natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients with type 2 diabetes who received 2 doses of albiglutide 32 mg (Day 1 and 8), a statistically significant reduction (24%) in postprandial glucose AUC(0.5-4.5 h) was observed compared to placebo following a standardised breakfast meal on Day 9.
Hos patienter med typ 2-diabetes som fick 2 doser albiglutid 32 mg (dag 1 och dag 8), sågs efter en standardiserad frukost dag 9 en statistiskt signifikant minskning (24 %) av AUC(0.5-4.5 h) för postprandiellt glukos jämfört med placebo.
In patients with type 2 diabetes, NovoMix 50 can be given as monotherapy or in combination with metformin, when the blood glucose is inadequately controlled with metformin alone.
NovoMix 50 kan ges till patienter med typ 2-diabetes som monoterapi eller i kombination med metformin, när blodglukosnivån är otillräckligt kontrollerad med enbart metformin.
In patients with type 2 diabetes, NovoMix 70 can be given as monotherapy or in combination with metformin, when the blood glucose is inadequately controlled with metformin alone.
NovoMix 70 kan ges till patienter med typ 2-diabetes som monoterapi eller i kombination med metformin, när blodglukosnivån är otillräckligt kontrollerad med enbart metformin.
In patients with uncontrolled hypertension duloxetine should not be initiated (see section 4.3).
Behandling med duloxetin ska inte påbörjas hos patienter med okontrollerad hypertoni (se avsnitt 4.3).
In patients with unrecognised DPD deficiency treated with capecitabine, life-threatening toxicities manifesting as acute overdose may occur (see section 4.9).
Hos patienter med okänd DPD-brist som behandlas med kapecitabin kan livshotande de toxicitet som yttrar sig som akut överdosering uppkomma (se avsnitt 4.9).
In patients with unstable angina or myocardial infarction without ST segment elevation waiting for further treatment, the main study involved almost 14,000 adults and compared Angiox taken alone or with a GPI, with the combination of heparin and a GPI.
I studien jämfördes Angiox när det togs som enda läkemedel eller tillsammans med en GPI med kombinationen av heparin och en GPI.
In patients with uveitis, a loading dose of 80 mg adalimumab on Week 0 followed by 40 mg adalimumab every other week starting at Week 1, resulted in mean steady-state concentrations of approximately 8 to 10 g/mL.
Hos patienter med uveit gav en startdos av 80 mg adalimumab vecka 0 följt av 40 mg adalimumab varannan vecka med början vecka 1 ett medelvärde för steady state-koncentrationen på ungefär 8 till 10 µg/ml.
In patients with valvular heart disease, there was a higher incidence of ventricular arrhythmia events in vernakalant patients.
Hos patienter med klaffsjukdom sågs en högre incidens av kammararytmier bland patienter behandlade med vernakalant.
In patients with wet AMD, DME and RVO, initially, three or more consecutive, monthly injections may be needed.
Hos patienter med våt AMD, DME och RVO, kan det vara nödvändigt att initialt ge tre eller flera på varandra följande, månatliga injektioner.
In patients with YMDD mutant HBV, 18/39 (46 %) had improvements in necroinflammatory activity and 9/39 (23 %) had worsening.
Hos patienter med YMDD-muterat HBV hade 18/39 (46 %) förbättringar i nekroinflammatorisk aktivitet och 9/39 (23 %) hade försämring.
In patients with YMDD mutant HBV, 41/82 (50 %) patients had improvement in liver inflammation and 40/56 (71 %) patients without YMDD mutant HBV had improvement.
Hos 41/82 (50 %) av patienterna med YMDD-muterat HBV hade leverinflammationen förbättrats och 40/56 (71 %) av patienterna utan YMDD-muterat HBV hade förbättrats.
In patients with YMDD mutant HBV, addition of an alternative agent without cross- resistance to lamivudine should be considered.
Hos patienter med YMDD-muterat HBV, bör ett tillägg av ett alternativt läkemedel som inte är korsresistent mot lamivudin övervägas.
In patients without a primary mutation detected at baseline (N=60) (i.e.
Hos patienter utan primära mutationer detekterade vid baslinjen (N=60) (t.ex.
In patients without antibody induction, if tacrolimus therapy is initiated intravenously, the recommended starting dose is 0.03 - 0.05 mg/kg/day (with Prograf 5 mg/ml concentrate for solution for infusion) as a continuous 24-hour infusion targeted to achieve tacrolimus whole blood concentrations of 15 - 25 nanogram/ml.
Till patienter utan antikroppsinduktion, och när takrolimus behandlingen påbörjas intravenöst, rekommenderas en startdos på 0,03-0,05 mg/kg/dygn (med Prograf 5 mg/ml koncentrat till infusionsvätska, lösning) som kontinuerlig intravenös 24 timmars infusion för att erhålla en önskad koncentration på 15-25 nanogram/ml takrolimus i helblod.
In patients without CHF the incidence of hypotension was not significantly different during the first 2 hours after dose in patients treated with vernakalant compared to patients receiving placebo (5.7% versus.
Hos patienter utan kronisk hjärtsvikt skiljde sig inte incidensen signifikant av hypotoni under de första 2 timmarna efter dos mellan vernakalantbehandlade patienter jämfört med patienter som fick placebo (5,7 % jämfört med 5,2 %).
In patients without decompensated cirrhosis requiring the addition of ribavirin to their treatment regimen (see Table 1), the daily dose of ribavirin is weight based (< 75 kg = 1,000 mg and
Hos patienter utan dekompenserad cirros som behöver tillägg av ribavirin till sin behandlingsregim (se tabell 1) baseras den dagliga dosen ribavirin på kroppsvikt (< 75 kg = 1 000 mg och
In patients without the mutant, 20/27 (74 %) had improvements in necroinflammatory activity and 2/27 (7 %) had worsening.
Hos patienter som saknade mutationen hade 20/27 (74 %) förbättringar i nekroinflammatorisk aktivitet och 2/27 (7 %) hade försämring.
In patients without YMDD mutant HBV, 14/22 (64 %) showed improvement in necroinflammatory score and 1/22 (5 %) patients worsened compared to pre-treatment.
Hos patienter utan YMDD-muterat HBV visade 14/22 (64 %) en förbättring av nekroinflammatorisk grad och 1/22 (5 %) av patienterna försämrades jämfört med före behandling.
In patients  11 years of age not on dialysis, once the target haemoglobin has been achieved with once every two week dosing, Aranesp may be administered subcutaneously once monthly using an initial dose equal to twice the previous once every two week dose.
Hos patienter � 11 år, som inte står på dialys, när hemoglobinnivån uppnåtts med dosering en gång varannan vecka, ges Aranesp subkutant en gång per månad med en startdos som är dubbelt så hög som den dos som tidigare gavs en gång varannan vecka.
In patients 75 years, fondaparinux should be used with care, as renal function decreases with age (see section 4.4).
Hos patienter  75 år bör fondaparinux användas med försiktighet, eftersom njurfunktionen försämras med åldern (se avsnitt 4.4).
In patients, as well as in healthy volunteers, the maximum concentration (Cmax) and area-under-the-concentration time curve (AUC) increase proportionally with increases in dose.
Hos patienter, liksom hos friska försökspersoner ökar den högsta koncentrationen (Cmax) och ytan under koncentrationstidkurvan (AUC) proportionellt mot dosen.
In patients, baseline factor Xa and PT were influenced by the surgery resulting in a difference in the concentration-PT slope between the day post- surgery and steady state.
Baslinjen för faktor Xa och PT påverkades hos patienter av kirurgin, vilket resulterade i en skillnad i lutningen för koncentration-PT mellan dagen efter kirurgi och steady state.
In patients, children or adults with severe congenital, cyclic, or idiopathic neutropenia with an absolute neutrophil count (ANC) of ≤ 0.5 x 109/L, and a history of severe or recurrent infections, long term administration of Grastofil is indicated to increase neutrophil counts and to reduce the incidence and duration of infection-related events.
Hos patienter, barn och vuxna, med allvarlig kongenital, cyklisk eller idiopatisk neutropeni med ett absolut neutrofilantal (ANC) på ≤ 0,5 x 109/l, och en anamnes på allvarliga eller återkommande infektioner, är långvarig administrering av Grastofil avsett för att öka neutrofilantalet och för att minska incidensen och varaktigheten av infektionsrelaterade händelser.
In patients, children or adults, with severe congenital, cyclic, or idiopathic neutropenia with an absolute neutrophil count (ANC) of ≤ 0.5 x 109/L, and a history of severe or recurrent infections, long term administration of Biograstim is indicated to increase neutrophil counts and to reduce the incidence and duration of infection-related events.
Hos patienter, barn eller vuxna, med svår kongenital, cyklisk eller idiopatisk neutropeni med ett absolut antal neutrofila granulocyter (ANC) på  0,5 x 109/l och som tidigare haft svåra eller återkommande infektioner, är långtidsadministrering av Biograstim indicerad för att öka antalet neutrofila granulocyter och för att minska incidensen och durationen av infektionsrelaterade händelser.
In patients, children or adults, with severe congenital, cyclic, or idiopathic neutropenia with an absolute neutrophil count (ANC) of ≤ 0.5 x 109/l, and a history of severe or recurrent infections, long term administration of filgrastim is indicated to increase neutrophil counts and to reduce the incidence and duration of infection-related events.
Hos patienter, barn eller vuxna, med svår kronisk, cyklisk eller idiopatisk neutropeni med ett absolut neutrofilantal (ANC) på ≤ 0,5 x 109/l, och anamnes på svåra eller återkommande infektioner, är långtidsbehandling med filgrastim indicerad för att öka neutrofilantalet och minska incidensen och durationen av infektionsrelaterade händelser.
In patients, children or adults, with severe congenital, cyclic, or idiopathic neutropenia with an absolute neutrophil count (ANC) of ≤ 0.5 x 109/l, and a history of severe or recurrent infections, long term administration of Filgrastim ratiopharm is indicated to increase neutrophil counts and to reduce the incidence and duration of infection-related events.
Hos patienter, barn eller vuxna, med svår kongenital, cyklisk eller idiopatisk neutropeni med ett absolut antal neutrofila granulocyter (ANC) på  0,5 x 109/l och som tidigare haft svåra eller återkommande infektioner, är långtidsadministrering av Filgrastim ratiopharm indicerad för att öka antalet neutrofila granulocyter och för att minska incidensen och durationen av infektionsrelaterade händelser.
In patients, children or adults, with severe congenital, cyclic, or idiopathic neutropenia with an absolute neutrophil count (ANC) of ≤ 0.5 x 109/L, and a history of severe or recurrent infections, long term administration of Ratiograstim is indicated to increase neutrophil counts and to reduce the incidence and duration of infection-related events.
Hos patienter, barn eller vuxna, med svår kongenital, cyklisk eller idiopatisk neutropeni med ett absolut antal neutrofila granulocyter (ANC) på  0,5 x 109/l och som tidigare haft svåra eller återkommande infektioner, är långtidsadministrering av Ratiograstim indicerad för att öka antalet neutrofila granulocyter och för att minska incidensen och durationen av infektionsrelaterade händelser.
In patients, children or adults, with severe congenital, cyclic, or idiopathic neutropenia with an absolute neutrophil count (ANC) of  0.5 x 109 /l and a history of severe or recurrent infections, long term administration of filgrastim is indicated to increase neutrophil counts and to reduce the incidence and duration of infection-related events.
Hos patienter, barn eller vuxna, med svår kongenital, cyklisk eller idiopatisk neutropeni med ett absolut antal neutrofila granulocyter (ANC) på ≤ 0,5 x 109/l och som tidigare haft svåra eller återkommande infektioner, är långtidsadministrering av filgrastim indicerat för att öka antalet neutrofiler och för att minska incidensen och durationen av infektionsrelaterade händelser.
In patients, dasatinib has a large apparent volume of distribution (2,505 l) suggesting that the medicinal product is extensively distributed in the extravascular space.
Hos patienter har dasatinib en stor, skenbar distributionsvolym (2 505 l), vilket tyder på att läkemedlet har en omfattande distribution i det extravaskulära rummet.
In patients, HIV-1 expressing three or more thymidine analogue associated mutations (TAMs) that included either the M41L or L210W reverse transcriptase mutation showed reduced susceptibility to tenofovir disoproxil fumarate.
Patienter med hiv-1 vilkas uttryck omfattade tre eller fler tymidinanalog-associerade mutationer (TAMs) som inkluderade antingen M41L eller L210W omvänd transkriptas mutation uppvisade nedsatt mottaglighet för behandlingen med tenofovirdisoproxilfumarat.
In patients, mean Cmax (CV%) and AUCINF of artenimol (observed after the first dose of Eurartesim) were 752 (47%) ng/ml and 2,002 (45 %) ng/ml*h, respectively.
Hos patienter var genomsnittlig Cmax (CV%) och AUCINF för artenimol (observerade efter den första dosen av Eurartesim) 752 (47 %) ng/ml respektive 2 002 (45 %) ng/ml*h. .
In patients, the nelfinavir AUC0-24 with 1250 mg BID administration was 52.8  15.7 µgh/ml (n=10) and with 750 mg TID administration was 43.6  17.8 µgh/ml (n=11).
Hos patienter var AUC0-24 för nelfinavir vid doseringen 1250 mg två gånger dagligen 52,8 ±15,7 µg·h/ml (n=10) och vid doseringen 750 mg tre gånger dagligen var AUC0-24 43,6±17,8 µg·h/ml (n=11).
In patients,the mean peak plasma concentration (Cmax) was 79.6 μg/ml (C.V. 61%, range 39-222), whereas in volunteers Cmax was 40 μg/ml and AUCinf was 2400 μg/h/ml.
Hos patienterna var den genomsnittliga maximala plasmakoncentrationen (Cmax) 79,6 μg/ml (variationskoefficient 61%, spridning 39-222), och hos de friska frivilliga var Cmax 40 μg/ml och AUCinf var 2 400 μg/h/ml.
In PBPC mobilisation in normal donors the most commonly reported undesirable effect was musculoskeletal pain.
Vid mobilisering av perifera stamceller hos friska donatorer var den vanligaste rapporterade biverkningen muskuloskeletal smärta.
In PBPC mobilisation in normal donors the most commonly reported undesirable effect was musculoskeletal pain.
Vid PBSC-mobilisering hos friska donatorer var den vanligaste rapporterade biverkningen muskuloskeletal smärta.
In PBPC mobilisation in normal donors, the most commonly reported undesirable effect was musculoskeletal pain.
Vid mobilisering av perifera stamceller (PBPC ) hos friska donatorer var den vanligaste biverkningen muskuloskeletal smärta.
In PBPC mobilization in normal donors the most commonly reported undesirable effect was musculoskeletal pain.
Vid mobilisering av perifera stamceller hos friska donatorer var den vanligaste rapporterade biverkningen muskuloskeletal smärta.
In PEGASUS, patients with history of MI with prior ischaemic stroke were not included.
Patienter med tidigare hjärtinfarkt och tidigare ischemisk stroke inkluderades inte i PEGASUS-studien.
In Pegasys, the interferon alfa-2a has been ‘pegylated’ (attached to a chemical called polyethylene glycol).
I Pegasys har interferon alfa-2a ”pegylerats” (belagts med en kemikalie som kallas polyetylenglykol).
In PegIntron, the interferon alfa-2b has been ‘pegylated’ (attached to a chemical called polyethylene glycol).
I PegIntron har interferon alfa-2b ”pegylerats” (belagts med en kemikalie som kallas polyetylenglykol).
In perennial allergic rhinitis, fluticasone furoate nasal spray 55 micrograms once daily exhibited a more consistent efficacy profile than fluticasone furoate nasal spray 110 micrograms once daily over 4 weeks’ treatment.
Vid perenn allergisk rinit uppvisade flutikasonfuroat nässpray 55 mikrogram en gång om dagen en mer konsekvent effektprofil än flutikasonfuroat nässpray 110 mikrogram en gång om dagen under 4 veckors behandling.
In peri and post-natal studies in rats, dystocia, increased foetal deaths in utero and toxicity to post-natal development (pup body weight and development land marks) were observed at systemic exposure levels up to 11 times the AUC0-24h of free plasma concentration at MRHD.
I peri- och postnatala studier på råtta observerades dystoki, ökat antal fosterdöd in utero och toxicitet under postnatal utveckling (kroppsvikt hos avkomma och kännetecken på grad av utveckling) vid systemiska exponeringsnivåer på upp till 11 gånger AUC0-24tim för fri plasmakoncentration vid MRHD.
In perinatal and postnatal studies in rats, piperaquine was associated with delivery complications.
I peri- och postnatala studier på råttor förknippades piperakin med förlossningskomplikationer.
In Period A, patients received placebo or Humira at an initial dose of 160 mg at Week 0, 80 mg at Week 2, and 40 mg every week starting at Week 4 to Week 11.
I period A fick patienter placebo eller Humira med en startdos på 160 mg vid vecka 0 och 80 mg vid vecka 2 och 40 mg varje vecka från vecka 4 till vecka 11.
In period A, patients received placebo or Humira at an initial dose of 80 mg followed by 40 mg every other week starting one week after the initial dose.
Patienter fick placebo eller Humira som en startdos på 80 mg följt av 40 mg varannan vecka med början en vecka efter startdosen.
In peripheral blood of patients with melanoma, a mean increase in the percent of activated HLA-DR+ CD4+ and CD8+ T cells was observed after treatment with ipilimumab, consistent with its mechanism of action.
Hos patienter med melanom observerades en genomsnittlig procentuell ökning av aktiverade HLA- DR+ CD4+ och CD8+ T-celler i perifert blod efter behandling med ipilimumab, vilket stämmer överens med verkningsmekanismen.
In permanent AF, the AF has been present for a long time (at least during 6 months) and a decision has been made not to change back your heart rhythm to atrial normal rhythm with a treatment called cardioversion, if you have or had a problem where your heart cannot pump the blood round your body as well as it should (condition called heart failure).
Vid permanent förmaksflimmer har flimret funnits under lång tid (under minst 6 månader) och beslut har tagits att inte återställa din hjärtrytm till normal rytm med hjälp av konvertering. om du har eller har haft problem där ditt hjärta inte kan pumpa runt blodet i kroppen så bra som det borde (hjärtsvikt).
In persistent allergic rhinitis (presence of symptoms for 4 days or more per week and for more than
Vid persisterande allergisk rinit (närvaro av symtom i 4 dagar eller mer per vecka och i mer än
In persons more than 2 years old with HFI, a spontaneous aversion for fructose-containing foods develops and may be combined with the onset of symptoms (vomiting, gastro-intestinal disorders, apathy, height and weight retardation).
Hos personer äldre än 2 år med HFI utvecklas en spontan reaktion mot fruktosinnehållande föda som kan ha följande symtom: kräkningar, gastro-intestinala störningar, apati, avstannande tillväxt och vikminskning.
In persons more than 2 years old with HFI, a spontaneous aversion for fructose-containing foods develops and may be combined with the onset of symptoms (vomiting, gastro-intestinal disorders, apathy, height and weight retardation).
Hos personer äldre än 2 år med HFI utvecklas en spontan reaktion mot fruktosinnehållande föda som kan ha följande symtom: kräkningar, gastro-intestinala störningar, apati, avstannande tillväxt och viktminskning.
In pet rabbits, in very rare cases, local reactions at the injection site such as necrosis, scabs, crusts or hair loss may occur.
Hos tamkaniner kan i mycket sällsynta fall lokala reaktioner vid injektionsstället uppkomma, såsom nekros (vävnadsdöd), skorv, skorpor och håravfall.
In pharmacokinetic studies with and without a charcoal blockage, Budesonide/Formoterol Teva Pharma B.V. was evaluated by comparing it with an alternative authorised fixed-dose combination inhaled product containing the same active substances, budesonide and formoterol and has been shown to be equivalent in both systemic exposure (safety) and pulmonary deposition (efficacy).
I farmakokinetiska studier med och utan blockering med kol utvärderades Budesonide/Formoterol Teva Pharma B.V. genom jämförelse med en alternativ godkänd inhalator med en kombination av fasta doser som innehåller samma substanser, budesonid och formoterol och har visat sig vara likvärdig för både systemisk exponering (säkerhet) och lungdeposition (effekt).
In pharmacokinetic sub-studies in patients with CRVO, BRVO, DME or myopic CNV mean Cmax of free aflibercept in plasma were similar with values in the range of 0.03 to 0.05 microgram/ml and individual values not exceeding 0.14 microgram/ml.
I farmakokinetiska studier på patienter med CRVO, BRVO, DME eller mypoisk CNV var genomsnittligt Cmax av fritt aflibercept i plasma likvärdiga och uppmättes i intervallet 0,03 till 0,05 mikrogram/ml och vidare noterades att individuella värden inte översteg 0,14 mikrogram/ml.
In Phase 1 studies, healthy volunteers have been administered single doses of up to 1500 mg, and cumulative doses up to 4500 mg over a period of up to 8 weeks, with no signs of toxicity or laboratory results of clinical concern.
I fas 1-studier har enstaka doser på upp till 1 500 mg och kumulativa doser upp till 4 500 mg, under en period på upp till 8 veckor, administrerats till friska försökspersoner utan några tecken på toxicitet eller laboratorieresultat av klinisk betydelse.
In Phase 2 / 3 clinical studies, 2,473 patients received dalbavancin administered as either a single infusion of 1500 mg or as 1000 mg followed one week later by 500 mg.
I kliniska fas 2/3-studier erhöll 2 473 patienter dalbavancin administrerat antingen som en enstaka infusion på 1 500 mg eller som 1 000 mg följt av 500 mg en vecka senare.
In phase 2 and phase 3 clinical studies general infections (not wound related. e.g. urinary tract infections, viral infections) were reported more frequently in the NexoBrid group (0.147 events per patient) than in the group treated according to SOC (0.079 events per patient).
I kliniska studier i fas 2 och fas 3 rapporterades allmänna infektioner (inte sårrelaterade, t.ex. urinvägsinfektion, virusinfektion) oftare i Nedxo typer av komplikationer oftare i NexoBrid-gruppen (0,147 händelser per patient) än i den grupp som behandlades enligt standardvård (0,079 händelser per patient).
In phase 2 and phase 3 clinical studies, certain types of wound complications were reported more frequently in the NexoBrid group than in the group treated according to the study sites’ Standard of Care (SOC).
I kliniska studier i fas 2 och fas 3 rapporterades vissa typer av sårkomplikationer oftare i NexoBrid- gruppen än i den grupp som behandlades enligt studieställets standardvård.
In Phase 2/3 trials, 9 out of 2498 subjects treated with EXUBERA were discontinued from trials due to a decline in pulmonary function whose end of study FEV1 showed a decline of  15% from baseline.
I fas 2 och 3-studier avbröt 9 av 2498 patienter behandlade med EXUBERA studierna på grund av en försämring i lungfunktionen; FEV1 uppvisade vid studieavbrytandet en minskning på ≥ 15 % från utgångsvärdet.
In phase 3 clinical studies the incidence of adverse events of acute renal failure was higher in subjects with lower baseline creatinine clearance than that among subjects with higher baseline creatinine clearance.
I kliniska fas 3-studier var incidensen av biverkningen akut njursvikt högre hos försökspersoner med lägre kreatininclearance vid baslinjen än bland försökspersoner med högre kreatininclearance vid baslinjen.
In Phase 3 clinical trials, 1075 subjects (including 181 with compensated cirrhosis) with genotype 1 HCV infection received the recommended regimen (see section 4.2).
I kliniska fas 3-studier fick 1075 patienter (inklusive 181 med kompenserad cirros) med HCV- infektion genotyp 1 den rekommenderade dosen för deras HCV genotyp 1-subtyp, cirrosstatus och relevanta laboratorievärden före behandling.
In phase 3 studies with SBS patients who received Revestive for ≥2 years, 39% of patients developed anti-teduglutide antibodies and 21% of patients developed antibodies against E.coli protein (residual host cell protein from the manufacture).
I fas III-studier med patienter med korttarmssyndrom som behandlades med Revestive under ≥ 2 år, utvecklade 39 % av patienterna antikroppar mot teduglutid och 21 % av patienterna utvecklade antikroppar mot E.coli- proteiner (proteiner från värdcellen som är kvar efter tillverkningen).