natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In MS, your body’s defence system reacts against its own myelin – the ‘insulation’ that surrounds nerve fibres.
Vid MS reagerar kroppens immunsystem mot kroppens egna myelin, dvs. den ”isolering” som omger nervtrådarna.
In multiple myeloma patients, the risk of renal dysfunction may be increased when intravenous bisphosphonates are used in combination with thalidomide.
Hos patienter med multipelt myelom kan risken för nedsatt njurfunktion öka när intravenösa bisfosfonater används i kombination med talidomid.
In multiple myeloma patients, the risk of renal dysfunction may be increased when zoledronic acid is used in combination with thalidomide.
Hos patienter med multipelt myelom kan risken för nedsatt njurfunktion öka när zolendonsyra används i kombination med talidomid.
In multiple myeloma patients, the risk of renal dysfunction may be increased when Zoledronic acid Teva is used in combination with thalidomide.
Hos patienter med multipelt myelom kan risken för nedsatt njurfunktion öka när Zoledronic acid Teva används i kombination med talidomid.
In multiple myeloma, a cancer of a type of white blood cells called plasma cells, Revlimid is used:
Vid multipelt myelom, en cancer som påverkar en typ av vita blodkroppar som kallas plasmaceller, ges Revlimid
In multiple myeloma, panobinostat is expected to keep genes that suppress the division and growth of the cancer cells switched ‘on’.
Vid multipelt myelom förväntas panobinostat hålla de gener aktiva som hämmar cancercellernas delning och tillväxt.
In multiple sclerosis clinical studies first-degree atrioventricular block (prolonged PR interval on ECG) was detected after treatment initiation in 4.7% of patients on fingolimod 0.5 mg, in 2.8% of patients on intramuscular interferon beta-1a, and in 1.6% of patients on placebo.
I kliniska studier på multipel skleros upptäcktes AV-block av grad I (förlängt PR-intervall på EKG) efter behandlingsstart hos 4,7 % av patienterna på fingolimod 0,5 mg, hos 2,8 % av patienterna på intramuskulärt interferon beta-1a och hos 1,6 % av patienterna på placebo.
In multiple sclerosis, the body’s immune (defence) system incorrectly attacks and damages the protective sheath around the nerve cells in the central nervous system (the brain and spinal cord).
Vid multipel skleros angriper och skadar kroppens immunsystem (försvarssystem) felaktigt det skyddande höljet runt nervcellerna i centrala nervsystemet (hjärnan och ryggmärgen).
in muscle, by increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation and delay of intestinal glucose absorption.
i muskler, genom att öka insulinkänsligheten, förbättra perifert glukosupptag och användning och fördröjning av intestinal glukosabsorption.
in muscle, by increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilization, and delay of intestinal glucose absorption.
ökning av insulinkänsligheten och förbättrat perifert glukosupptag och glukosutnyttjande i muskulaturen och fördröjning av intestinal glukosabsorption.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption
i en muskel, genom en måttlig ökning av insulinkänsligheten, vilket förbättrar det perifera upptaget och användningen av glukos genom fördröjning av glukosabsorptionen i tarmen.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption.
genom måttlig ökning av insulinkänsligheten, förbättrat perifert glukosupptag och glukosutnyttjande i muskulaturen. fördröjning av intestinal glukosabsorption
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation by delaying intestinal glucose absorption.
i en muskel, genom en måttlig ökning av insulinkänsligheten, vilket förbättrar det perifera upptaget och användningen av glukos genom fördröjning av glukosabsorptionen i tarmen.
in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and utilisation; by delaying intestinal glucose absorption.
i en muskel, genom en modest ökning av insulinkänsligheten, vilket förbättrar det perifera upptaget och användningen av glukos; genom fördröjning av glukosabsorptionen i tarmen.
In myelodysplastic syndromes patients, lenalidomide is associated with a higher incidence of grade 3 or 4 neutropenia (74.6% in lenalidomide-treated patients compared with 14.9% in patients on placebo in the Phase III study).
Hos patienter med myelodysplastiskt syndrom associeras lenalidomid med en högre incidens av neutropeni av grad 3 eller 4 (74,6 % hos lenalidomidbehandlade patienter jämfört med 14,9 % hos patienter på placebo i fas III-studien).
In myelodysplastic syndromes, a group of bone marrow disorders that cause anaemia, Revlimid is used to manage patients in whom these lead to transfusion-dependent anaemia (low red blood cell counts severe enough to require blood transfusions).
Vid myelodysplastiska syndrom, en grupp av benmärgssjukdomar som orsakar anemi, används Revlimid för att behandla patienter hos vilka dessa leder till transfusionsberoende anemi (lågt antal röda blodkroppar som är tillräckligt allvarligt för att kräva blodtransfusioner).
In Myocet, doxorubicin hydrochloride is contained within microscopic fat particles called ‘liposomes’.
I Myocet förekommer doxorubicinhydroklorid i mikroskopiska fettpartiklar som kallas liposomer.
In naltrexone / bupropion completed clinical studies, where naltrexone hydrochloride daily doses ranged from 16 mg to 48 mg, there were no cases of elevated transaminases >3x ULN in conjunction with an increase in bilirubin >2x ULN.
I fullbordade kliniska studier av naltrexon/bupropion, med dagliga doser naltrexonhydroklorid mellan 16 mg och 48 mg, rapporterades inga fall av förhöjda transaminaser > 3 gånger den övre normala gränsen (ULN) tillsammans med förhöjt bilirubin > 2 gånger den övre normala gränsen.
In narcoleptic patients with or without cataplexy, pitolisant improves the level and duration of wakefulness and daytime alertness assessed by objective measures of ability to sustain wakefulness (e.g.
Hos patienter med narkolepsi, med eller utan kataplexi, förbättrar pitolisant vakenhetsnivån och - varaktigheten samt alerthet dagtid, utvärderat med objektiva mätningar av förmågan att hålla sig vaken (t.ex.
In neonatal dogs, daptomycin caused marked clinical signs of twitching, muscle rigidity in the limbs, and impaired use of limbs, which resulted in decreases in body weight and overall body condition at doses ≥50 mg/kg/day and necessitated early discontinuation of treatment in these dose groups.
Hos neonatala hundar orsakade daptomycin uttalade kliniska tecken på muskelryckningar samt försämrad funktion och muskelstelhet i extremiteterna, vilket resulterade i minskad kroppsvikt och nedsatt allmäntillstånd vid doser ≥50 mg/kg/dag, vilket föranledde tidig utsättning av behandling i de grupper som erhöll dessa doser.
In NEOSPHERE, 8.3% of Asian patients treated with neoadjuvant Perjeta, trastuzumab and docetaxel experienced febrile neutropenia compared with 4.0% of Asian patients treated with neoadjuvant trastuzumab and docetaxel.
I NEOSPHERE- studien upplevde 8,3 % av de asiatiska patienterna som gavs neoadjuvant behandling med Perjeta, trastuzumab och docetaxel febril neutropeni jämfört med 4,0 % av de asiatiska patienterna som gavs neoadjuvant behandling med trastuzumab och docetaxel.
In NeuroBloc , the toxin is used as a muscle relaxant.
I NeuroBloc används toxinet för att få musklerna att slappna av.
In new born calves:
Hos spädkalv:
In newborn babies with special malformations of the heart, ‘what doctors calls congenital heart defects’ inhaled nitric oxide may cause a worsening of the circulation.
Hos nyfödda barn med särskilda missbildningar i hjärtat, vad läkarna kallar kongenitala hjärtfel, kan kväveoxid som inhaleras försämra blodcirkulationen.
In newborn infants, the t1/2 is approximately 3-4 days and the Ae is approximately 86% (within 6 days).
Hos nyfödda barn är t1/2 ungefär 3–4 dagar och Ae är ungefär 86 % (inom 6 dagar).
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l) and thrombocytopenia (platelet count < 10 x 109/l) were observed in 3.6 % and < 1 % of patients, respectively.
Hos patienter med nyligen diagnostiserad KML i kronisk fas observerades neutropeni av grad 4 (ANC < 0,5 x 109/l) och trombocytopeni (trombocyter < 10 x 109/l) hos 3,6 % respektive < 1 % av patienterna.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4neutropenia (ANC <0.5x109/1) and thrombocytopenia (platelet count < 10x109/1) were observed in 3.6% and <1% of patients, respectively.
Hos patienter med nyligen diagnostiserad KML i kronisk fas observerades neutropeni av grad 4 (ANC < 0,5 x 109/l) och trombocytopeni (trombocyter < 10 x 109/l) hos 3,6 % respektive < 1 % av patienterna.
In newly diagnosed patients there are two types of treatment:
För nydiagnostiserade patienter finns det två typer av behandling:
In newly diagnosed patients with chronic phase CML, the recommended dose of Tasigna is 300 mg twice a day.
För patienter med nyligen diagnosticerad KML i kronisk fas är den rekommenderade dosen Tasigna 300 mg två gånger dagligen.
In NexoBrid the powder containing concentrate of proteolytic enzymes enriched in bromelain is present in the form of a cake, reducing the likelihood of inhalational exposure.
I NexoBrid föreligger pulvret, innehållande koncentrat av proteolytiska enzymer anrikade med bromelain, i form av en kaka, vilket minskar sannolikheten för exponering via inhalation.
In NexoBrid, the powder containing the concentrate of proteolytic enzymes enriched in bromelain is present in the form of a sterile lyophilised cake, reducing the likelihood of inhalational exposure.
I NexoBrid föreligger pulvret, innehållande koncentratet med proteolytiska enzymer anrikade med bromelain, i form av en steril frystorkad kaka, vilket minskar sannolikheten för exponering via inhalation.
In non- responders, an increase in seizure frequency may be observed.
För de hundar som inte svarar alls kan en ökning i anfallsfrekvensen ses.
In non- smoking individuals with mild (creatinine clearance 80-50 mL/min), moderate (creatinine clearance <50-30 mL/min) or severe (creatinine clearance <30 mL/min) renal impairment, riociguat plasma concentrations (AUC) were increased by 53%, 139% or 54%, respectively.
Hos icke-rökande personer med lätt (kreatininclearance 80–50 ml/min), måttligt (kreatininclearance <50–30 ml/min) eller gravt (kreatininclearance <30 ml/min) nedsatt njurfunktion ökade plasmakoncentrationerna (AUC) för riociguat med 53 %, 139 % respektive 54 %.
In non-clinical safety studies, high doses of irbesartan (≥ 250 mg/kg/day in rats and ≥ 100 mg/kg/day in macaques) caused a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit).
I icke-kliniska säkerhetsstudier orsakade höga doser av irbesartan (≥ 250 mg/kg/dag hos råttor och ≥ 10 mg/kg/dag hos macaque-apor) en sänkning av laboratorievärden för röda blodkroppar (erytrocyter, hemoglobin, hemotokrit).
In non-clinical safety studies, high doses of irbesartan (≥ 250 mg/kg/day in rats and ≥ 100 mg/kg/day in macaques) caused a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit).
≥ 100 mg/kg/dag hos macaque-apor) en sänkning av laboratorievärden för röda blodkroppar (erytrocyter, hemoglobin, hematokrit).
In non-clinical safety studies, high doses of valsartan (200 to 600 mg/kg body weight) caused in rats a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit) and evidence of changes in renal haemodynamics (slightly raised blood urea nitrogen, and renal tubular hyperplasia and basophilia in males).
I icke-kliniska säkerhetsstudier orsakade höga doser valsartan (200–600 mg/kg) en sänkning av röda blodkroppsparametrar (erytrocyter, hemoglobin, hematokrit) hos råtta, samt tecken på förändringar i njurhemodynamik (något förhöjd urea i blodet, renal tubulär hyperplasi och basofili hos hanråttor).
In non-clinical safety studies, high doses of valsartan (200 to 600 mg/kg body weight) caused in rats a reduction of red blood cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit) and evidence of changes in renal haemodynamics (slightly raised plasma urea, and renal tubular hyperplasia and basophilia in males).
I icke-kliniska säkerhetsstudier orsakade höga doser valsartan (200–600 mg/kg) en sänkning av röda blodkroppsparametrar (erytrocyter, hemoglobin, hematokrit) hos råtta, samt tecken på förändringar i njurhemodynamik (något förhöjd urea i plasma, renal tubulär hyperplasi och basofili hos hanråttor).
In non-clinical studies, the fertility of male and female rats was not affected (see section 5.3).
I prekliniska studier, var fertilitet hos han- och honråttor ej påverkad (se avsnitt 5.3).
In non-controlled studies, where lamivudine was administered prior to and during transplantation, effective HBV DNA suppression and ALT normalisation was demonstrated.
I icke-kontrollerade studier där lamivudin givits före och under levertransplantation har effektiv suppression av HBV-DNA och normalisering av ALAT noterats.
In non-controlled studies, where lamivudine was administered prior to and during transplantation, effective HBV DNA suppression and ALT normalisation was demonstrated.
I icke-kontrollerade studier där lamivudin givits innan och under levertransplantation har effektiv suppression av HBV-DNA och normalisering av ALAT noterats.
In non-diabetic patients with mild moderate and severe hepatic insufficiency (according to the Child- Pugh classification), mean AUC and Cmax of linagliptin were similar to healthy matched controls following administration of multiple 5 mg doses of linagliptin.
Hos patienter utan diabetes med mild, måttlig eller svår leverinsufficiens (enligt Child-Pugh klassificering) var genomsnittligt AUC och Cmax för linagliptin likartat som hos friska matchade kontroller efter administrering av upprepade doser linagliptin 5 mg.
In non-endemic areas there should be no risk of cats having heartworm.
I områden där hjärtmask inte förekommer bör det inte vara någon risk att katter har hjärtmask.
In non-endemic areas there should be no risk of dogs having heartworm.
I områden där hjärtmask inte förekommer bör det inte vara någon risk att hundar har hjärtmask.
In non-endemic areas there should be no risk of ferrets having heartworm.
I områden där hjärtmask inte förekommer bör det inte vara någon risk att illrar har hjärtmask.
In non-HCV-infected subjects with dialysis-dependent, severe renal impairment, elbasvir and grazoprevir AUC values were unchanged compared to subjects with normal renal function.
Hos icke-HCV-infekterade patienter med dialysberoende grav njurfunktionsnedsättning var AUC- värden för elbasvir och grazoprevir oförändrade jämfört med patienter med normal njurfunktion.
In non-HCV-infected subjects with severe renal impairment (eGFR < 30 mL/min/1.73 m2) who were not on dialysis, elbasvir and grazoprevir AUC values were increased by 86 % and 65 %, respectively, compared to non-HCV-infected subjects with normal renal function (eGFR > 80 mL/min/1.73 m2).
Hos icke-HCV-infekterade patienter med gravt nedsatt njurfunktion (eGFR <30 ml/min/1,73 m2) som inte genomgick dialys ökade AUC-värden för elbasvir och grazoprevir med 86 % respektive 65 % jämfört med icke-HCV-infekterade patienter med normal njurfunktion (eGFR >80 ml/min/1,73 m2).
In non-proliferating human peripheral blood mononuclear cells (PBMCs) the half-life of tenofovir diphosphate was found to be approximately 50 hours, whereas the half-life in phytohaemagglutinin- stimulated PBMCs was found to be approximately 10 hours.
I icke-prolifierande humana perifera blodmonocyter (PBMC:er) var halveringstiden för tenofovirdifosfat cirka 50 timmar, medan halveringstiden för fytohemagglutinin-stimulerade PBMC:er var cirka 10 timmar.
In non-responders, an increase in seizure frequency may be observed.
För de hundar som inte svarar alls kan en ökning av antalet anfall ses.
In non-small cell lung cancer Tarceva has been mainly studied in four studies:
Som behandling vid icke-småcellig lungcancer har Tarceva främst undersökts i fyra studier:
In non-squamous NSCLC, a higher number of deaths within 3 months was observed in nivolumab compared to docetaxel.
Vid icke-småcellig lungcancer av icke- skivepiteltyp observerades fler dödsfall de första 3 månaderna för nivolumab jämfört med docetaxel.
In nonclinical models, elotuzumab has demonstrated synergistic activity when combined with lenalidomide or bortezomib.
I icke-kliniska modeller visade elotuzumab synergistisk aktivitet i kombination med lenalidomid eller bortezomib.
In none of these patients sunitinib was permanently discontinued.
Ingen av dessa patienter behövde helt avbryta behandlingen med sunitinib.
In normal cells there is an alternative mechanism for repairing DNA which requires BRCA1 and BRCA2 proteins.
I normala celler finns en alternativ mekanism för att reparera DNA som kräver proteinerna BRCA1 och BRCA2.
In normal condition of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1 or 2 days).
Vid normal användning kan övergående apati och anorexi förekomma, liksom hypertermi (under c:a 1-2 dagar).
In normal conditions of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1 or 2 days).
Vid normal användning kan övergående apati och aptitlöshet förekomma, liksom förhöjd kroppstemeperatur (under c:a 1-2 dagar).
In normal conditions of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1 or 2 days).
Vid normal användning kan övergående apati och aptitlöshet förekomma, liksom förhöjd kroppstemperatur (under c:a 1-2 dagar).
In normal conditions of use, transient apathy and anorexia may occasionally occur, as well as hyperthermia (lasting usually for 1or 2 days).
Vid normal användning kan övergående apati och anorexi förekomma, liksom hypertermi (under c:a 1-2 dagar).
In normal donors, a 1 MU/kg/day (10 μg/kg/day) dose administered subcutaneously for
Hos majoriteten av friska donatorer som fick en dos på 1 ME/kg/dag (10 μg/kg/dag) subkutant I
In normal donors, dyspnoea has been reported commonly and other pulmonary adverse events (haemoptysis, pulmonary haemorrhage, lung infiltrates and hypoxia) have been reported uncommonly.
Hos friska donatorer har dyspné rapporterats som vanligt och andra pulmonella biverkningar (hemoptys, lungblödning, lunginfiltrat och hypoxi) rapporterats i mindre vanliga fall.
In normal donors, pulmonary adverse events (haemoptysis, pulmonary haemorrhage, lung infiltrates, dyspnoea and hypoxia) have been reported very rarely in postmarketing experience.
Mycket sällsynta rapporter om pulmonella biverkningar (hemoptys, lungblödning, lunginfiltrat, dyspné och hypoxi) hos friska donatorer har inkommit efter godkännandet för försäljning.
In normal donors, pulmonary adverse events (haemoptysis, pulmonary haemorrhage, lung infiltration, dyspnoea and hypoxia) have been reported in postmarketing experience (see section 4.4).
Mycket sällsynta rapporter om pulmonella biverkningar (hemoptys, lungblödning, lunginfiltrat, dyspné och hypoxi) hos friska donatorer har inkommit efter godkännandet för försäljning (se avsnitt 4.4).
in normal stem cell donors
hos friska stamcellsdonatorer
in normal stem cell donors
hos friska stamellsdonatorer
In normal volunteers gender differences were found in the pharmacokinetic parameters of phenylbutyrate and phenylacetate (AUC and Cmax about 30 - 50 % greater in females), but not phenylacetylglutamine.
Hos friska försökspersoner upptäcktes könsskillnader i farmakokinetiska parametrar för fenylbutyrat och fenylacetat (AUC och Cmax omkring 30–50 % högre hos kvinnor), men inte för fenylacetylglutamin.
In nr-Axial SpA, antibodies to golimumab were detected in 4% (4/93) of golimumab treated patients through week 16.
I ir-axSpA, detekterades antikroppar mot golimumab hos 7% (14/193) av patienter behandlade med golimumab, till och med vecka 52, med EIA-metoden.
In NSCLC that had spread locally or to other parts of the body, Opdivo has been shown to improve the average time patients survived compared with docetaxel (another cancer medicine).
Vid icke-småcellig lungcancer som spridit sig lokalt eller till andra delar av kroppen visade Opdivo ett samband med bättre överlevnad jämfört med docetaxel (ett annat cancerläkemedel).
In obese hypertensive patients who did not adequately respond to HCTZ 25 mg, add-on treatment with Rasilez 300 mg provided additional blood pressure reduction that was comparable to add-on treatment with irbesartan 300 mg or amlodipine 10 mg.
Hos överviktiga hypertoniker, som inte svarade tillräckligt på hydroklortiazid 25 mg, gav tilläggsbehandling med 300 mg Rasilez en ytterligare blodtryckssänkning, som var jämförbar med tilläggsbehandling med irbesartan 300 mg eller amlodipin 10 mg.
In obese type 2 diabetic patients insufficiently controlled by antidiabetic agents, data from four one- year clinical trials showed that the percentage of responders ( 10 % of body weight loss) was 11.3 % with orlistat as compared to 4.5 % with placebo.
Hos obesa typ 2-diabetiker, som var otillräckligt kontrollerade med läkemedel mot diabetes visade data från fyra 1 årsstudier att andelen som svarade på behandlingen (≥ 10 % minskning av kroppsvikten) var 11,3 % med orlistat jämfört med 4,5 % med placebo.
In older patients (≥ 65 years old) and in patients with hepatic or renal impairment, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
För äldre patienter (≥ 65 år) och patienter med nedsatt lever- eller njurfunktion bör glukoskontrollen intensifieras och dosen av insulin aspart justeras individuellt.
In older patients, glucose monitoring should be intensified and the insulin aspart dose adjusted on an individual basis.
För äldre patienter bör glukoskontrollen intensifieras och dosen av insulin aspart justeras individuellt.
In older patients, glucose monitoring should be intensified and the Levemir dose adjusted on an individual basis.
För äldre patienter bör glukoskontrollen intensifieras och dosen av Levemir justeras individuellt.
In one 3-year, randomised, double-blind controlled trial that evaluated the efficacy and safety of zoledronic acid 5 mg once yearly vs. placebo in the treatment of postmenopausal osteoporosis (PMO), the overall incidence of atrial fibrillation was 2.5% (96 out of 3,862) and 1.9% (75 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid 5 mg and placebo, respectively.
I en 3-årig, randomiserad, dubbel-blind, kontrollerad studie som utvärderade effekten och säkerheten av zoledronsyra 5 mg en gång årligen jämfört med placebo vid behandling av postmenopausal osteoporos (PMO), var den totala incidensen av förmaksflimmer 2,5 % (96 av 3 862) och 1,9 % (75 av 3 852) hos patienter som fick zoledronsyra 5 mg respektive placebo.
In one 3-year, randomised, double-blind controlled trial that evaluated the efficacy and safety of zoledronic acid 5 mg once yearly vs. placebo in the treatment of postmenopausal osteoporosis (PMO), the overall incidence of atrial fibrillation was 2.5% (96 out of 3,862) and 1.9% (75 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid 5 mg and placebo, respectively.
I en treårig, randomiserad, dubbel-blind, kontrollerad studie som utvärderade effekten och säkerheten av zoledronsyra 5 mg en gång årligen jämfört med placebo vid behandling av postmenopausal osteoporos (PMO), var den totala incidensen av förmaksflimmer 2,5 % (96 av 3 862) och 1,9 % (75 av 3 852) hos patienter som fick zoledronsyra 5 mg respektive placebo.
In one 6-month Phase III study, ANORO demonstrated statistically significant improvements in trough FEV1 (primary endpoint) at Week 24 compared with placebo and each monotherapy component treatment arm.
I en 6-månaders Fas III studie uppvisade ANORO statistiskt signifikanta förbättringar av dalvärdet för FEV1 (primärt effektmått) vid vecka 24 i jämförelse med placebo och endera monoterapikomponentarm.