natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In phase 3 studies, 4.8% of patients treated with alirocumab 75 mg and/or 150 mg every 2 weeks exhibited an ADA response after initiating treatment as compared to 0.6% in the control group (placebo or ezetimibe).
I fas 3-studierna utvecklade 4,8 % av patienter behandlade med alirokumab 75 mg och/eller 150 mg varannan vecka ett ADA-svar efter att behandlingen påbörjades jämfört med 0,6 % i kontrollgruppen (placebo eller ezetimib).
In Phase 3 studies, patients have been administered single doses of up to 1500 mg.
I fas 3-studier har enstaka doser på upp till 1 500 mg administrerats till patienter.
In Phase 3 studies, upon treatment with Tecfidera mean lymphocyte counts decreased on average by approximately 30% of their baseline value over the first year with a subsequent plateau.
I fas 3-studier sjönk de genomsnittliga lymfocyttalen vid behandling med Tecfidera med i genomsnitt cirka 30 % av deras baslinjevärde under det första året med en påföljande platå.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2 – 2.5 mg.
I dosfinnande fas I-studier av patienter med mild till måttligt tumörinducerad hyperkalcemi (TIH), var de effektiva doser som testades i det ungefärliga intervallet 1,2–2,5 mg.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2-2.5 mg.
I dosfinnande fas I-studier av patienter med mild till moderat tumörinducerad hyperkalcemi (TIH), var de effektiva doser som testades i det ungefärliga intervallet 1,2–2,5 mg.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2-2.5 mg.
I dosfinnande fas I-studier av patienter med mild till måttligt tumörinducerad hyperkalcemi (TIH), var de effektiva doser som testades i det ungefärliga intervallet 1,2–2,5 mg.
In Phase I dose finding studies in patients with mild to moderate tumour-induced hypercalcaemia (TIH), effective doses tested were in the range of approximately 1.2–2.5 mg.
I dosfinnande fas I-studier av patienter med mild till moderat tumörinducerad hyperkalcemi (TIH), var de effektiva doser som testades i det ungefärliga intervallet 1,2–2,5 mg.
In Phase I studies in healthy subjects, between-subject CVb% for AUC and Cmax ranged from ~20 to 40% and C from 30 to 65% across studies.
I fas I-studier på friska försökspersoner varierade CVb% för AUC och Cmax mellan deltagarna från ~20 till 40 % och C från 30 till 65 % i de olika studierna.
In phase I studies the exposure (AUC) of dabigatran after the oral administration of Pradaxa is approximately 2.7-fold higher in volunteers with moderate renal insufficiency (CrCL between 30– 50 mL/min) than in those without renal insufficiency.
I en fas I-studie var exponeringen (AUC) för dabigatran efter oral administrering av Pradaxa ca 2,7 gånger högre hos försökspersoner med måttlig njurinsufficiens (kreatininclearance mellan 30 - 50 ml/min) än hos de utan njurinsufficiens.
In phase I/II clinical trials a limited number of patients were treated with TAGRISSO daily doses of up to 240 mg without dose limiting toxicities.
I fas I/II kliniska prövningar behandlades ett begränsat antal patienter med Tagrisso i dagliga doser på upp till 240 mg utan att allvarliga och dosbegränsande biverkningar kunde observeras.
In Phase II and III clinical trials, 276 patients with on-treatment genotypes have demonstrated that the predominant emerging mutations with tipranavir treatment are L33F/I/V, V82T/L and I84V.
I kliniska fas II- och III-studier, med 276 patienter med behandlings- genotyp visades att de uppkomna mutationerna mot tipranavir-behandling främst var L33F/I/V, V82T/L och I84V.
In phase II-III randomised double-blind monotherapy studies respective increases in QTc interval prolongation that exceeded change from baseline greater than 60 ms Fridericia-correction and Bazett-correction were 0 (0.0%) and 2 (0.3%) among placebo and 1 (0.1%) and 1 (0.1%) among Intuniv patients.
I randomiserade, dubbelblinda fas II-III-studier med monoterapi var ökningar av QTc- intervallförlängning som översteg en förändring från studiestart som var större än 60 ms med Fridericia- och Bazett-korrigering 0 (0,0 %) och 2 (0,3 %) hos placebobehandlade respektive 1 (0,1 %) och 1 (0,1 %) hos Intunivbehandlade patienter.
In phase II-III randomised double-blind monotherapy studies respective increases in QTc interval prolongation that exceeded change from baseline greater than >60 ms Fridericia-correction and Bazett-correction were 0 (0.0%) and 2 (0.3%) among placebo and 1 (0.1%) and 1 (0.1%) among Intuniv patients.
I randomiserade, dubbelblinda fas II-III-studier med monoterapi var ökningar av QTc- intervallförlängning som översteg en förändring från studiestart som var större än 60 ms med Fridericia- och Bazett-korrigering 0 (0,0 %) och 2 (0,3 %) hos placebobehandlade respektive 1 (0,1 %) och 1 (0,1 %) hos Intunivbehandlade patienter.
In Phase III clinical studies, the frequency of notable increases in blood glucose with Duaklir Genuair was low (0.1%) and similar to placebo.
I kliniska Fas III-studier var frekvensen av märkbara ökningar av blodsocker med Duaklir Genuair låg (0,1 %) och liknande dem med placebo.
In Phase III RESIST trials, the frequency of transaminase elevations was significantly increased in the tipranavir with ritonavir arm compared to the comparator arm.
I fas III-studierna RESIST, har frekvensen förhöjda transaminaser varit signifikant förhöjd i tipranavir med ritonavir-gruppen jämfört med kontrollgruppen.
In Phase III studies, clinically meaningful bronchodilator effects were seen within 5 minutes of the first dose and were maintained over the dosing interval.
I Fas III-studier observerades kliniskt meningsfulla bronkvidgande effekter inom 5 minuter efter den första dosen och bibehölls över doseringsintervallet.
In Phase III studies, treatment-experienced patients (N = 114/699 or 16%; HBV=6 %, HCV=9 %, HBV+HCV=1 %) and treatment-naïve patients (N = 34/563 or 6 %; HBV=4%, HCV=2%, HBV+HCV=0.2 %) with chronic (but not acute) active hepatitis B and/or hepatitis C co-infection were permitted to enrol provided that baseline liver function tests did not exceed 5 times the upper limit of normal.
I fas III-studierna tilläts behandlingserfarna patienter (N = 114/699 eller 16%: HBV=6%, HCV=9%, HBV+HCV=1%) och behandlingsnaiva patienter (N = 34/563 eller 6%; HBV=4%, HCV=2%, HBV+HCV=0,2%) med samtidig kronisk (men inte akut) aktiv hepatit B och/eller hepatit C infektion att delta förutsatt att leverfunktionstester vid studiestart inte visade värden högre än 5 gånger den övre gränsen för normalvärdet.
In phase III studies, which demonstrated the anti-fracture efficacy of OSSEOR treatment, measured mean BMD increased from baseline with OSSEOR by approximately 4% per year at the lumbar spine and 2% per year at the femoral neck, reaching 13% to 15% and 5% to 6% respectively after 3 years, depending on the study.
I fas III-studier, där frakturskyddande effekten av OSSEOR demonstrerats, ökade uppmätt BMD i medeltal efter 3 år från utgångsnivån med ca 4 % per år till 13 – 15 % i ländryggen och 2 % per år till 5–6 % i lårbenshalsen, beroende på studie.
In phase III studies, which demonstrated the anti-fracture efficacy of PROTELOS treatment, measured mean BMD increased from baseline with PROTELOS by approximately 4% per year at the lumbar spine and 2% per year at the femoral neck, reaching 13% to 15% and 5% to 6% respectively after 3 years, depending on the study.
I fas III-studier, där frakturskyddande effekten av PROTELOS demonstrerats, ökade uppmätt BMD i medeltal efter 3 år från utgångsnivån med ca 4 % per år till 13 – 15 % i ländryggen och 2 % per år till 5–6 % i lårbenshalsen, beroende på studie.
In piglets, due to the smaller dose volume used, less extended lesions were observed in the laboratory trials whereas only limited fibrosis has uncommonly been observed at time of slaughter.
Hos smågrisar, p.g.a. den lägre dosvolymen, observerades mindre omfattande lesioner i laboratoriestudier, medan i mindre vanliga fall enbart begränsad fibros observerats vid slaktmognad.
In piglets, due to the smaller dose volume used, less extended lesions were observed in the laboratory trials whereas only limited fibrosis has uncommonly been observed at time of slaughter.
Hos smågrisar, p.g.a. den lägre dosvolymen, observerades mindre omfattande skador i laboratoriestudier, medan i mindre vanliga fall enbart begränsad fibros observerats vid slaktmognad.
In piglets, intramuscular administration of tildipirosin (on three occasions in intervals of 4 days) at 8, 12 and 20 mg/kg body weight (BW) (2, 3 and 5 times the recommended clinical dose), resulted in transient slightly subdued behaviour in one piglet each from the 8 and 12 mg/kg BW group and 2 piglets from the 20 mg/kg BW group following the first or second injection.
Intramuskulär administrering av tildipirosin till smågrisar (givet vid tre tillfällen i intervall om 4 dagar) med 8, 12 och 20 mg/kg kroppsvikt (2, 3 och 5 gånger den rekommenderade kliniska dosen) resulterade i övergående, något dämpat beteende hos en gris vardera i 8- respektive 12 mg/kg kroppsviktgrupperna och två smågrisar i 20 mg/kg kroppsviktgruppen efter den första eller andra injektionen.
In pigs, Inflacam is used in non-infectious locomotor disorders (diseases that affect the ability to move) to reduce the symptoms of lameness and inflammation, for the relief of post-operative pain associated with minor soft tissue surgery such as castration, and for supportive therapy together with appropriate antibiotic therapy in the treatment of diseases that occur after farrowing (giving birth) such as puerperal septicaemia and toxaemia (mastitis-metritis-agalactia syndrome).
Till svin ges Inflacam för behandling av icke-smittsamma störningar i rörelseapparaten för att lindra symtomen av hälta och inflammation, för lindring av smärta efter mindre mjukdelsoperationer, t.ex. kastrering (kirurgiskt ingrepp för att avlägsna testiklarna) samt som stödjande behandling tillsammans med lämplig antibiotikabehandling för behandling av sjukdomar i samband med grisning, bl.a. puerperal septikemi och toxemi (MMA-syndrom).
In pigs, Metacam is used in non-infectious locomotor disorders (diseases that affect the ability to move) to reduce the symptoms of lameness and inflammation, for the relief of post-operative pain associated with minor soft tissue surgery such as castration, and for supportive therapy together with appropriate antibiotic therapy in the treatment of diseases that occur after farrowing (giving birth) such as puerperal septicaemia and toxaemia (mastitis-metritis-agalactia syndrome, a bacterial infection of the udder and/or the womb).
Till svin ges Metacam för behandling av icke-smittsamma störningar i rörelseapparaten för att lindra symtomen av hälta och inflammation, för lindring av smärta efter mindre mjukdelsoperationer, t.ex. kastrering, samt som stödjande behandling tillsammans med lämplig antibiotika för behandling av sjukdomar i samband med grisning (nedkomst av kultingar), bl.a. puerperal septikemi och toxemi (MMA- syndrom, en bakteriell juver- och/eller livmoderinfektion).
In pigs, Rheumocam is used in non-infectious locomotor disorders (diseases that affect the ability to move) to reduce the symptoms of lameness and inflammation, for the relief of post-operative pain associated with minor soft tissue surgery such as castration, and for supportive therapy together with appropriate antibiotic therapy in the treatment of diseases that occur after farrowing (giving birth)
Till svin ges Rheumocam för behandling av icke-smittsamma störningar i rörelseapparaten för att lindra symtomen av hälta och inflammation, för lindring av smärta efter mindre mjukdelsoperationer, t.ex. kastrering (kirurgiskt ingrepp för att avlägsna testiklarna) samt som stödjande behandling tillsammans med lämplig antibiotikabehandling för behandling av sjukdomar i samband med grisning, bl.a. puerperal septikemi och toxemi (MMA-syndrom).
In pigs, the efficacy of Econor in the claimed indications was investigated in challenge studies (i.e. pigs were artificially infected with the bacteria) or in field studies (i.e. natural infections under farm conditions).
Hos svin undersöktes effekten av Econor vid de angivna indikationerna i provokationsstudier (dvs. svinen infekterades med bakterien på konstgjord väg) eller i fältstudier (dvs. vid naturliga infektioner på lantbruk).
In pivotal clinical studies supporting the use of Mozobil, all patients received daily morning doses of 10 g/kg G-CSF for 4 consecutive days prior to the first dose of plerixafor and on each morning prior to apheresis.
I de centrala kliniska studierna som stödde användningen av Mozobil fick alla patienter dagliga morgondoser av 10 g/kg G-CSF i fyra på varandra följande dagar före den första dosen av plerixafor och varje morgon före aferes.
In pivotal clinical studies, 246 paediatric patients ( mean age 7 years, range 0 to17) were treated with rasburicase at doses of 0.15 mg/kg/day or 0.20 mg/kg/day for 1 to 8 days (mainly 5 to 7 days).
246 pediatriska patienter ( medelålder 7 år, åldersgrupp mellan 0 till 17 år) behandlades med rasburikas i pivotala kliniska studier i doser om 0,15 mg/kg/dag eller 0,20 mg/kg/dag i 1 till 8 dagar (främst 5 till 7 dagar).
In pivotal phase III clinical trials the following medicinal products were routinely combined with ivabradine with no evidence of safety concerns: angiotensin converting enzyme inhibitors, angiotensin II antagonists, beta-blockers, diuretics, anti-aldosterone agents, short and long acting nitrates, HMG CoA reductase inhibitors, fibrates, proton pump inhibitors, oral antidiabetics, aspirin and other anti- platelet medicinal products.
I pivotala kliniska fas III- studier var användningen av följande läkemedel; ACE- hämmare, angiotensin II- antagonister, betablockerare, diuretika, anti-aldosteron, kort- och långtidsverkande nitrater, HMG CoA- reduktashämmare, fibrater, protonpumpshämmare, orala antidiabetika, acetylsalicylsyra och andra trombocytaggregationshämmande läkemedel, rutinmässigt kombinerade med ivabradin utan några tecken på säkerhetsproblem.
In pivotal studies conducted in patients undergoing PCI, events of acute renal failure (0.1%), renal failure (0.1%) and increased serum creatinine (0.2%) were reported to occur after administration of cangrelor in clinical trials.
I pivotala studier på patienter som genomgick PCI har fall av akut njursvikt (0,1 %), njursvikt (0,1 %) och förhöjt serumkreatinin (0,2 %) rapporterats efter administrering av kangrelor i kliniska studier.
In pJIA patients, infusion related reactions are defined as all events occurring during or within 24 hours of an infusion.
Infusionsrelaterade reaktioner definieras som händelser som uppstår under eller inom 24 timmar efter infusion.
In pJIA patients, the central volume of distribution was 50 ml/kg, the peripheral volume of distribution was 53 ml/kg, resulting in a volume of distribution at steady state of 103 ml/kg.
Hos patienter med pJIA var den centrala distributionsvolymen 50 ml/kg och den perifera distributionsvolymen 53 ml/kg, resulterande i en distributionsvolym vid steady state på 103 ml/kg.
In placebo controlled studies low antibody responses have been reported with a frequency (3.4%) similar to that of placebo (4.8%).
I placebokontrollerade studier rapporterades lågt antikroppssvar med frekvensen 3,4 %, vilket är ungefär som för placebo (4,8 %).
In placebo controlled trials in a post-operative ICU population previously intubated and sedated with midazolam or propofol, Dexdor significantly reduced the requirement for both rescue sedative (midazolam or propofol) and opioids during sedation for up to 24 hours.
I placebokontrollerade studier med postoperativa intensivvårdspatienter som redan intuberats och blivit sederade med midazolam eller propofol minskade Dexdor signifikant behovet av tilläggsmedicinering med både sedativa (midazolam och propofol) och opioider under de första 24 timmarna.
In placebo- controlled studies, more than 1800 patients were treated with the therapeutic dose of either 2.5 mg linagliptin twice daily (or its bioequivalent of 5 mg linagliptin once daily) in combination with metformin for ≥ 12/24 weeks.
I placebo-kontrollerade studier, har mer än 1 800 patienter behandlats med terapeutisk dos av antingen 2,5 mg linagliptin två gånger dagligen (eller dess bioekvivalent 5 mg linagliptin en gång dagligen) i kombination med metformin i ≥ 12/24 veckor.
In placebo-controlled and uncontrolled clinical studies, a total of 2,468 patients have received Tecfidera and been followed for periods up to 4 years with an overall exposure equivalent to
I placebokontrollerade och okontrollerade kliniska studier har totalt 2 468 patienter fått Tecfidera och följts i perioder på upp till 4 år med en total exponering som motsvarar 3 588 personår.
In placebo-controlled clinical trials (6-12 weeks duration) of elderly patients (mean age 78 years) with dementia-related psychosis and/or disturbed behaviours, there was a 2-fold increase in the incidence of death in olanzapine-treated patients compared to patients treated with placebo (3.5 % versus 1.5 %, respectively).
Mortalitetsincidensen fördubblades hos olanzapinbehandlade patienter i jämförelse medplacebobehandlade (3,5 % respektive 1,5 %) i placebokontrollerade kliniska studier (6-12 veckors behandlingstid) på äldre patienter (genomsnittsålder 78 år) med demensrelaterad psykos och/eller beteendestörningar.
In placebo-controlled clinical trials with abatacept, adverse reactions (ARs) were reported in 51.8% of abatacept-treated patients and 46.4% of placebo-treated patients.
I placebokontrollerade kliniska prövningar med abatacept rapporterades biverkningar hos 51,8% av de abataceptbehandlade patienterna och hos 46,4% av de placebobehandlade patienterna.
In placebo-controlled clinical trials with intravenous abatacept, adverse reactions (ARs) were reported in 51.8% of abatacept-treated patients and 46.4% of placebo-treated patients.
I placebokontrollerade kliniska prövningar med intravenös abatacept rapporterades biverkningar hos 51,8% av de abataceptbehandlade patienterna och hos 46,4% av de placebobehandlade patienterna.
In placebo-controlled clinical trials with intravenous abatacept, malignancies were reported in 29 of 2,111 abatacept-treated patients observed during 1,829 patient-years, and in 12 of 1,099 placebo-treated patients observed during 849 patient-years.
I placebokontrollerade kliniska prövningar med intravenös abatacept, rapporterades maligniteter hos 29 av 2 111 abataceptbehandlade patienter som observerades med 1 829 patientårs exponering samt hos 12 av 1 099 placebobehandlade patienter som observerades med 849 patientårs exponering.
In placebo-controlled clinical trials with naltrexone / bupropion for the treatment of obesity in adult subjects, no suicides or suicide attempts were reported in studies up to 56 weeks duration with naltrexone / bupropion, and suicidal ideation was not more commonly reported in subjects treated with naltrexone / bupropion compared to placebo.
I placebokontrollerade kliniska prövningar med naltrexon/bupropion för behandling av fetma hos vuxna patienter rapporterades inga självmord eller självmordsförsök i studier på upp till 56 veckor med naltrexon/bupropion och självmordstankar rapporterades inte oftare hos patienter som behandlades med naltrexon/bupropion jämfört med placebo.
In placebo-controlled clinical trials, malignancies were reported in 29 of 2,111 abatacept-treated patients observed during 1,829 patient-years, and in 12 of 1,099 placebo-treated patients observed during 849 patient-years.
I placebokontrollerade kliniska prövningar rapporterades maligniteter hos 29 av 2 111 abataceptbehandlade patienter som observerades med 1 829 patientårs exponering samt hos 12 av 1 099 placebobehandlade patienter som observerades med 849 patientårs exponering.
In placebo-controlled Phase 2 and 3 trials, 1.9% of patients discontinued INCIVO alone due to anaemia, and 0.9% of patients discontinued INCIVO combination treatment due to anaemia compared to 0.5% receiving peginterferon alfa and ribavirin (see section 4.4).
I placebokontrollerade fas II- och fas III-prövningar avbröt 1,9% av patienterna behandlingen med enbart INCIVO på grund av anemi och 0,9% av patienterna avbröt kombinationsbehandlingen med INCIVO på grund av anemi, detta jämfört med 0,5% bland de som enbart fick peginterferon alfa och ribavirin (se avsnitt 4.4).
In placebo-controlled studies (studies 1 and 2), the incidence of transaminase elevations (>3 x upper limit of normal [ULN]) were similar between subjects in the ivacaftor and placebo treatment groups (see section 4.8).
I placebokontrollerade studier (studie 1 och 2) var incidensen för transaminasförhöjningarna (>3 x övre gränsen för normalvärdet [ULN]) likartade mellan patienter i gruppen som behandlades med ivacaftor och patienter i gruppen som fick placebo (se avsnitt 4.8).
In placebo-controlled studies in RA patients, the most frequently reported adverse reactions with Kineret were injection site reactions (ISRs), which were mild to moderate in the majority of patients.
I placebokontrollerade studier med patienter med reumatoid artrit var den oftast rapporterade biverkningen med Kineret reaktioner vid injektionsstället som var lindriga till måttliga för majoriteten av patienterna.
In placebo-controlled studies involving 1,842 adult patients with partial-onset seizures (1,282 patients treated with eslicarbazepine acetate and 560 treated with placebo), 50.7% of patients treated with eslicarbazepine acetate and 27.7% of patients treated with placebo experienced adverse reactions.
I placebokontrollerade studier som omfattande 1 842 vuxna patienter med partiella anfall (1 282 patienter behandlade med eslikarbazepinacetat och 560 behandlade med placebo), upplevde 50,7% av patienterna som behandlades med eslikarbazepinacetat och 27,7% av patienterna som behandlades med placebo biverkningar.
In placebo-controlled studies involving 1,842 adult patients with partial-onset seizures (1,282) patients treated with eslicarbazepine acetate and 560 treated with placebo), 50.7% of patients treated with eslicarbazepine acetate and 27.7% of patients treated with placebo experienced adverse reactions.
I placebokontrollerade studier som omfattande 1 842 vuxna patienter med partiella anfall (1 282 patienter behandlade med eslikarbazepinacetat och 560 behandlade med placebo), upplevde 50,7 % av patienterna som behandlades med eslikarbazepinacetat och 27,7 % av patienterna som behandlades med placebo biverkningar.
In placebo-controlled studies involving 1.842 adult patients with partial-onset seizures (1,282 patients treated with eslicarbazepine acetate and 560 treated with placebo), 50.7% of patients treated with eslicarbazepine acetate and 27.7% of patients treated with placebo experienced adverse reactions.
I placebokontrollerade studier som omfattande 1 842 vuxna patienter med partiella anfall (1 282 patienter behandlade med eslikarbazepinacetat och 560 behandlade med placebo), upplevde 50,7% av patienterna som behandlades med eslikarbazepinacetat och 27,7% av patienterna som behandlades med placebo biverkningar.
In placebo-controlled studies palpitations were reported >1% more often in the teriflunomide 7 mg group (but not in the teriflunomide 14 mg group) when compared to placebo.
I placebokontrollerade studier rapporterades palpitationer >1% oftare i teriflunomidgruppen med 7 mg (men inte i teriflunomidgruppen med 14 mg) jämfört med placebo.