natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In rabbits, systemic exposure at the high dose level was only 0.3 times human exposure at the maximum clinical dose and thus the developmental toxicity of fosamprenavir has not been fully determined.
Hos kanin var den systemiska exponeringen vid högsta dos bara 0,3 gånger den humana exponeringen vid maximal klinisk dosering, och därför har inte utvecklingstoxiciteten för fosamprenavir kunnat fastställas.
In rabbits, the component nucleotide, 2’-fluorouridine is found in plasma and urine after single radiolabeled pegaptanib intravenous and intravitreal doses.
Hos kanin återfinns komponenten nukleotid, 2’-fluorouridin, i plasma och urin efter intravenös och intravitreal engångsdosering av radioaktivt märkt pegaptanib.
In randomised clinical studies, a subcutaneous dose of 23 MU/m2/day (230 micrograms/m2/day) or rather 4-8.4 micrograms/kg/day was used.
I randomiserade kliniska studier har en subkutan dos på 23 ME/m2/dag (230 mikrogram/m2/dag) eller snarare 4 - 8,4 mikrogram/kg/dag använts.
In randomised clinical studies, a subcutaneous dose of 23 MU/m2/day (230 micrograms/m2/day) or rather 4-8.4 micrograms/kg/day was used.
I randomiserade kliniska studier har en subkutan dos på 23 ME/m2/dag (230 mikrogram/m2/dag) eller snarare 4-8,4 mikrogram/kg/dag använts.
In randomised clinical trials, a subcutaneous dose of 230 micrograms/m2/day (4.0 to 8.4 micrograms/kg/day) was used.
I randomiserade kliniska prövningar användes en subkutan dos om 230 mikrogram/m2/dag (4,0 till 8,4 mikrogram/kg/dag).
In randomised clinical trials, a subcutaneous dose of 230 μg/m2/day (4.0 to 8.4 μg/kg/day) was used.
I randomiserade kliniska prövningar användes en subkutan dos på 230 µg/m2/dag (4,0 till 8,4 μg/kg/dag).
In randomised study CC-4047-MM-003, 302 patients with relapsed and refractory multiple myeloma were exposed to 4 mg pomalidomide administered once daily for 21 days of each 28 day cycle in combination with a weekly low dose of dexamethasone.
I den randomiserade studien CC-4047-MM-003 exponerades 302 patienter med recidiverande och refraktärt multipelt myelom för 4 mg pomalidomid en gång dagligen i 21 dagar av varje 28-dagarscykel i kombination med en låg veckodos av dexametason.
In randomised, controlled, double-blind clinical trials (including developmental and postmarketing experience), over 17,000 patients with type 2 diabetes have been treated with Onglyza .
I randomiserade, kontrollerade, dubbelblinda kliniska prövningar (inklusive erfarenhet från utveckling och efter godkännande för försäljning) har över 17 000 patienter med typ 2-diabetes behandlats med Onglyza.
In randomised, placebo-controlled clinical trials, filgrastim did not increase the incidence of undesirable effects associated with cytotoxic chemotherapy.
I randomiserade, placebokontrollerade kliniska studier ökade inte filgrastim incidensen av biverkningar i samband med cytotoxisk kemoterapi.
In rare and exceptional cases, subcutaneous infusion of 250-350 IU/kg was able to produce therapeutic protein C plasma levels in patients with no intravenous access.
I sällsynta och mycket ovanliga fall kunde en subkutan infusion på 250–350 IE/kg producera terapeutiska plasmanivåer av protein C hos patienter utan intravenös access.
In rare and isolated cases, the following side effects have been reported with immunoglobulin preparations: severe hypersensitivity reactions such as a sudden fall in blood pressure or anaphylactic shock (e.g. you may feel light-headed, dizzy, faint on standing, cold in the hands and feet, sense an abnormal heart beat or chest pain, or have blurred vision) even when you have shown no hypersensitivity on previous infusions,
I sällsynta och enstaka fall har följande biverkningar rapporterats med immunglobulinpreparat: allvarliga överkänslighetsreaktioner, såsom plötsligt blodtrycksfall eller anafylaktisk chock (t.ex. kan du känna dig yr, svimfärdig när du står upp, få kalla händer och fötter, onormala hjärtslag eller bröstsmärtor eller se suddigt) även om du inte har visat någon överkänslighet vid tidigare infusioner.
In rare and more severe cases, this may – as a consequence – lead to the occurrence of dehydration, hypokalaemia, blood bicarbonate decrease, dizziness, and orthostatic hypotension.
I sällsynta och allvarligare fall kan detta därför leda till uttorkning, hypokalemi, sänkning av bikarbonatnivån i blodet, yrsel och ortostatisk hypotoni.
In rare cases (>0.01 % to < 0.1%), suspected lack of expected efficacy has been reported (in the majority of cases a lack of reduction of testicle size was reported and/or a bitch was mated).
I sällsynta fall (>0.01 % till <0.1%), har misstänkt avsaknad av förväntad effekt rapporterats (hos majoriteten av fall rapporterades en avsaknad av minskning av testikelstorlek och/eller en honhund blev parad).
In rare cases (>0.01 % to < 0.1%), suspected lack of expected efficacy has been reported (in the majority of cases a lack of reduction of testicle size was reported and/or a bitch was mated).
I sällsynta fall (>0.01 % till <0.1%), har misstänkt avsaknad av förväntad verkan rapporterats (i majoriteten av fall rapporterades en avsaknad av minskning av testikelstorlek och/eller en honhund blev parad).
In rare cases , neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
I sällsynta fall har neurologiska symtom (t.ex. koordinationssvårigheter, skakningar, oförmåga att korordinera muskelrörelser, kramper, pupillutvidgning och nedsatt syn) observerats.
In rare cases allergic reactions may be severe. new or unusual pain in your hip, groin or thigh (this may be an early indication of a possible fracture of the thigh bone).
I sällsynta fall kan allergiska reaktioner vara allvarliga ny eller ovanlig smärta i höft, ljumske eller lår (detta kan vara tidiga tecken på en eventuell lårbensfraktur)
In rare cases anorexia and emesis have been reported.
I sällsynta fall har aptitlöshet och kräkningar rapporterats.
In rare cases development of alopecia has also been observed.
I sällsynta fall har även utveckling av håravfall observerats.
In rare cases digestive signs (e.g. diarrhoea, ruminant stomach disorder) have been observed.
I ovanliga fall har matsmältningssymtom ( t ex. diarré, idisslarmagstörning) observerats.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
Gastrointestinala symtom såsom diarré och kräkningar eller aptitslöshet och minskad aktivitet kan förekomma i sällsynta fall.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
Symtom från mag- tarmkanalen såsom diarré och kräkningar eller aptitslöshet och minskad aktivitet kan förekomma i sällsynta fall.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
Symtom från mag-tarmkanalen såsom diarré och kräkningar eller aptitslöshet och minskad aktivitet kan förekomma i sällsynta fall.
In rare cases in cats and in very rare cases in dogs, application site reactions such as transitory scratching, erythema, alopecia or dermatitis at the application site may occur.
Hos katt kan i sällsynta fall och hos hund kan i mycket sällsynta fall reaktioner på appliceringsstället såsom övergående kliande, erytem, alopeci eller dermatit förekomma.
In rare cases in cats, neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
Hos katt har i sällsynta fall neurologiska symtom (t.ex. koordinationssvårigheter, tremor, ataxi, kramper, mydriasis och nedsatt syn) observerats.
In rare cases leading to shock (a failure of the circulatory system to maintain adequate blood flow to the different organs leading to medical emergency).
I sällsynta fall ledande till chock (bristande förmåga hos blodomloppet att upprätthålla tillräckligt blodflöde till de olika organen vilket leder till ett medicinskt akutfall).
In rare cases liver failure was observed (rare: may affect up to 1 in 1,000 people).
I sällsynta fall har leversvikt observerats (sällsynt: kan förekomma hos upp till 1 av 1000 personer).
In rare cases severe liver impairment has been described, including cholestasis, icterus, hepatic necrosis and hepatic failure with fatal outcome (see sections 4.8 and 4.5).
I sällsynta fall har allvarligt nedsatt leverfunktion beskrivits, inklusive kolestas, ikterus, levernekros och leversvikt med dödlig utgång (se avsnitten 4.8 och 4.5).
In rare cases the MAH will not be able to produce a MACI implant from the available cells.
I sällsynta fall kan MAH inte framställa ett MACI- implantat från de tillgängliga cellerna.
In rare cases this can also happen independently of OHSS (see also in section 2. under “Blood clotting problems).
I sällsynta fall kan detta även ske oberoende av OHSS (se även avsnitt 2 ”Blodproppskomplikationer”).
In rare cases, application site reactions such as transitory scratching, erythema, alopecia or dermatitis at the application site may occur.
I mycket sällsynta fall kan reaktioner på appliceringsstället förekomma såsom övergående kliande, hudrodnad, håravfall eller inflammation i huden.
In rare cases, behavioural disorder signs such as hyperactivity, vocalisation or anxiety, systemic signs such as lethargy or anorexia, and neurological signs such as muscle tremor have been reported.
I sällsynta fall har beteendeförändringar såsom ökad aktivitet (hyperaktivitet), vokalisering eller ångest/oro, systemiska tecken såsom trötthet eller aptitlöshet samt neurologiska tecken såsom muskelskakningar rapporterats.
In rare cases, benign liver tumours, and even more rarely, malignant liver tumours have been reported in users of COCs.
I sällsynta fall har benigna levertumörer, och i ännu mer sällsynta fall maligna levertumörer, rapporterats hos kvinnor som använder kombinerade p-piller.
In rare cases, inappetence, fever, shivering and diffuse oedematous swellings (e.g. facial oedema, swollen muzzle/upper lip) may be observed.
I sällsynta fall kan aptitlöshet, feber, skakningar och en diffus vätskefylld svullnad (t.ex. ansiktssvullnad, svullen mule/överläpp) observeras.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation) may be noted, that resolves without any treatment.
I ovanliga fall kan det förekomma palpationssmärta, nysning eller bindhinneinflammation, men dessa symtom försvinner utan behandling.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis may be noted, that resolves without any treatment.
I ovanliga fall kan det förekomma palpationssmärta, nysning eller bindhinneinflammation, men dessa symtom försvinner utan behandling.
In rare cases, particularly in older or in sensitive dogs, these undesirable effects may be serious or fatal.
I sällsynta fall, särskilt hos äldre eller känsliga hundar, kan dessa biverkningar vara allvarliga och leda till döden.
In rare cases, serotonin syndrome has been reported in patients using SSRIs/SNRIs concomitantly with serotonergic agents.
I sällsynta fall har serotonergt syndrom rapporterats hos patienter som använder SSRI-preparat/SNRI- preparat i kombination med andra serotoninaktiva läkemedel.
In rare cases, slight scaling, transient erythema and alopecia can be observed, which usually disappear spontaneously without treatment.
I sällsynta fall kan lätt mjällbildning, övergående erytem och alopeci observeras, vilket vanligen går över spontant utan behandling.
In rare cases, slight scaling, transient erythema and alopecia can be observed, which usually disappear spontaneously without treatment.
I sällsynta fall kan lätt mjällbildning, övergående hudrodnad och håravfall observeras, vilket vanligen går över spontant utan behandling.
In rare cases, the presence of such antibodies may necessitate adjustment of the Xultophy dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia.
I sällsynta fall kan förekomst av dessa antikroppar kräva en justering av dosen av Xultophy för att korrigera en tendens till hyper- eller hypoglykemi.
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia (see section 4.8).
I sällsynta fall kan förekomsten av antikroppar mot insulinet kräva justering av insulindosen för att förhindra uppkomst av hyper- eller hypoglykemi (se avsnitt 4.8).
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia.
I sällsynta fall kan närvaron av sådana insulinantikroppar göra det nödvändigt med en justering av insulindosen för att korrigera tendensen till hyper- eller hypoglykemi.
In rare cases, the reactions after the second dose of vaccine may remain for 14 days.
I sällsynta fall kan reaktionen efter den andra vaccindosen vara kvar i 14 dagar.
In rare cases, there may be pain on being touched, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation).
I sällsynta fall kan smärta vid beröring, nysningar eller bindhinneinflammation (ögoninflammation) uppstå.
In rare cases, these infections can be life-threatening.
I sällsynta fall kan dessa bli livshotande.
In rare instances, blood clots (thromboses) that formed inside a blood vessel, broke off, and traveled inside the bloodstream to block another blood vessel (thromboembolism) have been associated with Elonva therapy as with other gonadotropins.
I sällsynta fall har behandling med Elonva, som behandling med andra gonadotropiner, förknippats med att blodproppar (tromboser) som bildats i ett blodkärl lossnat och förflyttats i blodomloppet så att de täpper till ett annat blodkärl (tromboemboli).
In rare instances, thromboembolism has been associated with follitropin beta/hCG therapy as with other gonadotrophins.
Detta har också rapporterats under behandling med andra gonadotropiner.
In rare occasions swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
I sällsynta fall kan svullnaden nå en diameter på 15-20 cm och vara i upp till 2-3 veckor, vilket kan kräva symptomatisk behandling.
In rare occasions, swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
I sällsynta fall kan svullnaden nå en diameter på 15-20 cm och vara i upp till 2-3 veckor, vilket kan kräva symptomatisk behandling.
In rare occasions, swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
I sällsynta fall kan svullnaden nå en diameter på 15–20 cm och vara i upp till 2–3 veckor, vilket kan kräva symptomatisk behandling.
In rat and monkey repeated-dose toxicity studies up to 9-months duration, the primary target organ effects were identified in the gastrointestinal tract (emesis and diarrhoea in monkeys); adrenal gland (cortical congestion and/or haemorrhage in rats and monkeys, with necrosis followed by fibrosis in rats); haemolymphopoietic system (bone morrow hypocellularity, and lymphoid depletion of thymus, spleen, and lymph node); exocrine pancreas (acinar cell degranulation with single cell necrosis); salivary gland (acinar hypertrophy); bone joint (growth plate thickening); uterus (atrophy); and ovaries (decreased follicular development).
I toxicitetsstudier med upprepade doser i upp till 9 månader på råtta och apa identifierades effekter på primära målorgan i gastrointestinalkanalen (emes och diarré hos apa), i binjuren (kortikal stas och/eller blödning hos råtta och apa, med nekros följt av fibros hos råtta), i det hemolymfopoetiska systemet (benmärgshypocellularitet och lymfoid utarmning av tymus, mjälte och lymfkörtel), i exokrina pankreas (acinärcellsdegranulering med singel cellnekros), i spottkörteln (acinarhypertrofi), i benleder (förtjockad tillväxtplatta), i uterus (atrofi) samt i ovarierna (minskad follikelutveckling).
In rat embryofoetal development studies, and at dose levels that did not induce significant maternal toxicity, olaparib caused reduced embryofoetal survival, reduced foetal weight and foetal developmental abnormalities, including major eye malformations (e.g. anophthalmia, microphthalmia), vertebral/rib malformation, and visceral and skeletal abnormalities.
I studier av embryofetal utveckling hos råtta, i dosnivåer som inte inducerade någon signifikant maternell toxicitet, orsakade olaparib lägre embryofetal överlevnad, lägre fostervikt samt fostermissbildningar (såsom större missbildningar i ögon (t.ex. anoftalmi, mikroftalmi), missbildningar i ryggkotor/revben och viscerala och skeletala missbildningar).
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at  0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
Vid peri/postnatala studier på råttor, orsakade toxicitet hos moderdjuret reducerad dräktighetstid, fosterdöd och en lägre födelsevikt vid doser ≥0,3 mg/kg/dag (minst 41 gånger högre än avsedd human exponering).
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at 0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
Vid peri/postnatala studier på råttor, orsakade toxicitet hos moderdjuret reducerad dräktighetstid, fosterdöd och en lägre födelsevikt vid doser ≥0,3 mg/kg/dag (minst 41 gånger högre än avsedd human exponering).
In rats a 2-year carcinogenicity study demonstrates at a dose of
I en 2-årig karcinogenicitetsstudie med pravastatin på råtta visas att doser på
In rats administration of 1000 mg/kg/day resulted in increased incidences of thyroid follicular cell adenoma and carcinoma, relative to those for controls.
Hos råttor resulterade administrering av 1000 mg/kg/dag i en ökad incidens av tyroid follikulärcellsadenom och karcinom jämfört med kontrollgruppen.
In rats and rabbits embryo-foetal toxicity (e.g. increased early resorptions, post- implantation loss, decreased viable foetuses) and signs of delayed development (increased skeletal variations) were found in the presence of maternal toxicity.
Hos råttor och kaniner påträffades embryo-fetal toxicitet (t.ex. ökning av tidig resorption, förlust efter implantation, minskat antal levande foster) och tecken på fördröjd utveckling (ökat antal skelletvariationer) i närvaro av moderstoxicitet.
In rats at higher doses (1500-2000 mg/kg) tremors, clonic and tonic convulsions and laboured breathing were observed prior to death, resulting from respiratory failure.
Vid högre doser hos råttor (1 500–2 000 mg/kg) sågs tremor, kloniska och toniska konvulsioner och ansträngd andning före dödsfall, på grund av andningssvikt.
In rats decreased cellularity of the bone marrow and thymic atrophy were observed only in the carcinogenicity study.
Hos råtta observerades minskad cellularitet i benmärg och tymusatrofi endast i karcinogenicitetsstudien.
In rats decreased cellularity of the bone marrow and thymic atrophy were observed only in the carcinogenicity study.
Hos råtta observerades minskad cellularitet i benmärgen och tymusatrofi endast i karcinogenicitetsstudien.
In rats receiving single or multiple doses of 14C-tigecycline, radioactivity was well distributed to most tissues, with the highest overall exposure observed in bone marrow, salivary glands, thyroid gland, spleen, and kidney.
Hos råtta som fått en eller multipla doser av 14C-tigecyklin distribuerades radioaktivitet väl till flertalet vävnader med generellt högst exponering i benmärg, spottkörtlar, sköldkörteln, mjälten och njurarna.
In rats retardation of foetal development, wavy ribs and kidney cavitation occurred ( 1 mg/kg).
Hos råtta förekom fördröjd fosterutveckling, vågformade revben och håligheter i njurarna ( 1 mg/kg).
In rats, at a maternal dose of 600 mg/kg/day, mean active substance concentrations in milk were approximately 3-fold greater than in maternal plasma.
Hos råttor resulterade en dos om 600 mg/kg/dag till modern i en genomsnittlig koncentration av den aktiva substansen i mjölken som var omkring tre gånger så hög som i moderns plasma.
In rats, azacitidine caused no adverse reactions when given pre- implantation, but it was clearly embryotoxic when given during organogenesis.
Hos råtta framkallade azacitidin inga biverkningar när det gavs före implantationen, men var tydligt embryotoxiskt när det gavs under organogenesen.
In rats, brivaracetam was shown to readily cross the placenta and to be excreted in milk of lactating rats with concentrations similar to maternal plasma levels.
Hos råtta passerar brivaracetam lätt placenta och utsöndras i mjölk hos digivande råttor med koncentrationer i mjölk motsvarande moderns plasmanivåer.
In rats, decreased body weight gain of the offspring during lactation was observed.
Hos råttor sågs minskad viktökning hos avkomman under digivningsperioden.
In rats, dinotefuran has been shown to cross the blood-milk barrier and is excreted in the milk.
Dinotefuran har visats passera blod-mjölkbarriären och utsöndras i mjölk på råttor.
In rats, effects on reproductive organs, thyroid and the lymphoid organs were seen at more than
Hos råtta sågs effekter på reproduktionsorgan, tyreoidea och lymfatiska systemet vid mer än
In rats, hyperplasia of the transitional epithelium in the renal papilla and in the urinary bladder was observed at doses ≥ 6 mg/kg in the 13-week study, without changes in serum or urinary parameters.
Hos råtta observerades hyperplasi av epitelet i njurpapillen och i urinblåsan vid doser 6 mg/kg i 13-veckorsstudien, utan några förändringar i serum-eller urinparametrar.
In rats, ingenol mebutate was not associated with fetal developmental effects at IV doses up to 5 mcg/kg/day (30 mcg/m2/day).
Hos råtta var ingenolmebutat inte förknippad med effekter på fosterutvecklingen vid intravenösa doser upp till 5 mikrog/kg/dag (30 mikrog/m2/dag).
In rats, maternal toxicity, embryo- foetal toxicity (resorptions), lower foetal body weights, tail and vertebral malformations, reduced ossification (vertebrae, sternebrae, and phalanges), and extra lumbar vertebrae and ribs were observed at high exposures.
Hos råtta observerades modertoxicitet, embryofetal toxicitet (resorptioner), lägre fetal kroppsvikt, missbildning av svans och kota, minskad förbening (kota, revben och falang), samt extra lumbalkotor och revben vid höga exponeringar.
In rats, maternal toxicity, embryo- foetal toxicity (resorptions), lower foetal body weights, tail and vertebral malformations, reduced ossification (vertebrae, sternebrae, and phalanges), and extra lumbar vertebrae and ribs were observed at high exposures.
Hos råtta observerades modertoxicitet, embryofetal toxicitet (resorptioner), lägre fetala kroppsvikt, missbildning av svans och kota, minskad förbening (kota, revben och falang), samt extra lumbalkotor och revben vid höga exponeringar.
In rats, moderate pancreatic acinar cell atrophy (considered adverse) was observed at doses of ≥ 100 mg/kg in male rats (AUC exposure margin of 2.6-fold) and not observed in females at doses up to 300 mg/kg/day (AUC exposure margin of 21.3-fold).
Hos råtta observerades måttlig acinuscellsatrofi i pankreas (ansågs vara biverkning) vid doser på ≥ 100 mg/kg hos hanråttor (exponeringsmarginal 2,6 gånger AUC), men observerades inte hos honråttor vid doser upp till 300 mg/kg/dag (exponeringsmarginal 21,3 gånger AUC).
In rats, porfimer sodium passed into breast milk.
Hos råttor utsöndrades porfimernatrium i bröstmjölken.
In rats, prucalopride in vivo, at doses above mg/kg (at and above 30-70 times the clinical exposure), induced hyperprolactinaemia caused by an antagonistic action at the D2 receptor.
Hos råttor framkallade prukaloprid in vivo vid doser över 5 mg/kg (vid och över 3070 gånger den kliniska exponeringen) hyperprolaktinemi som orsakas av antagonistisk verkan vid D2-receptorn.
In rats, retigabine and/or its metabolites crossed the placenta resulting in tissue concentrations that were similar in dams and foetuses.
Retigabin och/eller dess metaboliter passerade över i placentan hos råttor, vilket resulterade i vävnadskoncentrationer som var jämförbara hos moderdjur och foster.