natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequent (≥1%) ADRs leading to discontinuation of one or more components of FOLFIRI were: neutropenia (12.5%), thrombocytopenia (4.2%), diarrhoea (2.3%) and stomatitis (2.3%).
De mest förekommande (≥1%) biverkningarna som ledde till avbrytande av en eller flera komponenter i FOLFIRI var: neutropeni (12,5 %), trombocytopeni (4,2 %), diarré (2,3 %) och stomatit (2,3 %).
The most frequent (≥10%) non-haematological adverse reactions were rash, pruritus, headache, nausea, fatigue, alopecia, myalgia and upper abdominal pain.
De vanligast förekommande (≥10 %), icke-hematologiska, biverkningarna var utslag, pruritus, huvudvärk, illamående, trötthet, alopeci, myalgi och smärta i övre delen av buken.
The most frequent ADRs observed at an incidence ≥1.0% were: Headache (3.9%), Electrocardiogram QTc Prolonged (3.4%), P. falciparum infection (3.0%), Anaemia (2.8%), Eosinophilia (1.7%), Haemoglobin decreased (1.7%), Sinus tachycardia (1.7%), Asthenia (1.6%), Haematocrit [decreased] (1.6%), Pyrexia (1.5%), Red Blood Cell Count decreased (1.4%).
De vanligaste läkemedelsbiverkningarna som sågs med en incidens av ≥ 1,0 % var: huvudvärk (3,9 %), förlängd QTc-tid enligt EKG (3,4 %), P. falciparum-infektion (3,0 %), anemi (2,8 %), eosinofili (1,7 %), sänkt hemoglobinvärde (1,7 %), sinustakykardi (1,7 %), asteni (1,6 %), [sänkt] erytrocytvolymfraktion (EVF) (1,6 %), pyrexi (1,5 %) och minskat antal röda blodkroppar (1,4 %).
The most frequent ADRs seen in patients treated with Tarceva in studies BO18192 and BO25460 were rash and diarrhoea (see Table 2).
De vanligaste biverkningarna som rapporterades hos patienter som behandlades med Tarceva i studierna BO18192 och BO25460 var hudutslag och diarré (se tabell 2).
The most frequent ADRs seen in patients treated with Tarceva in study ML20650 were rash and diarrhoea (any Grade 80% and 57%, respectively), most were Grade 1/2 in severity and manageable without intervention.
Den vanligaste biverkningen som sågs hos patienter som behandlats med Tarceva i studie ML 20650 var hudutslag och diarré (80% respektive 57% i alla grader), de flesta var grad 1/2 i allvarlighetsgrad och hanterbara utan medicinsk åtgärd.
The most frequent ADRs were diarrhoea and skin related adverse events (see section 4.4) as well as stomatitis and paronychia (see also Table 3 and 4).
De mest frekventa biverkningarna var diarré och hudrelaterade biverkningar (se avsnitt 4.4) såväl som stomatit och paronyki (se även tabell 3 och 4).
The most frequent adverse drug reaction associated with reteplase treatment is haemorrhage.
Den vanligaste biverkningen i samband med reteplasbehandling är blödning.
The most frequent adverse drug reactions (ADRs) were: headache, nausea, abdominal pain, rash, arthralgia, backpain, pain at extremity, flushing, pyrexia, infusion site reactions, blood pressure increased, oxygen saturation decreased, tachycardia and chills.
De vanligaste biverkningarna var: huvudvärk, illamående, buksmärta, utslag, artralgi, ryggsmärta, extremitetssmärta, rodnad, feber, reaktioner på infusionsstället, förhöjt blodtryck, minskad syrgasmättnad, takykardi och frossbrytningar.
The most frequent adverse events in the bosentan- and the placebo-treated patients were, respectively, anaemia or haemoglobin decrease (7 and 2 patients), generalised oedema (3 and 0 patients), and vomiting (2 and 0 patients).
De vanligaste biverkningarna för bosentan- och placebobehandlade patienter var anemi eller hemoglobinminskning (7 respektive 2 patienter), generellt ödem (3 respektive 0 patienter) och kräkningar (2 respektive 0 patienter).
The most frequent adverse events were upper respiratory tract infections (25%), pulmonary (arterial) hypertension (20%), nasopharyngitis (17%), pyrexia (15%), vomiting (13%), bronchitis (10%), abdominal pain (10%), and diarrhoea (10%).
De vanligaste biverkningar var infektioner i de övre luftvägarna (25%), pulmoniell (arteriell) hypertension (20%), nasofaryngit (17%), pyrexi (15%), kräkningar (13%), bronkit (10%), buksmärta (10%) och diarré (10%).
The most frequent adverse reaction is “headache” reported in 34 % of patients.
Den vanligaste biverkningen är huvudvärk, som rapporterats hos 34% av patienterna.
The most frequent adverse reaction reported for Gilenya 0.5 mg leading to treatment interruption was ALT elevations (2.2%).
För Gilenya 0,5 mg var förhöjt ALT (2,2 %) den vanligaste biverkningen som rapporterades och som ledde till behandlingsavbrott.
The most frequent adverse reactions (incidence ≥1/10 and suspected by the investigator to be related to treatment) from the pooled safety data are (in decreasing order): stomatitis, upper respiratory tract infections, amenorrhoea, hypercholesterolaemia, nasopharyngitis, acne, menstruation irregular, sinusitis, otitis media and pneumonia.
De vanligaste biverkningarna (incidens ≥1/10 och som av prövaren misstänktes vara relaterade till behandlingen) från poolade säkerhetsdata är (i fallande ordning): stomatit, övre luftvägsinfektioner, amenorré, hyperkolesterolemi, nasofasryngit, akne, oregelbunden menstruation, sinuit, otits media och pneumoni.
The most frequent adverse reactions (incidence ≥10%) on Gilenya 0.5 mg were influenza, sinusitis, headache, diarrhoea, back pain, hepatic enzyme increased and cough.
De vanligaste biverkningarna (incidens ≥10 %) vid behandling med Gilenya 0,5 mg var influensa, sinusit, huvudvärk, diarré, ryggvärk, förhöjda leverenzymer och hosta.
The most frequent adverse reactions are headache (11.5%), oedema/fluid retention (13.2%), abnormal liver function test (10.9%) and anaemia/haemoglobin decrease (9.9%).
De vanligast förekommande biverkningarna är huvudvärk (11,5 %), ödem/vätskeretention (13,2 %) onormala leverfunktionsprover (10,9 %) och anemi/minskat hemoglobin (9,9 %).
The most frequent adverse reactions are headache (11.5%), oedema/fluid retention (13.2%), abnormal liver function test (10.9%) and anaemia/haemoglobin decrease (9.9%).
De vanligast förekommande biverkningarna är huvudvärk (11,5 %), ödem/vätskeretention (13,2 %), onormala leverfunktionsprover (10,9 %) och anemi/minskat hemoglobin (9,9 %).
The most frequent adverse reactions are musculoskeletal pains such as bone pain and myalgia.
De vanligast rapporterade biverkningarna är muskuloskeletal smärta, t.ex. skelettsmärta och myalgi.
The most frequent adverse reactions considered due to receipt of MabThera IRRs.
Den vanligaste biverkningen som ansågs bero på behandling med MabThera var infusionsrelaterade reaktioner (IRR).
The most frequent adverse reactions during clinical trials which occurred in 5% of patients receiving Eperzan were diarrhoea, nausea, and injection site reactions including rash, erythema, or itching at the injection site.
De vanligaste biverkningarna i kliniska prövningar, som inträffade hos 5 % av patienterna som fick Eperzan, var diarré, illamående och reaktioner vid injektionsstället såsom utslag, erytem, eller klåda vid injektionsstället.
The most frequent adverse reactions leading to discontinuation with naltrexone / bupropion were nausea, headache, dizziness and vomiting.
De vanligaste biverkningarna som ledde till avbrytande av behandling med naltrexon/bupropion var illamående, huvudvärk yrsel och kräkningar.
The most frequent adverse reactions leading to permanent discontinuation in ≥1% of patients treated with the ZALTRAP/FOLFIRI regimen were vascular disorders (3.8%) including hypertension (2.3%), infections (3.4%), asthenia/fatigue (1.6%, 2.1%),diarrhoea (2.3%), dehydration (1%), stomatitis (1.1%), neutropenia (1.1%), proteinuria (1.5%), and pulmonary embolism (1.1%).
De vanligaste biverkningarna som ledde till permanent avslutande av behandling hos ≥1% av patienterna behandlade med ZALTRAP/FOLFIRI var vaskulära sjukdomar (3,8%), inklusive hypertoni (2,3%), infektioner (3,4%), asteni/trötthet (1,6%, 2,1%), diarré (2,3%), dehydrering (1%), stomatit (1,1%), neutropeni (1,1%), proteinuri (1,5%) och pulmonell embolism (1,1%).
The most frequent adverse reactions leading to withdrawal for liraglutide­treated patients were nausea (2.8% of patients) and vomiting (1.5%).
De vanligaste biverkningarna som ledde till avbruten behandling för patienter som behandlades med liraglutid var illamående (2,8% av patienterna) och kräkningar (1,5%).
The most frequent adverse reactions observed during the treatment of hepatic VOD in pre-marketing use are haemorrhage (including but not limited to gastrointestinal haemorrhage, pulmonary haemorrhage and epistaxis), hypotension and coagulopathy.
De vanligaste biverkningarna under behandling av hepatisk VOD före godkännandet för försäljning var blödning (bland annat gastrointestinal blödning, pulmonell blödning och epistaxis), hypotoni och koagulopati.
The most frequent adverse reactions observed with dronedarone 400 mg twice daily in the 5 studies were diarrhoea, nausea and vomiting, fatigue and asthenia.
De vanligaste biverkningarna vid behandling med dronedaron 400 mg två gånger dagligen i de fem studierna var diarré, illamående, kräkningar, trötthet och asteni.
The most frequent adverse reactions of any grade (experienced by at least 25% of patients) included diarrhoea (74%), fatigue (56%), nausea (50%), decreased appetite (46%), palmar-plantar erythrodysaesthesia syndrome (PPES) (42%), hypertension (37%), vomiting (32%), weight decreased (31%), and constipation (25%).
De vanligaste biverkningarna oavsett grad (som uppkommit hos minst 25 % av patienterna) inkluderade diarré (74 %), trötthet (56 %), illamående (50 %), minskad aptit (46 %), palmar-plantar erytrodysestesi (PPES) (42 %), hypertension (37 %), kräkning (32 %), viktnedgång (31 %) och förstoppning (25 %).
The most frequent adverse reactions reported for  20% of patients were diarrhoea (78.5%), nausea (42.1%), thrombocytopenia (38.5%), vomiting (37.1%), abdominal pain (33.4%), rash (32.4%), anaemia (27.4%), pyrexia (23.4%), and alanine aminotranserase increased (22.3%).
De vanligaste biverkningarna, som rapporterades hos 20 % av patienterna, var diarré (78,5 %), illamående (42,1 %), trombocytopeni (38,5 %), kräkningar (37,1 %), buksmärtor (33,4 %), hudutslag (32,4 %), anemi (27,4 %), pyrexi (23,4 %) och förhöjt alaninaminotransferas (ALAT) (22,3 %).
The most frequent adverse reactions reported with silodosin in placebo controlled clinical studies and during long-term use were ejaculatory disorders such as retrograde ejaculation and anejaculation (ejaculatory volume reduced or absent), with a frequency of 23 %.
De vanligaste biverkningarna som rapporterades för silodosin i placebokontrollerade kliniska studier och under långvarig användning var ejakulationsstörningar som retrograd ejakulation och anejakulation (minskad eller utebliven ejakulationsvolym), med en frekvens på 23 %.
The most frequent adverse reactions were mainly gastrointestinal related (nausea which was the most frequent reaction and associated with the initiation of treatment and decreased over time, and diarrhoea).
De vanligaste biverkningarna var huvudsakligen kopplade till magtarmkanalen (illamående, som var den oftast rapporterade biverkningen när behandlingen inleddes och som sedan avtog med tiden, och diarré).
The most frequent grade 3-4 adverse reactions (incidence ≥1%) were stomatitis, amenorrhoea, pneumonia, neutropenia, pyrexia, gastroenteritis viral and cellulitis.
De vanligaste biverkningarna (incidens ≥1 %) av grad 3-4 var stomatit, amennoré, pneumoni, neutropeni, feber, viral gastroenterit och cellulit.
The most frequent Grade 3-4 adverse reactions (incidence ≥1/100 to <1/10) were stomatitis, anaemia, hyperglycaemia, infections, fatigue, diarrhoea, pneumonitis, asthenia, thrombocytopenia, neutropenia, dyspnoea, proteinuria, lymphopenia, haemorrhage, hypophosphataemia, rash, hypertension, pneumonia, alanine aminotransferase (ALT) increased, aspartate aminotransferase (AST) increased and diabetes mellitus.
De biverkningar av grad 3-4 som var oftast förekommande (incidens ≥1/100, <1/10) var stomatit, anemi, hyperglykemi, infektioner, fatigue, diarré, pneumonit, asteni, trombocytopeni, neutropeni, dyspné, proteinuri, lymfopeni, blödning, hypofosfatemi, hudutslag, hypertoni, pneumoni, förhöjt ALAT/ASAT och diabetes mellitus.
The most frequent injection site reactions were injection site erythema, injection site pain and injection site bruising.
De vanligaste biverkningarna vid injektionsstället som rapporterades var rodnad, smärta och blåmärken vid injektionsstället.
The most frequent of adverse events reported in excess of placebo were fatigue (1.2 %), dry mouth (0.8 %) and headache (0.6 %).
Av de biverkningar som rapporterats utöver placebo var trötthet (1,2 %), muntorrhet (0,8 %) och huvudvärk (0,6 %) vanligast.
The most frequent of adverse reactions reported in excess of placebo were fatigue (1.2%), dry mouth (0.8%) and headache (0.6%).
Av de biverkningar som rapporterades utöver placebo var trötthet (1,2 %), muntorrhet (0,8 %) och huvudvärk (0,6 %) vanligast.
The most frequent reported or observed serious adverse drug reactions were:
De mest frekventa rapporterade eller observerade, allvarliga biverkningarna var:
The most frequent serious adverse reactions are cytopenias, infusion reactions, and immunosuppression/infections.
De vanligaste allvarliga biverkningarna är cytopenier, infusionsreaktioner och immunsuppresion/infektioner.
The most frequent serious and fatal adverse reactions are major haemorrhage (access site and non access-site bleeding, including intracranial haemorrhage) and hypersensitivity, including anaphylactic shock.
De vanligaste allvarliga och dödliga biverkningarna är större blödning (blödning vid punktionsstället men även blödning på andra ställen, inklusive intrakraniell blödning) och överkänslighet, inklusive anafylaktisk chock.
The most frequent serious reactions are acute renal failure, myocardial infarction, immune reconstitution inflammatory syndrome, thrombocytopenia, osteonecrosis, diarrhoea, hepatitis and pyrexia.
De mest frekventa allvarliga biverkningarna var akut njursvikt, hjärtinfarkt, immunreaktiveringsssyndrom, trombocytopeni, osteonekros, diarré, hepatit och feber.
The most frequent side effect is hypoglycaemia (low blood sugar).
Den vanligaste biverkningen hypoglykemi (lågt blodsocker).
The most frequent side effect is hypoglycaemia (low blood sugar).
Den vanligaste biverkningen är hypoglykemi (lågt blodsocker)..
The most frequent side effect is hypoglycaemia (low blood sugar).
Som vid all insulinbehandling är den vanligaste biverkningen hypoglykemi (lågt blodsocker).
The most frequent side effects in patients receiving Xofigo (very common [may affect more than 1 in 10 people]) are:
De vanligaste biverkningarna hos patienter som får Xofigo (mycket vanliga [kan förekomma hos fler än 1 av 10 personer]) är:
The most frequent side effects include peripheral sensory or motor neuropathy, tiredness, nausea (feeling sick), diarrhoea, neutropenia, vomiting, fever, infections and cough.
De vanligaste biverkningarna är perifer sensorisk eller motorisk neuropati, trötthet, illamående, diarré, neutropeni, kräkningar, feber, infektioner och hosta.
The most frequent side effects observed (in 1% to 10% of patients) with Dynepo are: increase in blood pressure.
De vanligaste biverkningarna (hos 1 % till 10 % av patienterna) som observerats för Dynepo är: ökning av blodtrycket.
The most frequent side effects with Betaferon are flu-like symptoms (including fever, chills, arthralgia (joint pain), malaise (feeling unwell), sweating, headache and myalgia (muscle pain)) and reactions at the site of injection.
De vanligaste biverkningarna som orsakas av Betaferon är influensaliknande symtom (däribland feber, frossa, artralgi (ledsmärta)), allmän sjukdomskänsla, svettningar, huvudvärk och myalgi (muskelvärk) samt reaktioner på injektionsstället.
The most frequent side effects with Edurant (seen in more than 1 patient in 10) are headache, insomnia, dizziness, nausea (feeling sick), and increased levels of total cholesterol, low-density- lipoprotein (LDL) cholesterol, pancreatic amylase (an enzyme produced in the pancreas that breaks down starch into sugars) and transaminases (liver enzymes).
De vanligaste biverkningarna som orsakas av Edurant (uppträder hos fler än 1 av 10 patienter) är huvudvärk, sömnsvårigheter, yrsel och illamående samt förhöjda nivåer av totalkolesterol, LDL- kolesterol (lågdensitetslipoproteiner), pankreasamylas (ett enzym som framställs i bukspottkörteln och bryter ner stärkelse till sockerarter) och transaminaser (leverenzymer).
The most frequent side effects with Eliquis (seen in between 1 and 10 patients in 100) are anaemia (low red blood cell counts), haemorrhage (bleeding), haematoma (a collection of blood under the skin), contusion (bruising) and nausea (feeling sick) when Eliquis is used for prevention of venous thromboembolism.
De vanligaste biverkningarna som orsakas av Eliquis (uppträder hos 1–10 patienter av 100) är anemi (lågt antal röda blodkroppar), blödningar, hematom (ansamling av blod under huden), blåmärken och illamående när Eliquis ges för att förebygga venös tromboembolism.
The most frequent side effects with Extavia are flu-like symptoms (including fever, chills, arthralgia (joint pain), malaise (feeling unwell), sweating, headache and myalgia (muscle pain)) and reactions at the site of injection.
De vanligaste biverkningarna som orsakas av Extavia är influensaliknande symtom (däribland feber, frossa, artralgi (ledsmärta)), allmän sjukdomskänsla, svettningar, huvudvärk och myalgi (muskelsmärta) samt reaktioner på injektionsstället.
The most frequent undesirable effects are musculoskeletal pains.
Den vanligast rapporterade biverkningen är muskuloskeletal smärta.
The most frequent undesirable effects attributable to filgrastim were bone pain, and general musculoskeletal pain.
De vanligaste biverkningarna av filgrastim var bensmärta och allmän muskel-och skelettvärk.
The most frequently (> 25% of subjects) detected post-baseline RAVs in these subjects were amino acid substitutions V36M (61%) and R155K (68%) in subjects infected with genotype 1a viruses and T54A (42%), T54S (37%), A156S (26%) and V170A (32%) in subjects infected with genotype 1b viruses.
De vanligaste (>25% av försökspersonerna) upptäckta RAV efter baseline hos dessa försökspersoner var aminosyrasubstitutionerna V36M (61%) and R155K (68%) hos försökspersoner infekterade med genotyp 1-virus och T54A (42%), T54S (37%), A156S (26%) och V170A (32%) hos försökspersoner infekterade med genotyp 1b-virus.
The most frequently (seen in ≥ 1 % of patients) reported adverse reactions associated with the use of olanzapine in clinical trials were somnolence, weight gain, eosinophilia, elevated prolactin, cholesterol, glucose and triglyceride levels (see section 4.4), glucosuria, increased appetite, dizziness, akathisia, parkinsonism, leukopenia, neutropenia (see section 4.4), dyskinesia, orthostatic hypotension, anticholinergic effects, transient asymptomatic elevations of hepatic aminotransferases (see section 4.4), rash, asthenia, fatigue, pyrexia, arthralgia, increased alkaline phosphatase, high gamma glutamyltransferase, high uric acid, high creatine phosphokinase and oedema.
De oftast rapporterade biverkningarna (sågs hos ≥1 % av patienterna) i samband med användning av olanzapin i kliniska studier var somnolens, viktuppgång, eosinofili, förhöjda nivåer av prolaktin, kolesterol, glukos och triglycerider (se avsnitt 4.4), glukosuri, ökad aptit, yrsel, akatisi, parkinsonism leukopeni, neutropeni (se avsnitt 4.4), dyskinesi, ortostatisk hypotoni, antikolinerga effekter, övergående asymtomatiska förhöjningar av leveraminotransferaser (se avsnitt 4.4), utslag, asteni, trötthet feber, ledsmärta, förhöjt alkaliskt fosfatas, hög gammaglutamyltransferasnivå, hög urinsyranivå, hög kreatinfosfokinasnivå och ödem.
The most frequently (seen in ≥ 1 % of patients) reported adverse reactions associated with the use of olanzapine in clinical trials were somnolence, weight gain, eosinophilia, elevated prolactin, cholesterol, glucose and triglyceride levels (see section 4.4), glucosuria, increased appetite, dizziness, akathisia, parkinsonism, leukopenia, neutropenia (see section 4.4), dyskinesia, orthostatic hypotension, anticholinergic effects, transient asymptomatic elevations of hepaticaminotransferases (see section 4.4), rash, asthenia, fatigue, pyrexia, arthralgia, increased alkaline phosphatase, high gamma glutamyltransferase, high uric acid, high creatine phosphokinase and oedema.
De oftast rapporterade biverkningarna (sågs hos ≥1 % av patienterna) i samband med användning av olanzapin i kliniska studier var somnolens, viktuppgång, eosinofili, förhöjda nivåer av prolaktin, kolesterol, glukos och triglycerider (se avsnitt 4.4), glukosuri, ökad aptit, yrsel, akatisi, parkinsonism, leukopeni, neutropeni (se avsnitt 4.4), dyskinesi, ortostatisk hypotoni, antikolinerga effekter, övergående asymtomatiska förhöjningar av leveraminotransferaser (se avsnitt 4.4), utslag, asteni, trötthet, feber, ledsmärta, förhöjt alkaliskt fosfatas, hög gammaglutamyltransferasnivå, hög urinsyranivå, hög kreatinfosfokinasnivå och ödem.
The most frequently (seen in ≥ 1% of patients ) reported adverse reactions associated with the use of olanzapine in clinical trials were somnolence, weight gain, eosinophilia, elevated prolactin, cholesterol, glucose and triglyceride levels (see section 4.4), glucosuria, increased appetite, dizziness, akathisia, parkinsonism, leukopenia, neutropenia (see section 4.4), dyskinesia, orthostatic hypotension, anticholinergic effects, transient asymptomatic elevations of hepatic aminotransferases (see section 4.4), rash, asthenia, fatigue,pyrexia, arthralgia, increased alkaline phosphatase, high gamma glutamyltransferase, high uric acid, high creatine phosphokinase and oedema.
De oftast rapporterade biverkningarna (sågs hos ≥1 % av patienterna) i samband med användning av olanzapin i kliniska studier var somnolens, viktuppgång, eosinofili, förhöjda nivåer av prolaktin, kolesterol, glukos och triglycerider (se avsnitt 4.4), glukosuri, ökad aptit, yrsel, akatisi, parkinsonism, leukopeni, neutropeni (se avsnitt 4.4), dyskinesi, ortostatisk hypotoni, antikolinerga effekter, övergående asymtomatiska förhöjningar av leveraminotransferaser (se avsnitt 4.4), utslag, asteni, trötthet, feber, ledsmärta, förhöjt alkaliskt fosfatas, hög gammaglutamyltransferasnivå, hög urinsyranivå, hög kreatinfosfokinasnivå och ödem.
The most frequently (seen in ≥ 1% of patients) reported adverse reactions associated with the use of olanzapine in clinical trials were somnolence, weight gain, eosinophilia, elevated prolactin, cholesterol, glucose and triglyceride levels (see section 4.4), glucosuria, increased appetite, dizziness, akathisia, parkinsonism, leukopenia, neutropenia (see section 4.4), dyskinesia, orthostatic hypotension, anticholinergic effects, transient asymptomatic elevations of hepatic aminotransferases (see section 4.4), rash, asthenia, fatigue, pyrexia, arthralgia, increased alkaline phosphatase, high gamma glutamyltransferase, high uric acid, high creatine phosphokinase and oedema.
De oftast rapporterade biverkningarna (sågs hos ≥1 % av patienterna) i samband med användning av olanzapin i kliniska studier var somnolens, viktuppgång, eosinofili, förhöjda nivåer av prolaktin, kolesterol, glukos och triglycerider (se avsnitt 4.4), glukosuri, ökad aptit, yrsel, akatisi, parkinsonism, leukopeni, neutropeni (se avsnitt 4.4), dyskinesi, ortostatisk hypotoni, antikolinerga effekter, övergående asymtomatiska förhöjningar av leveraminotransferaser (se avsnitt 4.4), utslag, asteni, trötthet feber, ledsmärta, förhöjt alkaliskt fosfatas, hög gammaglutamyltransferasnivå, hög urinsyranivå, hög kreatinfosfokinasnivå och ödem.
The most frequently observed ADRs in patients receiving Arzerra in clinical trials were infusion- related reactions which occurred in 68% (348/511) of patients at any time during treatment.
Den mest förekommande biverkningen hos patienter som fått ofatumumab i kliniska prövningar var infusionsrelaterade reaktioner vilka förekom hos 68% (348/511) av patienterna någon gång under behandlingen.