natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co-administration of multiple doses of amlodipine with simvastatin 80 mg resulted in an increase in exposure to simvastatin up to 77 % compared to simvastatin alone.
Samtidig administrering av multipla doser av amlodipin och simvastatin 80 mg resulterade i en ökning av exponeringen för simvastatin med 77 % jämfört med enbart simvastatin.
Co-administration of naloxegol and quinidine did not antagonize the morphine-induced miosis effect, suggesting that P-gp inhibition does not meaningfully change the capacity of naloxegol to cross the blood-brain barrier at therapeutic doses.
Samtidig administrering av naloxegol och kinidin motverkade inte den morfininducerade miosen, vilket tyder på att hämning av P-gp inte orsakar någon betydelsefull förändring av naloxegols förmåga att korsa blod- hjärnbarriären när det ges i terapeutiska doser.
Co-administration of neuroleptics
Samtidig administrering av
Co-administration of nevirapine
nevirapin och kobicistat förväntas
Co-administration of nevirapine and elvitegravir is expected to decrease elvitegravir plasma concentrations which may result in loss of therapeutic effect and possible development of resistance.
Samtidig administrering av neviparin och elvitegravir förväntas sänka plasmakoncentrationer av elvitegravir vilken kan leda till virologisk svikt och eventuell resistensutveckling.
Co-administration of NSAIDs and ciclosporin D derivatives or tacrolimus have been suggested to increase the nephrotoxic effect of cyclosporin and tacrolimus.
Samtidig administrering av NSAIDs och ciklosporin D-derivat eller takrolimus kan eventuellt öka den nefrotoxiska effekten av ciklosporin och takrolimus.
Co-administration of NSAIDs and cyclosporin or tacrolimus has been suggested to increase the nephrotoxic effect of cyclosporin and tacrolimus because of NSAID effects on renal prostaglandins.
Samtidig administrering av NSAID och ciklosporin eller takrolimus tyder på ökad nefrotoxicitet av ciklosporin och takrolimus, på grund av effekten av NSAID på renala prostaglandiner.
Co-administration of Odefsey with medicinal products that inhibit CYP3A enzyme activity has been observed to increase rilpivirine plasma concentrations.
Det har observerats att samtidig administrering av Odefsey med läkemedel som hämmar CYP3A- enzymaktiviteten ökar plasmakoncentrationen av rilpivirin.
Co-administration of Odefsey with other medicinal products that inhibit P-gp (e.g. ketoconazole, fluconazole, itraconazole, posaconazole, voriconazole, ciclosporin) is expected to increase the absorption and plasma concentration of tenofovir alafenamide.
Samtidig administrering av Odefsey med andra läkemedel som hämmar P-gp (t.ex. ketokonazol, flukonazol, itrakonazol, posakonazol, vorikonazol, ciklosporin) förväntas öka absorptionen och plasmakoncentrationen av tenofoviralafenamid.
Co-administration of omeprazole (40 mg once daily) with atazanavir 300 mg/ritonavir 100 mg to healthy volunteers resulted in a substantial reduction in atazanavir exposure (approximately 75% decrease in AUC, Cmax and Cmin).
Samtidig administrering av omeprazol (40 mg en gång dagligen) och atazanavir 300 mg/ritonavir 100 mg till friska frivilliga resulterade i en påtagligt minskad exponering av atazanavir (cirka 75 % minskning i AUC, Cmax och Cmin).
Co-administration of ONIVYDE+5-FU/LV does not alter the pharmacokinetics of ONIVYDE based on the population pharmacokinetic analysis.
Samtidig administrering av ONIVYDE+5-FU/LV ändrar inte farmakokinetiken för ONIVYDE, baserat på analysen av populationens farmakokinetik.
Co-administration of oral paliperidone prolonged release tablets at steady-state (12 mg once daily) with divalproex sodium prolonged release tablets (500 mg to 2000 mg once daily) did not affect the steady-state pharmacokinetics of valproate.
Samadministrering av orala depottabletter av paliperidon vid steady-state (12 mg en gång dagligen) med depottabletter av natriumvalproat (500 mg till 2000 mg en gång dagligen) påverkade inte de farmakokinetiska egenskaperna hos valproat.
Co-administration of other fluoropyrimidines with Teysuno.
Samtidig administrering av andra fluoropyrimidiner tillsammans med Teysuno.
Co-administration of oxcarbazepine, phenobarbital, or phenytoin, all of which are P-gp inducers, may decrease tenofovir alafenamide plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance.
Samtidig administrering med oxkarbazepin, fenobarbital eller fenytoin, som alla är P-gp- inducerare, kan minska plasmakoncentrationerna av tenofoviralafenamid, vilket kan leda till förlust av terapeutisk effekt och resistensutveckling.
Co-administration of oxcarbazepine, phenobarbital, or phenytoin, all of which are P-gp inducers, may decrease tenofovir alafenamide plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance.
Samtidig administrering med oxkarbazepin, fenobarbital eller fenytoin, som alla är P-gp-inducerare, kan minska plasmakoncentrationerna av tenofoviralafenamid, vilket kan leda till förlust av terapeutisk effekt och resistensutveckling.
Co-administration of P-gp inhibitors (e.g., ketoconazole or cyclosporine) or P-gp inducers (e.g., rifampicin) could affect the pharmacokinetics of tigecycline (see section 5.2).
Samtidig administrering av P-gp- hämmare (t.ex. ketokonazol eller ciklosporin) eller P-gp-inducerare (t.ex. rifampicin) kan påverka farmakokinetiken av tigecyklin (se avsnitt 5.2).
Co-administration of para- aminosalicylic acid and ethionamide may intensify adverse reactions of para-aminosalicylic acid, mainly the gastrointestinal effects, including jaundice, hepatitis, nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain or anorexia.
Samtidig administrering av para-aminosalicylsyra och etionamid kan öka biverkningarna av para- aminosalicylsyra, huvudsakligen de gastrointestinala effekterna, såsom ikterus, hepatit, illamående, kräkningar, diarré, buksmärta eller anorexi.
Co-administration of parecoxib and heparin did not affect the pharmacodynamics of heparin (activated partial thromboplastin time) compared to heparin alone.
Samtidig administrering av parecoxib och heparin påverkade inte farmakodynamiken för heparin (aktiverad partiell tromboplastintid) jämfört med enbart heparin.
Co-administration of paritaprevir and fosamprenavir/ritonavir is contraindicated due to the expected increase of paritaprevir exposure and the lack of clinical data assessing the magnitude of this increase (see section 4.5).
Samtidig administrering av paritaprevir och fosamprenavir/ritonavir är kontraindicerad på grund av den förväntade ökningen av paritaprevirexponeringen och avsaknad av kliniska data för bedömning av storleken på denna ökning (se avsnitt 4.5).
Co-administration of pazopanib 400 mg once daily with cetuximab 250 mg/m2 and irinotecan 150 mg/m2 resulted in an approximately 20 % increase in systemic exposure to SN-38.
Samtidig administrering av pazopanib 400 mg en gång dagligen med cetuximab 250 mg/m2 och irinotekan 150 mg/m2 resulterade i en ca 20 % ökning av den systemiska exponeringen för SN-38.
Co-administration of pazopanib with other strong inhibitors of the CYP3A4 family (e.g., itraconazole, clarithromycin, atazanavir, indinavir, nefazodone, nelfinavir, ritonavir, saquinavir, telithromycin, voriconazole) may increase pazopanib concentrations.
Samtidig administrering av pazopanib och andra kraftiga hämmare av CYP3A4-familjen (t ex itrakonazol, klaritromycin, atazanavir, indinavir, nefazodon, nelfinavir, ritonavir, saquinavir, telitromycin, vorikonazol) kan öka koncentrationerna av pazopanib.
Co-administration of pitolisant with paroxetine significantly increases pitolisant mean Cmax and AUC0—72h ratio about 47% and 105%, respectively.
Samtidig administrering av pitolisant med paroxetin ökar signifikant pitolisants genomsnittliga Cmax och AUC0-72h-kvot med cirka 47 % respektive 105 %.
Co-administration of pomalidomide with the strong CYP3A4/5 and P-gp inhibitor ketoconazole, or the strong CYP3A4/5 inducer carbamazepine, had no clinically relevant effect on exposure to pomalidomide.
Samtidig administrering av pomalidomid och den starka CYP3A4/5- och P-gp-hämmaren ketokonazol eller den starka CYP3A4/5-induceraren karbamazepin, hade ingen kliniskt relevant effekt på exponeringen för pomalidomid.
Co-administration of posaconazole and terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, halofantrine or quinidine is contraindicated.
Samtidig behandling med posakonazol och terfenadin, astemizol, cisaprid, pimozid, halofantrin eller kinidin är kontraindicerat.
Co-administration of pregabalin with the oral contraceptives norethisterone and/or ethinyl oestradiol does not influence the steady-state pharmacokinetics of either substance.
Samtidig administrering av pregabalin och de perorala antikonceptionella medlen noretisteron och/eller etinylestradiol påverkar inte steady-state-farmakokinetiken hos någon av substanserna.
co-administration of PREZISTA
administrering av PREZISTA med
co-administration of PREZISTA
Samtidig administrering
Co-administration of PREZISTA with these anticoagulants may increase concentrations of the anticoagulant.
Samtidig administrering av PREZISTA med dessa antikoagulantia kan öka koncentrationerna av antikoagulantiumet.
Co-administration of proton- pump inhibitors had no relevant impact on edoxaban exposure.
Samtidig administrering av protonpumpshämmare hade ingen relevant inverkan på exponeringen för edoxaban.
Co-administration of REYATAZ with triazolam or orally administered midazolam is contraindicated (see section 4.3), whereas caution should be used with co- administration of REYATAZ and parenteral midazolam.
Samtidig administrering av REYATAZ med triazolam eller midazolam som ges oralt är kontraindicerad (se avsnitt 4.3), medan försiktighet bör iakttas vid samtidig administrering av REYATAZ och midazolam givet parenteralt.
Co-administration of rifampicin (an inhibitor of Organic Anion Transporting Polypeptide [OATP], a strong inducer of CYP3A and 2C19, and inducer of P-gp and uridine-diphospho- glucuronosyltransferases [UGTs]) was associated with a transient (approximately 2-fold) increase in ambrisentan exposure following initial doses in healthy volunteers.
Samadministrering med rifampicin (en hämmare av organiska anjontransportpolypeptider [OATP], en stark inducerare av CYP3A och 2C19, och inducerare av P-gp och uridin-difosfo- glukuronosyltransferas [UGT]), associerades med en övergående (ungefär 2-faldig) ökning i exponeringen för ambrisentan efter initiala doser till friska frivilliga.
Co-administration of rifampicin with a single 450 mg dose of Tarceva resulted in a mean erlotinib exposure (AUC) of 57.5% of that after a single 150 mg Tarceva dose in the absence of rifampicin treatment.
Samtidig administrering av rifampicin med Tarceva i en singeldos om 450 mg resulterade i en medelexponering av erlotinib (AUC) på 57,5% av den som fås efter en oral singeldos om 150 mg Tarceva utan rifampicin.
Co-administration of rifampicin with DUTREBIS is not recommended.
Samtidig administrering av rifampicin med
Co-administration of rifampicin with telaprevir
Samtidig administrering av
Co-administration of ritonavir with nevirapine does not lead to clinically relevant changes in the pharmacokinetics of either nevirapine or ritonavir.
Samtidig administrering av ritonavir tillsammans med nevirapin leder inte till några kliniskt relevanta förändringar i farmakokinetiken för vare sig nevirapin eller ritonavir.
Co-administration of rivaroxaban and Tybost is not recommended.
Samtidig administrering av rivaroxaban och Tybost rekommenderas inte.
Co-administration of rivaroxaban with the strong CYP3A4 inducer rifampicin led to an approximate 50 % decrease in mean rivaroxaban AUC, with parallel decreases in its pharmacodynamic effects.
Samtidig administrering av rivaroxaban och den kraftiga CYP3A4-induceraren rifampicin ledde till en genomsnittlig minskning av AUC på cirka 50 % för rivaroxaban och parallellt en minskning av den farmakodynamiska effekten.
Co-administration of robenacoxib tablets with the entire daily food ration produced no delay in Tmax (0.5 h), but a lower Cmax (691 ng/ml) and a slightly lower AUC (1,069 ng·h/ml).
Samtidig administrering av robenacoxib tabletter och hela den dagliga matransonen medförde ingen fördröjning av Tmax (0,5 h), men lägre Cmax (691 ng/ml) och något lägre AUC (1 069 ng.h/ml).
Co-administration of rosiglitazone with rifampicin (an inducer of CYP2C8) resulted in a 66% decrease in rosiglitazone plasma concentrations.
Samtidig administrering av rosiglitazon och rifampicin (en inducerare av CYP 2C8) resulterade i en 66%-ig minskning i plasmakoncentrationen av rosiglitazon.
Co-administration of RotaTeq with vaccines containing one or more of the following antigens at approximately 2, 4 and 6 months of age demonstrated that the immune responses and the safety profiles of the administered vaccines were unaffected:
Samtidig administrering av RotaTeq och vacciner innehållande en eller flera av följande antigener vid ca 2, 4 och 6 månaders ålder visade att immunsvaret och säkerhetsprofilen för de administrerade vaccinerna inte påverkades:
Co-administration of Samsca with other treatments for hyponatraemia, and medications that increase serum sodium concentration, is not recommended during initial treatment or for other patients with very low baseline serum sodium concentrations (see section 4.5).
Samtidig administrering av Samsca och andra behandlingar för hyponatremi, och läkemedel som ökar koncentrationen av serumnatrium, rekommenderas inte under inledande behandling eller för andra patienter med mycket låga koncentrationer av serumnatrium vid baslinje (se avsnitt 4.5).
Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse events, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre- existing liver disease.
Samtidig administrering av saquinavir och ritonavir har givit allvarliga biverkningar, huvudsakligen diabetisk ketoacidos och leverstörningar särskilt hos patienter med tidigare leversjukdom.
Co-administration of saxagliptin and metformin
Samtidig administrering av saxagliptin och metformin
Co-administration of Senshio with fluconazole
Samtidig administrering av Senshio och flukonazol
Co-administration of Senshio with strong/moderate CYP3A4 inhibitors should be avoided in patients who are known, or suspected to be CYP2C9 poor metabolizers based on genotyping or previous history/experience with other CYP2C9 substrates.
Samtidig administrering av Senshio och starka/måttliga CYP3A4-hämmare bör undvikas hos patienter som man vet eller misstänker är dåliga CYP2C9-metaboliserare baserat på genotypning eller tidigare anamnes/erfarenhet när det gäller andra CYP2C9-substrat.
Co-administration of simeprevir with efavirenz is not recommended.)
och efavirenz rekommenderas inte.
Co-administration of simvastatin or lovastatin with REYATAZ is contraindicated due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis. (see section 4.3).
Samtidig administrering av simvastatin eller lovastatin med REYATAZ är kontraindicerad på grund av en ökad risk för myopati inklusive rabdomyolys (se avsnitt 4.3).
Co-administration of single or multiple doses of dexamethasone (40 mg/ day) has no clinically relevant effect on the multiple dose pharmacokinetics of lenalidomide (25 mg/ day).
Samtidig administrering av engångsdos eller upprepade doser av dexametason (40 mg/dag) har ingen kliniskt relevant effekt på farmakokinetiken för upprepade doser av lenalidomid (25 mg/dag).
Co-administration of sirolimus (2 mg single dose) with multiple-dose administration of oral voriconazole (400 mg every 12 hours for 1 day, then 100 mg every 12 hours for 8 days) in healthy subjects has been reported to increase sirolimus Cmax and AUC by an average of 7-fold and 11-fold, respectively.
Samtidig administrering av sirolimus (2 mg engångsdos) och upprepad dosering av oralt vorikonazol (400 mg var 12e timme under 1 dag, därefter 100 mg var 12:e timme under 8 dagar) hos friska frivilliga har rapporterats öka Cmax och AUC av sirolimus med i medeltal 7 respektive 11 gånger.
Co-administration of Sonata together with inducers of CYP3A4 such as rifampicin, carbamazepine and phenobarbitone, may result in a reduction of zaleplon’s efficacy.
Samtidig administrering av Sonata med inducerare av CYP3A4 så som rifampicin, kabamazepin och fenobarbiton, kan orsaka minskning av zaleplons effekt.
Co-administration of Sonata with a single 800 mg dose of erythromycin, a strong, selective CYP3A4 inhibitor, produced a 34% increase in zaleplon’s plasma concentrations.
Samtidig administrering av Sonata med en engångsdos av 800 mg erythromycin, en stark, selektiv CYP3A4 hämmare gav en 34%-ig ökning av zaleplons plasmakoncentration.
Co-administration of Sonata with medicinal products known to influence CYP3A4 is expected to result in changes in zaleplon’s plasma concentrations. (See section 4.5).
Samtidig administrering av Sonata med läkemedel som är kända för att påverka CYP3A4 kan förväntas resultera i förändringar i zaleplons plasmakoncentration (se 4.5).
Co-administration of Sonata with medicinal products known to influence CYP3A4 is expected to result in changes in zaleplon’s plasma concentrations. (See section 4.5).
Samtidig administrering av Sonata med läkemedel som är kända för att påverka CYP3A4 kan förväntas resultera i förändringar i zaleplon’s plasmakoncentration (se 4.5).
Co-administration of Sprimeo had no significant impact on atorvastatin, metformin or amlodipine pharmacokinetics.
Samtidig administrering av Sprimeo hade ingen signifikant påverkan på farmakokinetiken hos atorvastatin, metformin eller amlodipin.
Co-administration of St. John’s wort, a P-gp inducer, may decrease tenofovir alafenamide plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance.
Samtidig administrering med johannesört, en P-gp-inducerare, kan minska plasmakoncentrationerna av tenofoviralafenamid, vilket kan leda till förlust av terapeutisk effekt och resistensutveckling.
Co-administration of Stribild and other medicinal products primarily metabolised by CYP3A such as amiodarone, quinidine, cisapride, pimozide, alfuzosin and sildenafil for pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3).
Samtidig administrering av Stribild och andra läkemedel som primärt metaboliseras av CYP3A. t.ex. amiodaron, kinidin, cisaprid, pimozid, alfuzosin och sildenafil för pulmonell arteriell hypertension är kontraindicerad (se avsnitt 4.3).
Co-administration of Stribild and some medicinal products that induce CYP3A such as St. John’s wort (Hypericum perforatum), rifampicin, carbamazepine, phenobarbital and phenytoin may result in significantly decreased cobicistat and elvitegravir plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance (see section 4.3).
Samtidig administrering av Stribild och vissa läkemedel som inducerar CYP3A, som johannesört (Hypericum perforatum), rifampicin, karbamazepin, fenobarbital och fenytoin, kan leda till signifikant minskade plasmakoncentrationer av kobicistat och elvitegravir, vilket kan leda till förlust av terapeutisk effekt och resistensutveckling (se avsnitt 4.3).
Co-administration of Stribild with oral contraceptives containing progestagens other than norgestimate has not been studied and therefore should be avoided.
Samtidig administrering av Stribild och orala antikonceptionsmedel som innehåller gestagener förutom norgestimat har inte studerats och skall därför undvikas.
Co-administration of Stribild with oral contraceptives containing progestagens other than norgestimate has not been studied and, therefore, should be avoided.
Samtidig administrering av Stribild och orala antikonceptionsmedel som innehåller gestagener förutom norgestimat har inte studerats och ska därför undvikas.
Co-administration of strong CYP3A4/2C9 inhibitors to CYP2D6 poor metabolisers could potentially result in higher exposure (see section 4.5).
Samadministrering av en kraftig CYP3A4/2C9-hämmare till CYP2D6 långsamma metaboliserare kan potentiellt resultera i högre exponering (se avsnitt 4.5).
Co-administration of strong cytochrome P450 3A4 (CYP3A4) enzyme inducer, rifampicin, resulted in a reduction of systemic exposure of apremilast, which may result in a loss of efficacy of apremilast.
Samtidig administrering av en stark inducerare av cytokrom P450 3A4 (CYP3A4)-enzym, rifampicin, resulterade i minskad systemisk exponering av apremilast, vilket kan leda till förlust av effekt av apremilast.
Co-administration of strong inhibitors of CYP3A4 (such as itraconazol, voriconazole, clarithromycin, telithromycin, nefazodone, conivaptan and many of the HIV protease inhibitors) and inhibitors of CYP2C9 (such as fluconazole and amiodarone) to CYP2D6 poor metabolisers (see section 5.2) has not been investigated specifically, but it is anticipated that it will lead to a more marked increased exposure of vortioxetine in these patients as compared to the moderate effect described above.
Samadministrering av kraftiga CYP3A4-hämmare (såsom itrakonazol, vorikonazol, klaritromycin, telitromycin, nefazodon, conivaptan och många av HIV-proteashämmarna) och CYP2D6-hämmare (såsom flukonazol och amiodaron) till CYP2D6 långsamma metaboliserare (se avsnitt 5.2) har inte specifikt undersökts, men förväntas leda till en mer markant ökning i exponeringen av vortioxetin hos dessa patienter, jämfört med de måttliga effekter som beskrivs ovan.
Co-administration of tadalafil for
Samtidig administrering av tadalafil
Co-administration of tadalafil for the treatment of pulmonary arterial hypertension with Viracept is not recommended.
Samtidig användning av tadalafil och VIRACEPT för behandling av pulmonell arteriell hypertension rekommenderas inte.
Co-administration of TELZIR/ritonavir with alfuzosin is contraindicated (see section 4.3)
Samtidig administrering av Telzir/ritonavir med alfuzosin är kontraindicerat (se avsnitt 4.3).
Co-administration of TELZIR/ritonavir with alfuzosin is contraindicated (see section 4.3).
Samtidig administrering av Telzir/ritonavir med alfuzosin är kontraindicerat (se avsnitt 4.3)
Co-administration of temsirolimus with rifampicin, a potent CYP3A4/5 inducer, had no significant effect on temsirolimus maximum concentration (Cmax) and area under the concentration vs. time curve (AUC)after intravenous administration, but decreased sirolimus Cmax by 65% and AUC by 56%, compared to temsirolimus treatment alone.
Samtidig administrering av temsirolimus och rifampicin, en potent CYP3A4/5-inducerare, hade ingen signifikant effekt på maximal koncentration (Cmax) och arean under koncentration-tid-kurvan (AUC) för temsirolimus efter intravenös administrering, men det minskade Cmax och AUC för sirolimus med 65 % respektive 56 %, jämfört med behandling med temsirolimus enbart.
Co-administration of tenofovir
Samtidig administrering av
Co-administration of tenofovir disoproxil and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxil och didanosin i en daglig dos på 400 mg har associerats med en signifikant sänkning av CD4- celltalet, möjligen beroende på en intracellulär interaktion som ökar mängden fosforylerat (dvs. aktivt) didanosin.
Co-administration of tenofovir disoproxil and didanosine:
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxil och didanosin
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin i en daglig dos på
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat och didanosin i en daglig dos på 400 mg har associerats med en signifikant sänkning av CD4-celltalet ev beroende på ökade intracellulära halter av fosforylerat (dvs. aktivt) didanosin.