natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to emtricitabine and/or tenofovir disoproxil were nausea (12%) and diarrhoea (7%) in an open-label randomised clinical study (GS-01-934, see section 5.1).
De oftast rapporterade biverkningar med möjligt eller troligt samband med emtricitabin och/eller tenofovirdisoproxil var illamående (12 %) och diarré (7 %) i en öppen randomiserad klinisk studie (GS-01-934, se avsnitt 5.1).
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to Stribild in clinical studies of treatment-naïve patients were nausea (16%) and diarrhoea (12%) (pooled data from Phase 3 clinical studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103, through 144 weeks).
De oftast rapporterade biverkningar med möjligt eller troligt samband med Stribild i kliniska studier på behandlingsnaiva patienter var illamående (16 %) och diarré (12 %) (poolade data från de kliniska fas 3-studierna GS-US-236-0102 och GS-US-236-0103, under 144 veckor).
The most frequently reported adverse reactions during treatment were headache and nausea, occurring at 5 % or greater.
De vanligast rapporterade biverkningarna under behandlingen var huvudvärk och illamående som förekom hos 5% eller fler.
The most frequently reported adverse reactions during treatment were headache and nausea, occurring at 5% or greater.
De vanligast rapporterade biverkningarna under behandlingen var huvudvärk och illamående som förekom hos 5% eller fler.
The most frequently reported adverse reactions during treatment with Xultophy were hypoglycaemia and gastrointestinal adverse reactions (see section ‘Description of selected adverse reactions’ below).
De vanligaste biverkningarna som rapporterades under behandlingen med Xultophy var hypoglykemi och biverkningar i magtarmkanalen (se avsnittet ”Beskrivning av utvalda biverkningar” nedan).
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies of treatment-naïve patients taking emtricitabine+tenofovir alafenamide in combination with elvitegravir+cobicistat were nausea (10%), diarrhoea (7%), and headache (6%).
De vanligast rapporterade biverkningarna i kliniska studier av behandlingsnaiva patienter som tog emtricitabin+tenofoviralafenamid i kombination med elvitegravir+kobicistat var illamående (10 %), diarré (7 %) och huvudvärk (6 %).
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies of treatment-naïve patients taking rilpivirine hydrochloride in combination with emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate were nausea (9%), dizziness (8%), abnormal dreams (8%), headache (6%), diarrhoea (5%) and insomnia (5%).
De vanligast rapporterade biverkningarna i kliniska studier av behandlingsnaiva patienter som tog rilpivirinhydroklorid i kombination med emtricitabin+tenofovirdisoproxilfumarat var illamående (9 %), yrsel (8 %), onormala drömmar (8 %), huvudvärk (6 %), diarré (5 %) och sömnlöshet (5 %).
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies through 96 weeks were nausea (10%), diarrhoea (7%), and headache (6%) (pooled data from Phase 3 clinical studies GS-US-292-0104 and GS-US-292-0111 in 866 treatment-naïve adult patients receiving Genvoya).
De mest frekvent rapporterade biverkningarna i kliniska studier under 96 veckor var illamående (10 %), diarré (7 %) och huvudvärk (6 %) (poolade data från de kliniska fas 3-studierna GS-US-292-0104 och GS-US-292-0111 på 866 behandlingsnaiva vuxna patienter som fick Genvoya).
The most frequently reported adverse reactions in patients who received OZURDEX were increased intraocular pressure (24.0 %) and conjunctival haemorrhage (14.7 %).
De vanligaste rapporterade biverkningarna hos patienterna som fick OZURDEX var förhöjt intraokulärt tryck (24,0 %) och konjunktivalblödning (14,7 %).
The most frequently reported adverse reactions in SPRYCEL-treated patients with resistance or intolerance to prior imatinib therapy were fluid retention (including pleural effusion), diarrhoea, headache, nausea, skin rash, dyspnoea, haemorrhage, fatigue, musculoskeletal pain, infection, vomiting, cough, abdominal pain and pyrexia.
De oftast rapporterade biverkningarna hos SPRYCEL-behandlade patienter med resistens eller intolerans mot tidigare imatinib-behandling var vätskeretention (inklusive pleurautgjutning), diarré, huvudvärk, illamående, hudutslag, dyspné, blödning, trötthet, muskuloskeletal smärta, infektion, kräkning, hosta, buksmärta och feber.
The most frequently reported adverse reactions in the ospemifene 60 mg group were hot flushes (7.5%)
De oftast rapporterade biverkningarna i gruppen som fick 60 mg ospemifen var blodvallningar (7,5%).
The most frequently reported adverse reactions leading to discontinuation were infection and diarrhoea for ONIVYDE+5-FU/LV arm, and vomiting and diarrhoea for the monotherapy arm.
De mest frekvent rapporterade biverkningarna som ledde till utsättning var infektion och diarré för ONIVYDE+5-FU/LV och kräkningar och diarré för monoterapi.
The most frequently reported adverse reactions occurring in the Phase 2b/3 studies were nausea, diarrhoea, fatigue and headache.
De mest frekvent rapporterade biverkningarna som inträffade i Fas 2b/3-studierna var illamående, diarré, trötthet och huvudvärk.
The most frequently reported adverse reactions related to Viramune prolonged-release therapy in treatment naïve patients (including lead-in phase with immediate-release) in clinical study 1100.1486 (VERxVE) were rash, nausea, liver function test abnormal, headache, fatigue, hepatitis, abdominal pain, diarrhoea and pyrexia.
De biverkningar som oftast rapporterats med Viramune depottabletter hos behandlingsnaiva patienter (inklusive insättningsperioden med omedelbar frisättning) i den kliniska studien 1100.1486 (VERxVE) var hudutslag, illamående, avvikande leverfunktionsvärden, huvudvärk, utmattning, hepatit, buksmärtor, diarré och feber.
The most frequently reported adverse reactions related to Viramune therapy, across all clinical studies, were rash, allergic reactions, hepatitis, abnormal liver function tests, nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, fatigue, fever, headache and myalgia.
De biverkningar som oftast rapporterats med Viramune, i alla kliniska studier, är hudutslag, allergiska reaktioner, hepatit, onormala leverfunktionsvärden, illamående, kräkningar, diarré, buksmärtor, trötthet, feber, huvudvärk, och myalgi.
The most frequently reported adverse reactions to elvitegravir were diarrhoea (7.1%) and nausea (4.0%) (see Table 3).
De mest frekvent rapporterade biverkningarna av elvitegravir var diarré (7,1 %) och illamående (4,0 %) (se tabell 3).
The most frequently reported adverse reactions to Stribild in clinical studies of virologically-suppressed patients were nausea (3% in Study
De oftast rapporterade biverkningarna av Stribild i kliniska studier på virologiskt supprimerade patienter var illamående (3 % i studie
The most frequently reported adverse reactions were bone pain (very common [ ≥ 1/10]) and musculoskeletal pain (common).
De mest frekvent rapporterade biverkningarna var skelettsmärta (mycket vanlig (≥ 1/10)) och muskuloskeletal smärta (vanlig).
The most frequently reported adverse reactions were fatigue, anaemia (see section 4.4), nausea, headache, and dysgeusia.
De vanligaste rapporterade biverkningarna var trötthet, anemi (se avsnitt 4.4), illamående, huvudvärk och dysgeusi.
The most frequently reported adverse reactions were fatigue, headache, pruritus, anaemia, influenza- like illness, nausea, insomnia, neutropenia, asthenia, rash, decreased appetite, dry skin, alopecia, pyrexia, myalgia, irritability, cough, diarrhoea, dyspnoea and arthralgia.
De mest frekvent rapporterade biverkningarna var trötthet, huvudvärk, pruritus, anemi, influensaliknande symtom, illamående, insomnia, neutropeni, asteni, hudutslag, minskad aptit, torr hud, alopeci, feber, myalgi, irritabilitet, hosta, diarré, dyspné och artralgi.
The most frequently reported adverse reactions were injection site reactions, and hepatic enzymes increased.
De vanligaste rapporterade biverkningarna var reaktioner på injektionsstället och förhöjda leverenzymvärden.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache ,fatigue and dizziness.
De oftast rapporterade biverkningarna är inflammation i näsa och/eller svalg, somnolens (sömnighet), huvudvärk, trötthet och yrsel.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence, headache, fatigue and dizziness.
De vanligaste biverkningarna som har rapporterats är nasofaryngit, somnolens, huvudvärk, trötthet och yrsel.
The most frequently reported adverse reactions with dexmedetomidine are hypotension, hypertension and bradycardia, occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
De vanligaste rapporterade biverkningarna vid användning av dexmedetomidin är hypotoni, hypertoni och bradykardi, som förekommer hos cirka 25 %, 15 % respektive 13 % av patienterna.
The most frequently reported adverse reactions with Incruse were nasopharyngitis and upper respiratory tract infection.
De vanligaste biverkningarna som rapporterats med Incruse är nasofaryngit och övre luftvägsinfektion.
The most frequently reported adverse reactions with lacosamide treatment were dizziness, headache, nausea and diplopia.
De vanligaste biverkningarna med lakosamid var yrsel, huvudvärk, illamående och diplopi.
The most frequently reported events were tachycardia (4%) and atrial fibrillation (3%) (see Section 4.4).
De vanligast rapporterade biverkningarna var takykardi (4%) och förmaksflimmer (3%) (se avsnitt 4.4).
The most frequently reported events with abatacept (1-2%) were dizziness, headache, and hypertension.
De vanligaste rapporterade händelserna med abatacept (1-2%) var yrsel, huvudvärk och hypertoni.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ oral powder was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4; 16%) and increased amylase (Grade 3-4; 33%), generally of non-pancreatic origin.
Den mest frekvent rapporterade avvikelsen i laboratorievärden hos de pediatriska patienter som behandlades med REYATAZ oralt pulver var förhöjda värden total bilirubin ( 2,6 gånger övre normalgränsen, grad 3-4; 16%) och förhöjt amylas (grad 3-4 ; 33%), generellt inte pankreasproducerat.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ oral powder was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4; 16%) and increased amylase (Grade 3-4; 33%), generally of non-pancreatic origin.
Den mest frekvent rapporterade avvikelsen i laboratorievärden hos de pediatriska patienter som behandlades med REYATAZ oralt pulver var förhöjda värden total bilirubin ( 2,6 gångerövre normalgränsen, grad 3-4 ; 16%) och förhöjt amylas (grad 3-4 ; 33%), generellt inte pankreasproducerat.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4) which occurred in 45% of patients.
Den mest frekvent rapporterade avvikelsen i laboratorievärden hos pediatriska patienter som fått REYATAZ var förhöjda värden total bilirubin ( 2,6 gånger ULN, grad 3-4 ), vilket återfanns hos 45% av patienterna.
The most frequently reported laboratory abnormality in paediatric patients receiving REYATAZ was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4) which occurred in 45% of patients.
Den mest frekvent rapporterade avvikelsen i laboratorievärden hos pediatriska patienter som fått REYATAZ var förhöjda värden total bilirubin ( 2,6 gånger ULN, grad 3-4), vilket återfanns hos 45% av patienterna.
The most frequently reported laboratory abnormality in patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs was elevated total bilirubin reported predominantly as elevated indirect [unconjugated] bilirubin (87% Grade 1, 2, 3, or 4).
Den vanligaste rapporterade avvikelsen i laboratorievärden hos patienter som gavs kombinationer innehållande REYATAZ och en eller fler NRTI:er var förhöjt totalbilirubin huvudsakligen rapporterade som förhöjt indirekt [okonjugerat] bilirubin (87%, grad 1,2,3 eller 4).
The most frequently reported non-haematological effects were nausea (37 %), diarrhoea (29 %), fatigue (26 %), vomiting (24 %), alopecia (21 %) and anorexia (18 %).
De oftast rapporterade icke-hematologiska effekterna var illamående (37 %), diarré (29 %), trötthet (26 %), kräkningar (24 %), alopeci (21 %) och anorexi (18 %).
The most frequently reported organ cancer was lung cancer (0.15 per 100 patient-years), and the most common hematologic malignancy was lymphoma (0.07 per 100 patient-years).
Lungcancer var den mest frekventa formen av organcancer (0,15 per 100 patientår) och lymfom var den vanligaste hematologiska maligniteten (0,07 per 100 patientår).
The most frequently reported serious adverse reaction in clinical studies was syncope (0.76%).
Den oftast rapporterade allvarliga biverkningen i kliniska studier var synkope (0,76 %).
The most frequently reported serious adverse reaction was immune reconstitution syndrome.
Den vanligast rapporterade allvarliga biverkningen var immunrekonstitutionssyndrom.
The most frequently reported side effects are nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache, fatigue and dizziness.
De biverkningar som rapporteras oftast är inflammation i näsa och/eller svalg, sömnighet, huvudvärk, trötthet och yrsel.
The most frequently reported side effects are:
De vanligast rapporterade biverkningarna är följande:
The most frequently reported side effects in studies with Invega are headache, insomnia (difficulty sleeping), sleepiness, parkinsonism (neurological symptoms including tremor and impaired muscular control), akathisia (restlessness), tachycardia (increased heart rate), dystonia (involuntary muscle contractions), tremor (shaking), upper respiratory tract infection (colds), anxiety, dizziness, increased weight, nausea, agitation, constipation, vomiting, fatigue (tiredness), depression, dyspepsia (heartburn), diarrhoea, dry mouth, toothache, muscle and bone pain, asthenia (weakness), high blood pressure, back pain, prolonged electrocardiogram QT (an alteration of the electrical activity of the heart) and cough.
De vanligaste rapporterade biverkningarna som orsakas av Invega är huvudvärk, sömnlöshet, sömnighet, parkisonism (neurologiska symtom, däribland skakningar och nedsatt muskelkontroll), akatisi (rastlöshet), takykardi (ökad hjärtfrekvens), dystoni (ofrivilliga muskelsammandragningar), tremor (skakningar), övre luftvägsinfektioner (förkylningar), ångest, yrsel, viktuppgång, illamående, agitation, förstoppning, kräkningar, utmattning (trötthet), depression, dyspepsi (halsbränna), diarré, muntorrhet, tandvärk, muskel- och skelettsmärta, asteni (orkeslöshet), högt blodtryck, ryggsmärta, förlängt QT-intervall på EKG (förändring i hjärtats elektriska aktivitet) och hosta.
The most frequently reported side effects with Dexdor are hypotension (low blood pressure), hypertension (high blood pressure) and bradycardia (slow heart rate), occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
De vanligaste biverkningarna som orsakas av Dexdor är hypotoni (lågt blodtryck), hypertoni (högt blodtryck) och bradykardi (långsam puls), som uppträder hos ungefär 25 procent, 15 procent respektive 13 procent av patienterna.
The most frequently reported symptoms of hypersensitivity include nausea, rash dyspnoea, back pain, chest discomfort (including chest tightness), urticaria, arthralgia, and headache.
De vanligaste rapporterade symtomen på överkänslighet omfattar illamående, hudutslag, dyspné, ryggsmärta, obehagskänsla i bröstkorgen (inklusive tryck över bröstet), urtikaria, artralgi och huvudvärk.
The most frequently reported symptoms of hypersensitivity include nausea, rash, dyspnoea, back pain, chest discomfort (including chest tightness), urticaria, arthralgia, and headache..
De vanligaste rapporterade symtomen på överkänslighet omfattar illamående, utslag, dyspné, ryggsmärta, obehagskänsla i bröstkorgen (inklusive tryck över bröstet), urtikaria, artralgi och huvudvärk.
The most frequently used weekly dose was between 3- 5 µg/kg (25th-75th percentile respectively; median 3 µg/kg).
Den vanligaste veckodosen var mellan 3 och 5 µg/kg (25:e respektive 75:e percentilen; median 3 µg/kg).
The most frequently used weekly dose was between 3- 5 µg/kg (25th-75th percentile respectively; median 3 µg/kg).
Den vanligaste veckodosen var mellan 3-och 5 µg/kg (25:e respektive 75:e percentilen; median 3 µg/kg).
The most important serious side effects are kidney failure and impairment; problems with the heart and circulation such as heart failure, blood clots in the arteries leading to stroke or heart attack; bleeding into a tumour in the brain; a syndrome known as ‘posterior reversible encephalopathy syndrome’ characterised by headache, confusion, fits and loss of vision; and liver failure.
De viktigaste svåra biverkningarna är njursvikt och nedsatt njurfunktion, problem med hjärtat och cirkulationen såsom hjärtsvikt, blodproppar i artärerna som orsakar stroke eller hjärtinfarkt, blödning in i en tumör i hjärnan, ett syndrom som kallas ”bakre reversibelt encefalopatisyndrom” och kännetecknas av huvudvärk, förvirring, anfall och förlorad synförmåga, och leversvikt.
The most important serious side effects are kidney failure and reduced kidney function; problems with the heart and circulation such as heart failure and blood clots in the arteries leading to stroke or heart attack; bleeding in the brain or bleeding of a tumour within the skull; a syndrome known as ‘posterior reversible encephalopathy syndrome’ characterised by headache, confusion, fits and loss of vision; and liver failure.
De viktigaste allvarliga biverkningarna är njursvikt och nedsatt njurfunktion; problem med hjärtat och cirkulationen såsom hjärtsvikt och blodproppar i artärerna som orsakar stroke eller hjärtinfarkt; blödning i hjärnan eller blödning i en tumör i hjärnan; ett syndrom som kallas ”bakre reversibelt encefalopatisyndrom” och kännetecknas av huvudvärk, förvirring, anfall och förlorad syn; och leversvikt.
The most important serious side effects seen with other pancreatic enzyme replacement medicines are ‘anaphylactic shock’ and fibrosing colonopathy.
De viktigaste biverkningarna som noterats med andra ersättningsterapier med bukspottkörtelenzymer är ”anafylaktisk chock” och fibrotiserande kolopati.
The most increased serious adverse events were diarrhoea in patients treated with Vectibix in combination with either FOLFOX or FOLFIRI, and dehydration and pulmonary embolism when patients were treated with Vectibix in combination with FOLFIRI.
Den biverkning som ökade mest var diarré hos patienter som behandlades med Vectibix i kombination med antingen FOLFOX eller FOLFIRI, samt uttorkning och lungemboli när patienter behandlades med Vectibix i kombination med FOLFIRI.
The most pronounced increases were observed in patients of low body weight (<30 kg).
De mest uttalade ökningarna har observerats hos patienter med låg vikt (< 30 kg).
The most relevant adverse reaction is suppression of the haematopoietic system and gastrointestinal disorders.
De mest relevanta biverkningarna är hämning av det hematopoetiska systemet och mag- tarmstörningar.
The most reported post-marketing ADRs received since the product was authorised for both concentrations were chest pain, flushing, blood pressure increased and decreased, malaise, dyspnoea, nausea, vomiting pyrexia, back pain, headache and chills.
De mest rapporterade biverkningarna efter beviljande av godkännande för försäljning av båda styrkorna var bröstsmärta, vallningar, förhöjt och sänkt blodtryck, obehagskänsla, dyspné, illamående, kräkningar, pyrexi, ryggsmärta, huvudvärk och frossbrytningar.
The most serious ADR associated with the use of siltuximab was anaphylactic reaction.
Den allvarligaste biverkningen förknippad med användning av siltuximab var anafylaktisk reaktion.
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
De allvarligaste biverkningar associerade med användning av TNF-hämmare som har rapporterats för infliximab omfattar HBV-reaktivering, kronisk hjärtsvikt, allvarliga infektioner (omfattar sepsis, opportunistiska infektioner och TBC), serumsjuka (fördröjda överkänslighetsreaktioner), hematologiska reaktioner, systemisk lupus erythematosus/lupusliknande syndrom, demyeliniserande störningar, hepatobiliära händelser, lymfom, HSTCL, leukemi, Merkelcellskarcinom, melanom, pediatriska maligniteter, sarkoidos/sarkoidlik reaktion, intestinal eller perianal abscess (vid Crohns sjukdom) och allvarliga infusionsreaktioner (se avsnitt 4.4).
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for infliximab include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
De allvarligaste biverkningarna associerade med användning av TNF-hämmare som har rapporterats för infliximab omfattar HBV-reaktivering, kronisk hjärtsvikt, allvarliga infektioner (omfattar sepsis, opportunistiska infektioner och TBC), serumsjuka (fördröjda överkänslighetsreaktioner), hematologiska reaktioner, systemisk lupus erythematosus/lupusliknande syndrom, demyeliniserande störningar, hepatobiliära händelser, lymfom, HSTCL, leukemi, Merkelcellskarcinom, melanom, pediatriska maligniteter, sarkoidos/sarkoidlik reaktion, intestinal eller perianal abscess (vid Crohns sjukdom) och allvarliga infusionsreaktioner (se avsnitt 4.4).
The most serious ADRs associated with the use of TNF blockers that have been reported for Remicade include HBV reactivation, CHF, serious infections (including sepsis, opportunistic infections and TB), serum sickness (delayed hypersensitivity reactions), haematologic reactions, systemic lupus erythematosus/lupus-like syndrome, demyelinating disorders, hepatobiliary events, lymphoma, HSTCL, leukaemia, Merkel cell carcinoma, melanoma, paediatric malignancy, sarcoidosis/sarcoid-like reaction, intestinal or perianal abscess (in Crohn’s disease), and serious infusion reactions (see section 4.4).
De allvarligaste biverkningarna associerade med användning av TNF-hämmare som har rapporterats för Remicade omfattar HBV-reaktivering, kronisk hjärtsvikt, allvarliga infektioner (omfattar sepsis, opportunistiska infektioner och TBC), serumsjuka (fördröjda överkänslighetsreaktioner), hematologiska reaktioner, systemisk lupus erythematosus/lupusliknande syndrom, demyeliniserande störningar, hepatobiliära händelser, lymfom, HSTCL, leukemi, Merkelcellskarcinom, melanom, pediatriska maligniteter, sarkoidos/sarkoidlik reaktion, intestinal eller perianal abscess (vid Crohns sjukdom) och allvarliga infusionsreaktioner (se avsnitt 4.4).