natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In children aged less than 3 years, fever, diarrhoea, influenza-like illness, irritability and redness at injection site were the most common side effects (seen in more than 1 of 10 children) and in children aged 3 years and older, fever and injection site pain and tenderness were most common.
Hos barn yngre än tre år är feber, diarré, influensaliknande sjukdom, irritabilitet och rodnad på injektionsstället de vanligaste biverkningarna (uppträder hos fler än 1 av 10 barn) och hos barn från tre års ålder är feber, smärta och obehag på injektionsstället vanligast.
In children aged three to 11 years, the ‘test meal’ should be 100 ml of pure orange juice.
För barn från 3 till 11 år ska ”testmåltiden” bestå av 100 ml ren apelsinjuice.
In children ages 6 – 17 years old, side effects were consistent with those described below with the following exceptions: pneumonia, dehydration, sweating decreased (common) and abnormal liver enzymes (uncommon).
Hos barn i åldern 6 till 17 år var biverkningarna förenliga med de som beskrivs nedan med följande undantag: pneumoni, uttorkning, minskad svettning (vanligt) och onormala leverenzymer (mindre vanligt).
In children ages 6 – 17 years old, side effects were consistent with those described below with the following exceptions: pneumonia, dehydration, sweating decreased (common), abnormal liver enzymes (uncommon), middle ear infection, sore throat, sinus and chest infections, cough, nosebleeds, runny nose, stomach pain, vomiting, rash, eczema and fever.
Hos barn i åldern 6 till 17 år var biverkningarna samma som de som beskrivs nedan förutom följande undantag: lunginflammation, uttorkning, minskad svettning (vanligt) och onormala leverenzymer (mindre vanligt), öroninflammation, halsont, bihåleinflammation och luftvägsinfektion, hosta, näsblod, rinnande näsa, magont, kräkningar, utslag, eksem och feber.
In children and adolescent patients 1st dose reduction of PegIntron is to 40 µg/m2/week, 2nd dose reduction of PegIntron is to 20 µg/m2/week.
Hos barn och ungdomar görs första dosreduktionen av PegIntron till 40 μg/m2/vecka, andra dosreduktionen av PegIntron är till 20 μg/m2/vecka.
In children and adolescent patients 1st dose reduction of PegIntron is to 40 g/m2/week, 2nd dose reduction of PegIntron is to 20 g/m2/week.
Hos barn och ungdomar görs första dosreduktionen av PegIntron till 40 μg/m2/vecka, andra dosreduktionen av PegIntron är till 20 μg/m2/vecka.
In children and adolescent patients 1st dose reduction of ribavirin is to 12 mg/kg/day, 2nd dose reduction of ribavirin is to 8 mg/kg/day.
Hos barn och ungdomar görs en första dosreduktion av ribavirin till 12 mg/kg/dag, andra dosreduktionen av ribavirin till 8 mg/kg/dag.
In children and adolescent patients 1st dose reduction of ViraferonPeg is to 40 g/m2/week, 2nd dose reduction of ViraferonPeg is to 20 g/m2/week.
Hos barn och ungdomar görs första dosreduktionen av ViraferonPeg till 40 μg/m2/vecka, andra dosreduktionen av ViraferonPeg är till 20 μg/m2/vecka.
In children and adolescent patients receiving body surface area-adjusted dosing of ViraferonPeg at 60 µg/m2/week, the log transformed ratio estimate of exposure during the dosing interval is predicted to be 58 % (90 % CI: 141-177 %) higher than observed in adults receiving 1.5 µg/kg/week.
Hos barn och ungdomar som fått dosen 60 μg/m2/vecka, ViraferonPeg anpassad efter kroppsyta, förutsägs den beräknade logaritmerade exponeringskvoten under doseringsintervallen vara 58% (90% KI: 141 - 177%) högre än den som observerats hos vuxna som fått 1,5 μg/kg/vecka.
In children and adolescent patients receiving body surface area-adjusted dosing of ViraferonPeg at 60 g/m2/week, the log transformed ratio estimate of exposure during the dosing interval is predicted to be 58 % (90 % CI: 141-177 %) higher than observed in adults receiving 1.5 g/kg/week.
Hos barn och ungdomar som fått dosen 60 μg/m2/vecka, ViraferonPeg anpassad efter kroppsyta, förutsägs den beräknade logaritmerade exponeringskvoten under doseringsintervallen vara 58% (90% KI: 141 - 177%) högre än den som observerats hos vuxna som fått 1,5 μg/kg/vecka.
In children and adolescent patients treated with Ribavirin Teva Pharma B.V. plus interferon alfa-2b, reduce ribavirin dose to 7.5 mg/kg/day.
Hos barn och ungdomar, behandlade med Ribavirin Teva Pharma B.V. plus interferon alfa-2b, reducera dosen Ribavirin Teva Pharma B.V. till 7,5 mg/kg/dag.
In children and adolescent PNH patients (aged 11 years to less than 18 years) included in the paediatric PNH Study M07-005, the safety profile appeared similar to that observed in adult PNH patients.
Hos barn och tonåringar med PNH (i åldern 11 år till yngre än 18 år) som inkluderades i den pediatriska PNH studien M07-005, verkade säkerhetsprofilen likna den som observerats i vuxna PNH patienter.
In children and adolescents aged 10 to 17 years of age OPA GMTs 1 month after vaccination were noninferior to OPA GMTs in the 5 to 10 year old age group for 12 of the 13 serotypes (except serotype 3).
Hos barn och ungdomar i åldern 10 till 17 år var OPA GMTs 1 månad efter vaccinering non-inferior OPA GMTs i åldersgruppen 5 till 10 år för 12 av de 13 serotyperna (undantaget seroptyp 3).
In children and adolescents aged 4 to 16 years, vomiting (very common, 11.2 %), agitation (common, 3.4 %), mood swings (common, 2.1 %), affect lability (common, 1.7 %), aggression (common, 8.2 %), abnormal behaviour (common, 5.6 %), and lethargy (common, 3.9%) were reported more frequently than in other age ranges or in the overall safety profile.
Hos barn och ungdomar i åldern 4-16 år rapporterades kräkning (mycket vanlig, 11,2%), agitation (vanlig, 3,4%), humörsvängningar (vanlig, 2,1%), emotionell labilitet (vanlig 1,7%), agression (vanlig, 8,2%),onormalt uppförande (vanlig, 5,6%) och letargi (vanlig, 3,9%) oftare än i andra åldersgrupper eller i den totala säkerhetsprofilen.
In children and adolescents from two to 17 years of age, the recommended dose is 2 mg/kg body weight.
För barn och ungdomar i åldern 2–17 år är den rekommenderade dosen 2 mg/kg kroppsvikt.
In children and adolescents however it may be used to treat all stages of the illness.
Hos barn och ungdomar kan läkemedlet dock även användas för att behandla alla stadier av sjukdomen.
In children and adolescents its use is only for those who cannot be treated with other first-line nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTI).
När det gäller patientgruppen barn och ungdomar ges Viread enbart till dem som inte kan behandlas med andra nukleotida omvända transkriptashämmare (NRTI) som förstahandsbehandling.
In children and adolescents the fosamprenavir oral suspension should be taken with food.
Till barn och ungdomar ska fosamprenavir oral suspension tas tillsammans med mat.
In children and adolescents with Sickle Cell Syndrome, systemic exposure to hydroxycarbamide is similar to adult patients.
Hos barn och ungdomar med sicklecellsyndrom är den systemiska exponeringen för hydroxikarbamid likartad den hos vuxna.
in children below 2 years of age, who may be at greater risk of side effects from any of the medicine absorbed through the skin. if you are taking certain medicines used for depression or Parkinson’s disease including so-called monoamine oxidase (MAO) inhibitors (for example selegiline or moclobemide) or tricyclic antidepressants (such as imipramine) or tetracyclic antidepressants (such as maprotiline, mianserin or mirtazapin).
till barn under 2 år, som kan löpa större risk för biverkningar från de läkemedel som absorberas via huden. om du tar vissa läkemedel som används vid depression eller Parkinsons sjukdom inklusive så kallade monoaminoxidashämmare (MAO-hämmare, t.ex selegilin, eller moklobemid), tricykliska antidepressiva medel (som t.ex. imipramin) eller tetracykliska antidepressiva medel (som t.ex. maprotilin, mianserin eller mirtazapin).
In children below the age of 12 higher doses or more frequent injections than in adults may be needed.
Barn under 12 års ålder kanbehöva högre doser eller injiceras oftare.
In children between 6 months and 12 years of age, Emend oral suspension is given together with a 5- HT3 antagonist.
Till barn mellan 6 månader och 12 år ges Emend oral suspension tillsammans med en 5-HT3- antagonist.
In children between two and 10 years old, the most common side effects were similar and also included sleepiness and irritability.
Hos barn i åldrarna 2–10 år uppträdde liknande biverkningar men också dåsighet och irritabilitet.
In children from 12 to 18 years a dose of 50 mg is given every 12 hours for a period of 5 to 14 days.
För barn som är 12–18 år ges en dos på 50 mg var tolfte timme under 5–14 dagar.
In children less than 10 years of age, the daily dose is 100 mg/kg/day given in 2 doses.
För barn under 10 år är den dagliga dosen 100 mg/kg/dag, uppdelat på 2 doser.
in children on haemodialysis
hos barn som genomgår hemodialys
In children over 12 years old with Primary IGFD and in healthy adults there were no apparent differences between males and females in the pharmacokinetics of INCRELEX.
Hos barn över 12 år med primär IGF-1-brist och hos friska vuxna fanns inga uppenbara skillnader mellan män och kvinnor beträffande farmakokinetiken för INCRELEX.
In children primed at toddler age, the persistence of the immune response was evaluated by rSBA and hSBA in studies MenACWY-TT-048 and MenACWY-TT-032, up to 4 years after priming in study MenACWY-TT-039 (Table 5) and up to 5 years after priming in study MenACWY-TT-027 (Table 6) respectively.
Hos barn som primärvaccinerats småbarnsåldern utvärderades varaktigheten av immunresponsen med rSBA och hSBA i studierna MenACWY-TT-048 och MenACWY-TT-032, upp till 4 år efter primärvaccination i studien MenACWY-TT-039 (tabell 5) respektive upp till 5 år efter primärvaccination i studien MenACWY-TT-027 (tabell 6).
In children under 18 years of age, there is a possible association between ASA and Reye’s syndrome.
Hos barn under 18 år finns det ett troligt samband mellan ASA och Reyes syndrom.
In children up to 17 years of age, the recommended dose of Busulfan Fresenius Kabi varies between 0.8 and 1.2 mg per kilogram depending on the weight of the child.
För barn upp till 17 års ålder varierar den rekommenderade dosen av Busulfan Fresenius Kabi mellan 0,8 och 1,2 mg per kilogram beroende på barnets vikt.
In children weighing at least 40 kg, Simponi is used for the treatment of polyarticular juvenile idiopathic arthritis.
Simponi används för behandling av polyartikulär juvenil idiopatisk artrit hos barn som väger minst 40 kg.
In children whose mothers took NRTIs during pregnancy, the benefit from the protection against HIVoutweighed the risk of side effects.
För barn med en mamma som tagit NRTIer under graviditeten är fördelen med skyddet mot hiv större än risken för biverkningar.
In children whose mothers took nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) during pregnancy, the benefit from the protection against HIV outweighed the risk of side effects.
Hos barn vars mödrar tog nukleosida omvänt transkriptashämmare (NRTI:er) under graviditeten uppvägde fördelen med skyddet mot HIV risken för biverkningar.
In children with chronic hepatitis C, the effectiveness of 48 weeks of treatment with Pegasys and ribavirin was examined in 55 children in one main study.
I en huvudstudie på 55 barn med kronisk hepatit C undersöktes effekten av 48 veckors behandling med Pegasys och ribavirin.
In children with chronic ITP, Revolade was compared with placebo in one main study involving a total of 92 children between 1 and 17 years of age who had previously received treatment for ITP.
Hos barn med kronisk ITP jämfördes Revolade med placebo i en huvudstudie på sammanlagt 92 barn i åldern 1–17 år som tidigare hade behandlats för ITP.
In children with diabetes, blood glucose monitoring should be increased.
Hos barn med diabetes bör man öka blodsockerkontrollen.
In children with growth hormone deficiency:
Hos barn med tillväxthormonbrist:
In children with ITP, the daily recommended dose is 25 mg for children aged 1 to 5 years, and 50 mg for children aged 6 to 17 years, except in patients of East Asian descent (such as Japanese, Chinese, Taiwanese or Korean) where it should be 25 mg once a day.
Hos barn med ITP är den dagliga rekommenderade dosen 25 mg för barn i åldern 1–5 år och 50 mg för barn i åldern 6–17 år, utom för patienter av östasiatiskt ursprung (t.ex. japaner, kineser, taiwaneser eller koreaner) för vilka den ska vara 25 mg en gång om dagen.
In children with PAH aged 1 year and older, the recommended starting and maintenance dose is 2 mg per kilogram body weight twice a day.
För barn med PAH som är ett år och äldre är den rekommenderade start- och underhållsdosen 2 mg per kilogram kroppsvikt två gånger dagligen.
In children with PAH, the dose to use is calculated based on body weight, and usually starts at 2 mg per kilogram body weight twice a day.
Hos barn med PAH beräknas dosen efter kroppsvikten och börjar vanligtvis vid 2 mg per kilogram kroppsvikt två gånger dagligen.
In children, accidental ingestion should be regarded as serious.
Hos barn skall ett accidentellt intag ses som allvarligt.
In children, accidental ingestion should be regarded as serious.
Hos barn skall intag av misstag ses som allvarligt.
In children, administration of tablets delivered higher plasma lamivudine AUC∞ and Cmax than oral solution.
Hos barn uppvisade administrering av tabletter ett högre AUC∞ och Cmax för lamivudin i plasma än oral lösning.
In children, four weeks after the final injection, 99% to 100 % of children who received both doses of Ixiaro had developed protective levels of antibodies.
Hos barn hade 99–100 procent av dem som fick båda doserna Ixiaro utvecklat skyddande nivåer av antikroppar fyra veckor efter sista injektionen.
In children, its effectiveness was comparable to that of the comparators, and to the effectiveness seen in adults.
Hos barn var dess effektivitet jämförbar med den för jämförelseläkemedlen och med den effektivitet som konstaterats hos vuxna.
In children, the ability of Prevenar 13 to trigger the production of antibodies (immunogenicity) was assessed in two main studies involving 1,266 healthy children who were vaccinated between the ages of two and 15 months and in a third study involving 598 children aged between five and 17 years old who had previously been vaccinated with Prevenar or who had never been vaccinated for invasive pneumococcal disease.
Hos barn utvärderades förmågan hos Prevenar 13 att sätta igång produktionen av antikroppar (immunogenicitet) i två huvudstudier på 1 266 friska barn som vaccinerades i åldern 2–15 månader och i en tredje studie på 598 barn i åldern 5–17 år som tidigare vaccinerats med Prevenar eller som aldrig vaccinerats mot invasiv pneumokocksjukdom.
In children, the dose depends on body weight and ranges from 100 mg twice a day to 200 mg twice a day.
För barn beror dosen på kroppsvikten och varierar mellan 100 mg två gånger dagligen och 200 mg två gånger dagligen.
In children, these side effects are seen in between 1 and 10 patients in 100.
Hos barn kan de här biverkningarna uppträda hos 1–10 av 100 patienter.
In choroidal neovascularisation due to pathologic myopia, on average in the first 3 months of treatment, patients given Lucentis could see around 8-9 letters more than those receiving verteporfin PDT.
Vid koroidal kärlnybildning orsakad av patologisk myopi kunde patienterna som fick Lucentis se omkring 8–9 bokstäver fler än de som fick fotodynamisk terapi PDT med verteporfin.
In chronic hepatitis B in adults, two studies have been carried out comparing Pegasys with lamivudine (another antiviral medicine) in 820 ‘HBeAg-positive’ patients (infected with the common type of the hepatitis B virus) and in 552 ‘HBeAg-negative’ patients (infected with a virus that has mutated [changed], leading to a form of chronic hepatitis B that is more difficult to treat).
När det gäller kronisk hepatit B hos vuxna har två studier gjorts där Pegasys har jämförts med lamivudin (ett annat läkemedel mot virus) på 820 ”HBeAg-positiva” patienter (infekterade med en vanlig typ av hepatit B-virus) och på 552 ”HBeAg-negativa” patienter (infekterade med ett virus som har muterat [ändrats], vilket leder till en kronisk hepatit B som är mer svårbehandlad).
In chronic hepatitis B or C patients, peginterferon alfa-2a serum concentrations accumulate 2 to 3 fold after 6 to 8 weeks of once weekly dosing compared to single dose values.
Hos patienter med kronisk hepatit B eller C ackumuleras serumkoncentrationerna av peginterferon alfa-2a två till tre gånger efter sex till åtta veckors behandling vid dosering en gång per vecka, jämfört med koncentrationerna efter en enstaka dos.
In chronic hepatitis B, Pegasys was more effective than lamivudine in both HBeAg-positive and negative patients.
Vid kronisk hepatit B var Pegasys effektivare än lamivudin både på HBeAg-positiva och HBeAg- negativa patienter.
In chronic hepatitis B, unlike chronic hepatitis C, disease exacerbations during therapy are not uncommon and are characterised by transient and potentially significant increases in serum ALT.
Vid kronisk hepatit B, till skillnad från kronisk hepatit C, är exacerbationer av sjukdomen inte ovanliga under behandling och kännetecknas av övergående och potentiellt signifikanta ökningar av ALAT i serum.
In chronic hepatitis C clinical trials with adult patients, isolated increases in ALT (≥ 10x ULN, or ≥ 2x BL for patients with a BL ALT ≥ 10x ULN) which resolved without dose-modification were observed in 8 of 451 patients treated with combination therapy.
I kliniska studier på kronisk hepatit C hos vuxna patienter har enstaka ökningar av ALAT (10 x ULN eller 2 x BL för patienter med ett urprungsvärde för ALAT 10 x ULN) som gått tillbaka utan dosjustering observerats hos 8 av 451 patienter med kombinationsbehandling.
In chronic hepatitis C in adults, Pegasys has been studied on its own in three studies involving a total of 1,441 patients, and in combination with ribavirin in one study involving 1,149 patients.
När det gäller kronisk hepatit C hos vuxna har Pegasys undersökts som enda läkemedel i tre studier med sammanlagt 1 441 patienter, och i kombination med ribavirin i en studie med 1 149 patienter.
In chronic hepatitis C in adults, Pegasys on its own was more effective than interferon alfa-2a.
Vid kronisk hepatit C hos vuxna var Pegasys effektivare än interferon alfa-2a när det gavs som enda läkemedel.
In chronic iron overload due to blood transfusions, Exjade was investigated in one main study comparing Exjade with deferoxamine in 591 patients with beta thalassaemia major.
När det gäller kroniskt järnöverskott på grund av blodtransfusioner undersöktes Exjade i en huvudstudie där det jämfördes med deferoxamin hos 591 patienter med betatalassemi major.
In Chronic Kidney Disease (CKD) patients receiving dialysis who were administered cinacalcet, approximately 30% of patients had at least one serum calcium value less than 7.5 mg/dl (1.9 mmol/l).
Hos dialysbehandlade patienter med kronisk njursjukdom och samtidig administrering med cinacalcet hade cirka 30 % av patienterna minst ett serumkalciumvärde som understeg 7,5 mg/dl (1,9 mmol/l).
In chronic renal failure patients the rate of increase in haemoglobin should be approximately 1 g/dl (0.62 mmol/l) per month and should not exceed 2 g/dl (1.25 mmol/l) per month to minimise risks of an increase in hypertension.
Hos patienter med kronisk njursvikt skall den hastighet med vilken ökningen av hemoglobin sker ligga omkring 1 g/dl (0,62 mmol/l) per månad och skall inte överstiga 2 g/dl (1,25 mmol/l) per månad för att minimera risken för förvärrad hypertoni.
In chronic renal failure patients, correction for anaemia may lead to increased appetite, and potassium and protein intake.
För patienter med kronisk njursvikt kan behandling mot anemi leda till ökad aptit och ökat intag av kalium och protein.
In chronic renal failure patients: there may be a moderate dose-dependent rise in the platelet count within the normal range during treatment with NeoRecormon, especially after intravenous administration.
Hos patienter med kronisk njurinsufficiens kan en måttlig och dosberoende trombocytökning som ligger inom normalgränserna uppträda vid behandling med NeoRecormon, särskilt efter intravenös tillförsel.
In chronic thromboembolic pulmonary hypertension, pulmonary endarterectomy is the treatment of choice as it is a potentially curative option.
Vid kronisk tromboemolisk pulmonell hypertension, är pulmonell endartärektomi förstahandsbehandling, då det är ett potentiellt kurativt alternativ.
In cigarette smokers riociguat exposure is reduced by 50-60% (see section 5.2).
Exponeringen för riociguat är 50–60 % lägre hos cigarettrökare (se avsnitt 5.2).
In CKD patients receiving dialysis who were administered Mimpara, approximately 30% of patients had at least one serum calcium value less than 7.5 mg/dl (1.9 mmol/l).
Hos dialysbehandlade patienter med kronisk njursjukdom och samtidig administrering med Mimpara hade cirka 30 % av patienterna minst ett serumkalciumvärde som understeg 7,5 mg/dl (1,9 mmol/l).
In class III or IV PAH that was either primary or caused by scleroderma, the two studies showed that patients treated with Tracleer were able to walk further than patients treated with placebo after 16 weeks (44 metres further in the larger study), but there were too few patients with class IV disease to support the use of the medicine in this group.
Vid PAH klass III eller IV som antingen var primär eller orsakad av systemisk skleros visade de två studierna att patienter som behandlades med Tracleer efter 16 veckor kunde gå längre än patienter som fick placebo (44 meter längre i den större av de båda studierna), men patienterna med klass IV av sjukdomen var för få för att användning av läkemedlet i denna grupp skulle kunna stödjas.
In CLASSIC I and GAIN, statistically significant improvement in the disease-specific inflammatory bowel disease questionnaire (IBDQ) total score was achieved at week 4 in patients randomised to
I studierina CLASSIC I och GAIN, uppnåddes signifikant förbättring i totalpoäng i det sjukdomsspecifika frågeformuläret för inflammatoriska tarmsjukdomar (IBDQ) vid vecka 4 hos patienter som randomiserats till Trudexa 80/40 mg och 160/80 mg jämfört med placebo och sågs vid
In CLASSIC I and GAIN, statistically significant improvement in the disease-specific inflammatory bowel disease questionnaire (IBDQ) total score was achieved at week 4 in patients randomised to
I studierna CLASSIC I och GAIN, uppnåddes signifikant förbättring i totalpoäng i det sjukdomsspecifika frågeformuläret för inflammatoriska tarmsjukdomar (IBDQ) vid vecka 4 hos patienter som randomiserats till Trudexa 80/40 mg och 160/80 mg jämfört med placebo och sågs vid
In clincial trials ophthalmologic reactions, including uveitis, iridocyclitis and iritis, have been reported in patients treated with dabrafenib as monotherapy and in combination with trametinib.
I kliniska studier har oftalmologiska reaktioner, inklusive uveit, iridocyklit och irit har rapporterats hos patienter som behandlats med dabrafenib som monoterapi och i kombination med trametinib.
In clincial trials uveitis and iridocyclitis have also been reported in patients treated with trametinib in combination with dabrafenib.
I kliniska prövningar har även uveit och iridocyklit rapporterats hos patienter som behandlas med trametinib i kombination med dabrafenib.
In clinical drug-drug interaction studies in healthy subjects, delamanid was administered alone (100 mg twice daily) and with tenofovir (300 mg daily) or lopinavir/ritonavir (400/100 mg daily) for 14 days and with efavirenz for 10 days (600 mg daily).
I kliniska läkemedelsinteraktionsstudier på friska försökspersoner administrerades delamanid som monoterapi (100 mg två gånger dagligen) och tillsammans med tenofovir (300 mg dagligen) eller lopinavir/ritonavir (400/100 mg dagligen) i 14 dagar och tillsammans med efavirenz i 10 dagar (600 mg dagligen).
In clinical interaction studies, amlodipine did not affect the pharmacokinetics of atorvastatin, digoxin, warfarin or  ciclosporin.
I kliniska interaktionsstudier påverkade inte amlodipin farmakokinetiken hos atorvastatin, digoxin, warfarin eller  ciklosporin.