natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the overall patient population of the study MF4411, no reduction was observed for non-vertebral fractures, however daily ibandronic acid appeared to be effective in a high-risk subpopulation (femoral neck BMD T-score < -3.0), where a non-vertebral fracture risk reduction of 69% was observed.
I den totala patientpopulationen i studien MF4411 observerades ingen reduktion av icke-vertebrala frakturer, men dagligt ibandronat visades vara effektivt i en subgrupp av högriskpatienter (BMD T- score < -3,0 i lårbenshalsen) där man observerade en riskreduktion på 69% för icke-vertebrala frakturer.
In the overall pool of guanfacine-treated patients, somnolence occurred in 40.6% and sedation in 10.2% of guanfacine-treated patients.
I den totala poolen av guanfacinbehandlade patienter förekom somnolens hos 40,6 % och sedering hos 10,2 % av de guanfacinbehandlade patienterna.
In the overall population (n = 31), 2 mg/kg twice daily resulted in a daily exposure of 8,535 ng·h/mL; AUC was 4,268 ng·h/mL (CV: 61%).
I den totala populationen (n=31) resulterade 2 mg/kg två gånger dagligen i en daglig exponering av 8535 ng h/mL; AUC var 4268 ng h/mL (CV: 61%).
In the overall population of 2,712 SPRYCEL treated patients, 520 (19%) experienced adverse reactions leading to treatment discontinuation.
I den totala populationen av 2 712 SPRYCEL-behandlade patienter upplevde 520 (19%) biverkningar som ledde till behandlingsavbrott.
In the overall population of the second study (889 patients), Tarceva caused a marginal increase in how long the patients lived without their disease getting worse and in how long they survived.
Sett över hela populationen i den andra studien gav Tarceva en marginell ökning av hur länge patienterna levde utan att sjukdomen förvärrades och av hur länge de överlevde.
In the overall population, 86% (227/263) had documentation of response at the time of the first scan (6 weeks); 96% (253/263) had documentation of response at the time of the second scan (12 weeks).
I den totala populationen hade 86 % (227/263) dokumenterat respons vid tidpunkten för den första skanningen (6 veckor); 96 % (253/263) hade dokumenterat respons vid tidpunkten för den andra skanningen (12 veckor).
In the overall SJIA program, high ALT and/or AST > 3 x upper limit of normal (ULN) were reported in 19 patients (9.5%).
I det övergripande sJIA-programmet, rapporterades högt ALAT och/eller ASAT >3x övre gränsen för normalvärdet (ULN) hos 19 patienter (9,5 %).
In the overall SJIA program, transient decreased white blood cell (WBC) counts ≤ 0.8 x LLN were reported in 33 patients (16.5%).
I det övergripande sJIA- programmet, rapporterades övergående, minskat antal vita blodkroppar (WBC) ≤0,8x LLN hos 33 patienter (16,5 %).
In the overall SJIA program, transient decreases in absolute neutrophil count (ANC) to less than 1 x 109/l were reported in 12 patients (6.0%).
I den totala sJIA-programmet, rapporterades övergående minskningar i absolut antal neutrofila granulocyter (ANC) till mindre än 1 x 109/l hos 12 patienter (6,0 %).
In the overall SJIA program, transient decreases in platelet counts (< LLN) were observed in 19 patients (9.5%).
I det övergripande sJIA-programmet, observerades övergående minskningar av trombocytantalet (<LLN) hos 19 patienter (9,5 %).
In the overdose cases below 140 mg or unknown dose the patients revealed symptoms from central nervous system (confusion, drowsiness, somnolence, vertigo, agitation, aggression, hallucination, and gait disturbance) and/or gastrointestinal origin (vomiting and diarrhoea).
I fall med överdoser under 140 mg eller okända doser uppvisade patienterna symtom från centrala nervsystemet (konfusion, dåsighet, somnolens, svindel, agitation, aggression, hallucinationer och gångrubbning) och/eller från magtarmkanalen (kräkningar och illamående).
In the paediatric bipolar population (10-17 years) with exposure up to 30 weeks, incidence of low serum prolactin levels in females (< 3 ng/ml) and males (< 2 ng/ml) was 28.0% and 53.3%, respectively.
Hos den pediatriska populationen (10-17 år) med bipolär sjukdom som behandlas i upp till 30 veckor, var incidensen av låga serumprolaktinnivåer 28,0 % hos flickor (< 3 ng/ml) respektive 53,3 % hos pojkar (< 2 ng/ml).
In the paediatric clinical trial, the frequency of rash (all grades, all causality) through 48 weeks of treatment was higher than in adult patients.
I den pediatriska kliniska studien, var frekvensen hudutslag (alla svårighetsgrader, alla orsaker) under 48 veckors behandling högre än hos vuxna patienter.
In the paediatric population 5 µg/kg i.v. glycopyrronium has low central bioavailability, except in the case where the blood brain barrier has been compromised (e.g. a shunt infection).
I den pediatriska populationen har 5 µg/kg intravenöst glykopyrronium låg central biotillgänglighet, förutom där blod-hjärnbarriären var påverkad (t.ex. en shuntinfektion).
In the paediatric study, the most prevalent adverse reactions in patients treated with combination therapy for up to 48 weeks with Pegasys and ribavirin were influenza-like illness (91%), headache (64%), gastrointestinal disorder (56%), and injection-site reaction (45%).
I den pediatriska studien var de mest vanligt förekommande biverkningarna influensaliknande symtom (91%), huvudvärk (64%), gastrointestinala besvär (56%), och reaktioner på injektionsstället (45%) hos patienter som behandlats med kombinationsterapi i upp till 48 veckor med Pegasys och ribavirin.
In the Paget’s disease trials, symptomatic hypocalcaemia was observed in approximately 1% of patients, in all of whom it resolved.
I studier av Pagets sjukdom, observerades symptomatisk hypokalcemi hos ca 1 % av patienterna, vilka alla senare normaliserades.
In the pancreatic cancer study in combination with gemcitabine, the incidence of ILD-like events was 2.5% in the Tarceva plus gemcitabine group versus 0.4% in the placebo plus gemcitabine treated group.
I pankreascancerstudien i kombination med gemcitabin, var förekomsten av biverkningar liknande interstitiell lungsjukdom 2,5 % i gruppen som fick Tarceva plus gemcitabin jämfört med 0,4 % i behandlingsgruppen med placebo plus gemcitabin.
In the pancreatic neuroendocrine study, patients who took Afinitor lived for an average of 11 months without the disease getting worse, compared with 4.6 months for the patients who took placebo.
I studien på patienter med pankreatiska neuroendokrina tumörer levde de patienter som fick Afinitor i genomsnitt i 11 månader utan att sjukdomen förvärrades, jämfört med 4,6 månader för patienterna som fick placebo.
In the paper by Besouw et al (2011), the authors provided description of 6 male paediatric patients (age at onset ranged 3-15 years) with cystinosis who experienced adverse effects while receiving cysteamine.
I uppsatsen av Besouw et al (2011), ger författarna en beskrivning av sex unga patienter av hankön (mellan 3 och 15 år) med cystinos som upplevde bieffekter när de fick cysteamin.
In the patients above 2 years (n = 22) the daily exposure was 8,820 ng·h/mL; AUC was 4,410 ng·h/mL (CV: 58%).
Hos patienter som var äldre än 2 år (n=22) var den dagliga exponeringen 8820 ng h/mL; AUC var 4410 ng h/mL (CV: 58%).
In the patients who used Regranex, 47% of the ulcers that were less than 5 cm2 in size healed.
47 procent av de sår som var mindre än 5 cm2.
In the patients with IHC-p53 positivity, a lower rate of progression to AML was observed amongst patients who achieved a transfusion independence (TI) response (11.1%) compared to a non-responder (34.8%).
Hos patienterna med IHC-p53- positivitet observerades en lägre frekvens av progression till AML hos patienter som uppnådde ett svar i form av transfusionsoberoende (TI) (11,1 %) jämfört med en icke-responder (34,8 %).
In the PegIntron combination trial, 1,530 naïve patients were treated for one year with one of the following combination regimens:
I studien med PegIntron i kombinationsbehandling behandlades 1 530 tidigare obehandlade patienter i ett år med följande doser:
In the PegIntron monotherapy study, the Quality of Life was generally less affected by
I PegIntron monoterapistudien var livskvaliteten i allmänhet mindre påverkad av PegIntron
In the per protocol population there was a significantly larger observed reduction in GHb in the pre-meal glulisine group compared with the regular insulin group.
I per-protokollpopulationen observerades en signifikant större reduktion av HbA1c i glulisingruppen med administrering före måltid, jämfört med gruppen som fick reguljärt insulin.
In the per-protocol analysis, the estimated risk reduction for the first episode of clinical pneumonia with abnormal chest radiograph (defined as the presence of infiltrates, effusion or consolidation) was 35 % (95 % CI: 4, 56).
I per-protokoll-analysen var den beräknade riskreduktionen för den första episoden av klinisk pneumoni med avvikande lungröntgen (definierad som förekomst av infiltrat, utgjutning eller konsolidation) 35 % (95 % CI: 4, 56).
In the period covered by this PSUR 41 cases of overdose have been reported.
Under den period som omfattas av denna periodiska säkerhetsrapport har 41 fall av överdosering rapporterats.
In the Peyronie’s disease clinical studies, at 6 weeks after the first treatment cycle of Xiapex, approximately 75% of patients had antibodies against AUX-I and approximately 55% of patients had antibodies against AUX-II.
Vid 6 veckor efter den första behandlingscykeln med Xiapex i de kliniska studierna på Peyronies sjukdom hade cirka 75 % av patienterna antikroppar mot AUX-I och cirka 55 % av patienterna hade antikroppar mot AUX-II.
In the phase 1 studies, adverse events with a frequency of  5% included headache (30.9%), ecchymosis (23.0%), and pain (5.8%).
Biverkningar med en frekvens  5 % i fas 1-studierna inkluderade huvudvärk (30,9 %), ekkymos (23,0 %) och smärta (5,8 %).
In the Phase 1 study in melanoma patients, Lymphoseek at all three doses tested (20, 100, and
I fas 1-studien på melanompatienter uppvisade Lymphoseek vid alla tre doser som testades (20, 100 och
In the phase 1 study MDX1106-03, pneumonitis, including a Grade 4 case in 1 patient, was reported in 3/37 patients (8.1%) with NSCLC receiving nivolumab 3 mg/kg.
I fas 1-studien MDX1106-03 har pneumonit, inklusive ett fall av grad 4, rapporterats hos 3/37 patienter (8,1 %) med icke-småcellig lungcancer som fick nivolumab 3 mg/kg.
In the Phase 1/2 clinical study in patients with previously treated Ph+ leukaemias, QTcF interval changes >60 ms from baseline were observed 6 (1.1%) of 562 patients.
I den kliniska fas 1/2-studien på patienter med tidigare behandlade Ph-positiva leukemier, sågs förändring av QTcF-intervallet på > 60 ms från baslinjen hos 6 (1,1 %) av 562 patienter.
In the Phase 2 and 3 studies (3 studies), the incidence of PTLD was higher in belatacept-treated patients than in ciclosporin-treated patients (see section 4.8).
I fas II och fas III studier (tre studier) var förekomsten av PTLD högre hos patienter behandlade med belatacept än hos patienter behandlade med ciklosporin (se avsnitt 4.8).
In the Phase 2 clinical trial of adult patients with previously treated Ph+ leukaemia, dose escalation to 600 mg once daily with food was allowed in patients who did not experience severe or persistent moderate-adverse reactions, under any of the following circumstances.
I den kliniska fas 2-prövningen på vuxna patienter med tidigare behandlad Ph-positiv leukemi ökades dosen till 600 mg en gång dagligen med föda till patienter som inte fick svåra eller kvarstående måttliga biverkningar, under någon av följande förutsättningar.
In the phase 2 trial, 87 CP-CML patients achieved MCyR at a dose of 45 mg, 45 CP-CML patients achieved MCyR after a dose reduction to 30 mg, mostly for adverse events.
I fas 2-prövningen uppnådde 87 CP-KML-patienter MCyR vid en dos på 45 mg, och 45 CP-KML- patienter uppnådde MCyR efter en dosreduktion till 30 mg, främst på grund av biverkningar.
In the phase 3 clinical trial these patients were at greater risk of bleeding, including fatal bleeding, compared to patients <75 years of age.
I den kliniska fas 3 studien hade dessa patienter en större risk för blödning, inkluderande fatal blödning, jämfört med patienter < 75 år.
In the phase 3 pivotal studies in MF bleeding events (including intracranial and gastrointestinal, bruising and other bleeding events) were reported in 32.6% of patients exposed to Jakavi and 23.2% of patients exposed to the reference treatments (placebo or best available therapy).
I de pivotala fas 3-prövningarna vid MF rapporterades blödningar (inklusive intrakraniella och gastrointestinala, blåmärken och andra blödningar) hos 32,6 % av patienterna som exponerades för Jakavi och hos 23,2 % av patienterna som exponerades för referensbehandlingar (placebo eller bästa tillgängliga behandling).
In the phase 3 pivotal studies in MF, grade 3 or 4 urinary tract infection was reported in 1.0% of patients, herpes zoster in 4.3% and tuberculosis in 1.0%.
I de pivotala fas 3-studierna rapporterades urinvägsinfektion av grad 3 eller 4 hos 1,0 % av MF- patienterna, herpes zoster hos 4,3 % och tuberkulos hos 1,0 %.
In the Phase 3 placebo-controlled study in patients with PAH, a transient increase in mean heart rate of 3–4 bpm at 2–4 hours post-dose was observed.
I den placebokontrollerade fas 3-studien på patienter med PAH sågs en övergående ökning av genomsnittlig hjärtfrekvens med 3–4 slag per minut 2–4 timmar efter dosering.
In the phase 3 pNET study hypothyroidism was reported in 6 patients (7.2%) receiving sunitinib and in one patient (1.2%) on placebo.
I fas 3- studien för pNET rapporterades hypotyreos hos 6 patienter (7,2 %) som fick sunitinib och hos en patient (1,2 %) som fick placebo.
In the phase 3 pNET study, one (1%) patient who received sunitinib had treatment-related fatal cardiac failure.
I fas 3-studien för pNET drabbades en (1 %) patient som fick sunitinib av behandlingsrelaterad, hjärtsvikt med dödlig utgång.
In the Phase 3 studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103, bone fractures occurred in 27 subjects (3.9%) in the Stribild group, 8 subjects (2.3%) in the efavirenz/emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate (EFV/FTC/TDF) group, and 19 subjects (5.4%) in the ATV/r+FTC/TDF group.
I fas 3-studierna GS-US-236-0102 och GS-US-236-0103 fick 27 patienter (3,9 %) i gruppen som fick Stribild, 8 patienter (2,3 %) i gruppen som fick efavirenz/emtricitabin/tenofovirdisoproxilfumarat (EFV/FTC/TDF) och 19 patienter (5,4 %) i gruppen som fick ATV/r+FTC/TDF skelettfrakturer.
In the Phase 3 study GS-US-236-0103, bone mineral density (BMD) was assessed in a non-random subset of 120 subjects (Stribild group n = 54; ritonavir-boosted atazanavir (ATV/r) plus emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate (FTC/TDF) group n = 66).
I fas 3-studien GS-US-236-0103 bedömdes bentätheten (BMD) i en icke-randomiserad delgrupp med 120 patienter (gruppen som fick Stribild n = 54; gruppen som fick ritonavir-boostat atazanavir (ATV/r) plus emtricitabin/tenofovirdisoproxilfumarat (FTC/TDF) n = 66).
In the Phase 3 study MDX010-20, (see section 5.1), patients received a median of 4 doses (range 1-4).
I fas III- studien MDX010-20 (se avsnitt 5.1) fick patienter i median 4 doser (intervall 1-4 doser).
In the Phase 3 trial of Humira in patients with paediatric Crohn’s disease which evaluated efficacy and safety of two body weight adjusted maintenance dose regimens following body weight adjusted induction therapy up to 52 weeks of treatment, ALT elevations ≥ 3 x ULN occurred in 2.6% (5/192) of patients of whom 4 were receiving concomitant immunosuppressants at baseline.
I fas-3 prövningen av Humira hos pediatriska patienter med Crohns sjukdom, som utvärderade effekt och säkerhet hos två kroppsviktsjusterade underhållsdoseringar, efter en kroppsviktsjusterad induktionsbehandling upp till 52 veckors behandling, så uppstod ALT ökningar ≥ 3 x ULN hos 2,6 % (5/192) av patienterna, där 4 patienter hade samtidig immunosupprimerande behandling vid baslinjen.
In the Phase 3 trial, 3 of 4 patients with ALT elevations >5x ULN reported alcohol consumption beyond the limits recommended in the protocol.
I fas 3-prövningen rapporterade 3 av 4 patienter med ALAT-ökningar >5x ULN en alkoholkonsumtion som låg över protokollets rekommenderade gränser.
In the Phase 3 trial, patients were provided daily dietary supplements of vitamin E, linoleic acid, ALA, EPA and DHA.
I fas 3-prövningen fick patienterna dagliga kosttillskott av E-vitamin, linolsyra, ALA, EPA och DHA.
In the Phase I study (BO25532), the Herceptin 600 mg solution for injection in administration system was shown to be comparable (using a standard bioequivalence confidence interval of 0.8-1.25) with Herceptin 600 mg solution for injection in vial administered by syringe.
I fas I-studien (BO25532) påvisades att Herceptin 600 mg injektionsvätska i administreringssats var jämförbart (genom att använda ett standardiserat konfidensintervall (KI) för bioekvivalens på 0,8- 1,25) med Herceptin 600 mg injektionsvätska i injektionsflaska som administrerades med spruta.
In the Phase I/II study, treatment with Ilaris had a rapid onset of action, with disappearance or clinically significant improvement of symptoms within one day after dosing.
I fas I/II-studien inträdde effekten av Ilaris snabbt, och symtomen försvann eller förbättrades kliniskt signifikant inom en dag efter doseringen.
In the Phase II and III clinical trials, screening for eligibility required central testing for BRAF V600 mutation using a BRAF mutation assay conducted on the most recent tumour sample available.
Vid kliniska fas II- och fas III-prövningar krävdes vid lämplighetsundersökningen ett centralt test avseende BRAF V600-mutation, utfört med en BRAF- mutationsanalys på det senast tagna tumörprovet.
In the phase II SAA clinical study with eltrombopag, the incidence of new cytogenetic abnormalities was observed in 19% of patients [8/43 (where 5 of them had changes in chromosome 7)].
I den kliniska fas II-studien med eltrombopag observerades incidensen av nya cytogenetiska abnormiteter hos 19 % av patienterna [8/43 (varav 5 hade förändringar i kromosom 7)].
In the Phase II studies, the incidence of ILD was 6.2% in patients of Japanese ethnicity, 1.2% in patients of non-Japanese Asian ethnicity and 2.4% in non-Asian patients.
I fas II-studierna var förekomsten av ILD 6,2 % hos patienter av japansk etnicitet, 1,2 % hos patienter av icke-japansk asiatisk etnicitet och 2,4 % hos icke-asiatiska patienter.
In the phase II study, AUC0-8h and Cmax at day 1 were 22.1 ± 12.7 µgh/mL and 4.1 ± 2.3 µg/mL.
I fas II-studien var AUC0-8 tim 22,1 ± 12,7 µg·tim/ml och Cmax 4,1± 2,3 µg/ml.
In the Phase II, all 148 patients were on lenalidomide treatment.
I fas II fick alla de 148 patienterna lenalidomidbehandling.
In the Phase IIb, open-label study (C209), 6.9% (16/233) patients died.
I den öppna fas IIb-studien (C209) dog 6,9 % (16/233) patienter.
In the Phase III (RECOURSE) clinical trial, treatment-related infections occurred more frequently in Lonsurf-treated patients (5.6%) compared to those receiving placebo (1.9%).
I den kliniska fas III (RECOURSE)-studien förekom behandlingsrelaterade infektioner oftare hos patienter som fick Lonsurf (5,6 %) jämfört med patienter som fick placebo (1,9 %).
In the Phase III active-controlled trial, the magnitude of decrease in oxygen saturation was comparable between Zalviso and i.v. patient-controlled morphine groups.
I fas III-studien med aktiv kontroll sågs en sänkning av syrgasmättnaden med en storleksordning som var jämförbar mellan de grupper som fick Zalviso respektive intravenöst patientkontrollerat morfin.
In the phase III clinical study of Tyverb in combination with letrozole, of the total number of hormone receptor positive metastatic breast cancer patients (Intent to treat population N= 642), 44 % were
I den kliniska fas III-studien av Tyverb i kombination med letrozol var 44 % av det totala antalet hormonreceptorpositiva metastatiska bröstcancerpatienter (intent-to-treat-population N=642) i åldrarna
In the phase III clinical study, no relevant differences in safety or efficacy were observed between patients with mild renal impairment (creatinine clearance [CLCR]: 50 to 80 mL/min) and normal renal function.
I fas III-studien observerades inga relevanta skillnader i säkerhet eller effekt hos patienter med lätt nedsatt njurfunktion (kreatininclearance [CLCR]: 50 – 80 ml/min) jämfört med patienter med normal njurfunktion.
In the phase III clinical trials, median reductions of approximately 80% were maintained in uNTx/Cr after 3 months of treatment in 2075 XGEVA-treated advanced cancer patients’ naïve to IV- bisphosphonate.
I de kliniska fas III-prövningarna upprätthölls genomsnittliga (medianvärden) sänkningar av uNTx/Cr på omkring 80 % efter 3 månaders behandling av 2 075 XGEVA-behandlade patienter med avancerad cancer som var behandlingsnaiva vad gäller intravenösa bisfosfonater.
In the Phase III FLAGS study, there was no apparent relationship between 5-FU AUC (Teysuno/cisplatin arm) and 5-FU concentration (5-FU/cisplatin arm) during Cycle 1 and efficacy outcomes of overall survival (OS) or progression-free survival (PFS).
I fas III-studien FLAGS fanns det inget märkbart samband mellan AUC för 5-FU (Teysuno/cisplatin- armen) och koncentration av 5-FU (5-FU/cisplatin-armen) under cykel 1 och effektresultat för total överlevnad eller progressionsfri överlevnad (PFS).
In the Phase III studies in RA, PsA, AS, and UC, no overall differences in adverse events (AEs), serious adverse events (SAEs), and serious infections in patients age 65 or older who received Simponi were observed compared with younger patients.
I fas III-studierna med RA, PsA, AS och ulcerös kolit observerades ingen generell skillnad avseende biverkningar, allvarliga biverkningar eller allvarliga infektioner hos patienter 65 år eller äldre som fick Simponi jämfört med yngre patienter.
In the Phase III studies in type 2 diabetes patients, small increases in heart rate (1 to 2 bpm) were observed with albiglutide.
I fas-III studierna på patienter med typ 2 diabetes sågs en lite ökning av hjärtfrekvensen (1-2 slag per minut (bpm)) med albiglutid.
In the phase III studies MEK115306 (n = 209) and MEK116513 (n = 350) with trametinib in combination with dabrafenib in patients with unresectable or metastatic melanoma, 56 patients (27%) and 77 patients (22%) respectively were ≥65 years of age; 11 patients (5%) and 21 patients (6%) respectively were ≥75 years of age.
I fas III-studierna MEK115306 (n=209) och MEK116513 (n=350) där patienter med inoperabelt eller metastaserande melanom behandlades med trametinib i kombination med dabrafenib var 56 patienter (27 %) respektive 77 patienter (22 %) ≥65 års ålder och 11 patienter (5 %) respektive 21 patienter (6 %) var ≥75 år.
In the Phase III studies MEK115306 (n=209) and MEK116513 (n=350) with dabrafenib in combination with trametinib in patients with unresectable or metastatic melanoma, 56 patients (27%) and 77 patients (22%) respectively were ≥65 years of age, 11 patients (5%) and 21 patients (6%) respectively were ≥75 years of age.
I fas III-studierna MEK115306 (n=209) och MEK116513 (n=350) där patienter med inoperabelt eller metastaserande melanom behandlades med dabrafenib i kombination med trametinib var 56 patienter (27 %) respektive 77 patienter (22 %) ≥65 års ålder och 11 patienter (5 %) respektive 21 patienter (6 %) var ≥75 år.
In the phase III studies, injection site related reactions (e.g. injection site pain, injection site discomfort) were all grade 1 or 2 in severity and were comparable between pasireotide intramuscular use and octreotide intramuscular use treated patients.
Reaktioner relaterade till injektionsstället (t.ex. smärta vid injektionsstället, obehag vid injektionsstället) var alla av grad 1 eller 2 i svårighetsgrad och var jämförbara mellan patienter som behandlats med pasireotid intramuskulär användning och oktreotid intramuskulär användning i fas III studierna.
In the Phase III study (HPV-015) in women 26 years and older, at the 48-month time point, i.e.
I fas III-studien (HPV-015) hos kvinnor 26 år och äldre var efter 48 månader, dvs.