natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In healthy young adults, ranolazine accounts for approximately 13% of the radioactivity in plasma following a single oral
Hos friska unga vuxna står ranolazin för cirka 13 % av radioaktiviteten i plasma efter en peroral singeldos på 500 mg
In healthy young cats aged 7–8 months, oral robenacoxib administered at high overdoses (4, 12 or 20 mg/kg/day for 6 weeks) did not produce any signs of toxicity, including no evidence of any gastrointestinal, kidney or liver toxicity and no effect on bleeding time.
Hos friska unga katter på 7–8 månader medförde oralt tillfört robenacoxib i stora överdoser (4, 12 eller 20 mg/kg/dag i 6 veckor) inga tecken på toxicitet, ej heller i form av gastrointestinal toxicitet, njur- eller levertoxicitet och effekt på blödningstid.
In healthy young dogs aged 5–6 months, oral robenacoxib administered at high overdoses (4, 6 or 10 mg/kg/day for 6 months) did not produce any signs of toxicity, including no evidence of any gastrointestinal, kidney or liver toxicity and no effect on bleeding time.
Hos friska unga hundar på 5–6 månader medförde oralt tillfört robenacoxib i stora överdoser (4, 6 eller 10 mg/kg/dag i 6 månader) inga tecken på toxicitet, ej heller i form av gastrointestinal toxicitet, njur- eller levertoxicitet och effekt på blödningstid.
In healthy young subjects, icatibant administered in doses of 0.8 mg/kg over 4 hours; 1.5 mg/kg/day or
Hos friska unga försökspersoner som fick ikatibant i doser på 0,8 mg/kg under 4 timmar,
In heartworm endemic areas, dogs should be tested for existing heartworm infestation prior to administration of NEXGARD SPECTRA.
Innan den första administreringen av Nexgard Spectra ska hundar i hjärtmaskendemiska områden testas för befintlig hjärtmaskinfektion.
In hepatic transplant patients initiated on mycophenolate mofetil and tacrolimus, the AUC and Cmax of MPA, the active metabolite of mycophenolate mofetil, were not significantly affected by co- administration with tacrolimus.
Hos levertransplanterade patienter som sattes in på mykofenolatmofetil och takrolimus påverkades inte AUC och Cmax av MPA, den aktiva metaboliten till mykofenolatmofetil, signifikant vid samtidig administrering av takrolimus.
In hip fracture patients, associated with their increased age, fondaparinux steady state plasma concentrations are: Cmax (mg/l) - 0.50 (32%),
Hos patienter med höftfraktur är steady state plasmakoncentrationen för fondaparinux: Cmax (mg/l) - 0,50 (32 %),
In hip fracture patients, associated with their increased age, fondaparinux steady state plasma concentrations are: Cmax (mg/l) - 0.50 (32%), Cmin (mg/l) - 0.19 (58%).
Hos patienter med höftfraktur är plasmakoncentrationen för fondaparinux vid steady state: Cmax (mg/l) - 0,50 (32 %), Cmin (mg/l) – 0,19 (58 %), beroende på deras höga ålder.
In hip replacement surgery, the first study compared five weeks of Xarelto with five weeks of enoxaparin in around 4,500 patients, and the second study compared five weeks of Xarelto with two weeks of enoxaparin in around 2,500 patients.
Vid kirurgisk höftledsplastik jämfördes i den första studien fem veckors behandling med Xarelto med fem veckors behandling med enoxaparin hos cirka 4 500 patienter, och i den andra studien jämfördes fem veckors behandling med Xarelto med två veckors behandling med enoxaparin hos cirka
In HIV antiviral assays, entecavir at micromolar concentrations was not antagonistic to the anti-HIV activity in cell culture of these six NRTIs or emtricitabine.
I antivirala HIV-tester var mikromolära koncentrationer av entecavir ej någon antagonist till anti-HIV-aktiviteten i cellkultur för dessa sex NRTI eller emtricitabin.
In HIV infected patients co-infected with HBV, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of tenofovir disoproxil fumarate (see section 4.4).
Hos patienter med samtidig hiv– och HBV–infektion har kliniska och laboratoriemässiga tecken på hepatit efter utsättande av tenofovirdisoproxilfumarat förekommit (se avsnitt 4.4).
In HIV infected patients co-infected with HBV, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of treatment (see section 4.4).
Hos patienter med samtidig hiv- och HBV-infektion har kliniska och laboratoriemässiga tecken på hepatit uppträtt efter utsättande av behandling (se avsnitt 4.4).
In HIV infected patients co-infected with HBV, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of treatment (see section 4.4).
Hos patienter med samtidig hiv- och HBV-infektion har kliniska och laboratoriemässiga tecken på hepatit uppträtt efter utsättning av behandling (se avsnitt 4.4).
In HIV infected patients treated with CART, including with emtricitabine, immune reactivation syndrome has been reported.
Immunreaktiveringssyndrom har rapporterats hos hiv-infekterade patienter som behandlas med CART, inklusive med emtricitabin.
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of CART, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Hos HIV-infekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av CART, kan en inflammatorisk reaktion på asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska infektioner uppstå.
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Hos hiv-infekterade patienter med svår immunbrist vid tiden för insättande av kombinationsbehandling med antiretrovirala läkemedel (CART) kan en inflammatorisk reaktion på asymptomatiska eller kvarstående opportunistiska infektioner uppstå.
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Hos hiv-infekterade patienter med svår immunbrist vid tiden för insättande av kombinationsbehandling med antiretrovirala läkemedel (CART), kan en inflammatorisk reaktion på asymptomatiska eller kvarvarande opportunistiska patogener uppstå och orsaka allvarliga kliniska tillstånd eller förvärrande av symtom.
In HIV infected patients, in a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve adult patients, small decreases in bone mineral density (BMD) of the hip and spine were observed in both treatment groups.
I en 144-veckors kontrollerad klinisk studie på hiv-infekterade patienter, som jämförde tenofovirdisoproxilfumarat med stavudin i kombination med lamivudin och efavirenz hos vuxna patienter som tidigare inte behandlats med antiretrovirala medel, observerades små minskningar av skelettets mineraltäthet (bone mineral density, BMD) i höften och i ryggraden i båda behandlingsgrupperna.
in HIV patients enlargement of the spleen (splenomegaly)
hos HIV-patienter förstorad mjälte (splenomegali)
in HIV patients enlargement of the spleen (splenomegaly)
hos HIV-patienter förstorad mjälte (splenomegali).
in HIV patients pain in your muscles or bones (musculoskeletal pain)
hos HIV-patienter smärta i muskler eller skelett (muskuloskeletal smärta)
in HIV patients pain in your muscles or bones (musculoskeletal pain)
hos HIV-patienter smärtor i muskler och skelett (muskuloskeletal smärta).
in HIV patients severe pain in the bones, chest, gut or joints (sickle cell crisis)
hos HIV-patienter svår smärta i skelettet, bröstet, tarmarna eller lederna (sicklecellkris)
in HIV patients severe pain in the bones, chest, gut or joints (sickle cell crisis)
hos HIV-patienter svår smärta i skelettet, bröstet, tarmarna eller lederna (sicklecellkris).
In HIV Viread should always be used combined with other medicines to treat HIV infection.
Vid hiv skall Viread alltid tas i kombination med andra läkemedel mot hiv.
In HIV-1 infected adolescents, the BMD Z-scores observed in subjects who received tenofovir disoproxil fumarate were lower than those observed in subjects who received placebo.
Hos hiv-1-infekterade ungdomar var de BMD Z-poäng som observerades hos patienter som fick tenofovirdisoproxilfumarat lägre än de som observerades hos patienter som fick placebo.
In HIV-1 infected children, the BMD Z-scores observed in subjects who switched to tenofovir disoproxil fumarate were lower than those observed in subjects who remained on their stavudine- or zidovudine-containing regimen (see sections 4.4 and 5.1).
Hos hiv-1-infekterade barn var de BMD Z-poäng som observerades hos patienter som gick över till tenofovirdisoproxilfumarat lägre än de som observerades hos patienter som stod kvar på sin behandlingsregim innehållande stavudin eller zidovudin (se avsnitt 4.4 och 5.1).
In HIV-1 infected patients (n = 6), the pharmacokinetics of indinavir and efavirenz were generally comparable to these uninfected volunteer data.
Farmakokinetiken för indinavir och efavirenz hos hiv-1- infekterade patienter (n=6) var i regel jämförbar med data från icke-infekterade frivilliga.
In HIV-1 infected patients with renal risk factors, the co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with a boosted protease inhibitor should be carefully evaluated.
Hos hiv-1- infekterade patienter med renala riskfaktorer bör samtidig administrering av tenofovirdisoproxilfumarat med en förstärkt proteashämmare övervägas omsorgsfullt.
In HIV-1 infected patients with renal risk factors, the co-administration of tenofovir disoproxil with a boosted protease inhibitor should be carefully evaluated.
Hos hiv-1 infekterade patienter med renala riskfaktorer bör samtidig administrering av tenofovirdisoproxil med en förstärkt proteashämmare övervägas omsorgsfullt.
In HIV-1–infected adult subjects following dolutegravir 50 mg once daily, the steady-state pharmacokinetic parameters (geometric mean [%CV]) based on population pharmacokinetic analyses were AUC(0-24) = 53.6 (27) g.h/mL, Cmax = 3.67 (20) g/mL, and Cmin = 1.11 (46) g/mL.
Hos hiv-1-infekterade vuxna studiedeltagare som fick 50 mg dolutegravir en gång dagligen var de farmakokinetiska parametrarna vid steady state (geometriskt medelvärde [ %CV]) baserade på populationsfarmakokinetiska analyser: AUC(0-24) = 53,6 (27) g·tim/ml, Cmax = 3,67 (20) g/ml och Cmin = 1,11 (46) g/ml.
In HIV-HCV co-infected patients, the clinical adverse reaction profiles reported for Pegasys, alone or in combination with ribavirin, were similar to those observed in HCV mono-infected patients For
För patienter infekterade med både HIV och HCV var de kliniska biverkningsprofilerna som rapporterades för Pegasys, ensamt eller i kombination med ribavirin, jämförbar med de som observerades hos patienter enbart infekterade med HCV.
In HIV-infected adult patients (n=33, combined studies) the mean half-life within a dosing interval for atazanavir was 12 hours at steady state following a dose of 300 mg daily with ritonavir 100 mg once daily with a light meal.
Hos hiv- infekterade vuxna patienter (n= 33, kombinerade studier) var den genomsnittliga halveringstiden inom doseringsintervallet för atazanavir 12 timmar vid steady state efter en dos på 300 mg en gång per dag med ritonavir 100 mg en gång per dag intaget samtidigt med en lätt måltid.
In HIV-infected patients with atazanavir/ritonavir at an increased dose of 400/100 mg once daily
Hos hiv-infekterade patienter som behandlas med atazanavir/ritonavir i den förhöjda dosen på 400/100 mg QD
In HIV-infected patients with atazanavir/ritonavir at the recommended dose of 300/100 mg once daily
Hos hiv-infekterade patienter som behandlas med atazanavir/ritonavir i den rekommenderade dosen på 300/100 mg QD
In HIV-infected patients with mild to moderate hepatic impairment, an increase of approximately 30% in lopinavir exposure has been observed but is not expected to be of clinical relevance (see section 5.2).
Hos HIV-infekterade patienter med lätt till måttlig leverinsufficiens, har en ökning med ca 30% i lopinavir exponering setts men förväntas inte vara av klinisk relevans. (se avsnitt 5.2).
In HIV-infected patients with mild to moderate hepatic impairment, an increase of approximately 30% in lopinavir exposure has been observed but is not expected to be of clinical relevance (see section 5.2).
Hos HIV-infekterade patienter med lätt till måttlig leverinsufficines, har en ökning med ca 30% i lopinavir exponering setts men förväntas inte vara av klinisk relevans. (Se avsnitt 5.2).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of CART, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Hiv-infekterade patienter med svår immunbrist när CART-behandlingen sätts in kan utveckla en inflammatorisk reaktion mot asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska infektioner.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Hos HIV-infekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av antiretroviral kombinationsterapi (CART), kan en inflammatorisk reaktion på asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska infektioner uppstå.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise.
Hos HIV-infekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av antiretroviral kombinationsterapi, kan en inflammatorisk reaktion mot asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska infektioner uppstå (se avsnitt 4.4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination anti- retroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Hos HIV-infekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av antiretroviral kombinationsbehandling kan en inflammatorisk reaktion på asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska patogener uppstå och orsaka allvarliga kliniska tillstånd eller förvärrande av symtom.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Hos hivinfekterade patienter med svår immunbrist vid tidpunkten för insättande av antiretroviral kombinationsterapi, kan en inflammatorisk reaktion på asymtomatiska eller kvarvarande opportunistiska patogener uppstå och orsaka allvarliga kliniska tillstånd eller förvärrande av symtom.
In HIV-infected patients,total clearance of stavudine is 594±164 ml/min, and renal clearance is 237±98 ml/min.
I HIV-infekterade patienter är total clearance av stavudin 594±164 ml/min och renalt clearance är 237±98 ml/min.
In HIV–infected paediatric patients, the pharmacokinetic parameters of indinavir in apple sauce were: AUC0–8hr of 26,980 nM*h; peak plasma concentration of 13,711 nM; and plasma concentration at 8 hours post dose of 146 nM.
Hos hiv-infekterade barn och ungdomar var de farmakokinetiska parametrarna för indinavir i äppelmos: AUC0-8h 26980 nM*h, maximal plasmakoncentration var 13711 nM och plasmakoncentration efter 8 timmar var 146 nM.
In HL, Adcetris has been studied in one main study in 102 patients with CD30-positive HL, who had previously received an autologous stem cell transplant and whose cancer had come back or had not responded to previous treatment.
Vid Hodgkins lymfom har Adcetris undersökts i en huvudstudie med 102 patienter med CD30-positivt Hodgkins lymfom som tidigare hade fått autolog stamcellstransplantation och vars cancer hade kommit tillbaka eller inte hade svarat på behandling.
In homocystinuria, betaine reduces homocysteine levels in the blood by facilitating a reaction in the body called ‘methylation’, which converts homocysteine back into methionine.
Vid homocystinuri minskar betainet homocysteinnivåerna i blodet genom att underlätta en reaktion i kroppen, som kallas “metylering”, vilken omvandlar homocystein till metionin.
In homozygous familial hypercholesterolaemia, Repatha was studied in 2 main studies involving 155 patients, which included 14 children older than 12 years.
Vid homozygot familjär hyperkolesterolemi undersöktes Repatha i två huvudstudier med 155 patienter, i vilka ingick 14 barn från 12 års ålder.
In horses given the granules in sachet and oral suspension, slight urticaria (itchy rash) and diarrhoea were observed in clinical trials.
Hos hästar som får granulaten i dospåse och den orala suspensionen observerades lätt urtikaria (nässelutslag) och diarré vid kliniska försök.
In horses given the oral paste, isolated cases of slight urticarial (itchy rash) and diarrhoea were observed in clinical trials which were reversible.
Hos hästar som fått den orala suspensionen observerades lätt urtikaria (nässelutslag) och diarré vid kliniska försök.
In horses with RAO, the immune system (the body’s natural defences) over-reacts to triggering substances (antigens) that are present in dust that the horse breathes in.
Hos hästar med återkommande luftvägsobstruktion överreagerar immunsystemet (kroppens naturliga försvar) mot utlösande substanser (antigener) i dammet som hästen andas in.
In horses, a temporary swelling at the injection site can occur but resolves without intervention.
På häst kan en svullnad på injektionsstället förekomma, som går tillbaka utan åtgärder.
In horses, anaphylactoid (allergic) reactions can occur and should be treated according to the signs presented.
Hos hästar kan anafylaktiska (allergiska) reaktioner uppstå och ska behandlas utifrån de symtom som observeras.
In horses, Inflacam is used for the relief of pain associated with colic (abdominal pain) and for the alleviation of inflammation and relief of pain in both acute and chronic musculo-skeletal disorders (disorders affecting the muscles and bones).
Till hästar ges Inflacam för att lindra smärta i samband med kolik (buksmärta) och för att lindra inflammation och smärta vid både akuta och kroniska sjukdomar i muskler, leder och skelett.
In horses, Metacam is used for the relief of pain associated with colic (abdominal pain) and for the alleviation of inflammation and relief of pain in both acute and chronic (long-term) musculo-skeletal disorders (disorders affecting the muscles and bones).
Till hästar ges Metacam för att lindra smärta i samband med kolik (buksmärta) och för att lindra inflammation och smärta vid både akuta och kroniska sjukdomar i muskler, leder och skelett.
In horses, Quadrisol 100 mg/ml oral gel is used to relieve pain and reduce inflammation due to problems with and injury to the muscles, bones and joints and also injuries to other non-bony areas of the body(so called soft tissue lesions) including the trauma caused by surgery.
För hästar ges Quadrisol 100 mg/ml oral gel för smärtlindring och inflammationshämning i samband med problem och skador som drabbar muskler, skelett och leder och även skador i andra områden av kroppen (så kallade mjukvävnadslesioner), inbegripet trauma i samband med kirurgi.
In horses, Rheumocam is used for the relief of pain associated with colic (abdominal pain) and for the alleviation of inflammation and relief of pain in both acute and chronic musculo-skeletal disorders (disorders affecting the muscles and bones).
Till hästar ges Rheumocam för att lindra smärta i samband med kolik (buksmärta) och för att lindra inflammation och smärta vid både akuta och kroniska sjukdomar i muskler, leder och skelett.
In horses, skin rashes (urticaria) have been reported.
Hos hästar har hudutslag (nässelutslag) rapporterats.
In horses, transient swellings at the injection site can occur but resolves without intervention.
På häst kan en övergående svullnad på injektionsstället förekomma vilken går tillbaka utan åtgärder.
In households of influenza-infected index cases, there was a reduction in the incidence of influenza from 26 % (23/89) in the group not receiving prevention to 11 % (9/84) in the group receiving prevention (58.5 % reduction [95 % CI 15.6 – 79.6; p = 0.0114]).
I hushåll med influensainfekterade indexfall sågs en reduktion av incidensen av influensa från 26 % (23/89) i gruppen som inte fick prevention till 11 % (9/84) i gruppen som fick prevention (58,5 % reduktion [95 % KI 15,6 - 79,6; p = 0,0114]).
In households of influenza-infected index cases, there was a reduction in the incidence of influenza from 26 % (23/89) in the group not receiving prevention to 11 % (9/84) in the group receiving prevention (58.5 % reduction [95 % CI 15.6 – 79.6; p = 0.0114]).
I hushåll med influensainfekterade indexfall sågs en reduktion av incidensen av influensa från 26 % (23/89) i gruppen som inte fick prevention till 11 % (9/84) i gruppen som fick prevention (58,5 % reduktion, [95 % KI 15,6 - 79,6; p = 0,0114]).
In human liver microsomes (HLM), the N-dealkylation step appears to be catalysed by CYP3A4, as safinamide clearance in HLM was inhibited by ketoconazole by 90%.
I human- levermikrosomer (HLM) förefaller N-dealkylationssteget vara katalyserat av CYP3A4, eftersom clearance av safinamid i HLM hämmades av ketokonazol med 90 %.
In human liver S9 fractions, formation of metabolites was independent of NADPH implying that azacitidine metabolism was not mediated by cytochrome P450 isoenzymes.
I humana lever- S9-fraktioner var bildningen av metaboliter oberoende av NADPH, vilket implicerar att metabolismen av azacitidin inte medierades av cytokrom P450-isoenzymer.
In humans, fosaprepitant administered intravenously was rapidly converted to aprepitant within 30 minutes following the end of infusion.
Intravenöst administrerat fosaprepitant hos människa omvandlades snabbt till aprepitant inom 30 minuter efter avslutad infusion.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40 – 50 % of the circulating dose.
Hos människa är den skenbara terminala distributionsvolymen minst 90 l och av den cirkulerande mängden dos uppskattas ungefär 40-50 % nå benvävnaden.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40 – 50 % of the circulating dose.
Hos människa är den skenbara terminala distributionsvolymen minst 90 l och av den cirkulerande mängden dos uppskattas ungefär 40–50 % nå benvävnaden.
In humans, the apparent terminal volume of distribution is at least 90 l and the amount of dose reaching the bone is estimated to be 40-50 % of the circulating dose.
Hos människa är den skenbara terminala distributionsvolymen minst 90 l och den mängd som når benvävnaden uppskattas till ungefär 40-50 % av den cirkulerande dosen.
In humans, the average ± standard deviation apparent plasma half-life of pegaptanib after a 3 mg (10-times the recommended dose) monocular dose is 10 ± 4 days.
Hos människa är den genomsnittliga ±- standardavvikelsen i pegaptanibs apparenta halveringstid i plasma efter en 3 mg (10 gånger mer än den rekommenderade dosen) monokulär dos 10 ± 4 dagar.
In humans, the combination of ACE inhibitors and non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) can lead to reduced anti-hypertensive efficacy or impaired kidney function.
Hos människa kan kombinationen av ACE-hämmare och icke-steroida antiinflammatoriska läkemedel (NSAID) minska den blodtryckssänkande effekten eller orsaka försämrad njurfunktion.
In humans, the efficacy of both daily and intermittent administration with a dose-free interval of 9 - 10 weeks of ibandronic acid was confirmed in a clinical trial (MF 4411), in which ibandronic acid demonstrated anti-fracture efficacy.
Hos människa bekräftades effekten av både daglig och intermittent administrering av ibandronatsyra med ett dosfritt intervall på 9–10 veckor i en klinisk prövning (MF 4411) där ibandronatsyra visade en förebyggande effekt mot frakturer.