natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is some experience of Lucentis administered concomitantly with laser photocoagulation.
Det finns en viss erfarenhet av att administrera Lucentis samtidigt med fotokoagulation med laser.
There is the potential for a drug-drug interaction with other agents which are also activated by sequential phosphorylation (via intracellular phosphokinase activities) and/or metabolized by enzymes implicated in the inactivation of decitabine (e.g., cytidine deaminase).
Det finns en risk för läkemedelsinteraktioner med andra läkemedel som också aktiveras genom sekventiell fosforylering (via intracellulära fosfokinasaktiviteter) och/eller metaboliseras genom enzymer som är inblandade i inaktiveringen av decitabin (t.ex. cytidindeaminas).
There is the potential for cross-sensitivity to acetylsalicylic acid, phenylacetic acid derivatives, and other non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs).
Det finns en potential för korskänslighet för acetylsalicylsyra, derivat av fenylättiksyra och andra icke- steroida antiinflammatoriska läkemedel (NSAID-medel).
There is very limited clinical experience in patients with a body weight < 50 kg or > 110 kg at the recommended posology.
Det finns mycket begränsad klinisk erfarenhet avseende patienter med kroppsvikt < 50 kg eller > 110 kg vid rekommenderad dosering.
There is very limited experience in children with MDS/MPD, DFSP and HES/CEL.
Det finns mycket begränsad erfarenhet från barn med MDS/MPD, DFSP HES/CEL.
There is very limited experience in patients with severe renal impairment (eGFR [by CKD-EPI]
Klinisk erfarenhet från patienter med gravt nedsatt njurfunktion (eGFR [enligt CKD-EPI]
There is very limited experience with blinatumomab in adults weighing less than 45 kg.
Det finns mycket begränsad erfarenhet från användning av blinatumomab hos vuxna som väger mindre än 45 kg.
There is very limited experience with the use of thrombolytic agents for the treatment of acute ischemic stroke in patients administered apixaban.
Erfarenheten är mycket begränsad avseende användning av trombolys för behandling av akut ischemisk stroke hos patienter som behandlas med apixaban.
There is very little experience of using Visudyne in pregnant women.
Det finns väldigt lite erfarenhet av användning av Visudyne i gravida kvinnor.
There is very little information on the use of ritonavir (the active ingredient in Norvir) during pregnancy.
Det finns mycket lite information om användning av ritonavir (den aktiva substansen i Norvir) under graviditet.
There may also be a local reaction at the injection site, such as swelling (generally lasting less than a week) or ‘nodules’ (hardening under the skin) that may last for more than 6 or 7 weeks.
Det kan också uppstå en lokal reaktion på injektionsstället, såsom svullnad, som brukar kvarstå i mindre än en vecka eller noduli (förhårdnader under huden) som kan kvarstå i mer än 6 eller 7 veckor.
There may also be a risk for birth defects if ribavirin is taken by a male patient, whose female partner becomes pregnant.
Det finns också risk för fosterskador om ribavirin används av en manlig patient, vars kvinnliga partner blir gravid.
There may also be changes to the patient’s eyelashes, including increased length, thickness, colour or number of lashes.
Det kan också uppstå förändringar av patientens ögonfransar, bland annat ökad längd, tjocklek och färg eller ökat antal ögonfransar.
There may also be other effects including nausea and a skin rash, hypersensitivity reactions (breathing difficulties, hypotension, urticaria and angioedema).
Det kan också uppstå andra symtom, såsom illamående och hudutslag, överkänslighetsreaktioner (andningssvårigheter, blodtrycksfall, urtikaria och angioödem).
There may also be other effects including nausea and a skin rash, hypersensitivity reactions (breathing difficulties, hypotension, urticarial and angioedema).
Det kan också uppstå andra symtom, såsom illamående och hudutslag, överkänslighetsreaktioner (andningssvårigheter, blodtrycksfall, nässelutslag och angioödem).
There may be a dose related hypertrophy of the adrenal zona glomerulosa at high dose rates.
Vid höga doser kan en dosberoende hypertrofi av binjurens zona glomerulosa ses.
There may be a higher risk of corneal side effects (eye surface problems) if you have:
Du kan löpa större risk för biverkningar i hornhinnan (ögats yta) om du genomgår eller har
There may be a higher than usual chance of you getting side effects if you are also being treated with cyclosporin A. You will be monitored closely while you are taking these two medicines.
Det kan finnas en högre risk än normalt att du får biverkningar om du också behandlas med cyklosporin A. Du kommer att övervakas noggrant medan du tar dessa båda läkemedel.
There may be a little bleeding at the injection site.
Det kan blöda lite på injektionsstället.
There may be a local reaction at the injection site, such as swelling (lasting no more than one week) or ‘nodules’ (hardening under the skin) possibly lasting more than six or seven weeks.
Lokala reaktioner kan uppträda vid injektionsstället, till exempel svullnad (som varar i högst en vecka) eller noduler (förhårdnader under huden) som kan finnas kvar i över sex eller sju veckor.
There may be a local reaction at the injection site, with slight pain on touching, itching or oedema (swelling), which disappears within one or two weeks.
Det kan också förekomma en lokal reaktion på injektionsstället, med lätt ömhet vid beröring, klåda eller ödem (svullnad) som försvinner inom en eller två veckor.
There may be a possibility of reduced serum level of hydrochlorothiazide (HCT) when memantine is co- administered with HCT or any combination with HCT.
Serumkoncentrationen av hydroklortiazid (HCT) kan eventuellt reduceras när memantin administreras tillsammans med HCT eller något kombinationspreparat innehållande HCT.
There may be a possibility of reduced serum level of hydrochlorothiazide (HCT) when memantine is co-administered with HCT or any combination with HCT.
Serumkoncentrationen av hydroklortiazid (HKT) kan eventuellt reduceras när memantin administreras tillsammans med HKT eller något kombinationspreparat innehållande HKT.
There may be a slight decrease in white blood cells, platelets and red blood cells, and a rise in the concentration of alanine aminotransferase (a liver enzyme).
Antalet vita och röda blodkroppar och antalet blodplättar kan minska något, och halten av alanin- aminotransferas (ett leverenzym) kan öka.
There may be a small amount of blood or liquid at the injection site.
Det kan förekomma en liten mängd blod eller vätska på injektionsstället.
There may be an increased risk of angioedema in patients concomitantly taking ACE-inhibitors.(see section 4.8).
Det kan finnas en förhöjd risk för angioödem hos patienter som samtidigt behandlas med ACE- hämmare (se avsnitt 4.8).
There may be an increased risk of developing an inflammation of the pancreas (pancreatitis) in children compared to adults treated with growth hormone.
Det kan finnas en ökad risk för att utveckla inflammation i bukspottskörteln (pankreatit) hos barn jämfört med vuxna som behandlas med tillväxthormon.
There may be foam on the top of the medicine.
Det kan finnas skum på toppen av läkemedelslösningen.
There may be genetic variants of other CYP450 enzymes with effects on the ability to form the active metabolite of clopidogrel.
Det kan finnas genetiska varianter av andra CYP450-enzymer med effekt på förmågan att bilda clopidogrels aktiva metabolit.
There may be some irritation, a burning sensation or skin damage where Foscan is injected, but this will not last long.
Det kan förekomma irritation, förnimmelse av sveda eller skada av huden där Foscan injicerats men detta varar inte länge
There may be some small air bubbles that stick to the inner wall of the reservoir holder left in the pen.
Det kan finnas kvar några små luftbubblor som sitter på behållarens innervägg i injektionspennan.
There may be swelling or you may have a stiff jaw.
Du kan få svullnad eller en stel käke.
There may still be some medicine in the vial.
Det kan fortfarande finnas en viss mängd läkemedelslösning i injektionsflaskan.
There may still be some small air bubbles left in the pen - these are harmless.
Det kan fortfarande finnas små luftbubblor kvar i injektionspennan.
There must be at least 48 hours in between each time you take SIRTURO.
Det måste gå minst 48 timmar mellan varje gång du tar SIRTURO.
There must be at least a 4- week waiting period between end of treatment with sorivudine or its chemically related analogues such as brivudine and start of capecitabine therapy.
Det måste vara ett uppehåll på minst 4 veckor mellan sista behandling med sorivudin eller dess kemisktrelaterade analoger, såsom brivudin, och behandlingsstart med kapecitabin.
There should be 2–3 days without Protopic treatment between applications.
Det ska gå 2 – 3 dagar utan Protopicbehandling mellan varje behandlingstillfälle .
There should be 2–3 days without Protopic treatment between applications.
Det ska gå 2 – 3 dagar utan Protopicbehandling mellan varje behandlingstillfälle.
There should be 3 types of treatment initiation forms:
Det ska finnas 3 typer av formulär för behandlingsstart:
There should be a 12 hour gap between doses.
Det bör gå 12 timmar mellan varje dos.
There should be a hole at the top of the tube.
Det ska vara ett hål i toppen av tuben.
There should be an interval of at least 1 month between doses : such as 2 , 3, 4 months; 2, 4, 6 months; 3, 5 months.
Intervallet mellan doserna bör vara minst 1 månad: som 2, 3, 4 månader; 2, 4, 6 månader; 3, 5 månader.
There should be an interval of at least 1 month between primary doses.
Det ska vara ett intervall på minst 1 månad mellan primärdoserna.
There should be an interval of at least 1 month between primary doses.
Det ska vara ett intervall på minst en månad mellan primärdoserna
There should be an interval of at least 2 months between primary doses.
Det ska vara ett intervall på minst 2 månader mellan primärdoserna
There was a 1.6% reduction in the patients who added placebo to their existing treatment.
Minskningen var 1,6 procent hos de patienter som fick placebo som tillägg till den pågående behandlingen.
There was a 3-fold increase in CVAE in patients treated with olanzapine compared to patients treated with placebo (1.3 % vs.
De cerebrovaskulära biverkningarna var tre gånger vanligare hos olanzapinbehandlade patienter jämfört med placebobehandlade (1,3 % respektive
There was a 3-fold increase in CVAE in patients treated with olanzapine compared to patients treated with placebo (1.3% vs.
De cerebrovaskulära biverkningarna var tre gånger vanligare hos olanzapinbehandlade patienter jämfört med placebobehandlade (1,3 % respektive
There was a 33% increase in AUC0-∞ in the elderly that was mainly attributable to age-related changes in renal function.
Det förelåg en 33 % -ig ökning av AUC0-∞ hos äldre, vilket i huvudsak var en följd av åldersrelaterade förändringar i njurfunktionen.
There was a clear immune response to Nobilis IB 4-91.
Det fanns ett tydligt immunsvar på Nobilis IB 4-91.
There was a dose- dependent increase in foetal losses and increased neonatal mortality beginning in the third trimester.
Det var en dosberoende ökning av förlust av foster och ökad neonatal dödlighet med början i den tredje trimestern.
There was a dose-dependent increase in foetal losses and increased neonatal mortality beginning in the third trimester.
Det var en dosberoende ökning av förlust av foster och ökad neonatal dödlighet med början i den tredje trimestern.
There was a higher incidence of grade 4 febrile neutropenia observed (1.7% in MPR+R/MPR+p compared to 0.0% in MPp+p).
Det fanns en högre incidens av febril neutropeni av grad 4 (1,7 % för MPR+R/MPR+p, jämfört med 0,0 % för MPp+p).
There was a higher rate of intolerance (grade 3 or 4 adverse events, serious adverse events, discontinuation) in patients with age > 75 years, ISS stage III, ECOG PS≤2 or CLcr<60 mL/min when lenalidomide is given in combination.
Det fanns en högre frekvens av intolerans (biverkningar av grad 3 eller 4, allvarliga biverkningar, utsättning) hos patienter med en ålder > 75 år, ISS-stadium III, ECOG PS ≤ 2 eller CLcr < 60 ml/min när lenalidomid gavs i kombination.
There was a low frequency (approximately 3%) of myelodysplastic syndromes (MDS) or leukaemia in clinical trial patients with SCN treated with filgrastim.
I kliniska prövningar förekom en låg frekvens (ca 3 %) av myelodysplastiska syndrom (MDS) eller leukemi hos patienter med svår kronisk neutropati, vilka behandlats med filgrastim.
There was a mean increase of 22.2  109/l in platelet count, and a mean increase of 0.95 g/dl in haemoglobin concentration.
En genomsnittlig ökning av trombocytantal med 22,2 × 109/l och en genomsnittlig ökning av hemoglobinkoncentration med 0,95 g/dl observerades.
There was a numerical imbalance in non-CV death, with more events on saxagliptin (1.8%) than placebo (1.4%) [HR=1.27; (95% CI 1.00, 1.62); P=0.051].
Det fanns en numerisk obalans för dödsfall som inte berodde på hjärt-kärlsjukdomar, med fler händelser för saxagliptin (1,8 %) än för placebo (1,4 %) [riskkvot = 1,27; (95 % KI 1,00, 1,62); P = 0,051].
There was a rapid and sustained depletion of CD20+ B cells after the first ofatumumab infusion, leaving a reduced number of CD20+ cells available for the antibody to bind at subsequent infusions.
Det förekom en snabb och ihållande utarmning av CD20+ B-celler efter den första ofatumumabinfusionen, som lämnade ett reducerat antal CD20+-celler tillgängliga för antikroppen att binda till vid efterföljande infusioner.
There was a rapid onset of action within 5 minutes after inhalation, with an increase in FEV1 relative to baseline of 110-160 ml, comparable to the effect of the fast-acting beta2-agonist salbutamol
Effekten satte in snabbt, inom 5 minuter efter inhalation, och FEV1 ökade med 110-160 ml jämfört med utgångsvärdet, vilket var jämförbart med den snabbverkande beta2-agonisten salbutamol
There was a significant difference in overall response rate in the Abraxane/carboplatin arm compared to the control arm in patients with non-small cell lung cancer of squamous histology (N=450, 41% vs.
Det fanns en signifikant skillnad i total responsfrekvens i gruppen med Abraxane/karboplatin jämfört med kontrollgruppen hos patienter med icke-småcellig lungcancer av den histologiska typen skivepitelcancer (N=450, 41 % jämfört med
There was a significant improvement in the primary endpoint of time to progression (TTP) for patients treated with combination therapy of Caelyx plus bortezomib compared to patients treated with bortezomib monotherapy as indicated by a risk reduction (RR) of 35% (95% CI: 21-47%), p < 0.0001, based on 407 TTP events.
Man erhöll en signifikant förbättring av primär endpoint, tid till progress (TTP), hos patienter som behandlats med Caelyx plus bortezomib som kombinationsbehandling jämfört med patienter behandlade med bortezomib som monoterapi, vilket visades i en riskreduktion (RR) på 35 % (95 % CI: 21-47 %), p < 0,0001, baserat på 407 TTP-händelser.
There was a significant improvement of DAS in Studies II, III, V, and VI as compared to placebo or comparator.
Det var en signifikant förbättring av DAS i studierna II, III, V och VI jämfört med placebo eller jämförelsepreparat.
There was a significant increase in heart failure (fatal and non- fatal) (HR 2.10, CI 1.35-3.27) and bone fractures (Risk Ratio 1.57, CI 1.26-1.97) in rosiglitazone- containing treatments compared to active control (see sections 4.4 and 4.8).
Det fanns en signifikant ökning av hjärtsvikt (dödlig och icke dödlig) (HR 2,10, KI 1,35–3,27) och benfrakturer (Risk Ratio 1,57, KI 1,26–1,97) i rosiglitazoninnehållande behandlingarna jämfört med kontrollgrupp med aktiv behandling (Se avsnitt 4.4 och 4.8).
There was a significant risk reduction in favour of the edoxaban 60 mg treatment group compared with the warfarin group in major bleeding (2.75%, and 3.43% per year, respectively) [HR (95% CI): 0.80 (0.71, 0.91); p = 0.0009], ICH (0.39%, and 0.85% per year, respectively) [HR (95% CI): 0.47 (0.34,
Det förekom en signifikant riskreduktion till fördel för behandlingsgruppen som fick edoxaban 60 mg jämfört med warfaringruppen när det gäller större blödning (2,75 % respektive 3,43 % per år) [HR (95 % KI): 0,80 (0,71; 0,91); p=0,0009], intrakraniell blödning (0,39 % respektive 0,85 % per år) [HR (95 % KI):
There was a significant therapeutic benefit from the use of enoxaparin in comparison to UFH in patients undergoing percutaneous coronary angioplasty within 30 days after the random sampling (relative risk reduction of 23%) or conservative treatment (reduction of relative risk of 15%, p = 0.27 for interaction).
En signifikant behandlingsfördel med enoxaparin jämfört med ofraktionerat heparin sågs hos patienter som fick behandling med koronarangioplastik inom 30 dagar efter randomisering (relativ riskreduktion på 23 %) eller som fick konservativ behandling (relativ riskreduktion på 15 %, p=0,27 för interaktion).
There was a small increase in plasma concentrations of capecitabine and one metabolite (5’-DFCR); there was no effect on the 3 major metabolites (5’-DFUR, 5-FU and FBAL).
Det noterades en liten ökning av plasmakoncentrationen för kapecitabin och en metabolit (5'-DFCR), men ingen effekt på de tre huvudmetaboliterna (5'-DFUR, 5-FU och FBAL).
There was a small increase in plasma concentrations of capecitabine and one metabolite (5’-DFCR); there was no effect on the 3 major metabolites (5’-DFUR, 5-FU and FBAL).
Det noterades en liten ökning av plasmakoncentrationen för kapecitabin och en metabolit (5'-DFCR), men ingen effekt på de tre huvudmetaboliterna5'-DFUR, 5-FU och FBAL).
There was a statistically significant improvement in OS for patients treated with Abraxane/gemcitabine versus gemcitabine alone, with 1.8 months increase in median OS, 28% overall reduction in risk of death, 59% improvement in 1-year survival, and 125% improvement in 2-year survival rates.
Det sågs en statistiskt signifikant förbättring av total överlevnad för patienter som behandlades med Abraxane/gemcitabin jämfört med enbart gemcitabin, med en ökning på 1,8 månader av total medianöverlevnad, 28 % total minskning av risk för dödsfall, 59 % förbättring av frekvenserna för 1- årsöverlevnad och 125 % förbättring av frekvenserna för 2-årsöverlevnad.
There was a sustained effect over time in the six- months and one-year Phase III studies.
Det förekom en bibehållen effekt över tid i Fas III-studierna under sex månader och ett år.
There was a transient increase in serum creatinine observed within 10 days in 1.8% of Aclasta-treated patients versus 0.8% of placebo-treated patients.
En övergående höjning av serumkreatinin observerades inom 10 dagar hos 1,8 % av de Aclasta behandlade patienterna jämfört med 0,8 % av de placebobehandlade patienterna.
There was a transient increase in serum creatinine observed within 10 days in 1.8% of zoledronic acid-treated patients versus 0.8% of placebo-treated patients.
En övergående höjning av serumkreatinin observerades inom 10 dagar hos 1,8 % av de zoledronsyra behandlade patienterna jämfört med 0,8 % av de placebobehandlade patienterna.
There was a transient increase in serum creatinine observed within 10 days in 1.8% of zoledronic acid-treated patients versus 0.8% of placebo-treated patients.
En övergående höjning av serumkreatinin observerades inom 10 dagar hos 1,8 % av de zoledronsyrabehandlade patienterna jämfört med 0,8 % av de placebobehandlade patienterna.
There was a trend toward higher apparent clearance of golimumab with increasing weight (see section 4.2).
Det var en trend mot högre apparent clearence av golimumab med ökad vikt (se avsnitt 4.2).
There was a trend towards prolonged overall survival favouring the BR-CAP group; the estimated 4-year survival rate was 53.9% in the R-CHOP group and 64.4% in the BR-CAP group.
En trend för förlängd total överlevnad till fördel för BR-CAP-gruppen sågs; uppskattad 4- årig överlevnadsfrekvens var 53,9 % i R-CHOP-gruppen och 64,4 % i BR-CAP-gruppen.
There was a trend towards prolonged overall survival favouring the BzmbR-CAP group; the estimated 4-year survival rate was 53.9% in the R-CHOP group and 64.4% in the BzmbR-CAP group.
En trend för förlängd total överlevnad till fördel för BzmbR-CAP-gruppen sågs; uppskattad 4-årig överlevnadsfrekvens var 53,9 % i R-CHOP-gruppen och 64,4 % i BzmbR-CAP- gruppen.
There was a trend towards prolonged overall survival favouring the BzR-CAP group; the estimated 4-year survival rate was 53.9% in the R-CHOP group and 64.4% in the BzR-CAPgroup.
En trend för förlängd total överlevnad till fördel för BzR-CAP-gruppen sågs; uppskattad 4-årig överlevnadsfrekvens var 53,9 % i R-CHOP-gruppen och 64,4 % i BzR-CAP-gruppen.
There was a trend towards prolonged overall survival favouring the VcR-CAP group; the estimated 4-year survival rate was 53.9% in the R-CHOP group and 64.4% in the VcR-CAP group.
En trend för förlängd total överlevnad till fördel för VcR-CAP-gruppen sågs; uppskattad 4-årig överlevnadsfrekvens var 53,9 % i R-CHOP-gruppen och 64,4 % i VcR-CAP-gruppen.
There was also a significant decrease in progesterone receptor expression consistent with a lack of intrinsic estrogen agonist effects.
Uttrycket av progesteronreceptorer minskade också, vilket väl överrenstämmer med avsaknad av egen östrogenlik agonistisk effekt.
There was also a subpopulation of 16 advanced phase patients (5 AP CML and 11 BP CML patients) that failed treatment with either imatinib alone or imatinib in addition to one or both second- generation TKIs (dasatinib and nilotinib) and for whom, based on the presence of co-morbidities, a history of TKI intolerance, or a BCR-ABL resistance mutation, the remaining approved TKI(s) were not considered appropriate treatment options.
Det fanns även en undergrupp bestående av 16 patienter med framskriden sjukdom (5 patienter med KML i accelererad fas och 11 patienter med KML i blastfas) som inte svarat på behandling med enbart imatinib eller imatinib i kombination med en av eller båda andra generationens tyrosinkinashämmare (dasatinib och nilotinib) och för vilka, baserat på förekomsten av komorbiditeter, en anamnes på TKI- intolerans, eller en Bcr-Abl-resistensmutation, de återstående godkända tyrosinkinashämmarna inte ansågs som lämpliga behandlingsalternativ.
There was also an increase in renal infarcts and papillary necrosis in female rats at exposures 7 and 10-fold compared to humans given 1250 mg of lapatinib once daily.
Det fanns också en ökning av njurinfarkter och papillärnekroser hos honråttor vid exponeringar som är 7- och 10-faldiga jämfört med exponeringen hos människa vid en dos av 1250 mg lapatinib administrerad en gång dagligen.
There was also an increased incidence of pneumonias resulting in hospitalisation.
Det förelåg även en ökad incidens av pneumonifall som krävde sjukhusvård.
There was also one report of a grade 4 allergic reaction (hypertension) requiring hospitalization in the phase III study (see section 4.4).
Under fas III studien förekom också en rapport om en allergisk reaktion grad 4 (hypertension) som krävde sjukhusvård (se avsnitt 4.4).
There was an apparent dose-relationship for dizziness, somnolence, confusional state, aphasia, coordination abnormal, tremor, balance disorder, memory impairment, gait disturbance, blurred vision and constipation.
Det fanns ett tydligt dossamband för yrsel, somnolens, förvirring, afasi, koordinationssvårigheter, tremor, balansrubbning, minnesstörning, gångrubbning, dimsyn och förstoppning.
There was an approximately 8%, 23% and 34% increase in the inhibition of LMP7, MECL1, and LMP2 subunits respectively at the dose of 56 mg/m2compared to those at 15 to 20 mg/m2.
Hämningen av LMP7-, MECL1- och LMP2- subenheterna var omkring 8 %, 23 % respektive 34 % högre vid en dos på 56 mg/m2 jämfört med doser på 15 till 20 mg/m2.