natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The incidence of a FEV1 reduction > 15% from baseline after Rapiscan administration was assessed in three randomised, controlled clinical studies.
Förekomsten av en FEV1-reduktion > 15 % från utgångsnivån efter administrering av Rapiscan utvärderades i tre randomiserade, kontrollerade kliniska studier.
The incidence of a QTcF interval >500 msec was uncommon and observed in one patient (1/321 patients).
Incidensen av ett QTcF-intervall på > 500 msek var mindre vanlig och observerades hos en patient (1/321 patienter).
The incidence of abnormal, but not clinically significant, findings on breast palpation and mammography decreased in the ospemifene 60 mg population during the 1-year study (Trial 3) from 1.6% to 0.6% and from 11.8% to 8.1% respectively.
Incidensen av onormala, men inte kliniskt signifikanta, fynd vid bröstpalpation och mammografi minskade i populationen som fick ospemifen 60 mg under den 1-åriga studien (prövning 3) från 1,6% till 0,6% respektive från 11,8% till 8,1%.
The incidence of adjudicated major bleeding was 2.1% (fondaparinux) vs.
Incidensen av bekräftade större blödningar till och med dag 9 i fas III UA/NSTEMI-studien var 2,1% (fondaparinux) respektive 4,1 % (enoxaparin).
The incidence of adjudication-confirmed pancreatitis events was 0.3 % in sitagliptin-treated patients and 0.2 % in placebo-treated patients.
Incidensen av pankreatit (verifierade av studiekommittén) var 0,3% hos sitagliptin-behandlade patienter och 0,2% hos placeo- behandlade.
The incidence of adrenal insufficiency was 0.4% (1/248; Grade 3).
Incidensen av binjurebarksvikt var 0,4 % (1/248; grad 3).
The incidence of ADRs of all grades and grade 3 /4 ADR was similar in elderly patients compared to younger patients (<65 years).
Incidensen av biverkningar av alla grader och grad 3/4 var lika hos äldre patienter jämfört med yngre patienter (< 65 år).
The incidence of adverse drug reactions (ADRs) of at least moderate intensity (≥ Grade 2) was higher in the INCIVO group than in the placebo group.
Förekomsten av biverkningar av minst måttlig intensitet (≥ grad 2) var högre i gruppen som fick INCIVO än i placebogruppen.
The incidence of adverse events listed above have the potential to occur with a higher frequency in patients who have a poor performance status (see section 4.4).
Incidensen för de biverkningar som listas ovan kan vara högre hos patienter som har dålig allmänstatus (se avsnitt 4.4).
The incidence of adverse reactions and laboratory abnormalities (with the exception of elevations of ALT and CPK, see below) were similar between placebo and lamivudine treated patients).
Förekomsten av biverkningar och laboratorieavvikelser (med undantag av förhöjning av ALAT och CK, se nedan) var i samma nivå hos placebo- och lamivudinbehandlade patienter.
The incidence of adverse reactions has been evaluated in one clinical trial (Study V87P6) in children (6 months to 17 years old): Regardless of age, reactogencity was higher after the first dose than after the second vaccination.
Förekomsten av biverkningar har utvärderats i en klinisk prövning (studie V87P6) på barn (i åldrarna 6 månader till 17 år): Oavsett ålder var reaktogeniciteten högre efter den första dosen än efter den andra vaccinationen.
The incidence of adverse reactions has been evaluated in seven clinical trials in adults (18 years old and above) involving over 4,300 adults and elderly receiving AFLUNOV (at least 7.5 µg HA, adjuvanted).
Förekomsten av biverkningar har utvärderats i sju kliniska prövningar på vuxna (18 år och äldre) omfattande över 4 300 vuxna och äldre som gavs AFLUNOV (minst 7,5 µg HA, adjuvanterat).
The incidence of adverse reactions in 384 subjects exposed to photodynamic therapy with Ameluz in pivotal clinical trials is listed below.
Incidensen av biverkningar hos 384 patienter som exponerades för fotodynamisk behandling med Ameluz i kliniska pivotala studier anges nedan.
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury (see section 4.4).
Förekomsten av biverkningar i allmänhet, biverkningar relaterade till centrala nervsystemet och i synnerhet somnolens ökade vid behandlingen av central neuropatisk smärta på grund av ryggmärgsskada (se avsnitt 4.4).
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury (see section 4.4).
Vid behandling av central neuropatisk smärta på grund av ryggmärgsskada, ökade incidensen av biverkningar i allmänhet, CNS biverkningar och speciellt somnolens (se avsnitt 4.4).
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury.
Förekomsten av biverkningar i allmänhet, biverkningar relaterade till centrala nervsystemet och i synnerhet somnolens ökade vid behandlingen av central neuropatisk smärta på grund av ryggmärgsskada.
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury.
Incidensen av biverkningar i allmänhet, biverkningar i centrala nervsystemet och speciellt somnolens ökade vid behandling av central neuropatisk smärta på grund av ryggmärgsskada.
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury.
Incidensen av biverkningar i allmänhet, CNS biverkningar och speciellt somnolens ökade vid behandling av central neuropatisk smärta på grund av ryggmärgsskada.
The incidence of adverse reactions in general, central nervous system adverse reactions and especially somnolence was increased in the treatment of central neuropathic pain due to spinal cord injury.
Vid behandling av central neuropatisk smärta på grund av ryggmärgsskada, ökade incidensen av biverkningar i allmänhet, speciellt CNS biverkningar och då framför allt somnolens.
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N = 519), and compared to patients who received > 6 cycles of pemetrexed (N = 281).
Incidens biverkningar jämfördes för patienter som fått 6 eller färre cykler av pemetrexed underhållsbehandling (N=519), och patienter som fått mer än 6 cykler av pemetrexed (N=281).
The incidence of adverse reactions was not dose related and showed no correlation with gender, age or race of the patients.
Frekvensen av biverkningar uppvisade ingen relation till dosen eller korrelation till kön, ålder eller ras.
The incidence of adverse reactions with this treatment was not affected by gender, age, or race.
Förekomsten av biverkningar av denna behandling påverkades inte av kön, ålder eller ras.
The incidence of AEs, including Grade  3 AEs and SAEs, was similar between the two treatment arms.
Incidensen av biverkningar, inklusive grad  3-biverkningar och allvarliga biverkningar var liknande mellan de två behandlingsgrupperna.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was  1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Incidensen av alla biverkningar avseende lever och gallvägar var <1,5% i samtliga behandlingsgrupper och jämförbar med placebo.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was  1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Incidensen av alla biverkningar relaterade till lever och gallvägar var <1,5% i alla behandlingsgrupper och jämförbar med placebo.
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was 1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Incidensen av alla biverkningar relaterade till lever och gallvägar var <1,5% i samtliga behandlingsgrupper och jämförbar med placebo.
The incidence of angioedema in patients not taking concomitant ACE inhibitors was the same in both groups.
Incidensen av angiödem hos patienter som inte samtidigt behandlades med ACE-hämmare var densamma i båda grupperna.
The incidence of antibody titres in treated dogs under field conditions is low and the puppies will have no or very limited exposure to anti-BMP-2 antibodies due to the potential for limited transfer across the placenta in dogs.
Förekomsten av antikroppstitrar hos behandlade hundar under fältförhållande är låg och valpar kommer ha ingen eller mycket liten exponering för anti-BMP-2 antikroppar på grund av möjligheten för begränsad överföring via placenta hos hundar.
The incidence of any adverse reaction(s) may increase as the trough sirolimus level increases.
Biverkningsincidensen kan öka med ökande dalvärden av sirolimus.
The incidence of binding antibodies (excluding predose positive patients) was 1% as detected by the acid-dissociation ELISA and < 1% as detected by the Biacore assay;
Incidensen av bindande antikroppar (bortsett från patienter som var positiva före dosering) var 1 % enligt detektion med ELISA med dissociation i sur miljö och < 1 % enligt detektion med Biacore-analysen.
The incidence of both ACUITY-scale and TIMI-scale bleeding events up to day 30 for the intent-to- treat population is presented in Table 6.
30-dagarsresultat av blödningsförekomst enligt kriterierna i ACUITY-skalan respektive enligt TIMI- skalan för intent-to-treat-populationen presenteras i tabell 6.
The incidence of clinical fractures, including vertebral, non-vertebral and hip fractures, was evaluated in 2,127 men and women aged 50-95 years (mean age 74.5 years) with a recent (within 90 days) low- trauma hip fracture who were followed for an average of 2 years on study medication.
Incidensen av kliniska frakturer, inklusive vertebrala-, icke-vertebrala - och höftfrakturer, bedömdes hos 2 127 män och kvinnor i åldern 50-95 år (medelålder 74,5 år) som nyligen (inom 90 dagar) fått en höftfraktur efter lågenergitrauma, vilka följdes upp i medeltal under 2 år med studieläkemedel.
The incidence of CMV infections was similar in both groups (14.6% vs.
Incidensen av cytomegalovirusinfektioner var likartad i båda grupperna (14,6 % resp.
The incidence of CNS bleeds during the 28-day study period was 0.2% and 0.1% for drotrecogin alfa (activated)- treated and placebo-treated patients, respectively.
Frekvensen blödningar från CNS under 28-dagarsperioden var 0,2 % för patienter behandlade med drotrecogin alfa (aktiverat) och 0,1 % för patienter behandlade med placebo.
The incidence of confirmed hypoglycaemia was uncommon for Onglyza 5 mg (0.8%) and placebo (0.7%).
Incidensen av bekräftad hypoglykemi var mindre vanlig för Onglyza 5 mg (0,8 %) och placebo (0,7 %)
The incidence of cough was similar in placebo (0.6%) and Enviage treated (0.9%) patients.
Förekomsten av hosta var likartad hos patienter som fick placebo (0,6 %) och hos dem som fick Enviage (0,9 %).
The incidence of cough was similar in placebo (0.6%) and Tekturna treated (0.9%) patients.
Förekomsten av hosta var likartad hos patienter som fick placebo (0,6 %) och hos dem som fick Tekturna (0,9 %).
The incidence of DAGT seroconversion in patients receiving ceftaroline fosamil was 10.7% in the four pooled pivotal studies with administration every 12 hours (600 mg administered over 60 minutes every 12 hours) and 32.3% in a study in patients receiving ceftaroline fosamil every 8 hours (600 mg administered over 120 minutes every 8 hours), (see section 4.8).
Förekomsten av serokonversion vid direkt antiglobulintest hos patienter som fått ceftarolinfosamil var 10,7 % i de fyra poolade huvudstudierna med administrering var 12:e timme (600 mg administrerat under 60 minuter var 12:e timme) och 32,3 % i en studie med patienter som fick ceftarolinfosamil var 8:e timme (600 mg administrerat under 120 minuter var 8:e timme), (se avsnitt 4.8).
The incidence of DAGT seroconversion in patients receiving ceftolozane/tazobactam was 0.2% in the clinical trials.
Förekomsten av DAGT serokonversion hos patienter som fått ceftolozan/tazobaktam var 0,2 % i de kliniska studierna.
The incidence of delayed hip fracture healing was comparable between zoledronic acid (34 [3.2%]) and placebo (29 [2.7%]).
Incidensen av fördröjd höftfrakturläkning var jämförbar mellan zoledronsyra (34 3,2 %) och placebo (29 2,7 %).
The incidence of diarrhoea, dizziness, asthenia, weight decrease, and dehydration was increased by ≥5% in older people compared to younger patients.
Incidensen av diarré, yrsel, asteni, viktminskning och dehydrering ökande med ≥5% hos äldre människor jämfört med yngre patienter.
The incidence of diverticulitis was comparable between treatment groups in postmenopausal women or men with osteoporosis and in women undergoing aromatase inhibitor therapy for nonmetastatic breast cancer.
Incidensen av divertikulit var jämförbar mellan behandlingsgrupper som bestod av postmenopausala kvinnor eller män med osteoporos och kvinnor som genomgick behandling med aromatashämmare för icke-metastaserad bröstcancer.
The incidence of endometrial cystic change and endometrial thickness was analyzed in a subset of the study population (298 patients) with an annual transvaginal ultrasound (TVU) through 3 years.
Incidensen av cystisk förändring i endometriet och endometrietjockleken analyserades hos en subgrupp av studiepopulationen (298 patienter) med ett transvaginalt ultraljud (TVU) en gång årligen i år.
The incidence of erythema multiforme or Stevens- Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Förekomsten av erythema multiforme eller Stevens-Johnsons syndrom var cirka 0,1%.
The incidence of fractures was 8 for zoledronic acid- treated patients versus 7 for risedronate-treated patients (p=0.8055).
Incidensen av frakturer var 8 för zoledronsyra behandlade patienter jämfört med 7 för risedronatbehandlade patienter (p=0,8055).
The incidence of Grade 3 hand-foot skin reaction in Asians was 28.4% (CRC) and 23.5% (GIST) (see sections 4.2 and 4.4).
Incidensen av hand-fot hudreaktion grad 3 var 28,4% (CRC) och 23,5% (GIST) hos asiater (se avsnitt 4.2 och 4.4).
The incidence of Grade 3 hand-foot skin reaction was 16.6% (CRC) and 22.0% (GIST).
Incidensen av hand-fot-hudreaktion av grad 3 var 16,6 % (CRC) respektive 22,0 % (GIST).
The incidence of Grade 3 hypertension was 7.6% (CRC) and 27.3% (GIST).
Incidensen av hypertoni grad 3 var 7,6 % (CRC) respektive 27,3 % (GIST).
The incidence of grade 3/4 blood and lymphatic adverse events was higher in elderly patients compared to younger patients (<65 years), with previously untreated or relapsed/refractory CLL.
Incidensen av grad 3/4 blod- och lymfatiska biverkningar var högre hos äldre patienter jämfört med yngre patienter (<65 år) med tidigare obehandlad KLL eller återfall/refraktär KLL.
The incidence of haemorrhagic events (11% G+B, 10% B) and Grade 3-5 haemorrhagic events (5% G+B, 3%B) was similar in both treatment arms with no fatal events reported.
Incidensen av blödningar (11% G+B, 10% B) och blödningar av grad 3-5 (5% G+B, 3% B) var likartade i båda behandlingsgrupperna utan några rapporterade dödsfall.
The incidence of hepatic transaminase increases was greater in patients receiving Plegridy compared to placebo.
Incidensen av förhöjningar av levertransaminas var större hos patienter som fick Plegridy jämfört med placebo.
The incidence of hospitalisations and IV anti-infective use associated with a clinical diagnosis of febrile neutropenia was lower in the pegfilgrastim group compared with placebo (1% versus 14%, p0.001; and 2% versus 10%, p0.001)
Incidensen av sjukhusinläggningar och intravenös tillförsel av medel mot infektioner relaterad till en klinisk diagnos av febril neutropeni var lägre i gruppen som fick pegfilgrastim jämfört med placebo (1% mot 14%, p0,001 och 2% mot 10%, p0,001).
The incidence of hyperplasia did not increase with repeated treatment courses, including data on 340 women who received up to 4 courses of ulipristal acetate 5 or 10 mg and limited data of 43 women who received up to 8 courses of ulipristal acetate 10 mg.
Incidensen av hyperplasi ökade inte vid upprepade behandlingsomgångar med data från 340 kvinnor som fick upp till 4 omgångar med ulipristalacetat 5 eller 10 mg och begränsade data från 43 kvinnor som fick upp till 8 omgångar med ulipristalacetat 10 mg.
The incidence of hypersensitivity reactions was 1.1% in both Onglyza-treated patients and placebo- treated patients.
Incidensen av överkänslighetsreaktioner var 1,1 % hos både Onglyzabehandlade patienter och placebobehandlade patienter.
The incidence of hypersensitivity reactions was 1.1% in both saxagliptin-treated patients and placebo-treated patients.
Incidensen av överkänslighetsreaktioner var 1,1 % hos både saxagliptinbehandlade patienter och placebobehandlade patienter.
The incidence of hypertension adverse events was similar between those with or without a prior medical history of hypertension.
Förekomsten av hypertonibiverkningar var ungefär densamma hos patienter med eller utan en tidigare anamnes av hypertoni.
The incidence of hypoglycaemia was increased when prolonged-release exenatide was used in combination with a sulphonylurea (24.0 % versus 5.4 %) (see section 4.4).
I kliniska studier ökade incidensen av hypoglykemi när exenatid med långsam frisättning användes i kombination med en sulfonureid (24,0 % jämfört med 5,4 %) (se avsnitt 4.4).
The incidence of hypoglycaemia was lower in the vildagliptin group than in the placebo group (22.9% vs.
Förekomsten av hypoglykemi var lägre i vildagliptingruppen än i placebogruppen (22,9 % mot 29,6 %).
The incidence of hypoglycaemia was similar across treatment groups (placebo 1.4%, linagliptin 5 mg 0%, metformin 2.1%, and linagliptin 2.5 mg plus metformin twice daily 1.4%).
Förekomsten av hypoglykemi var likvärdig i alla behandlingsgrupper (placebo 1,4 %, linagliptin 5 mg 0 %, metformin 2,1 % och linagliptin 2,5 mg plus metformin två gånger dagligen 1,4 %).
The incidence of infection was 65% in the G+B arm and 56% in the B arm (with Grade 3-5 events reported in 18% and 17%, respectively, and fatal events reported in 5 patients (3%) in the G+B and 7 patients (4%) in the B arm).
Incidensen av infektion var 65% i G+B-gruppen och 56% i B-gruppen (med biverkningar av grad 3-5 rapporterades hos 18% respektive 17% och dödsfall rapporterades hos 5 patienter (3%) i G+B-gruppen och 7 patienter (4%) i B-gruppen).
The incidence of infections leading to dose interruptions was also numerically higher in patients weighing <30 kg treated with 10 mg/kg tocilizumab (21.4%) compared to patients weighing ≥30 kg, treated with 8 mg/kg tocilizumab (7.6%).
Incidensen av infektioner som ledde till dosavbrott var också numeriskt högre hos patienter som vägde <30 kg som behandlats med tocilizumab i dosen 10 mg/kg (21,4%) jämfört med patienter som vägde ≥ 30 kg som behandlats med tocilizumab i dosen 8 mg/kg (7,6%).
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent infusions and is <1% of patients by the eighth cycle of MabThera-containing treatment.
Incidensen av infusionsrelaterade symtom minskar väsentligt med efterföljande infusioner och ses hos <1 % av patienterna efter åtta cyklers behandling med MabThera.
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent intravenous infusions and is <1% of patients by the eighth cycle of MabThera (containing) treatment.
Incidensen av infusionsrelaterade symtom minskade väsentligt med efterföljande intravenösa infusioner och utgör < 1 % av patienterna efter den åttonde cykeln av MabThera (- innehållande) behandling.
The incidence of infusion-related symptoms decreases substantially with subsequent infusions and is less than 1 % after eight doses of MabThera.
Incidensen av infusionsrelaterade symtom minskar väsentligt med efterföljande infusioner och är mindre än 1 % efter åtta doser av MabThera.
The incidence of injection site reactions may be reduced by the use of an auto-injector.
Förekomst av reaktioner på injektionsstället kan minska med användning av en autoinjektor.
The incidence of injection site reactions may be reduced by the use of an autoinjector.
Förekomst av reaktioner på injektionsstället kan minska med användning av en autoinjektor.
The incidence of IRRs in subsequent infusions was comparable in both arms and decreased with each cycle.
Förekomsten av IRR vid efterföljande infusioner var jämförbar för båda grupperna och minskade med varje cykel.
The incidence of IRRs was 65% with the infusion of the first 1,000 mg of Gazyvaro (20% of patients experiencing a Grade 3-5 IRR, with no fatal events reported).
Incidensen av IRR var 65% vid infusionen av de första 1000 mg av Gazyvaro (20% av patienterna upplevde en grad 3-5 IRR, utan några rapporterade dödsfall).
The incidence of ISTH major gastrointestinal bleeds (including upper GI, lower GI, and rectal bleeding) was 0.76%/year with apixaban and 0.86%/year with warfarin.
Incidensen av omfattande gastrointestinala blödningar enligt ISTH (inklusive övre GI, nedre GI och rektala blödningar) var 0,76 %/år med apixaban och 0,86 %/år med warfarin.
The incidence of ISTH major gastrointestinal bleeds (including upper GI, lower GI, and rectal bleeding) was 0.76%/year with apixaban and 0.86%/year with warfarin.
Incidensen av större gastrointestinala blödningar, enligt ISTH, (inklusive övre GI, nedre GI och rektala blödningar) var 0,76 %/år med apixaban och 0,86 %/år med warfarin.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic impairment and any conditions associated with hypoxia.
Förekomsten av laktacidos kan och bör reduceras genom att också utvärdera andra relaterade riskfaktorer såsom dåligt kontrollerad diabetes, ketos, långvarig fasta, stort alkoholintag, nedsatt leverfunktion samt alla tillstånd förknippade med hypoxi.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia.
Förekomsten av laktacidos kan och bör reduceras genom att utvärdera även andra associerade riskfaktorer såsom dåligt kontrollerad diabetes, ketos, långvarig fasta, överdrivet alkoholintag, leverinsufficiens och tillstånd som är förknippade med hypoxi.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia.
Incidensen laktacidos kan och bör kunna reduceras om även andra associerade riskfaktorer analyseras, såsom otillräckligt kontrollerad diabetes, ketos, förlängd fasta, omfattande alkoholintag, nedsatt leverfunktion och andra tillstånd som förknippas med hypoxi.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors, such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia (see also sections 4.3 and 4.5).
Incidensen laktacidos kan och bör kunna reduceras om även andra associerade riskfaktorer analyseras, såsom illa kontrollerad diabetes, ketos, förlängd fasta, omfattande alkoholintag, leverinsufficiens och andra tillstånd som förknippas med hypoxi (se även avsnitt 4.3 och 4.5).
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by assessing also other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any condition associated with hypoxia.
Förekomst av laktacidos kan och bör reduceras genom att utvärdera även andra associerade riskfaktorer som till exempel dåligt kontrollerad diabetes, ketos, utdragen fasta, överdrivet alkoholintag, leverinsufficiens och tillstånd associerade med hypoxi.
The incidence of late ALT elevations was not affected by treatment duration.
Incidensen av sena ALAT- förhöjningar påverkades inte av behandlingstiden.