade biverkningar.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine:
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin:
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with cobicistat is expected to increase tenofovir plasma concentration.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och kobicistat förväntas öka plasmakoncentrationen av tenofovir.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with ledipasvir/sofosbuvir has been shown to increase plasma concentrations of tenofovir, especially when used together with an HIV regimen containing tenofovir disoproxil fumarate and a pharmacokinetic enhancer (ritonavir or cobicistat).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat med ledipasvir/sofosbuvir har visats höja plasmakoncentrationer av tenofovir, särskilt när de använts tillsammans med en hiv-behandling som innehåller tenofovirdisoproxilfumarat och en farmakokinetisk förstärkare (ritonavir eller kobicistat).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with ledipasvir/sofosbuvir has been shown to increase plasma concentrations of tenofovir, especially when used together with an HIV regimen containing tenofovir disoproxil fumarate and a pharmacokinetic enhancer (ritonavir or cobicistat).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat med ledipasvir/sofosbuvir har visats höja plasmakoncentrationerna av tenofovir, särskilt när de använts tillsammans med en hiv-behandling som innehåller tenofovirdisoproxilfumarat och en farmakokinetisk förstärkare (ritonavir eller kobicistat).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with ledipasvir/sofosbuvir has been shown to increase plasma concentrations of tenofovir, especially when used together with an HIV regimen containing tenofovir disoproxil fumarate and a pharmacokinetic enhancer (ritonavir or cobicistat).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och ledipasvir/sofosbuvir har visat sig öka plasmakoncentrationen av tenofovir, särskilt när läkemedlet används tillsammans med en hiv-regim som innehåller tenofovirdisoproxilfumarat och en farmakokinetisk förstärkare (ritonavir eller kobicistat).
Co-administration of tenofovir disoproxil with ledipasvir/sofosbuvir has been shown to increase plasma concentrations of tenofovir, especially when used together with an HIV regimen containing tenofovir disoproxil and a pharmacokinetic enhancer (ritonavir or cobicistat).
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxil med ledipasvir/sofosbuvir har visat sig öka plasmakoncentrationen av tenofovir, särskilt när läkemedlet används tillsammans med en hiv-regim som innehåller tenofovirdisoproxil och en farmakokinetisk förstärkare (ritonavir eller kobicistat).
Co-administration of the HIV protease inhibitor indinavir (800 mg three times a day), a potent CYP 3A4 inhibitor, with vardenafil (10 mg film-coated tablets) resulted in a 16-fold increase in vardenafil AUC and a 7-fold increase in vardenafil Cmax.
Samtidig administrering av HIV-proteashämmaren indinavir (800 mg 3 gånger dagligen), en stark CYP3A4-hämmare, och vardenafil (10 mg filmdragerad tablett) resulterade i en 16-faldig ökning av AUC för vardenafil och en 7-faldig ökning i Cmax för vardenafil.
Co-administration of the HIV protease inhibitor indinavir (800 mg three times a day), a potent CYP3A4 inhibitor, with vardenafil (10 mg film-coated tablet) resulted in a 16-fold increase in vardenafil AUC and a 7-fold increase in vardenafil Cmax.
Samtidig administrering av HIV-proteashämmaren indinavir (800 mg 3 gånger dagligen), en stark CYP3A4-hämmare, och vardenafil (10 mg filmdragerad tablett) resulterade i en 16-faldig ökning av AUC för vardenafil och en 7-faldig ökning i Cmax för vardenafil.
Co-administration of the HIV protease inhibitor indinavir (800 mg three times a day), a potent CYP3A4 inhibitor, with vardenafil (10 mg film-coated tablet) resulted in a 16-fold increase in vardenafil AUC and a 7-fold increase in vardenafil Cmax.
Samtidig administrering av HIV-proteashämmaren indinavir (800 mg 3 gånger dagligen), en stark CYP3A4-hämmare, och vardenafil (10 mg filmdragerade tabletter) resulterade i en 16-aldig ökning av AUC för vardenafil och en 7-faldig ökning i Cmax för vardenafil.
Co-administration of the P-gp inhibitor quinidine resulted in a 1.4 fold increase in the AUC (90% CI: 1.3-1.5) and a 2.4 fold increase in the Cmax (90% CI: 2.2-2.8) of naloxegol.
Samtidig administrering av P-gp-hämmaren kinidin resulterade i en 1,4-faldig ökning av AUC för naloxegol (90 % CI: 1,3–1,5) och en 2,4-faldig ökning av Cmax för naloxegol (90 % CI: 2,2–2,8).
Co-administration of the strong CYP1A2 inhibitor fluvoxamine with pomalidomide in the presence of ketoconazole, increased mean exposure to pomalidomide by 107% with a 90% confidence interval [91% to 124%] compared to pomalidomide plus ketoconazole.
Samtidig administrering av den starka CYP1A2 -hämmaren fluvoxamin med pomalidomid i närvaro av ketokonazol, ökade medel exponeringen för pomalidomid med 107 % med ett 90-procentigt konfidensintervall (91 % till 124 %) jämfört med pomalidomid plus ketokonazol.
Co-administration of the strong CYP1A2 inhibitor fluvoxamine with pomalidomide in the presence of ketoconazole, increased mean exposure to pomalidomide by 107% with a 90% confidence interval [91% to 124%] compared to pomalidomide plus ketoconazole.
Samtidig administrering av den starka CYP1A2 -hämmaren fluvoxamin med pomalidomid i närvaro av ketokonazol, ökade medelexponeringen för pomalidomid med 107 % med ett 90-procentigt konfidensintervall (91 % till 124 %) jämfört med pomalidomid plus ketokonazol.
Co-administration of this product with other veterinary medicinal products should therefore be avoided.
Samtidig administrering av detta läkemedel med något annat veterinärmedicinskt läkemedel bör därför undvikas.
Co-administration of ticagrelor with doses of simvastatin exceeding 40 mg daily could cause adverse effects of simvastatin and should be weighed against potential benefits.
Samtidig administrering av ticagrelor och simvastatindoser överstigande 40 mg dagligen skulle kunna ge simvastatin- biverkningar och måste vägas mot den potentiella nyttan.
Co-administration of ticagrelor with doses of simvastatin exceeding 40 mg daily could cause adverse effects of simvastatin and should be weighed against potential benefits.
Samtidig administrering av tikagrelor och simvastatindoser överstigande 40 mg dagligen skulle kunna ge simvastatin- biverkningar och måste vägas mot den potentiella nyttan.
Co-administration of ticagrelor with potent CYP3A inducers may decrease exposure and efficacy of ticagrelor (see section 4.4).
Samtidig administrering av ticagrelor och potenta CYP3A- inducerare kan minska exponering och effekt av ticagrelor (se avsnitt 4.4).
Co-administration of ticagrelor with strong CYP3A4 inhibitors (e.g. ketoconazole, clarithromycin, nefazodone, ritonavir, and atazanavir) is contraindicated, as co-administration may lead to a substantial increase in exposure to ticagrelor (see section 4.5).
Samtidig administrering av tikagrelor och starka CYP3A4-hämmare (till exempel ketokonazol, klaritromycin, nefazodon, ritonavir och atazanavir) är kontraindicerat, eftersom samtidig administrering kan leda till en avsevärd ökning av exponeringen för tikagrelor (se avsnitt 4.5).
Co-administration of ticagrelor with strong CYP3A4 inhibitors (e.g., ketoconazole, clarithromycin, nefazodone, ritonavir, and atazanavir) is contraindicated, as co-administration may lead to a substantial increase in exposure to ticagrelor (see section 4.4 and 4.5).
Samtidig administrering av ticagrelor och starka CYP3A4-hämmare (till exempel ketokonazol, klaritromycin, nefazodon, ritonavir och atazanavir) är kontraindicerat, eftersom samtidig administrering kan leda till en avsevärd ökning av exponeringen för ticagrelor (se avsnitt 4.4 och 4.5).
Co-administration of tipranavir with 200 mg of ritonavir has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation including some fatalities.
Samtidigt administrering av tipranavir med 200 mg ritonavir har associerats med rapporter av klinisk hepatit och dekompensation av levern inklusive några dödsfall.
Co-administration of Tivicay with some medicines should be avoided in this population (e.g. efavirenz, nevirapine, tipranavir/ritonavir, or rifampicin).
Samtidig administrering av Tivicay och vissa läkemedel ska undvikas i denna population (t.ex. efavirenz, nevirapin, tipranavir/ritonavir eller rifampicin).
Co-administration of tolvaptan and ketoconazole resulted in a 440% increase in area under time-concentration curve (AUC) and 248% increase in maximum observed plasma concentration (Cmax) for tolvaptan.
Samtidig administrering av tolvaptan och ketokonazol ledde till en ökning på 440 % av arean under kurvan för tid-koncentration (AUC) och en ökning på 248 % av maximal observerad plasmakoncentration (Cmax) för tolvaptan.
Co-administration of tolvaptan with rifampicin reduces Cmax and AUC for tolvaptan by about 85%.
Samtidig administrering av tolvaptan och rifampicin sänker Cmax och AUC för tolvaptan med cirka 85 %.
Co-administration of Triumeq and other drugs that inhibit UGT1A1, UGT1A3, UGT1A9, CYP3A4, and/or P-gp may therefore increase dolutegravir plasma concentration.
Samtidig administrering av Triumeq och andra läkemedel som hämmar UGT1A1, UGT1A3, UGT1A9, CYP3A4 och/eller P-gp kan därför öka plasmakoncentrationen av dolutegravir.
Co-administration of Tybost and antiretroviral medicinal products
Samtidig administrering av Tybost och antiretrovirala läkemedel
Co-administration of Tybost and rifabutin is not recommended.
Samtidig administrering av Tybost och rifabutin rekommenderas inte.
Co-administration of Tybost in patients receiving medicinal products that are substrates of these transporters may result in increased plasma concentrations of the co-administered medicinal products (see section 4.5).
Samtidig administrering av Tybost till patienter som får läkemedel som är substrat för dessa transportörer kan leda till ökade plasmakoncentrationer av samtidigt administrerade läkemedel (se avsnitt 4.5).
Co-administration of Tybost with carbamazepine is contraindicated (see section 4.3).
Samtidig administrering av Tybost med karbamazepin är kontraindicerad (se avsnitt 4.3).
Co-administration of Tybost with medicinal products such as dihydroergotamine, ergotamine, ergometrine, orally administered midazolam, triazolam, amiodarone, quinidine, cisapride, pimozide, alfuzosin, simvastatin, lovastatin, and sildenafil which are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/or life-threatening events is contraindicated (see section 4.3).
Samtidig administrering av Tybost med läkemedel som dihydroergotamin, ergotamin, ergometrin, midazolam (oralt administrerat), triazolam, amiodaron, kinidin, cisaprid, pimozid, alfuzosin, simvastatin, lovastatin och sildenafil, som är starkt beroende av CYP3A för clearance och för vilka ökade plasmakoncentrationer är förenade med allvarliga och/eller livshotande händelser, är kontraindicerad (se avsnitt 4.3).
Co-administration of Tybost with medicinal products that are moderate to weak inducers of CYP3A may result in decreased plasma concentration of cobicistat and consequently that of atazanavir or darunavir being boosted, leading to loss of therapeutic effect and possible development of resistance.
Samtidig administrering av Tybost med läkemedel som är måttliga till svaga CYP3A-inducerare kan leda till sänkt plasmakoncentration av kobicistat och följaktligen av boostrat atazanavir eller darunavir, vilket kan leda till förlust av terapeutisk effekt och eventuell resistensutveckling.
Co-administration of Tybost with medicinal products that are strong inducers of CYP3A (such as St. John’s wort (Hypericum perforatum), rifampicin, carbamazepine, phenobarbital, phenytoin) may result in decreased plasma concentrations of cobicistat and consequently that of atazanavir or darunavir being boosted, leading to loss of therapeutic effect and possible development of resistance (see section 4.3).
Samtidig administrering av Tybost med läkemedel som är starka CYP3A-inducerare (som johannesört (Hypericum perforatum), rifampicin, karbamazepin, fenobarbital, fenytoin) kan leda till minskade plasmakoncentrationer av kobicistat och följaktligen av boostrat atazanavir eller darunavir, vilket kan leda till förlust av terapeutisk effekt och eventuell resistensutveckling (se avsnitt 4.3).
Co-administration of Tybost with medicinal products that induce CYP3A is contraindicated or is not recommended (see sections 4.3 and 4.5) because decreased plasma concentrations of cobicistat could result in plasma levels that are insufficient to achieve adequate pharmacoenhancement of atazanavir or darunavir.
Samtidig administrering av Tybost med läkemedel som inducerar CYP3A är kontraindicerad eller rekommenderas inte (se avsnitt 4.3 och 4.5) eftersom minskade plasmakoncentrationer av kobicistat, kan resultera i plasmanivåer som är otillräckliga för att uppnå adekvat farmakokinetisk förstärkning av atazanavir eller darunavir.
Co-administration of Tybost with medicinal products that inhibit CYP3A may decrease the clearance of cobicistat, resulting in increased cobicistat plasma concentrations (see section 4.5).
Samtidig administrering av Tybost med läkemedel som hämmar CYP3A kan sänka clearance av kobicistat vilket kan leda till ökade plasmakoncentrationer av kobicistat (se avsnitt 4.5).
Co-administration of Tybost with medicinal products that inhibit CYP3A may result in increased plasma concentration of cobicistat.
Samtidig administrering av Tybost med läkemedel som hämmar CYP3A kan leda till ökad plasmakoncentration av kobicistat.
Co-administration of umeclidinium/vilanterol with other long-acting muscarinic antagonists, long-acting beta2-adrenergic agonists or medicinal products containing either of these agents has not been studied and is not recommended as it may potentiate known inhaled muscarinic antagonist or beta2-adrenergic agonist adverse reactions (see section 4.4 and section 4.9).
Samtidig administrering av umeklidinium/vilanterol och andra långverkande muskarinantagonister, långverkande beta2-adrenerga agonister eller läkemedel som innehåller endera av dessa ämnen har inte studerats och rekommenderas inte eftersom det potentiellt kan förstärka kända biverkningar för inhalerade muskarinantagonister eller beta2-adrenerga agonister (se avsnitt 4.4 och avsnitt 4.9).
Co-administration of valdecoxib and lithium produced significant decreases in lithium serum clearance (25%) and renal clearance (30%) with a 34% higher serum exposure compared to lithium alone.
Samtidig administrering av valdecoxib och litium gav signifikant minskning av serumclearance för litium (25 %) och renalt clearance (30 %) med 34 % högre serumexponering, jämfört med litium ensamt.
Co-administration of valdecoxib with glibenclamide (CYP3A4 substrate) did not affect either the pharmacokinetics (exposure) or the pharmacodynamics (blood glucose and insulin levels) of glibenclamide.
Samtidig administrering av valdecoxib och glibenklamid (CYP 3A4-substrat) påverkade varken farmakokinetiken (exponeringen) eller farmakodynamiken (blodglukos- och insulinnivåerna) för glibenklamid.
Co-administration of Viekirax with or without dasabuvir with medicinal products that are strong inhibitors of CYP3A4 is expected to increase paritaprevir plasma concentrations and must not be co-administered with Viekirax (see section 4.5).
Samtidig användning av Viekirax med eller utan dasabuvir med läkemedel som är starka CYP3A4- hämmare förväntas öka plasmakoncentrationen för paritaprevir och får inte administreras samtidigt med Viekirax (se avsnitt 4.5).
Co-administration of Vitekta with moderate CYP3A inducers (including, but not limited to, efavirenz and bosentan) is not recommended (see section 4.5).
Samtidig administrering av Vitekta med måttliga CYP3A-inducerare (t. ex. efavirenz och bosentan) rekommenderas inte (se avsnitt 4.5).
Co-administration of Vitekta with strong CYP3A inducers (including St. John’s wort [Hypericum perforatum], rifampicin, carbamazepine, phenobarbital and phenytoin) is contraindicated (see sections 4.3 and 4.5).
Samtidig administrering av Vitekta med kraftiga CYP3A-inducerare är kontraindicerad (t.ex. johannesört, rifampicin, karbamazepin, fenobarbital och fenytoin, se avsnitt 4.3 och 4.5).
Co-administration of voriconazole
Samtidig administrering av
Co-administration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/risk to the patient justifies the use of voriconazole (see sections 4.5 and 4.3).
Samtidig administrering av vorikonazol och lågdos ritonavir (100 mg två gånger dagligen) skall undvikas, såvida inte nyttan av behandling med vorikonazol bedöms överväga den potentiella risken (se avsnitt 4.5 och 4.3).
Co-administration of ZEPATIER and CYP3A or P-gp inducers is contraindicated because it may significantly decrease elbasvir and grazoprevir plasma concentrations and may lead to a reduced therapeutic effect of ZEPATIER (see sections 4.3, 4.5 and 5.2).
Samtidigt administrering av ZEPATIER och inducerare av CYP3A eller P-gp är kontraindicerat eftersom det kan sänka plasmakoncentrationen av elbasvir och grazoprevir signifikant och kan leda till minskad terapeutisk effekt av ZEPATIER (se avsnitt 4.3, 4.5 och 5.2).
Co-administration of Zerene together with inducers of CYP3A4 such as rifampicin, carbamazepine and phenobarbitone, may result in a reduction of zaleplon’s efficacy.
Samtidig administrering av Zerene med inducerare av CYP3A4 så som rifampicin, kabamazepin och fenobarbiton, kan orsaka minskning av zaleplons effekt.
Co-administration of Zerene with a single 800 mg dose of erythromycin, a strong, selective CYP3A4 inhibitor, produced a 34% increase in zaleplon’s plasma concentrations.
Samtidig administrering av Zerene med en engångsdos av 800 mg erythromycin, en stark, selektiv CYP3A4 hämmare gav en 34%-ig ökning av zaleplons plasmakoncentration.
Co-administration of Zerene with medicinal products known to influence CYP3A4 is expected to result in changes in zaleplon’s plasma concentrations. (See section 4.5)
Samtidig administrering av Zerene med läkemedel som är kända för att påverka CYP3A4 kan förväntas resultera i förändringar i zaleplons plasmakoncentration (se 4.5).
Co-administration of Zerene with medicinal products known to influence CYP3A4 is expected to result in changes in zaleplon’s plasma concentrations. (See section 4.5).
Samtidig administrering av Zerene med läkemedel som är kända för att påverka CYP3A4 kan förväntas resultera i förändringar i zaleplon’s plasmakoncentration (se 4.5).
Co-administration of zidovudine results in a 13% increase in zidovudine exposure and a 28% increase in peak plasma levels.
Kombinationsbehandling med zidovudin ökar mängden zidovudin i plasma med 13% och Cmax ökar med 28%.
Co-administration of Zydelig with moderate or strong CYP3A inducers such as rifampicin, phenytoin, St. John’s wort, or carbamazepine should be avoided as this may result in decreased efficacy (see section 4.4).
Samtidig administrering av Zydelig och måttliga eller starka CYP3A-inducerare som rifampicin, fenytoin, johannesört och karbamazepin ska undvikas eftersom detta kan leda till minskad effekt (se avsnitt 4.4).
Co-administration should be done in a setting
Samtidig administrering bör ske
Co-administration was not associated with higher rates of local or systemic reactions compared to administration of AFLUNOV alone.
Samtidig administrering förknippades inte med högre frekvenser av lokala eller systemiska reaktioner i jämförelse med administrering av endast AFLUNOV.
Co-administration was not associated with higher rates of local or systemic reactions compared to administration of Prepandemic Influenza vaccine (H5N1) (surface antigen, inactivated, adjuvanted) Novartis Vaccines and Diagnostics alone.
Samtidig administrering förknippades inte med högre frekvenser av lokala eller systemiska reaktioner i jämförelse med administrering av endast Prepandemic Influenza vaccine (H5N1) (surface antigen, inactivated, adjuvanted) Novartis Vaccines and Diagnostics.