natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In subjects 60 years of age or older who were receiving chronic/maintenance systemic corticosteroid therapy at a daily dose equivalent of 5 to 20 mg of prednisone for at least 2 weeks prior to enrollment, and 6 weeks or more following vaccination, the safety profile was generally comparable to that seen in the Adverse Event Monitoring Substudy of the SPS (see sections 4.3 and 5.1).
För patienter som var 60 år eller äldre som fick kronisk/underhållsbehandling med systemiska kortikosteroider med en daglig dos motsvarande 5 till 20 mg prednison under minst 2 veckor innan, och 6 veckor eller mer efter vaccination, var säkerhetsprofilen generellt jämförbar med den som sågs i den biverkningsmonitorerande substudien av SPS (se avsnitt 4.3 och 5.1).
In subjects > 60 years of age, the most frequently reported adverse reaction after vaccination was injection site pain (32.6%).
Hos vuxna över 60 år var den vanligaste biverkan efter vaccination smärta vid injektionsstället (32,6%).
In subjects > 64 years of age, the most frequently reported adverse reactions after vaccination were injection site pain (58.0%), muscle aches (19.7%), fatigue (13.5%), headache (12.4%) and joint pain (10.3%).
Hos individer >64 år var de vanligaste biverkningarna efter vaccination smärta vid injektionsstället (58%), muskelvärk (19,7%), trötthet (13,5%), huvudvärk (12,4%) och ledvärk (10,3%).
In subjects treated with approved doses of etanercept in clinical trials for up to 12 months, cumulative rates of anti-etanercept antibodies were approximately 6% of subjects with rheumatoid arthritis, 7.5% of subjects with psoriatic arthritis, 2% of subjects with ankylosing spondylitis, 7% of subjects with psoriasis, 9.7% of subjects with paediatric psoriasis, and 4.8% of subjects with juvenile idiopathic arthritis.
Hos patienter som i kliniska studier behandlats med rekommenderade doser av etanercept i upp till 12 månader var den kumulativa frekvensen av patienter som hade utvecklat antikroppar mot etanercept ungefär 6 % vid reumatoid artrit, 7,5 % vid psoriasis artrit, 2 % vid ankyloserande spondylit, 7 % vid psoriasis, 9,7 % vid plaquepsoriasis hos pediatriska patienter och 4,8 % vid juvenil idiopatisk artrit.
In subjects treated with approved doses of etanercept in clinical trials for up to 12 months, cumulative rates of anti-etanercept antibodies were approximately 6% of subjects with rheumatoid arthritis, 7.5% of subjects with psoriatic arthritis, 2% of subjects with ankylosing spondylitis, 7% of subjects with psoriasis, 9.7% of subjects with paediatric psoriasis, and 4.8% of subjects with juvenile idiopathic arthritis.
Hos patienter som i kliniska studier behandlats med rekommenderade doser av etanercept i upp till 12 månader var den kumulativa frekvensen av patienter som hade utvecklat antikroppar mot etanercept ungefär 6% vid reumatoid artrit, 7,5% vid psoriasis artrit, 2% vid ankyloserande spondylit, 7% vid psoriasis, 9,7% vid plaquepsoriasis hos pediatriska patienter och 4,8% vid juvenil idiopatisk artrit.
In subjects who did not show an immune response (no measurable hepatitis B antibodies) after vaccination and for whom a continuous prevention is necessary due to the continuous risk of being infected with hepatitis B.
Hos personer som inte uppvisat immunsvar (inga mätbara hepatit B-antikroppar) efter vaccination och för vilka kontinuerlig förebyggande behandling är nödvändig på grund av fortsatt risk för att bli infekterad med hepatit B.
In subjects who did not show an immune response (no measurable hepatitis B antibodies) after vaccination, and for whom continuous prevention is necessary, administration of 500 IU to adults and 8 IU/kg to children every 2 months can be considered; a minimum protective antibody titre is considered to be 10 mIU/ml.
Hos personer som inte uppvisat immunsvar (inga mätbara hepatit B-antikroppar) efter vaccination och för vilka kontinuerlig förebyggande behandling är nödvändig, kan administrering av 500 IE till vuxna och 8 IE/kg till barn varannan månad övervägas, 10 mIE/ml anses vara den lägsta titernivån för ett antikroppsskydd.
In subjects with < 1-log10 decline in viral load at TW 4 (poor interferon-responsiveness), treatment with the combination of Victrelis with peginterferon alfa-2b and ribavirin resulted in SVR rates of 2838%, respectively, compared to 4% in subjects treated with standard of care.
Hos försökspersoner med <1-log10 minskning av virusmängd behandlingsvecka 4 (svag interferonkänslighet), resulterade behandling med en kombination av Victrelis med peginterferon alfa-2b och ribavirin i
In subjects with asthma and subjects with COPD there are no recommended dose modifications.
Det finns inga rekommenderade dosjusteringar för patienter med astma eller för patienter med KOL.
In subjects with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis, between dialysis drug exposures substantially increased over 72 hours to 53 (19%) μg·h/ml of emtricitabine, and over 48 hours to 42,857 (29%) ng·h/ml of tenofovir.
Hos försökspersoner med terminal njurinsufficiens (End Stage Renal Disease, ESRD) i behov av hemodialys ökade läkemedelsexponeringarna mellan dialysbehandlingarna avsevärt under 72 timmar till 53 (19 %) µg•timme/ml för emtricitabin och under 48 timmar till 42 857 (29 %) ng•timme/ml för tenofovir.
In subjects with giant cell tumour of bone who received 120 mg every 4 weeks with a loading dose on days 8 and 15, steady- state levels were achieved within the first month of treatment.
Hos patienter med jättecellstumör i skelettet som fick 120 mg var 4:e vecka samt ytterligare doser på dag 8 och dag 15 uppnåddes steady-state-nivåer inom den första behandlingsmånaden.
In subjects with HAMA, there may be a greater chance of hypersensitivity reactions and diminished efficacy in imaging.
För patienter med HAMA kan det vara en större risk för överkänslighetsreaktioner och nedsatt effektivitet för bildgenerering.
In subjects with mild (> 50 to ≤ 80 ml/min), moderate (≥ 30 to ≤ 50 ml/min), or severe (19-30 ml/min) renal impairment the exposures to saxagliptin were 1.2-, 1.4- and 2.1-fold higher, respectively, and the exposures to BMS-510849 were 1.7-, 2.9- and 4.5-fold higher, respectively, than those observed in subjects with normal renal function (> 80 ml/min).
Hos försökspersoner med lindrigt (>50 till ≤80 ml/min), måttligt (≥30 till ≤50 ml/min) eller gravt (19-30 ml/min) nedsatt njurfunktion var exponeringen för saxagliptin 1,2, 1,4 respektive 2,1 gånger högre och exponeringen för BMS-510849 var 1,7, 2,9 respektive 4,5 gånger högre än den som observerats hos försökspersoner med normal njurfunktion (>80 ml/min).
In subjects with mild (creatinine clearance  50 - < 80 mL/min) and moderate (creatinine clearance
Hos försökspersoner med milt (kreatininclearance  50−< 80 mL/min) och måttligt (kreatininclearance
In subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh score of 5-6), the dosage regimen of fosamprenavir 700 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily provided slightly higher plasma amprenavir Cmax (17 %), slightly higher plasma amprenavir AUC(0-12) (22 %), similar plasma total amprenavir C12 values and approximately 117 % higher plasma unbound amprenavir C12 values compared to subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir / ritonavir 700 mg /100 mg twice daily regimen.
Hos individer med lätt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh värde på 5-6), gav doseringsregimen med fosamprenavir 700 mg två gånger dagligen och en reducerad doseringsfrekvens av ritonavir (100 mg en gång dagligen) något högre Cmax (17%) och AUC (0-12) (22%) av amprenavir i plasma, lika C12 värden av total amprenavir i plasma och cirka 117% högre C12 värde för obunden amprenavir jämfört med individer med normal leverfunktion som får standardregimen fosamprenavir/ritonavir
In subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score of 7-9), a reduced dose of fosamprenavir 450 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily is predicted to deliver similar plasma amprenavir Cmax and AUC(0-12), but approximately 35 % lower plasma total amprenavir C12 values and approximately 88 % higher plasma unbound amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Hos individer med måttligt nedsatt leverfunktion (Child-Pugh värde på 7-9) förväntas en reducerad dos på 450 mg fosamprenavir två gånger dagligen och en reducerad doseringsfrekvens av ritonavir (100 mg en gång dagligen) ge samma Cmax och AUC(0-12) för amprenavir i plasma men cirka 35% lägre totalkoncentration respektive 88% högre koncentration obunden amprenavir (12 timmars- värden) än de som uppnås hos individer med normal leverfunktion som får standardregimen fosamprenavir/ritonavir 700 mg/100 mg två gånger dagligen.
In subjects with moderate hepatic impairment (i.e.
Hos patienter med måttligt nedsatt leverfunktion (dvs.
In subjects with moderate hepatic impairment, ombitasvir and ritonavir mean Cmax and AUC values decreased by 29% to 30% and 30 to 33%, respectively, while paritaprevir mean Cmax and AUC values increased by 26% to 62% compared to subjects with normal hepatic function. (see sections 4.2, 4.4, and 4.8).
Hos patienter med måttligt nedsatt leverfunktion minskade medelvärdet för Cmax och AUC värden för ombitasvir och ritonavir med 29 % till 30 % respektive 30 % till 33 %, och medan medelvärdet för Cmax och AUC värden för paritaprevir ökade med 26 % till 62 % jämfört med personer med normal leverfunktion (se avsnitt 4.2, 4.4 och 4.8).
In subjects with moderate renal impairment, erythromycin led to a 2.0 fold increase in mean rivaroxaban AUC and 1.6 fold increase in CRmax when compared to subjects with normal renal function.
Hos patienter med måttligt nedsatt njurfunktion ledde erytromycin till en 2,0-faldig ökning av genomsnittligt AUC för rivaroxaban och en 1,6-faldig ökning av Cmax jämfört med patienter med normal njurfunktion (se avsnitt 4.4).
In subjects with normal renal and hepatic function receiving concomitant administration of potent CYP3A4 inhibitors, the maximum daily dose of TOVIAZ should be 4 mg once daily (see section 4.5).
Hos individer med normal njur- och leverfunktion vilka får samtidig behandling med potenta CYP3A4-hämmare bör maximal dygnsdos TOVIAZ vara 4 mg en gång dagligen (se avsnitt 4.5).
In subjects with severe renal impairment (ClCR ≤ 24 ml/min), plasma concentrations were 2.3 times the levels in healthy subjects (see section 4.2 and 4.4).
Hos patienter med svårt nedsatt njurfunktion (ClCR ≤ 24 ml/min) var plasmakoncentrationerna 2,3 gånger nivåerna hos friska personer (se avsnitt 4.2 och 4.4).
In subjects with severe renal impairment (creatinine clearance 10–30 ml/min), a 1.3- to 1.8-fold increase in ranolazine exposure was estimated.
Hos personer med allvarligt nedsatt njurfunktion (kreatininclearance 10–30 ml/min) uppskattades ranolazinexponeringen vara förhöjd med en faktor 1,3–1,8.
In subjects with severe renal impairment (estimated creatinine clearance < 30 ml/min), varenicline exposure was increased 2.1-fold.
Hos patienter med svårt nedsatt njurfunktion (uppskattat kreatininclearance < 30 ml/minut), ökade exponeringen av vareniklin 2,1- faldigt.
In subjects with severe renal impairment (mean estimated CLcr=21.2 ml/min), dose- adjusted mean AUC0-24h was increased by 110% compared to healthy volunteers.
Hos personer med grav njurfunktionsnedsättning (medelvärdet för uppskattat Clkr =21,2 ml/min) ökade medelvärdet för dosjusterat AUC0-24 tim med 110 % jämfört med friska försökspersoner.
In subjects with severe renal impairment (n=5) increase of exposure was 2.2-fold for Cmax and 3.7-fold for AUC.
Hos patienter med gravt nedsatt njurfunktion (n=5) var exponeringsökningen 2,2-faldig för Cmax och 3,7-faldig för AUC.
In subjects with severe renal impairment (n=6, Cl cr
Hos personer med svårt nedsatt njurfunktion (n=6, Cl cr
In subjects with severe renal impairment (n=6, Cl cr < 20 ml/min/1.73 m2), the AUC of posaconazole was highly variable [> 96 % CV (coefficient of variance)] compared to other renal groups [< 40 % CV].
Hos personer med svårt nedsatt njurfunktion (n=6, Cl cr < 20 ml/min/1,73 m2) varierade AUC för posakonazol högst avsevärt [> 96 % CV (variationskoefficient)] jämfört med andra grupper med nedsatt njurfunktion [< 40 % CV].
In subjects with type 1 or type 2 diabetes, inhaled human insulin has a faster onset of glucose lowering effect in the early hours after dosing when compared with subcutaneously administered fast- acting human insulin.
Hos patienter med diabetes mellitus typ 1 eller typ 2 har inhalerat humaninsulin en snabbare insättning av glukossänkande effekt de första timmarna efter dosering jämfört med subkutant administrerat snabbverkande humaninsulin.
In subjects without clinical symptoms of hepatic injury or jaundice, reinitiation of ambrisentan may be considered following resolution of hepatic enzyme abnormalities.
Hos patienter utan kliniska symtom på leverskada eller på gulsot, kan återinsättning av ambrisentan övervägas efter att leverenzymavvikelserna har återgått till ursprungsvärdet.
In subjects ≥ 65 years of age, adverse reactions of volume depletion, most commonly reported as hypotension, were reported in 1.7% and 0.8% of dapagliflozin-treated subjects and placebo-treated subjects, respectively (see section 4.4).
Hos försöksdeltagare i åldern ≥ 65 år rapporterades biverkningar i form av volymförlust, oftast rapporterad som hypotoni, hos 1,7 % och 0,8 % av de försöksdeltagare som behandlades med dapagliflozin respektive placebo (se avsnitt 4.4).
In subsequent required conditional increases, the dose should be increased by 50% (increasing the dose volume to 1.5 times the volume administered in the previous month) up to a maximum dose of the veterinary medicinal product of 0.2 ml/kg current bodyweight.
I de fall ytterligare ökningar bedöms nödvändiga bör dosen ökas med 50 % (ökning av dosen till 1,5 gång den volym som getts föregående månad) upp till en högsta dos av det veterinärmedicinska läkemedlet på 0,2 ml per kg nuvarande kroppsvikt.
In subsequent studies, in male paediatric patients above the age of 7, a reduction in pain was observed after 9 and 12 months of Replagal therapy compared to pre- treatment baseline.
I följande studier på manliga pediatriska patienter över 7 års ålder observerades en smärtminskning efter 9 och 12 månader med Replagalbehandling jämfört med före behandling.
In subsequent treatment courses, endometrial thickening was less frequently observed (4.9% and 3.5% of patients by the end of second and fourth treatment course, respectively).
I påföljande behandlingsperioder observerades endometrieförtjockning mindre frekvent (hos 4,9 % och 3,5 % av patienterna i slutet av den andra respektive fjärde behandlingsperioden).
In such a case, you may develop severe hypoglycaemia (and even faint) before you are aware of the problem.
I sådana fall riskerar du att utveckla allvarlig hypoglykemi (och till och med att svimma) innan du blir medveten om problemet.
In such a circumstance, the use of supportive measures together with the administration of specific treatment for Clostridium difficile should be considered.
I en sådan situation ska stödjande åtgärder tillsammans med administrering av specifik behandling av Clostridium difficile övervägas.
In such cases
I dessa fall kan ingen
In such cases medicinal products containing abacavir should be permanently discontinued.
Överkänslighetsreaktioner mot abakavir
In such cases supportive treatment may be necessary.
I sådana fall kan understödjande behandling vara nödvändigt.
In such cases topical treatments are recommended, but mouthwashes containing alcohol, hydrogen peroxide, iodine and thyme derivatives should be avoided as they may exacerbate the condition.
I sådana fall rekommenderas lokal behandling, men munsköljmedel som innehåller alkohol, väteperoxid, jod eller timjanderivat ska undvikas eftersom de kan förvärra tillståndet.
In such cases topical treatments are recommended, but mouthwashes containing alcohol, peroxide, iodine and thyme derivatives should be avoided as they may exacerbate the condition.
I sådana fall rekommenderas lokal behandling, men munsköljmedel som innehåller alkohol, peroxid, jod eller timjanderivat ska undvikas eftersom de kan förvärra tillståndet.
In such cases treatment with antihistamines i.v. should be considered.
I sådant fall bör behandling med antihistaminer i.v. övervägas.
In such cases, a new vial yielding a uniform suspension must be used.
I sådana fall måste en ny injektionsflaska, som ger en jämn suspension, användas.
In such cases, an appropriate symptomatic treatment should be provided.
Dessa skall behandlas symptomatiskt.
In such cases, it is recommended that a specialised haemophilia centre be contacted.
I sådana fall bör ett specialiserat hemofilicenter kontaktas.
In such cases, it is recommended that a specialised haemophilia centre be contacted.
Om detta inträffar är det rekommenderat att man kontaktar ett specialistcenter för hemofili.
In such cases, it is recommended that a specialised haemophilia centre be contacted.
Vid sådana fall rekommenderas det att ett specialistcentrum för hemofili kontaktas.
In such cases, it is recommended to discontinue treatment with Raptiva.
I sådana fall rekommenderas att behandlingen med Raptiva upphör.
In such cases, patients should refrain from driving cars and using machines.
I dessa fall bör patienterna avstå från att framföra fordon och använda maskiner.
In such cases, the starting dose should be 150 mg every other day (see sections 4.2 and 5.2).
I sådana fall ska initialdosen vara 150 mg varannan dag (se avsnitt 4.2 och 5.2).
In such cases, the starting dose should be 150 mg every other day.
I sådana fall ska startdosen vara 150 mg varannan dag.
In such cases, the starting dose should be 50 mg every other day for patients aged 2 years and older with body weight less than 14 kg and 75 mg every other day for those with body weight 14 kg to less than 25 kg (see sections 4.2 and 5.2).
I sådana fall ska initialdosen vara 50 mg varannan dag för patienter i åldern 2 år och äldre med en kroppsvikt under 14 kg och 75 mg varannan dag för dem med en kroppsvikt på 14 kg upp till 25 kg (se avsnitt 4.2 och 5.2).
In such cases, thyroid function should be investigated in order to identify a possible thyroid impairment linked to mitotane treatment.
I sådana fall bör sköldkörtelfunktionen utredas för att kunna identifiera en möjlig nedsättning av sköldkörtelfunktionen i samband med mitotanbehandling.
In such cases, treatment must resume at 50% of the preceding daily dose.
I sådana fall ska behandlingen återupptas med 50% av den tidigare dagsdosen.
In such cases, you should be aware that the side effects may be more intense.
Du bör då vara medveten om att biverkningarna kan bli kraftigare.
In such circumstance, the discontinuation of dalbavancin and the use of supportive measures together with the administration of specific treatment for Clostridium difficile should be considered.
Under sådana omständigheter bör man överväga att avbryta behandlingen med dalbavancin och ge understödjande behandling tillsammans med specifik behandling av Clostridium difficile.
In such circumstances Neulasta should be discontinued at the discretion of the physician and the appropriate treatment given (see section 4.8).
Under sådana omständigheter bör läkaren avgöra om behandlingen med Neulasta bör avbrytas och lämplig behandling ges (se avsnitt 4.8).
In such circumstances, the discontinuation of therapy with ceftolozane/tazobactam and the use of supportive measures together with the administration of specific treatment for Clostridium difficile should be considered.
I dessa fall bör man överväga att sätta ut behandlingen med ceftolozan/tazobaktam och att sätta in understödjande behandling tillsammans med specifik behandling mot Clostridium difficile.
In such instances, instructions for antibody testing should be followed.
Följ i sådana fall instruktionerna för analys av antikroppar.
In such patients haematological parameters should be carefully monitored.
Hos dessa patienter bör hematologiska parametrar följas noggrant
In such situations, the management of your diabetes may require a lot of care and you may need to seek advice from your doctor or nurse.
I sådana situationer kan din diabetes behöva behandlas med extra stor omsorg och du kan behöva söka hjälp hos din läkare eller sköterska.
In such situations, your surgeon will be informed and might have to select an alternative treatment for you.
Vid sådana situationer kommer din kirurg att informeras och måste eventuellt välja en alternativ behandling för dig.
In summary, everolimus is a highly effective therapy for this neuronal model of TSC, with benefit apparently attributable to effects on mTORC1 and Akt signalling and, consequently, cell size and myelination.
Sammanfattningsvis är everolimus en mycket effektiv behandling för denna neuronmodell av TSC, vars nytta synbarligen kan hänföras till påverkan på mTORC1- och Akt-signalering och, följaktligen, cellstorlek och myelinisering.
In summary, these studies suggest that low dose radioiodine plus thyrotropin alpha is an effective treatment (with reduced radiation exposure) and Thyrogen was non-inferior to thyroid hormone withdrawal for pre-therapeutic stimulation in combination with radioiodine for post-surgical ablation of thyroid remnant tissue.
Sammanfattningsvis tyder dessa studier på att radiojod i låg dos plus tyreotropin alfa är en effektiv behandling (med reducerad strålningsexponering) och Thyrogen är inte underlägset utsättning av tyreoideahormon avseende preterapeutisk stimulering i kombination med radiojod för postkirurgisk ablation av rester av tyreoid vävnad.
In superficial vein thrombosis patients who are to undergo surgery or other invasive procedures, fondaparinux, where possible, should not be given during the 24 hours before surgery.
Till patienter med ytlig ventrombos som ska genomgå kirurgi eller annan invasiv procedur ska, om möjligt, fondaparinux inte ges under 24 timmar före operation.
In supportive analyses, positive treatment effect has been observed in all subgroups with the exception of the subgroup of patients with ileum as primary site of tumour origin (Ileum: HR=1.22 [95% CI: 0.56 to 2.65]; Non-ileum: HR=0.34 [95% CI: 0.22 to 0.54]; Lung: HR=0.43 [95% CI: 0.24 to 0.79]) (see Figure 4).
I understödjande analyser observerades en positiv behandlingseffekt i alla subgrupper med undantag för subgruppen som hade primärtumör med ursprung i ileum (ileum: HR=1,22 [95 % KI: 0,56-2,65], icke ileum: HR=0,34 [95 % KI: 0,22-0,54], lunga: HR=0,43 [95 % KI: 0,24-0,79]) (se figur 4).
In surgery studies in which parecoxib was administered pre-operatively, no evidence of pharmacodynamic interaction was observed in patients receiving parecoxib and the inhalation anaesthetic agents nitrous oxide and isoflurane (see section 5.1).
I kirurgiska studier, där parecoxib gavs pre-operativt, sågs inga farmakodynamiska interaktioner hos patienter som fick parecoxib och inhalationsanestesi med lustgas och isofluran (se avsnitt 5.1).
In systemic juvenile idiopathic arthritis, RoActemra given by infusion has been compared with placebo in one main study involving 112 children who had inadequate responses to NSAID and systemic corticosteroid treatment.
För behandling av systemisk juvenil idiopatisk artrit jämfördes effekten av RoActemra när det gavs som dropp med placebo i en huvudstudie med 112 barn som inte svarat tillräckligt på behandling med NSAID och systemiska kortikosteroider.
In systemic sclerosis with digital ulcers, Tracleer was more effective at reducing the development of new digital ulcers than placebo.
Hos patienter med systemisk skleros och digitala sår var Tracleer effektivare än placebo när det gäller att minska uppkomsten av nya digitala sår.
In systemic sclerosis with digital ulcers, two studies have compared Stayveer with placebo in a total of 312 adults.
Vad gäller systemisk skleros med digitala sår har Stayveer jämförts med placebo i två studier med totalt 312 vuxna.