natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Silica, colloidal anhydrous Magnesium stearate (E572) Butyl hydroxytoluene (E321) Modified starch (maize)
Vattenfri kolloidal kiseldioxid Magnesiumstearat (E572) Butylhydroxytoluen (E321) Modifierad majsstärkelse Natriumaluminiumsilikat (E554)
Silica, colloidal anhydrous Magnesium sterate
Mikrokristallin cellulosa Kroskarmellosnatrium Kieseldioxid, kolloidal, vattenfri Magnesiumstearat
Silica, colloidal anhydrous Povidone
Vattenfri kolloidal kiseldioxid Povidon
Silica, colloidal anhydrous Sodium hydroxide (E524) Sodium stearyl fumarate Sorbitol (E420)
Vattenfri kolloidal kisel Natriumhydroxid (E524) Natriumstearylfumarat Sorbitol (E420)
Silica, colloidal anhydrous Sodium lauryl sulfate
Kolloidal vattenfri kiseldioxid Natriumlaurylsulfat
Silica, colloidal anhydrous Talc
Kolloidal vattenfri kiseldioxid Talk
Silica, colloidal anhydrous.
Vattenfri, kolloidal kiseldioxid
Silica, colloidal hydrated Magnesium stearate Lactose monohydrate
Kolloidalt hydrerat kisel Magnesiumstearat Laktosmonohydrat
Silicified microcrystalline cellulose
Silicifierad mikrokristallin cellulosa
Silicified microcrystalline cellulose (E460); Colloidal anhydrous silica (E551); Crospovidone, type B (E1202);
Silicifierad mikrokristallin cellulosa (E460) Kolloidal vattenfri kiseldioxid (E551) Krospovidon, typ B (E1202)
Silicified microcrystalline cellulose Artificial powdered beef flavour Croscarmellose sodium
Silicifierad mikrokristallin cellulosa Konstgjord biffsmak, pulver Kroskarmellosnatrium Natriumlaurylsulfat Magnesiumstearat
Silicified microcrystalline cellulose Basic butylated methacrylate copolymer
Kiseldioxidbehandlad mikrokristallin cellulosa Basisk, butylerad metakrylatsampolymer
Silicified microcrystalline cellulose Sodium acid citrate
Mikrokristallin cellulosa, med kiseldioxid Natriumcitrat
Silicon dioxide (E551)
Silikondioxid (E551)
Silicon dioxide Magnesium stearate.
Hypromellos Kiseldioxid Magnesiumstearat.
Silicon dioxide Magnesium stearate.
Kroskarmellosnatrium Hypromellos Kiseldioxid Magnesiumstearat.
Silk Road Business Park, Macclesfield, Cheshire, SK10 2NA United Kingdom
Silk Road Business Park, Macclesfield, Cheshire, SK10 2NA Storbritannien
Silk Road Business Park, Macclesfield, SK10 2NA United Kingdom
Silk Road Business Park Macclesfield, SK10 2NA Storbritannien
Silodosin has a volume of distribution of 0.81 l/kg and is 96.6 % bound to plasma proteins.
Silodosin har en distributionsvolym på 0,81 l/kg och binds till 96,6 % till plasmaproteiner.
Silodosin has not been evaluated in patients less than 18 years of age.
Silodosin har inte utvärderats hos patienter under 18 år.
Silodyx 4 mg are yellow, opaque, hard gelatin capsules.
Silodyx 4 mg är gula, ogenomskinliga, hårda gelatinkapslar.
Silodyx 8 mg hard capsules Silodyx 4 mg hard capsules Silodosin
Silodyx 8 mg hårda kapslar Silodyx 4 mg hårda kapslar silodosin
Silodyx has been compared with placebo (a dummy treatment) in three main studies involving over 1,800 men with BPH.
Silodyx har jämförts med placebo (overksam behandling) i tre huvudstudier som omfattade över
Siltuximab has been designed to attach to and block the activity of a protein in the body called interleukin 6 (IL-6).
Siltuximab har utformats för att fästa vid och blockera aktiviteten av ett protein i kroppen som kallas interleukin 6 (IL-6).
SIMBRINZA 10 mg/ml + 2 mg/ml eye drops Brinzolamide/brimonidine tartrate
SIMBRINZA 10 mg/ml + 2 mg/ml ögondroppar Brinzolamid/brimonidintartrat
SIMBRINZA 10 mg/ml + 2 mg/ml eye drops, suspension Brinzolamide/brimonidine tartrate
SIMBRINZA 10 mg/ml + 2 mg/ml ögondroppar, suspension Brinzolamid/brimonidintartrat
Simbrinza can be affected by alcohol.
SIMBRINZA kan påverkas av alkohol.
SIMBRINZA contains brinzolamide which is a sulphonamide inhibitor of carbonic anhydrase with systemic absorption.
SIMBRINZA innehåller brinzolamid, som är en karbanhydrashämmare av sulfonamidtyp, vilken absorberas systemiskt.
SIMBRINZA eye drops, suspension, is a liquid (white-to-off-white suspension) supplied in a pack containing one or three 5 ml plastic bottles with screw cap.
SIMBRINZA ögondroppar, suspension är en vätska (vit till benvit suspension) som levereras i en förpackning innehållande en eller tre 5 ml plastflaskor med skruvlock.
SIMBRINZA is absorbed systemically and therefore this may occur with topical administration (see section 4.7).
SIMBRINZA absorberas systemiskt och därför kan detta uppstå vid topikal administration (se avsnitt 4.7).
SIMBRINZA is intended for local action within the eye.
SIMBRINZA är avsett för lokal verkan i ögat.
SIMBRINZA is not recommended during pregnancy and in women of child bearing potential not using contraception.
SIMBRINZA rekommenderas inte under graviditet eller till fertila kvinnor som inte använder preventivmedel.
SIMBRINZA is not recommended for children and adolescents under 18 years of age.
SIMBRINZA rekommenderas inte till barn och ungdomar under 18 års ålder.
SIMBRINZA is not recommended in children or adolescents (see section 4.4).
SIMBRINZA rekommenderas inte för barn eller ungdomar (se avsnitt 4.4).
SIMBRINZA is used to lower pressure in the eyes in adult patients (aged more than 18 years) who have eye conditions known as glaucoma or ocular hypertension and whose high pressure in the eyes cannot be controlled effectively by one medicine alone.
SIMBRINZA används för att sänka trycket i ögonen hos vuxna patienter (över 18 år) som har ögonsjukdomar som kallas glaukom eller okulär hypertoni, och för vilka det inte går att effektivt kontrollera det höga trycket i ögonen med enbart ett läkemedel.
SIMBRINZA may be used while wearing contact lenses with careful monitoring (see below under ‘Benzalkonium chloride’).
SIMBRINZA kan användas vid kontaktlinsanvändning med noggrann övervakning (se nedan under ”Bensalkoniumklorid”).
SIMBRINZA must not be used in neonates and infants aged less than 2 years because of safety concerns (see section 4.3).
SIMBRINZA ska inte användas av nyfödda och barn under 2 år på grund av säkerhetsproblem (se avsnitt 4.3).
SIMBRINZA should not be used by women nursing infants.
SIMBRINZA ska inte användas av kvinnor som ammar.
SIMBRINZA should not be used in children due to the potential for serious side effects (see section 3).
SIMBRINZA ska inte användas till barn på grund av risken för allvarliga biverkningar (se avsnitt 3).
Simbrinza with alcohol
SIMBRINZA med alkohol
Simeprevir
Simeprevir:
Simeprevir (150 mg once daily)/
Simeprevir (150 mg en gång dagligen)/rilpivirin
Simeprevir (150 mg once daily)/ ledipasvir (30 mg once daily)
Simeprevir (150 mg en gång dagligen)/ ledipasvir (30 mg en gång dagligen)
Simeprevir 150 mg once daily (daclatasvir 60 mg once daily)
Simeprevir 150 mg en gång
Simeprevir 200 qd 100 q12h ↑ 7.2-fold ↑ 4.7-fold Ritonavir increases plasma concentrations of simeprevir as a result of CYP3A4 inhibition.
Simeprevir 200 qd 100 q12h ↑ 7,2-gånger ↑ 4,7-gånger Ritonavir ökar plasmakoncentrationen av simeprevir på grund av CYP3A4-inhibering.
simeprevir AUC 0.52 (0.41-0.67) ↓
simeprevir AUC 0,52 (0,41-0,67) 
simeprevir Cmax 1.31 (1.03-1.66) ↑
simeprevir Cmax 1,31 (1,03-1,66) 
simeprevir Cmax 4.53 (3.91-5.25) ↑
simeprevir Cmax 4,53 (3,91-5,25) 
simeprevir Cmin 0.08 (0.06-0.11) ↓
simeprevir Cmin 0,08 (0,06-0,11) 
simeprevir Cmin 12.74 (10.19-15.93) ↑
simeprevir Cmin 12,74 (10,19-15,93) 
simeprevir Cmin not studied5
simeprevir Cmin ej studerat5
Simeprevir efficacy in combination with peginterferon alfa and ribavirin is substantially reduced in patients infected with hepatitis C genotype 1a with the NS3 Q80K polymorphism at baseline compared to patients with hepatitis C genotype 1a without the Q80K polymorphism (see section 5.1).
Simeprevirs effekt i kombination med peginterferon alfa och ribavirin är påtagligt reducerad hos patienter infekterade med hepatit C genotyp 1a med NS3 Q80K-polymorfism vid baslinjen jämfört med patienter med hepatit C genotyp 1a utan Q80K-polymorfism (se avsnitt 5.1).
Simeprevir in combination with peginterferon alfa and ribavirin
Simeprevir i kombination med peginterferon alfa och ribavirin
Simeprevir in combination with peginterferon alfa and ribavirin
Simeprevir i kombination med peginterferon alfa och ribavirin.
Simeprevir in combination with peginterferon alfa and ribavirin: During the 12 weeks treatment with simeprevir, ‘blood bilirubin increased’ was reported in 7.4% of simeprevir-treated patients, compared to 2.8% in placebo-treated patients (all grades; pooled phase 3).
Simeprevir i kombination med peginterferon alfa och ribavirin: Under 12 veckors behandling med simeprevir rapporterades förhöjt bilirubin hos 7,4 % av de patienter som behandlades med simeprevir jämfört med hos 2,8 % av de patienter som behandlades med placebo (alla grader, poolade fas 3- studier).
Simeprevir in combination with peginterferon alfa and ribavirin: During the first 12 weeks treatment with simeprevir, dyspnoea was reported in 11.8% of simeprevir-treated patients, compared to 7.6% in placebo-treated patients (all grades; pooled phase 3).
Simeprevir i kombination med peginterferon alfa och ribavirin: Under de första 12 veckors behandling med simeprevir rapporterades dyspné hos 11,8 % av de patienter som behandlades med simeprevir jämfört med hos 7,6 % av de patienter som behandlades med placebo (alla grader, poolade fas 3- studier).
Simeprevir mildly inhibits the CYP1A2 activity and intestinal CYP3A4 activity, while it does not affect hepatic CYP3A4 activity.
Simeprevir ger en svag hämning av CYP1A2-aktiviteten och den intestinala CYP3A4-aktiviteten men påverkar inte CYP3A4-aktiviteten i levern.
simeprevir.
simeprevir samtidigt.
Simeprevir/Efavirenz (150 mg once daily /600 mg once daily)
(150 mg en gång dagligen/600
Simeprevir/Efavirenz (150 mg once daily /600 mg once daily)
(150 mg en gång dagligen/600 mg
Simeprevir/Efavirenz (150 mg once daily /600 mg once daily)
imeprevir/efavirenz (150 mg en gång dagligen/600 mg en gång dagligen)
Simeprevir/Tenofovir disoproxil fumarate (150 mg q.d./300 mg q.d.)
Simeprevir/Tenofovirdisoproxilfumarat (150 mg q.d./300 mg q.d.)
Simethicone emulsion 30%, containing purified water, silicone oil, polysorbate 65, methylcellulose, silica gel, macrogol stearate , sorbic acid, benzoic acid and sulfuric acid
Simetikonemulsion 30 %, innehållande renat vatten, silikonolja, polysorbat 65, metylcellulosa, kiselgel, makrogolstearat, sorbinsyra, bensoesyra och svavelsyra
Simethicone Emulsion Purified water
Renat vatten
Simethiconeg (Dimethicone)
Simetikon g (Dimethicone)
Similar antibody GMCs and OPA GMTs were observed for all infants except lower antibody GMCs for serotypes 4, 5, 9V and the cross-reactive serotype 19A in very preterms and serotype 9V in preterms and lower OPA GMT for serotype 5 in very preterms.
Likvärdig GMC och OPA GMT för antikroppar observerades för alla spädbarn med undantag för ett lägre GMC för antikroppar mot serotyp 4, 5, 9V och den korsreaktiva serotypen 19A hos de mycket prematura och mot serotyp 9V hos de prematura och ett lägre OPA GMT mot serotyp 5 hos de mycket prematura spädbarnen.
Similar antibody responses to the standard 23-valent pneumococcal vaccine and the influenza trivalent virus vaccination were observed in a study in 226 adult subjects with rheumatoid arthritis who were treated with adalimumab or placebo.
Liknande antikroppssvar på standard 23-valent pneumokockvaccination och trivalent influensavirus- vaccination sågs i en studie hos 226 vuxna med reumatoid artrit som behandlades med adalimumab eller placebo.
Similar AUC values for fed vs. fasted and somewhat lower Cmax values (23 % for raltegravir and 21 % for lamivudine) were observed with DUTREBIS.
Likartade AUC- värden för icke-fastande och fastande tillstånd och något lägre Cmax (23% för raltegravir och 21% för lamivudin) observerades med DUTREBIS.
Similar benefits were seen in the studies regardless of the other diabetes medicines being taken.
Liknande gynnsamma resultat sågs i studierna oavsett vilka andra läkemedel mot diabetes som togs.
Similar changes were found in the valsartan alone group (exposure 8.5–11.0 times the clinical dose of 160 mg valsartan).
Liknande förändringar sågs i den grupp som fick endast valsartan (exponering för 8,5 11,0 gånger högre doser än den kliniska dosen 160 mg valsartan).
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3 - 4% and haematocrit 3.6 – 4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1 – 2% and haematocrit 1 – 3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3–4% och hematokrit 3,6–4,1%, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2% och hematokrit 1–3,2%, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6-4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1-2% and haematocrit 1-3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3–4 % och hematokrit 3,6–4,1 %, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2 % och hematokrit 1–3,2 %, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6-4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1-2% and haematocrit 1-3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3–4% och hematokrit 3,6–4,1%, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2% och hematokrit 1–3,2%, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6-4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1-2% and haematocrit 1-3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar observerades vid behandling med metformin (hemoglobin 3–4 % och hematokrit 3,6–4,1 %, relativ reduktion) och i lägre grad vid behandling med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2 % och hematokrit 1–3,2 %, relativ reduktion) hos patienter i kontrollerade jämförande studier med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6–4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1–2% and haematocrit 1–3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3–4 % och hematokrit 3,6–4,1 %, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2 % och hematokrit 1–3,2 %, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6–4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1–2% and haematocrit 1–3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3–4% och hematokrit 3,6–4,1%, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2% och hematokrit 1–3,2%, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3–4% and haematocrit 3.6–4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1–2% and haematocrit 1–3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
Liknande förändringar (hemoglobin 3–4 % och hematokrit 3,6–4,1 %, relativ reduktion) observerades hos patienter som behandlats med metformin och i lägre grad även hos patienter som behandlats med sulfonureid och insulin (hemoglobin 1–2 % och hematokrit 1–3,2 %, relativ reduktion) i kontrollerade jämförande prövningar med pioglitazon.
Similar changes were seen in metformin- (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6-4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea- and insulin- (haemoglobin 1-2% and haematocrit 1-3.2% relative reductions) treated patients in comparative-controlled trials with pioglitazone.
I jämförande kontrollerade prövningar med pioglitazon observerades liknande förändringar hos patienter som behandlades med metformin (hemoglobin 3–4 % och hematokrit 3,6– 4,1 % relativa minskningar) och, i mindre utsträckning, sulfonureider och insulin (hemoglobin 1–2 % och hematokrit 1–3,2 % relativa minskningar).
Similar clinical drug interactions resulting in increased pharmacokinetic exposure of CYP2D6 substrates have also been observed with bupropion as a single medicinal product with desipramine and venlafaxine.
Liknande kliniska läkemedelsinteraktioner, som resulterar i ökad farmakokinetisk exponering av CYP2D6-substrat, har också observerats med bupropion som ett icke- kombinerat läkemedel tillsammans med desipramin och venlafaxin.
Similar clinical success (point estimate for treatment difference -1.7, 95% CI -8.4, 4.9) was observed for both regimens.
Liknande positiva kliniska svar (”point estimate” för behandlingsskillnad -1,7, 95% CI -8,4, 4,9) sågs i båda behandlingsregimerna.
Similar clinical success (point estimate for treatment difference: -1.7, 95% CI –8.4, 4.9) was observed for both regimens.
Ett likartat virologiskt svar observerades för båda regimerna (punktuppskattning för skillnad i behandling vid vecka 48: 0,39%, 95% CI: -6,63; 7,40).
Similar dermal lesions, which are described as palmar-plantar erythrodysesthesia were also observed in patients after long-term intravenous infusion (see section 4.8).
Liknande dermala lesioner, som beskrivs som palmoplantar erytrodystesi har också rapporterats hos patienter efter intravenös infusion under längre tid. (se avsnitt 4.8).
Similar dose related changes to haematology and white blood cell counts, as well as renal integrity, were also noted.
Liknande dosrelaterade ändringar i hematologi och antalet vita blodkroppar, liksom på njurfunktionen observerades även.
Similar effect expected as observed with Viekirax +
Liknande effekt som observerats med Viekirax + dasabuvir förväntas.
Similar effect expected as observed with Viekirax + dasabuvir.
Liknande effekt som observerats för Viekirax + dasabuvir förväntas.
Similar effect is expected as observed with Viekirax + dasabuvir.
Liknande effekt som observerats för Viekirax + dasavubir förväntas.
Similar efficacy for rilpivirine was seen in each trial demonstrating non-inferiority to efavirenz.
Likartad effekt sågs i bägge prövningarna, vilket visade non-inferiority för rilpivirin mot efavirenz.
Similar efficacy results and safety profile were seen in children, supporting the use of Revestive in these patients.
Liknande resultat och säkerhetsprofil konstaterades för barn, vilket talade till fördel för användning av Revestive även hos dem.
similar findings are expected with
liknande förändringar förväntas vid
Similar findings were found based on a 18- months landmark analysis.
Liknande resultat sågs vid en riktmärkesanalys efter 18 månader.
Similar HbA1c reductions versus placebo were achieved for patients receiving saxagliptin 5 mg add-on to insulin regardless of metformin use (-0.4% for both subgroups).
Likartade reduktioner i HbA1c jämfört med placebo uppnåddes för patienter som fick saxagliptin 5 mg som tillägg till insulin oberoende av metforminanvändning (−0,4 % för båda subgrupperna).
Similar HbA1c reductions versus placebo were achieved for patients receiving saxagliptin 5 mg add-on to insulin regardless of metformin use (−0.4% for both subgroups).
Likartade reduktioner i HbA1c jämfört med placebo uppnåddes för patienter som fick saxagliptin 5 mg som tillägg till insulin oberoende av metforminanvändning (−0,4 % för båda subgrupperna).
Similar IC50s were seen for clinical isolates without any major difference between subtypes; in a panel of 24 HIV-1 isolates of clades A, B, C, D, E, F and G and group O the mean IC50 value was 0.2 nM (range 0.02-2.14).
Liknande IC50-värden sågs för kliniska isolat utan större skillnader mellan subtyperna: i en panel med 24 hiv-1-isolat av subtyp A, B, C, D, E, F och G och grupp O med IC50 på i genomsnitt 0,2 nM (intervall 0,02–2,14).
Similar IC50s were seen for clinical isolates without any major difference between subtypes; in a panel of 24 HIV-1 isolates of clades A, B, C, D, E, F and G and group O the mean IC50 value was 0.2 nM (range 0.02-2.14).
Liknande IC50-värden sågs för kliniska isolat utan större skillnader mellan subtyperna: i en panel med 24 hiv-1-isolat av subtyp A, B, C, D, E, F och G och grupp O var IC50 i genomsnitt 0,2 nM (intervall 0,02–2,14).
Similar improvements in signs and symptoms, spinal mobility, and physical function were observed at week 16 through week 24 among patients remaining in the study and treated with Simponi 50 mg.
Bland de patienter som var kvar i studien och som behandlats med Simponi, fanns liknande förbättringar i HAQ DI från vecka 104 till och med vecka 256.
Similar improvements in signs and symptoms, spinal mobility, and physical function were observed at week 16 through week 24 among patients remaining in the study and treated with Simponi 50 mg.
I både AT- och OSI-populationerna fortsatte förbättringar av tecken och symtom, ryggradsrörlighet, fysisk funktion, livskvalitet och produktivitet observerade vid vecka 16 hos patienter behandlade med Simponi 50 mg och som var kvar i studien vid vecka 52.
Similar interactions are likely with astemizole and cisapride.
Liknande interaktioner är troliga med astemizol och cisaprid.
Similar or higher inhibition of platelet aggregation was observed with prasugrel.
Likartad eller högre hämning av trombocytaggregationen observerades med prasugrel.
Similar percentages of subjects in the TDF-TDF and PLB-TDF groups (37.5% and 41.7%, respectively) experienced seroconversion to anti-HBe through week 192.
Liknande andelar av försökspersoner i grupperna TDF-TDF och PLB-TDF (37,5 % respective 41,7 %) upplevde anti-HBe-serokonversion till och med vecka 192.
Similar percentages of subjects in the TDF-TDF and PLB-TDF groups (37.5% and 41.7%, respectively) experienced seroconversion to anti-HBe through week 192.
Liknande procentandelar av patienterna i TDF-TDF- och PLB-TDF-grupperna (37,5 % respektive 41,7 %) upplevde serokonversion mot anti-HBe fram till och med vecka 192.
Similar PFS results were observed in patients who had received prior treatment with bortezomib (HR 0.56, 95% CI: 0.44, 0.73) and patients who had not received prior treatment with bortezomib (HR 0.48, 95% CI: 0.36, 0.66).
Liknande PFS-resultat observerades för patienter som tidigare hade behandlats med bortezomib (HR 0,56, 95 % CI: 0,44, 0,73) och patienter som inte hade behandlats med bortezomib (HR 0,48, 95 % CI: 0,36, 0,66).
Similar proportions of patients in each arm had prior nephrectomy (89 % and 88 % in the pazopanib and placebo arms, respectively) and/or prior radiotherapy (22 % and 15 % in the pazopanib and placebo arms, respectively.
Ungefär samma andel patienter i varje arm hade tidigare genomgått nefrektomi (89 % och 88 % i pazopanib- respektive placeboarmen) och/eller tidigare strålbehandlats (22 % och 15 % i pazopanib- respektive placeboarmen).
Similar rates of adverse events were seen in the every eight week and every four week dosing groups in the Phase 3 clinical trials.
Förekomsten av biverkningar var ungefär densamma i gruppen som fick en dos var åttonde vecka och gruppen som fick en dos var fjärde vecka i de kliniska fas 3-prövningarna.
Similar rates of rise of haematocrit were noted when epoetin alfa was administered by either route.
17 varaktig ökning av hematokrit när epoetin alfa administrerades antingen intravenöst eller subkutant.